sou · H8B34 · 2020-01-29 00:00:00 — Utredningen har uppfattat att projektet skogsproduktion som koordineras av kommer att föreslå olika åtgärder för att säkra och höja skogsproduktionen inom olika insatsområden. Många av de tillväxthöjande åtgärder som lyfts fram i projektet verkansprocess skogsproduktion påverkar inte andra miljömål negativt eller har endast liten negativ påverkan på t.ex. biologisk mångfald, så Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn länge de utförs på lämplig plats. Det är dock oklart i vilken omfattning åtgärderna kommer att vidtas i praktiken eller om de förändringar i lagstiftningen som behövs kommer att genomföras. Utredningen bedömer att strävan att nå miljömålet Levande skogar kommer leda till att större arealer produktiv skogsmark undantas från virkes- produktion, vilket leder till ökad kolsänka om detta också leder till att avverkningsmöjligheterna minskar. Skogs- styrelsen, och har föreslagit att en bristanalys inom ramen för miljömålsarbetet ska genomföras, vilket kan leda till tydligare rekommendationer om hur stora arealer som behöver undantas från virkesproduktion. Den nu pågående (M 2019:02)4 ska enligt direktiven analysera vad som krävs för att uppfylla internationella åtaganden om biologisk mångfald och klimat. Det kan leda till rekommendationer om åtgärder för bevarande av biologisk mångfald och underlag till bristanalysen för Levande skogar. När rekommendationer är fram- tagna och politiskt förankrade bör de genomföras . Givet att arbetet med Samverkansprocess skogsproduktion och (M 2019:02) fortfarande pågår, att utfallet är oklart och att de skogspolitiska målen inte ger tydlig vägledning för hur skogsbruket ska bidra i klimatarbetet, väljer utredningen att inte föreslå några kompletterande åtgärder på skogs- mark. Utredningen bedömer dock att båda dessa processer kommer leda till åtgärder som gynnar kolinlagringen på olika tids- horisonter, även om detta inte är det primära målet med processerna. Utöver att öka kolinlagringen genom tillväxthöjande åtgärder eller ökat skydd finns också behov av att bevara de kollager som redan finns. Det behövs därför åtgärder för att förebygga skador, t.ex. insektsangrepp och bränder, som kan förväntas öka i ett förändrat klimat. Det finns även ett stort behov av att anpassa mängden klövvilt för att minska skadorna av viltbete i skogen. Skadorna påverkar både kol- inlagring, virkesproduktion och den biologiska mångfalden i negativ riktning och åsamkar dessutom skogsbruket stora ekonomiska för- luster . har beräknat att dagens skadetryck i tallungskogen minskat tillväxten med drygt 6 miljoner skogskubik- meter , vilket innebär en samhällsekonomisk kostnad på 7,2 mil- jarder kronor . 4Stärkt äganderätt, flexibla skyddsformer och naturvård i skogen, dir. 2019:46. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Öka träanvändningen i byggnader Det är svårt att bedöma effekten av åtgärder som leder till ökad träanvändning i byggnader. I dagens redovisningssystem beror den årliga nettoinlagringen av trä i långlivade träprodukter dels på hur mycket träråvara och halvfabrikat som produceras i , dels på det befintliga förrådets storlek och sammansättning, dvs. hur mycket trä som potentiellt kommer tas ur bruk och när. För att öka den redovisade nettoinlagringen i långlivade träpro- dukter krävs att användningen av sågade träråvaror och andra lång- livade träprodukter som produceras i successivt ökar, vilket kräver att efterfrågan i och i de länder som importerar trä- råvara från ökar. Potentialen att öka inlagringen kan enbart nyttjas mängden biomassa i långlivade produkter ökar; därefter inträder en ny balans utan någon ytterligare nettoeffekt. En beräkning baserad på att andelen flerbostadshus med ursprung i industriellt träbyggande ökar från till och ligger kvar på den nivån fram till åtminstone 2045, skulle kunna medföra en nettoinlagring av kol på mellan 0,04 och 0,06 mil- joner ton koldioxid 2045. En