sou · H8B361 · 2020-11-05 00:00:00 — Nedan följer den lydelse av artikel 129 i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen) som enligt Europaparlamen- tets och rådets förordning (EU) 2019/2160 av om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller exponeringar i form av säkerställda obligationer (ändringsförordningen) ska tillämpas från . Texten tillhandahålls endast i informationssyfte och har ingen rättslig verkan. Exponeringar i form av säkerställda obligationer 1.För att vara kvalificerade för förmånsbehandling enligt punk- terna 4 och 5 i den här artikeln ska säkerställda obligationer enligt definitionen i artikel 3.1 i och rådets direktiv (EU) 2019/21621 uppfylla kraven i punkterna 3, 3a och 3b i den här artikeln och vara säkrade genom någon av följande godtagbara till- gångar: a)Exponeringar mot eller garanterade av nationella regeringar, ECBS-centralbanker, offentliga organ, regionala regeringar eller lokala myndigheter i unionen. b)Exponeringar mot eller garanterade av nationella regeringar i tredjeländer, centralbanker i tredjeländer, multilaterala utveck- lingsbanker, internationella organisationer som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 1 enligt detta kapitel, samt exponeringar mot eller garanterade av offentliga organ i tredjeländer, delstatliga eller lokala självstyrelseorgan eller myndigheter i tredjeländer som getts riskvikt som exponeringar mot institut eller nationella regeringar och centralbanker i enlighet med artikel 115.1, 115.2, 116.1, 116.2 eller 116.4 och som uppfyller kraven för kredit- kvalitetssteg 1 enligt detta kapitel, samt exponeringar enligt detta led som minst uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 2 i enlighet med detta kapitel, förutsatt att de inte överstiger av det nominella beloppet för de emitterande institutens utestående säkerställda obligationer. c)Exponeringar mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kredit- kvalitetssteg 1 eller kreditkvalitetssteg 2, eller exponeringar mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 3 där dessa exponeringar är i form av i)kortfristig inlåning med en ursprunglig löptid som inte överstiger om denna inlåning används för att uppfylla kravet på likviditetsbuffert i säkerhetsmassan i artikel 16 i direktiv (EU) 2019/2162, eller ii)derivatkontrakt som uppfyller kraven i artikel 11.1 i det direktivet, om de behöriga myndigheterna tillåter detta. d)Lån mot säkerhet i bostadsfastighet upp till det lägsta nominella beloppet av panträtterna kombinerade med eventuella panträtter med bättre rätt och av värdet av de intecknade fastigheterna. 1Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2162 av om utgivning av säkerställda obligationer och offentlig tillsyn över säkerställda obligationer och om ändring av direktiven /65/EG och 2014/59/EU (EUT L 328, 18.12.2019, s. 29). e)Bostadslån som fullt ut garanteras av en godtagbar tillhanda- hållare av kreditriskskydd enligt artikel 201 och som uppfyller kraven för minst kreditkvalitetssteg 2 enligt detta kapitel, då den andel av varje lån som används för att uppfylla kravet i denna punkt för att säkra den säkerställda obligationen inte utgör av värdet på den motsvarande bostadsfastigheten i , och då en lån/inkomstkvot motsvarar högst när lånet har beviljats. Det ska inte finnas någon panträtt i bostadsfastigheten när lånet beviljas, och för lån som beviljas ska låntagaren genom avtal förbinda sig att inte ge sådana panträtter utan samtycke från det krediti- nstitut som beviljade lånet. Lån/inkomstkvoten motsvarar den del av låntagarens bruttoinkomst som täcker återbetalningen av lånet, inklusive ränta. Tillhandahållaren av kreditriskskydd ska vara antingen ett finansiellt institut som auktoriserats och över- vakas av behöriga myndigheter och omfattas av tillsynskrav som i fråga om soliditet är jämförbara med dem som tillämpas för institut, eller ett institut eller ett försäkringsföretag. Tillhanda- hållaren av