sou · H8B360 · 2020-11-03 00:00:00 — ska alltså bedöma om företaget har möjlighet att betala sin skuld fullt ut och inte primärt ge företaget en chans att lösa en tillfällig ekonomisk kris. Detta strikt fiskala perspektiv kan vara för snävt för att anståndsregeln ska ge företrädaren ett tillräck- ligt skydd mot företrädaransvaret. Utredningen bedömer att det inte heller är lämpligt att utvidga företagets möjligheter till anstånd med betalningen av skatten för att förhindra att företrädarnas betalningsansvar för företagets skatt ska aktualiseras . För att inte få ett för vidsträckt tillämp- ningsområde skulle en sådan reglering behöva utformas med begrän- sande villkor för att undvika att leda till stora uppbördsförluster. Utredningen har därför stannat för att föreslå en rådrumsregel som är direkt inriktad på företrädaransvaret. Det finns åtminstone två olika modeller för att utforma en råd- rumsregel. Den ena bygger på att rådrummet ska inträda automatiskt när en skatt eller avgift förfallit till betalning utan något ansöknings- förfarande. Den andra modellen bygger i stället på att ett rådrum ska beviljas efter ansökan och en prövning i det enskilda fallet av om vissa bestämda förutsättningar är uppfyllda. Om rådrummet tillkommer alla företrädare utan urskiljning får även företrädare till företag som inte är utsatta för en tillfällig lik- viditetsbrist rätt till rådrum. För att uppfylla sitt syfte och för att inte kunna missbrukas skulle en sådan reglering behöva komplet- teras med flera begränsande inslag, främst vad avser möjligheterna att förfoga över företagets tillgångar men också genom att tidsperioden begränsas, antingen uttryckligen eller genom att obetalda skatter som förfallit till betalning före rådrummet för- hindrar ytterligare rådrum. Reglerna torde också kunna leda till pro- blem vid rättstillämpningen om verksamheten fortsätter och vissa utgifter behöver betalas. Sammantaget skulle reglerna bli komplicerade och svåra att över- blicka för företrädarna som rådrumstiden skulle bli förhål- landevis kort. Det betyder att fördelarna skulle försvagas kraftigt med påföljd att förutsebarheten inte får önskvärt utrymme. Genom ett ansökningsförfarande föregås rådrummet av en indivi- duell prövning som ger möjligheten att utesluta före- trädare för företag som inte bör komma ifråga för tillfällig ansvars- frihet . Det betyder att bestämmelserna kan ges en fördelaktig utformning för de företrädare som omfattas av tillämpningsområdet. Det bör leda till att utfallet av en ansökan i rimlig mån bör kunna förutses. Utredningen föreslår därför att en företrädare ska kunna ansöka hos om ett rådrum. Ansökan ska beviljas om inte sär- skilda skäl talar emot det. Rådrummet innebär att prövningen av företrädarens personliga betalningsskyldighet för den juridiska per- sonens skatt eller avgift inte ska knytas till den ursprungliga betal- ningstidpunkten utan till en tidpunkt som infaller när rådrums- Rådrumsperioden föreslås bli , räknat från skatten eller avgiftens ursprungliga förfallodag. kan företrädaren utan risk för personligt an- svar ta ställning till hur företagets ekonomiska svårigheter ska kunna lösas eller, som en sista utväg, inleda verksamma åtgärder för att avveckla företagets samtliga skulder. Bestämmelsen om rådrum ska enligt förslaget omfatta skatter och avgifter som kan bli föremål för företrädaransvar enligt 59 kap. 13 § SFL. När företrädaransvar aktualiseras enligt de speciella situationer som anges i 59 kap. 12 och 14 §§ SFL bör det däremot inte bli aktuellt med rådrum. Om företaget beviljats anstånd med betalning som upphör först efter rådrumsperiodens utgång ska betalningsskyldigheten knytas till den tidpunkt när anståndet upphör. I annat fall skulle företräda- ren riskera att bestämmelserna om företrädaransvar aktualiseras om anståndet har beviljats efter den ursprungliga betalningstidpunkten och inga ansvarsbefriande åtgärder vidtagits vid rådrumsperiodens utgång. Om anståndet däremot har beviljats före den ursprungliga betalningstidpunkten följer av företrädaransvarets accessoriska karak- tär att betalningsansvaret flyttas fram till den nya betalningstidpunkt som bestämts vid beslutet om anstånd, förutsatt att denna infaller efter