fördubbling av det industriella träbyggandet, dvs. en ökning från skulle innebära en nettoinlagring av kol på mellan koldi- oxid 2030 och runt koldioxid 2045. Effekten på den redovisade kolbalansen syns framför allt när byggandet ökar, sen avtar effekten på den årliga nettoinlagringen. Trenden går mot ökat träbyggande, och intresset från olika aktö- rer att använda mer förnybara råvaror i produktionen av byggnader är stor. Här skulle staten genom offentlig sektor kunna bidra till en ökad inlagring i träprodukter genom att krav ställs i samband med upphandling. Även en minskning av avgången från det befintliga lagret av trä i hus skulle kunna premieras, t.ex. genom krav på återanvändning av vissa komponenter. En sådan utveckling fångas inte säkert in med dagens modellbaserade redovisning av inlagring i träprodukter base- rad på inhemsk produktion. Med en inventeringsbaserad redovis- ning av trähusstockens förändring, som komplement till befintlig redovisning, kommer emellertid en sådan åtgärd att synas tydligare. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Det är också viktigt att notera att träråvara som ersätter fossila och resurskrävande råvaror ger ytterligare nytta genom att de fossila utsläppen minskar. Effekten av minskade utsläpp kommer dock inte synas i LULUCF-sektorn utan i andra utsläppssektorer. Minska utsläppen i samband med avskogning och annan permanent markanvändningsförändring Av de utsläpp som redovisas inom LULUCF-sektorn bidrar växt- husgasutsläpp i samband med permanent överföring av skogsmark och till bebyggd mark med drygt kol- dioxidekvivalenter . Det är dock svårt att bedöma hur mycket dessa utsläpp kan minskas genom åtgärder så att exploateringen riktas mot annan mark där klimatpåverkan blir lägre eller genom en begränsning av den areal som exploateras. Beroende på vad marken omförs till finns dock goda skäl att försöka begränsa utsläp- pen, och potentialen bedöms vara relativt stor. Kunskapen på om- rådet behöver dock öka. 6.1Åtgärder som ökar kolsänkan och minskar utsläppen inom LULUCF-sektorn I detta avsnitt redovisas åtgärdspotentialer för att öka upptaget av koldioxid och minska utsläppen av växthusgaser uppdelat på olika marktyper och för de specifika redovisningskategorierna inom LULUCF-sektorn. Indelningen följer i huvudsak LULUCF-förord- ningen. Återvätning av dränerad torvmark och inlagring av kol i trä- produkter beskrivs i separata avsnitt oberoende av vilken marktyp de relaterar till, även om de i rapporteringen till klimatkonventionen och EU redovisas under den marktyp där de hör hemma.5 Först beskrivs möjliga åtgärder och teknisk åtgärdspotential. Sedan redovisas en sammantagen bedömning av den realiserbara åtgärds- potentialen för respektive marktyp eller aktivitet samt konsekvenser och kostnader. 5Det innebär att åtgärder för brukad våtmark inte redovisa under eget avsnitt utan under respektive åtgärd. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn 6.1.1Åtgärder för ökad kolsänka på skogsmark Åtgärder på skogsmark omfattar både åtgärder som ökar nettoinlag- ringen i levande biomassa och mark samt åtgärder som minskar ut- släppen från dikad torvmark genom återvätning (se avsnitt 6.3.6). Nettoinlagringen kan ökas genom att tillväxten ökar när åtgärder vidtas för att öka skogsproduktionen eller genom att större arealer undantas från virkesproduktion eller brukas med mer naturhänsyn. Effekten på kolsänkan beror på hur tillväxten utvecklas men också på marknadens efterfrågan på skogsråvara, vilket i sin tur påverkar avverkningsnivån. Generellt växer aktivt brukade skogar bättre än obrukade skogar, eftersom de planteras med bättre plantmaterial och är yngre. De har dessutom en lägre naturlig avgång än oskötta skogar. Träd växer mest när de är unga, medan skogar som blir äldre (mycket äldre än gängse avverkningsålder) närmar sig ett jämviktstillstånd där tillväxten och den naturliga avgången tar ut varandra. Skogar löper dessutom alltid risk att