kreditriskskydd ska inrätta en ömsesidig garantifond eller ett liknande skydd för försäkringsföretag för att absorbera kreditriskförluster, vars kalibrering ska ses över regelbundet av de behöriga myndigheterna. som tillhanda- hållaren av kreditriskskydd ska göra en bedömning av låntagarens kreditvärdighet. f)Lån mot säkerhet i kommersiella fastigheter upp till det lägsta nominella beloppet av panträtterna kombinerade med eventuella tidigare panträtter med bättre rätt och av värdet av de in- tecknade fastigheterna. Lån mot säkerhet i kommersiella fastig- heter är godtagbara om belåningsgraden på överskrids upp till maximalt , om värdet av de totala tillgångar som ställts som säkerhet för de säkerställda obligationerna överstiger det nominella utestående beloppet på den säkerställda obligationen med och obligationsinnehavarnas fordran uppfyller de krav på rättslig förutsebarhet som anges i kapitel 4. Obligations- innehavarnas fordran ska prioriteras före alla andra fordringar på den ställda säkerheten. g)Lån mot säkerhet i fartyg (panträtt i fartyg) upp till högst skillnaden mellan av värdet av det intecknade fartyget och värdet på eventuella tidigare panträtter i fartyg. Vid tillämpningen av punkt 1a ska exponeringar som uppstår på grund av överföring och förvaltning av betalningar från gäldenärer med lån enligt löpande skuldebrev säkrade med intecknad egendom eller av överföring och förvaltning av behållning efter likvidation med avseende på sådana lån inte tas med i beräkningen av de gränser som anges i den punkten. Vid tillämpningen av punkt 1 första stycket c ska följande gälla: a)För exponeringar mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 1 får exponeringen inte överstiga av det nominella beloppet för det utgivande kreditinstitutets utestående säkerställda obligationer. b)För exponeringar mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 2 får exponeringen inte överstiga av det nominella beloppet för det utgivande kreditinstitutets utestående säkerställda obligationer. c)För exponeringar mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 3 och som är i form av sådan kortfristig inlåning som avses i punkt 1 första stycket c i i denna artikel, eller i form av sådana derivatkontrakt som avses i punkt 1 första stycket c ii i denna artikel, får den totala exponeringen inte överstiga av det nominella beloppet för det utgivande kreditinstitutets utestående säkerställda obligationer. De behöriga myndigheter som utsetts enligt artikel 18.2 i direktiv (EU) 2019/2162 får, efter samråd med , tillåta exponeringar mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 3 i form av derivatkontrakt förutsatt att betydande potentiella koncentrationsproblem i de berörda med- lemsstaterna till följd av tillämpningen av de krav för kredit- kvalitetssteg 1 och kreditkvalitetssteg 2 som avses i denna punkt kan dokumenteras. d)Den totala exponeringen mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 1, 2 eller 3 får inte överstiga av det nominella beloppet för det utgivande kreditinstitutets utestående säkerställda obligationer, och den totala exponeringen mot kredit- institut som uppfyller kraven för kreditkvalitetssteg 2 eller 3 får inte överstiga av det nominella beloppet för det utgivande kreditinstitutets utestående säkerställda obligationer. Punkt 1a i denna artikel får inte tillämpas på användningen av säkerställda obligationer som godtagbar säkerhet enligt vad som är tillåtet i artikel 8 i direktiv (EU) 2019/2162. Vid tillämpning av punkt 1 första stycket d ska gränsen på tillämpas för varje enskilt lån, avgöra hur stor del av lånet som bidrar till täckningen av de skulder som är knutna till den säkerställda obligationen och tillämpas under lånets hela löptid. Vid tillämpning av punkt 1 första stycket f och g ska gränsen på eller tillämpas för varje enskilt lån, avgöra hur stor del av lånet som bidrar till täckningen av de skulder som är knutna till den säkerställda obligationen och tillämpas under lånets hela löptid. 