rådrumsperiodens utgång. Vid bedömningen av om det finns särskilda skäl som talar emot att bevilja en ansökan om rådrum ska särskilt ska beakta två omständigheter. För det första ska det beaktas om företrädaren har bevil- jats ett rådrum för skatt eller avgift. Avsikten är att rådrum inte ska kunna utnyttjas av företrädaren . I så- dana fall finns normalt skäl att neka företrädaren ett nytt rådrum. För det andra ska det beaktas om den juridiska personen eller företrädaren inte har redovisat eller betalat skatter eller avgifter en- ligt skatteförfarandelagen eller motsvarande utländska skatter eller avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig. Förutom vad som anges i de två punkterna kan även andra för- hållanden påverka bedömningen av om särskilda skäl föreligger. Det bör dock vara förhållanden som starkt pekar mot att kravet på sköt- samhet i ekonomiskt hänseende brister. Ett exempel kan vara att företrädaren är försatt i konkurs. Ansökningen bör också kunna av- slås i tydliga missbrukssituationer. Enligt föreskrifter om e-tjänsten Skattekonto får en juridisk person ha direktåtkomst till uppgifter på skattekontot genom firmatecknare eller ombud som den juridiska personen har anmält till och som har blivit registrerad hos verket för sådan direktåtkomst. Utredningen föreslår att den krets som en juridisk person kan anmäla till för att ha direktåtkomst till skatte- kontot ska utvidgas till att omfatta den juridiska personens samtliga företrädare. Vidare föreslår utredningen att sekretess ska gälla i ärenden och beslut om rådrum. Ett tillägg ska därför införas i 27 kap. 2 § offentlig- hets- och sekretesslagen (2009:400) och i 1 kap. 4 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. får träffa en överenskommelse med företrädaren om betalningsskyldigheten, om det inte med hänsyn till företrädarens personliga förhållanden eller av annan anledning framstår som olämp- ligt från allmän synpunkt. Endast sådana fordringar som skulle kunnat göras gällande i en ansökan om företrädaransvar mot företrädaren kan omfattas av en överenskommelse. Om en överenskommelse träffas innebär det att staten avstår från ytterligare anspråk mot företrädaren avseende de skatter och avgifter som omfattas av överenskommelsen. Fullföljs inte överenskommelsen inom rätt tid upphör den. Bakgrunden till att det finns möjligheter att träffa överenskom- melser om betalningsskyldigheten är att mål om företrädaransvar tidigare prövades i allmän domstol och då handlades som dispositiva tvistemål, dvs. mål där parterna kan förlikas. Möjligheten till förlik- ning utnyttjades relativt ofta. När målens handläggning fördes över till allmän förvaltnings- domstol ansågs det viktigt att behålla möjligheten att träffa utom- processuella avtal om betalningsskyldigheten. Rent principiellt kan det ifrågasättas att staten förhandlar om en skattefordran. En överenskommelse om betalningsskyldighet inne- bär också att frågan om det finns förutsättningar för företrädaransvar inte kommer att prövas av domstol. För samhället i stort framstår emellertid fördelarna som odiskutabla. Möjligheten att träffa överens- kommelser är sannolikt kostnadsbesparande för båda parter. Staten får på ett effektivt sätt in juridiska personers annars obetalda skatte- skulder. Såväl staten som den enskilde vinner vidare på att en livs- kraftig verksamhet kan fortsätta utan de problem som en offentlig dom om företrädaransvar kan orsaka. Enligt utredningen överväger de fördelar som systemet för mer sig både för staten och företrädarna. Det finns därför inte tillräckliga skäl för att begränsa möjligheterna att träffa överenskommelser om betalningsansvar för företrädare. Något förslag om lagändring har därför inte lagts fram. Konsekvenser av utredningens förslag Utredningens förslag om det subjektiva rekvisitet grov oaktsamhet och om bestämmelsen om befrielse från betalningsansvar ska till huvudsakliga delar ses som klargöranden av gällande rätt. Förslagen bedöms därför inte medföra några nämnvärda effekter för de offent- liga finanserna. För företrädarna för de juridiska personerna medför dessa förslag att följderna av ett visst agerande eller brist på agerande blir mer förutsebara. Syftet med den nya bestämmelsen om rådrum är