drabbas av skador i form av t.ex. brand, insektsangrepp, stormar och viltbete, vilket kan innebära att det kol som bundits in inte kommer samhället till nytta över huvud taget utan direkt återgår till atmosfären. Tillväxthöjande åtgärder kan bidra till ökad kolsänka Projektet skogsproduktion har tagit fram fyra underlagsrapporter som redovisar en rad åtgärder för att öka skogs- produktionen och minska risken för skador. Några av åtgärderna som redovisas i rapporten om produktionshöjande åtgärder6 sam- manfattas nedan. Om de kommer att realiseras beror på åtgärdernas acceptans samt lönsamhet i och efterfrågan på skogsprodukter . I rapporten framhålls också att den verkligt stora poten- tialen för god produktion ligger i att genomföra god skogsvård med bra föryngring, att nyttja för växtplatsen rätt trädslag och bästa möjliga plantmaterial samt att röja och gallra i rätt tid. Redan genom traditionell skogsskötsel, fast mer effektivt, erhålls alltså ökad pro- 6Skogsstyrelsen (2018a). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn I en av rapporterna7 från projektet skogs- produktion tas även dagens problem med viltskador upp samt andra biotiska och abiotiska skador som kan minska effekterna av insat- serna. Enligt rapporten bedöms viltstammar i balans kunna ge en förbättrad produktion och även positiva effekter för den biologiska mångfalden. Dikningsåtgärder omfattar dikesrensning och skyddsdikning. Mark- avvattningen har minskat och sker nu i mycket liten omfattning, och många skogsägare ser ett behov av dikes- rensning. Det gällande regelverket hämmar dock aktiviteten på flera sätt. Dikesrensning på torvmark kan dessutom leda till ökad växt- husgasavgång, vilket kan eliminera den klimatnytta som virket ger. Kvävegödsling sker på . Kvävegödsling har en tydlig effekt på skogens tillväxt och på markens växthus- gasbalans. Traditionell gödsling innebär även att timmerandelen kan öka i beståndet. Gödsling med kväve gör att mer kol binds in i mar- ken men också att avgången av lustgas (N2O) från marken kan öka något efter avverkning på fuktigare marker och från vatten som tar emot kväve som lakas ut från hygget. Om sådana marker undviks är dock lustgasavgången liten jämfört med den positiva effekten av inbindningen av kol i skog och mark. Gödsling av dikad torvmark med mineralgödsel (fosfor och kalium) eller aska har endast genomförts i mycket liten skala i . Inställningen är därför avvaktande till denna åtgärd och drivkraften saknas att snabbt starta upp åtgärden i större skala. Kunskapen är dock förhållandevis god om vilken tillväxtökning som kan förväntas, vilka doser av gödselmedel som krävs och vilka marker som är lämp- liga att gödsla. Gödslingen kan medföra en ökad koldioxid- avgång till följd av ökad torvnedbrytning. Askåterföring till bördig fastmark ger också en viss gödslingseffekt. Detta sker i större skala och kan ökas ytterligare. Vid behovsanpassad gödsling baseras mängd och sammansättning av tillförd gödsel på analyser av näringsinnehåll i barrprover. Behovs- anpassad gödsling innebär gödsling av relativt unga granskogar med givor av i första hand kväve kompletterat med andra näringsämnen fram till dess att skogen sluter sig. Effekten på växthusgasbalansen är generellt densamma som för traditionell göds- ling men den innebär en större investeringskostnad. Här är det främst 7Skogsstyrelsen (2018b). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn fråga om att få ökad volym, inte ökad kvalitet. Åtgärden förkortar dessutom den tid under vilken en avverkad yta avger mer växthus- gaser än den tar upp. När det gäller ökad inblandning av främmande trädslag visar be- räkningar att contortatall har högst potential nationellt när det gäller produktion på skogsmark. Hybridlärken har också en god produk- tionspotential främst i , men även i finns stånd- orter som lämpar sig för hybridlärk. För hybridasp finns den stora produktionspotentialen med dagens plantmaterial främst på nedlagd jordbruksmark i . Skogsträdsförädling anses vara ett effektivt sätt att höja tillväxten i skog genom att de genetiska framstegen i förädlingen nyttjas genom fröplantager. Genom en anpassad viltstam skapas en bättre balans mellan vilt- stam och fodertillgång, så att de produktionsförluster som viltbetes- skadorna medför kan minska. Förutom att de direkta skadorna minskar tillkommer också den indirekta effekten att möjligheten att sätta rätt trädslag på rätt mark ökar. Framför allt gäller det möjligheten att ersätta gran med tall men det gäller även möjligheten att plantera lövträd på nedlagd . Ståndortsanpassning innebär bl.a. att välja det trädslag som funge- rar bäst på varje ståndort ur produktionssynpunkt. Ofta handlar det om att ersätta gran med tall i norra . Skogsproduktionen kan också ökas genom att minska andelen björk i blandbarrskogar och att ersätta gran med tall i , där gran planterats på tall- marker på grund av ett högt viltbetestryck. Ökad lövandel i bland- skogar kan dock verka skadeförebyggande på olika sätt relativt de risker som ökar med klimatförändringarna, i form av t.ex. insekter, rotröta, stormfällning och brand. Det kan exempelvis handla om att ersätta gran med lövträd för att skydda mot brand eller med tall som har längre omloppstid och ökar sänkan. En ökad skogsproduktion kan vara möjlig genom att man tar ut grot med barr, s.k. grön grot. Detta innebär att man kan korta hygges- vilan och få plantorna i produktion tidigare. En realistisk bedömning är att hyggesvilan skulle kunna minska med i snitt över landet. kan gröngrotuttag försämra näringstillförseln och därmed tillväxten i ungskogsfasen. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn I vilken omfattning de möjligheter till ökad produktion som beskrivs ovan kommer användas beror på många olika faktorer och är svårt att bedöma . De flesta tillväxthöjande åtgärderna som diskuteras i Samverkansprocess skogsproduktion påverkar inte andra mål negativt eller har endast liten negativ påverkan på t.ex. biologisk mångfald, om och när de utförs på lämplig plats. Åtgärder bör undvikas som får till följd att det brukade landskapet utarmas på biologisk mångfald. Behovet av avsättning av skyddad skog kan där- till öka om den biologiska mångfalden minskar i det brukade land- skapet och behovet ökar av refugier dels för skogsarter som behöver återkolonisera avverkade ytor, dels för att producera skadedjurs- bekämpare. Kolsänkan kan öka vid ökad naturhänsyn i skogsbruket och genom att öka arealen som undantas från virkesproduktion Att skydda ytterligare skogsmark för att i första hand bevara skogens biologiska mångfald skulle öka kollagret på den berörda marken, åtminstone i ett kort eller medellångt tidsperspektiv. En ökning av kolsänkan totalt sett förutsätter också att den totala avverkningen minskar som en konsekvens av det ökade skyddet. Om de totala avverkningsmöjligheterna minskar leder det också till att substitu- tionspotentialen minskar. I rapporten om produktionshöjande åtgär- der8 redovisas hur skogsproduktionen påverkas av dagens avsättningar, dvs. åtgärder som innebär skydd av skog genom ökade arealer natur- vård, ökad generell hänsyn och ökade avsättningar. Om ett ökat skydd bedöms krävas för att ska nå internationella åtaganden om biologisk mångfald eller miljökvalitetsmålet Levande skogar är det ur klimatsynpunkt bättre att det sker tidigare än . SLU tog 2017 fram en rapport9 på uppdrag av där man särskilt belyste kortsiktiga och långsiktiga effekter på den nationella kolbalansen och skogsproduktionen av förändrad om- loppstid och ökad andel lövskog och blandskog på en relativt stor del av den produktiva skogsmarken; resultaten redovisas i nästa avsnitt. I rapporten kvantifierades även effekten på kolbalansen i levande biomassa av dels ökad respektive minskad avverkning jämfört med högsta uthålliga avverkning, dels ökad areal avsatt för naturvård. 8Skogsstyrelsen (2018a). 9Sveriges (2017). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn En annan åtgärd som kan leda till minskade utsläpp och beva- rande av kolsänkan på skogsmark kan vara hyggesfritt skogsbruk på torvmark, där vattennivån regleras för att bevara kolförrådet i torven utan att virkesproduktionen påverkas. Kvantifiering av nettoupptag på skogsmark för olika åtgärder SLU har i flera sammanhang tagit fram scenarier för att beskriva ut- vecklingen av kolbalansen med olika antagan- den om förutsättningarna i skogsbruket.11 Här presenteras en jämförelse mellan ett referensscenario som utgår från hur skogsbruket bedrivs och: •ett scenario som beskriver konsekvenserna av att öka den pro- duktiva skogsmarksarealen avsatt för naturvårdsändamål, •ett scenario där omloppstiden ökas med , •ett scenario där arealen bland- och lövinblandning ökar och •ett scenario där efterfrågan på skogsråvara ökar, vilket leder till att skogsägarna investerar i tillväxthöjande åtgärder på virkes- produktionsmark. En viktig förutsättning i samtliga dessa scenarier, inklusive referens- scenariot, är att hela den årliga tillgängliga tillväxten (högsta uthålliga avverkning) på virkesproduktionsmark avverkas. Det gör att skill- nader mellan scenarierna enbart beror på förändringarna i skötsel, vilket i sin tur påverkar tillväxt och avverkning. Den verkliga effekten av åtgärderna på kolsänkan beror både på hur tillväxten utvecklas och på marknadens efterfrågan på skogs- råvara, vilket i sin tur påverkar avverkningsnivån. Det referensscenariot som de fyra scenarierna jämförs med är det scenario som används som referens i SKA 1512 (Skogliga Konsekvensanalyser) och som delvis tjänade som utgångs- punkt för det första förslaget till referensnivå för skog inom ramen för LULUCF-förordningen. Referensscenariot ska inte tas som en 10Nieminen m.fl. (2018). 11Sveriges (2017), (2019). 12Skogsstyrelsen (2015a). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn prognos över den mest sannolika utvecklingen, men det fungerar som referens för att jämföra effekten av olika strategier för hur skogen brukas. Ytterligare produktiv skogsmark avsätts för naturvårdsändamål är närmare eller av den pro- duktiva skogsmarksarealen formellt skyddad. Dessutom är undantagna från virkesproduktion genom fri- villiga avsättningar och undantagna genom hänsynsytor på virkesproduktionsmark. Därutöver är improduktiv skogsmark undantagen från virkesproduktion. Kolsänkan i skog och mark skulle i ett kort tidsperspektiv öka om arealen skyddad produktiv skogsmark ökar, t.ex. för att främja biologisk mångfald för att nå miljömålet Levande skogar och för att leva upp till de internationella åtaganden som gjorts för skydd av ekosystem. I ett längre tidsperspektiv minskar effekten på kolinlag- ringen när tillväxten i den åldrande skogen avtar. En ökning av kol- sänkan totalt sett förutsätter också att den totala avverkningen minskar som en konsekvens av det ökade skyddet. Det finns dock ingen uppdaterad analys om vilket ytterligare skydd som krävs för att uppnå miljömålen relaterat till biologisk mångfald. I den senaste fördjupade utvärderingen av miljökvalitetsmålet Levande skogar efter- frågades en bristanalys om vilka arealer som krävs för att nå målet. I ett scenario från SLU13 ökades arealen produktiv skogsmark som var undantagen från skogsbruk från 3,6 till . Skattningen av undantagen areal på produktiv skogsmark inklude- rade skattningar av befintlig reservatsareal, hänsynsytor på all kom- mande hyggesareal under resten av detta sekel, samt arealen frivilligt avsatt mark. Där gjordes även simuleringen över en längre tidsperiod () för att undersöka hur den skyddade skogen fort- sätter lagra in kol. Det motsvarar av den produktiva skogs- marksarealen på . Simuleringarna baseras på Riksskogstaxeringens provytor och principen är att de provytor som avsätts märks upp i början av beräkningarna. Ökat skydd av skog på produktiv skogsmark resulterar enligt SLU:s beräkningar i en kraftig ökning av