2.De situationer som avses i punkt 1 a–f ska även innefatta säker- heter som av lagstiftningen begränsas till att uteslutande skydda obligationsinnehavare mot förluster. 3.När det gäller fast egendom och fartyg som ställs som säkerhet för säkerställda obligationer som uppfyller kraven i denna för- ordning ska kraven i artikel 208 vara uppfyllda. Kontrollen av egen- domsvärden i enlighet med artikel 208.3 a ska utföras regelbundet och minst för all fast egendom och alla fartyg. Utöver att vara säkrade genom de godtagbara tillgångar som för- tecknas i punkt 1 i denna artikel ska säkerställda obligationer om- fattas av ett krav på övervärde i säkerhetsmassan enligt definitionen i artikel 3.14 i direktiv (EU) 2019/2162. Vid tillämpning av första stycket i denna punkt ska det totala nominella beloppet för alla säkerställda tillgångar enligt definitionen i artikel 3.4 i det direktivet ha minst samma värde som det totala nominella beloppet för utestående säkerställda obligationer (nedan kallad principen om nominell täckning) och bestå av godtagbara tillgångar enligt punkt 1 i den här artikeln. Medlemsstaterna får fastställa en lägre miniminivå för minsta övervärde i säkerhetsmassan för säkerställda obligationer eller ge sina behöriga myndigheter rätt att fastställa en sådan nivå, förutsatt a)antingen att beräkningen av övervärdet i säkerhetsmassan baseras på ett formellt tillvägagångssätt där den underliggande risken för tillgångarna beaktas eller att värderingen av tillgångarna är avhängigt pantlånevärdet, och b)miniminivån för övervärde i säkerhetsmassan inte är lägre än baserat på den princip om nominell täckning som avses i artikel 15.6 och 15.7 i direktiv (EU) 2019/2162. De tillgångar som bidrar till en miniminivå för övervärde i säkerhets- massan ska inte omfattas av de gränser för exponeringsstorlek som föreskrivs i punkt 1a och ska inte räknas mot dessa gränser. De godtagbara tillgångar som förtecknas i punkt 1 i denna artikel får ingå i säkerhetsmassan som sekundära tillgångar enligt defini- tionen i artikel 3.13 i direktiv (EU) 2019/2162 förutsatt att de upp- fyller de krav på kreditkvalitet och exponeringsstorlek som föreskrivs i punkterna 1 och 1a i den här artikeln. 4.Säkerställda obligationer för vilka det finns en kreditvärdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska åsättas en riskvikt i enlighet med tabell 6a som motsvarar kreditvärderingen från det externa kreditvärderingsinstitutet i enlighet med artikel 136. 5.Säkerställda obligationer för vilka det inte finns någon kredit- värdering från ett utsett kreditvärderingsinstitut ska åsättas en riskvikt på grundval av den riskvikt som åsatts icke efterställda exponeringar utan säkerhet mot det institut som givit ut dem. Följande samband mellan riskvikterna ska gälla: a)Om exponeringen mot institutet åsätts riskvikten ska den säkerställda obligationen åsättas riskvikten . b)Om exponeringen mot institutet åsätts riskvikten ska den säkerställda obligationen åsättas riskvikten . c)Om exponeringen mot institutet åsätts riskvikten ska den säkerställda obligationen åsättas riskvikten . d)Om exponeringen mot institutet åsätts riskvikten ska den säkerställda obligationen åsättas riskvikten . 6.Säkerställda obligationer som getts ut före ska inte omfattas av de krav som fastställs i punkterna 1, 1a, 3, 3a och 3b. De ska vara kvalificerade för förmånsbehandling enligt punkterna 4 och 5 tills de löper ut. 7.Säkerställda obligationer som getts ut före och som uppfyller de krav som fastställs i denna förordning i tillämplig lydelse för utgivningen ska inte omfattas av de krav som fastställs i punkterna 3a och 3b. De ska vara kvalificerade för förmånsbehandling enligt punkterna 4 och 5 tills de löper ut. Lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer – så som den föreslås se ut 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om svenska bankers och kreditmarknadsföretags rätt att ge ut säkerställda obligationer. I lagen finns även bestämmelser om användningen av benäm- ningar som är förväxlingsbara med sådana benämningar som får användas endast för säkerställda obligationer. 