främst att poten- tiellt livskraftiga juridiska personer inte ska behöva avvecklas enbart på grund av snäva tidsramar för företrädarna. Eftersom företrädarna får mer tid för att överväga olika handlingsalternativ bör mer väl- avvägda beslut kunna fattas. Det bör i sin tur leda till ett minskat antal konkurser och därmed en minskning av de samlade skatteford- ringarna i konkursbon. Effekten på de offentliga finanserna av detta är en ökning av skattebetalningarna. Om ett rådrum inte leder till en lösning av de ekonomiska svårigheterna och den juridiska personen måste avvecklas kan, å andra sidan, de totala skatteskulderna ha hun- nit växa . De offentligfinansiella konsekven- serna av dessa motverkande effekter är inte möjliga att uppskatta på ett tillförlitligt sätt. För tillkommer administrativa kostnader för att kunna hantera ansökningarna om rådrum och kostnader för anpassningar av de administrativa systemen. Förslagen beräknas inte medföra några ökade kostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna eller för rättsväsendet i övrigt. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1.1Förslag till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Härigenom föreskrivs i fråga om skatteförfarandelagen (2011:1244) dels att 59 kap. 13 och 15 §§ och 67 kap. 5 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 59 kap. 15 a §, och närmast före den paragrafen en rubrik av följande lydelse. Om en företrädare för en juridisk person uppsåtligen eller av grov oaktsamhet inte har betalat skatt eller avgift, är företrädaren tillsam- mans med den juridiska personen skyldig att betala skatten eller av- giften. Vid bedömningen av om före- trädaren varit grovt oaktsam ska det särskilt beaktas om företräda- ren insett eller borde ha insett att den juridiska personen inte skulle kunna fullgöra sin betalningsskyldig- het och företrädaren inte har gjort vad som rimligen kan begäras för att skydda var och en av borgenärerna. Betalningsskyldigheten är knuten till den tidpunkt vid vilken skatten eller avgiften ursprungligen skulle ha betalats. Om enligt 66 kap. 35 § har hänfört skatt eller avgift som avser flera redovisningsperioder till en period, avses med ur- sprunglig tidpunkt för betalning förfallodagen för skatt eller avgift som redovisas i den perioden. Om det är oskäligt att före- trädaren blir betalningsskyldig för den juridiska personens skatt eller avgift ska företrädaren helt eller delvis befrias från betalnings- skyldigheten.Vid bedömningen av vad som är oskäligt ska det särskilt beaktas om 1. företrädaren saknat ägar- intresse och bestämmande infly-tande i den juridiska personen, 2. företrädaren vidtagit verk-samma åtgärder för att begränsa skadan av den underlåtna betal- ningen,3. företrädarens betalningsför- måga är varaktigt nedsatt på grund av ålder, sjukdom eller liknande förhållanden, eller4. betalningsskyldigheten inte står i rimlig proportion till för- summelsen.Rådrum15 a §Efter ansökan av en företrä- dare som kan komma att bli betal- ningsskyldig för en juridisk per- sons skatt eller avgift enligt 13 § ska , om inte sär- skilda skäl talar emot det, besluta att företrädaren ska beviljas ett rådrum från och med den första ursprungliga betal- ningstidpunkten för skatt eller av- gift som omfattas av ansökan (råd- rumsperiod). Beslut om rådrum ska fattas skyndsamt. Om det finns särskilda skäl, får företrädaren helt eller delvis be- frias från betalningsskyldigheten. Betalningsskyldigheten för skatt eller avgift vars ursprungliga be- talningstidpunkt infaller ska knytas till den tidpunkt då rådrummet upp- hör. Om den juridiska personen har beviljats anstånd med betal- ningen av skatten eller avgiften ska dock betalningsskyldigheten knytas till den tidpunkt då an- ståndet upphör om den infaller efter rådrumsperiodens utgång. Vid bedömningen av om sär- skilda skäl talar emot rådrum ska det särskilt beaktas om 1.företrädaren har be- viljats ett rådrum för skatt eller avgift, och 2.den juridiska personen eller företrädaren inte har redovisat eller betalat skatter eller avgifter enligt denna lag eller motsvarande utländska skatter eller avgifter i en utsträckning som inte är obetydlig. Följande beslut får inte överklagas. 