nettoinlagringen – upp till 13Sveriges (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn koldioxid i genomsnitt bara i biomassan. Men åtgärden minskar avverkningsmöjlig- heterna kraftigt, med jämfört med referens- scenariot. Den extra årliga kolinlagringen minskar men kvarstår i någon omfattning åtminstone uppemot , medan den lägre tillgången på råvara består. Den skog som används till virkes- produktion skulle också bli yngre, vilket borde vara negativt för naturvärdena på den marken. Utifrån detta scenario har en nedskalning gjorts inom ramen för utredningen. Utgångsläget är en tentativ bedömning14 om att ytter- ligare 1 miljon hektar skogsmark kan behöva undantas från skogs- bruk på något sätt för att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar. Det faktum att det sannolikt är svårare att uppnå tillräckligt stora arealer med frivilliga avsättningar än tidigare och att det är osäkert hur avverkningen faktiskt utvecklas har SLU:s scenario skalats ner till ett alternativ där produktiv skogsmark undantas från virkesproduktion. Det nedskalade scenariot resulterar i en reell ökning av netto- upptaget i skogsmark med drygt koldioxid till 2030 och med drygt till 2045, jämfört med om den undantagna arealen inte hade ökat alls. är skillnaden drygt koldioxid och efter ytterligare några tiotal år (efter 2120) har den additionella effekten av de ökade av- sättningarna på kolinlagringen upphört. Jämfört med alternativet att inte skydda mer skog blir den möj- liga avverkningen i genomsnitt lägre 2020–2045, vilket motsvarar av den genomsnittliga årliga avverkningen , och närmare 2,5 miljoner skogs- kubikmeter lägre 2045–2100, vilket motsvarar . Jämfört med dagens avverkningsnivå, dvs. nivån i starten av scena- rierna, minskar avverkningsmöjligheterna . Därefter ökar avverkningsmöjligheterna även för detta scenario, eftersom tillväxten på virkesproduktionsmark ökar, delvis som en effekt av klimatförändringarna. Detta kompenserar för den avverkningsminsk- ning som beror på att den skyddade arealen ökar. Eventuella negativa effekter av klimatförändringarna, vilket också kan påverka utveck- lingen, inkluderas inte i modellsimuleringen. 14Olle , , muntlig kommunikation (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Naturhänsynen i skogsbruket ökas Utöver att undanta produktiv skogsmark från skogsbruk finns andra skogsbruksåtgärder som främjar biologisk mångfald och andra vär- den och som också kan öka kolsänkan. Till exempel kan man på vissa delar av virkesproduktionsmarken förlänga skogarnas omloppstid, dvs. avverkningen skjuts några tiotal år framåt i tiden. Kolsänkan kan också öka genom att arealen löv- och blandskog ökar. SLU har gjort simuleringar av scenarier för dessa åtgärder i ett tidigare uppdrag åt Naturvårdsverket15, se presentation av resultaten nedan. I ett av scenarierna förändrades skötseln på en del av arealen så att åldern vid föryngringsavverkning höjdes. Arealen där åtgärden implementerades motsvarar den ökade arealen i scenariot med dubbla naturvårdsarealer i SKA 15 (3,eller drygt 16 pro- cent av den produktiva skogsmarken). Arealen är utvald genom att provytor med höga naturvärden söks via ett index vilket är baserat på ett antal variabler som kopplar mot naturvärden, t.ex. mängd död ved, antal gamla träd och andel lövträd. Den skog där omloppstiden förlängs är alltså tydligt äldre och innehåller högre värden på natur- värdesvariabler än skog i allmänhet. Genomsnittlig ålder för föryng- ringsavverkning på den utvalda arealen ligger för hela beräkningsperioden och över den genomsnittliga avverkningsåldern på övrig mark. Den ändrade omloppstiden resulterade i en ökad kolsänka med koldioxid under 0–50 respektive 50–. minskade avverkningsmöjligheterna med 2 miljoner skogs- kubikmeter medan det inte var någon skillnad i av- verkningsmöjligheter på 50–. Åtgärden bedöms vara posi- tiv för biologisk mångfald och andra ekosystemtjänster. Resultaten är i linje med andra rapporter.