2 § I denna lag avses med emittentinstitut: en bank eller ett kreditmarknadsföretag som fått tillstånd enligt 2 kap. 1 § att ge ut säkerställda obligationer, säkerställda obligationer: obligationer och andra jämförbara skuldförbindelser som är förenade med förmånsrätt i emittent- institutets säkerhetsmassa, derivatkontrakt: ett sådant derivatkontrakt som avses i 1 kap. 4 § första stycket lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden som träffats, i syfte att uppnå balans mellan finansiella villkor för till- gångar i säkerhetsmassan och motsvarande villkor för de säkerställda obligationerna, mellan ett emittentinstitut och 1.svenska staten, riksbank eller en kommun, en region eller ett kommunalförbund i , 2.ett offentligt organ i en annan stat inom EES än enligt artikel 129.1 a i tillsynsförordningen, 3.ett sådant offentligt organ i tredjeland, en sådan multilateral utvecklingsbank eller en sådan internationell organisation som avses iartikel 129.1 b tillsynsförordningen, om kraven i den bestämmelsen är uppfyllda, eller säkerhetsmassa: krediter, andra tillgångar som enligt bestämmel- serna i 3 kap. får ingå i säkerhetsmassan och i registret antecknade medel enligt 4 kap. 4 § i vilka obligationsinnehavarna och emittent- institutets motparter i derivatkontrakt har förmånsrätt i enlighet med bestämmelserna i denna lag och förmånsrättslagen (1970:979), bank: ett svenskt bankaktiebolag, en svensk sparbank eller en svensk medlemsbank, kreditmarknadsföretag: ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har fått tillstånd att driva finansierings- rörelse enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, kreditinstitut: ett kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse eller ett utländskt kreditinstitut enligt till- synsförordningen som hör hemma i en annan stat inom EES än och som har ett motsvarande tillstånd, EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, tillsynsförordningen: och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kredit- institut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, senast ändrad genom och rådets förordning (EU) 2020/873 av om ändring av förordningarna (EU) nr 575/2013 och (EU) 2019/876 vad gäller vissa anpassningar mot bakgrund av covid-19-pandemin, likviditetstäckningsförordningen: kommissionens delegerade för- ordning (EU) 2015/61 av om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 575/2013 när det gäller likviditetstäckningskravet för kreditinstitut, senast ändrad genom kommissionens delegerade förordning (EU) 2018/1620 av om ändring av delegerad förordning (EU) 2015/61 om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 575/2013 när det gäller likviditetstäckningskravet för kredit- institut, och direktivet om utgivning av säkerställda obligationer: Europaparla- mentets och rådets direktiv (EU) 2019/2162 av om utgivning av säkerställda obligationer och offentlig tillsyn över säkerställda obligationer samt om ändring av direktiven /65/EG och 2014/59/EU, i den ursprungliga lydelsen. Förutsättningar för tillstånd m.m. 1 § Banker och kreditmarknadsföretag får ge ut säkerställda obliga- tioner efter tillstånd av . Tillstånd skall meddelas om 1.bolagsordningen, stadgarna eller reglementet överensstämmer med denna lag, 2.det finns skäl att anta att den planerade verksamheten kommer att bedrivas enligt bestämmelserna i denna lag och andra författ- ningar som reglerar verksamheten, 3.tidigare utgivna obligationer och andra jämförbara skuld- förbindelser, som är utgivna för att finansiera krediter av det slag som får ingå i säkerhetsmassan, omvandlas till säkerställda obliga- tioner eller hanteras på ett för borgenärerna likvärdigt sätt enligt en plan som har godkänts av , och 4.banken eller kreditmarknadsföretaget i en ekonomisk plan redovisar att dess finansiella situation är så stabil att övriga borge- närers intressen inte riskeras. I den ekonomiska planen enligt första stycket 4 skall det ingå ett yttrande från revisorerna som styrker redovisningen. 2 § Benämningen svensk säkerställd obligation och motsvarande benämningar på alla Europeiska unionens officiella språk får användas endast som beteckning för sådana skuldförbindelser som uppfyller kraven i denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. 2 a § Benämningen europeisk säkerställd obligation och mot- svarande benämningar på alla Europeiska unionens officiella språk får användas endast som beteckning för skuldförbindelser som uppfyller kraven i nationella bestämmelser i en stat inom EES som genomför direktivet om utgivning av säkerställda obligationer. Europeisk säkerställd obligation (premium) 2 b § Benämningen europeisk säkerställd obligation (premium) och motsvarande benämningar på alla Europeiska unionens officiella språk får användas endast som beteckning för skuldförbindelser enligt 2 a § som uppfyller kraven i artikel 129 tillsynsförordningen. 2 c § Benämningen säkerställd obligation och benämningar som är förväxlingsbara med denna eller med någon av de benämningar som anges i 2–2 b §§ får inte användas som beteckning för något annat finansiellt instrument än respektive skuldförbindelse enligt 2–2 b §§. Tillåtna tillgångar i säkerhetsmassan 1 § Säkerhetsmassan får bestå av tillgångar enligt 2–2 d §§ och 9 b §, om kraven i artikel 129.1a–129.3 i tillsynsförordningen är uppfyllda. 2 § Säkerhetsmassan får bestå av offentliga krediter i form av exponeringar mot eller som är garanterade av 2.Sveriges riksbank, eller 3.en kommun, en region eller ett kommunalförbund i . Säkerhetsmassan får också bestå av offentliga krediter i form av exponeringar mot 1.offentliga organ i en annan stat inom EES än enligt artikel 129.1 a i tillsynsförordningen, och 2.sådana offentliga organ i tredjeländer, multilaterala utvecklings- banker och internationella organisationer som avses i artikel 129.1 b tillsynsförordningen, om kraven i den bestämmelsen är uppfyllda. 2 a § Säkerhetsmassan får bestå av exponeringar mot kreditinstitut som uppfyller kraven för kvalitetssteg 1 eller 2 enligt tillsynsförord- ningen. De exponeringar som avses i första stycket får utgöras av 1.derivatkontrakt med kreditinstitut, och 2.andra exponeringar som är tillgångar på nivå 1 eller 2A enligt likviditetstäckningsförordningen. 2 b § Om det finns särskilda skäl får efter ansökan från ett emittentinstitut och under de förutsättningar som anges i artikel 129.1a c i tillsynsförordningen besluta att även exponeringar mot kreditinstitut som endast uppfyller kraven för kreditkvalitets- steg 3 enligt tillsynsförordningen får ingå i ett emittentinstituts säker- hetsmassa , om dessa exponeringar utgörs av 1.derivatkontrakt med kreditinstitut, eller 2.sådana kortfristiga insättningar i kreditinstitut som avses i artikel 129.1 c (i) i tillsynsförordningen. Det som sägs i första stycket gäller även tillgångar på nivå 2B enligt likviditetstäckningsförordningen, i fråga om sådana tillgångar som ingår i den likviditetsbuffert som avses i 9 b §. 2 c § Säkerhetsmassan får bestå av krediter som har lämnats mot säkerhet i egendom som är avsedd för bostadsändamål (bostads- krediter) i . I ett sådant fall ska säkerheten utgöras av 1.inteckning i fast egendom, 2.inteckning i tomträtt, eller 3. pant i bostadsrätt. Säkerhetsmassan får också bestå av bostadskrediter i form av andra lån mot säkerhet i en bostadsfastighet enligt artikel 129.1 d i tillsynsförordningen om säkerheten finns i en annan stat inom EES än . Detsamma gäller bostadslån enligt artikel 129.1 e i tillsynsförordningen. 2 d § Säkerhetsmassan får bestå av krediter som har lämnats mot säkerhet i egendom som är avsedd för näringsverksamhet (kommersiella fastighetskrediter) i . I ett sådant fall ska säkerheten utgöras av 1.inteckning i fast egendom, 2.inteckning i tomträtt, eller 3.pant i bostadsrätt. Säkerhetsmassan får också bestå av kommersiella fastighets- krediter i form av andra lån mot säkerhet i kommersiella fastigheter enligt artikel 129.1 f i tillsynsförordningen om säkerheten finns i en annan stat inom EES än . 2 e § Kommersiella fastighetskrediter enligt 2 d § får utgöra högst av säkerhetsmassan. Begränsningen i första stycket gäller inte krediter som har lämnats mot säkerhet i egendom som är avsedd för jord- eller skogs- bruksändamål. 3 § En kredit får ingå i säkerhetsmassan till den del krediten i för- hållande till säkerheten ligger inom –av marknadsvärdet för säkerheten för bostads- krediter enligt 2 c §, och –av marknadsvärdet för säkerheten för kom- mersiella fastighetskrediter enligt 2 d § enligt de förutsättningar som anges i artikel 129.1 f i tillsynsförordningen. 4 § I samband med att ett emittentinstitut lämnar bostadskrediter eller kommersiella fastighetskrediter ska marknadsvärdet enligt 3 § fastställas genom en individuell värdering. En värdering får dock grundas på generella prisnivåer om den avser 1.fast egendom som utgör bostadsfastighet i en- eller två- familjshus, 2.tomträtt som har upplåtits för bostadsändamål avseende en- eller tvåfamiljshus, eller 3.bostadsrätt som har upplåtits för bostadsändamål. Med marknadsvärde avses det pris som skulle uppnås vid en marknadsmässig försäljning där skälig tid ges för förhandlingar. Marknadsvärdet ska bedömas utan hänsyn till spekulativa och tillfälliga förhållanden. Hur värderingen skall utföras 5 § En individuell värdering enligt 4 § skall utföras av en kompetent värderingsman. Värderingen skall dokumenteras. Av dokument- ationen skall det framgå vem som har utfört värderingen samt när och på vilka grunder den har utförts. Den värdering som grundas på generella prisnivåer skall utföras på ett betryggande sätt. 7 § Ett emittentinstitut ska fortlöpande kontrollera marknadsvärdet för egendom som utgör säkerhet för bostadskrediter eller kom- mersiella fastighetskrediter. Om marknadsvärdet av egendom som utgör säkerhet för en bostadskredit eller en kommersiell fastighetskredit har minskat avsevärt, får i säkerhetsmassan endast inräknas den del av krediten som efter värdeminskningen ligger inom den belåningsgrad som gäller enligt 3 §. 7 a § En sådan kredit som avses i 2 c § första stycket och 2 d § första stycket får ingå i säkerhetsmassan endast om det finns en lämplig skadeförsäkring för fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt som utgör säkerhet för krediten. 8 § Det nominella värdet av säkerhetsmassan ska överstiga det sammanlagda nominella värdet av de fordringar som kan göras gällande mot emittentinstitutet på grund av säkerställda obligationer med . 9 § krediter och fyllnadssäkerheter i säkerhets- massan ska ges sådana villkor beträffande valuta, ränta och ränte- bindningsperiod att en god balans upprätthålls med motsvarande villkor för de säkerställda obligationerna. Derivatkontrakt får användas i detta syfte. ska anses ha uppnått en sådan balans som avses i första stycket om nuvärdet av tillgångarna i säkerhetsmassan överstiger nuvärdet av skulderna avseende säker- ställda obligationer med . Vid beräkningen ska även nuvärdet av derivatkontrakt beaktas. 9 a § ska se till att betalningsflödena avseende till- gångarna i säkerhetsmassan, derivatkontrakt och säkerställda obliga- tioner är sådana att institutet kan fullgöra sina betal- ningsförpliktelser gentemot innehavare av säkerställda obligationer och motparter i derivatkontrakt (likviditetsmatchning). 9 b § ska hålla en likviditetsbuffert i syfte att uppnå likviditetsmatchning. Likviditetsbufferten ska täcka emittentinsti- tutets högsta ackumulerade nettolikviditetsutflöde för de närmaste 180dagarna, dock inte för de som omfattas av kravet på likviditetstäckningskvot i artikel 4 i likviditetstäckningsförord- ningen. Likviditetsbufferten får utgöras endast av 1.tillgångar på nivå 1 eller 2A enligt likviditetstäckningsförord- ningen, och