1.befrielse från skyldigheten att göra skatteavdrag enligt 10 kap. 10 § eller 13 kap. 5 § första stycket 1, 2.föreläggande utan vite, 4.tillsyn över kassaregister, 5. kontrollbesök, eller 5. kontrollbesök, 6. anstånd enligt 63 kap. 23 §. 6. anstånd enligt 63 kap. 23 §, 7. rådrum enligt 59 kap. 15 a §. En granskningsledares beslut om bevissäkring enligt 45 kap. 14 § första stycket eller beslut om att ta egendom i förvar enligt 46 kap. 16 § första stycket får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . 1.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) att 27 kap. 2 § ska ha följande lydelse. Sekretess gäller för uppgift om en enskilds personliga eller eko- nomiska förhållanden i 1.särskilt ärende om revision eller annan kontroll i fråga om skatt samt annan verksamhet som avser tullkontroll och som inte omfat- tas av 1 §, 2.ärende om kompensation för eller återbetalning av skatt, 3.ärende om anstånd med erläggande av skatt, 4. ärende om kassaregister 4. ärende om kassaregister (2011:1244), och (2011:1244), 5. ärende om dokumentations- 5. ärende om dokumentations- avgift enligt 49 b kap. skatteför- avgift enligt 49 b kap. skatteför- 6.ärende om rådrum enligt 59 kap. 15 a § skatteförfarande- lagen. Sekretess gäller i ärende enligt lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärsuppgifter för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. 1.beslut i ärende som anges i första stycket 2 och 3 samt andra stycket, 2.beslut om undantag från skyldigheter som gäller kassaregister enligt 39 kap. 9 § skatteförfarandelagen, 3.beslut om kontrollavgift enligt 50 kap. skatteförfarandelagen, 1Senaste lydelse 2018:2033. 4.beslut om dokumentationsavgift enligt 49 b kap. skatteför- farandelagen. Första och andra styckena gäller inte om annat följer av 3 eller 4 §. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . b) av andra frågor om ansvar för någon annans skatter och av- gifter och av ärenden om rådrum enligt 59 kap. 15 a § skatteför- farandelagen (2011:1244),c) enligt lagen (2015:912) om automatiskt utbyte av upplys- ningar om finansiella konton och 22 b kap. skatteförfarandelagen, 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet ska ha följande lydelse. Uppgifter får behandlas för att tillhandahålla information som behövs hos för 1.fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter, 2.bestämmande av pensionsgrundande inkomst, 4.revision och annan analys- eller kontrollverksamhet, 5.tillsyn samt lämplighets- och tillståndsprövning och annan lik- nande prövning, a)enligt lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärsuppgifter, b) av andra frågor om ansvar för någon annans skatter och av- gifter, c) enligt lagen (2015:912) om automatiskt utbyte av upplys- ningar om finansiella konton och 22 b kap. skatteförfarandelagen (2011:1244), d)enligt lagen (2017:182) om automatiskt utbyte av land-för-land- rapporter på skatteområdet och 33 a kap. skatteförfarandelagen, e)enligt 33 b kap. skatteförfarandelagen, och 2Senaste lydelse 2020:551. f)enligt lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete och lagen (2020:548) om omställningsstöd, 7. fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bin- dande internationellt åtagande, 8. hantering av underrättelser från arbetsgivare om anställning av utlänningar som avses i lagen (2013:644) om rätt till lön och annan ersättning för arbete utfört av en utlänning som inte har rätt att vistas i , 9. hantering av uppgifter om sjuklönekostnad, och 10. tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. Denna lag träder i kraft . 1.4Förslag till lag om ändring i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter Härigenom föreskrivs att 4 kap. 8 a § lagen (1998:506) om punkt- skattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter ska ha följande lydelse. I fråga om skatt och transport- I fråga om skatt och transport- om ansvar för företrädare för om ansvar för företrädare för juridisk person i 59 kap. 13, 14, juridisk person i 59 kap. 13, 14, 16, 17, 21, 26 och 27 §§, verk- 15 a, 16, 17, 21, 26 och 27 §§, ställighet i 68 kap. 1 § samt verkställighet i 68 kap. 1 § samt indrivning i 70 kap. skatteför- indrivning i 70 kap. skatteför- farandelagen (2011:1244). farandelagen (2011:1244). Denna lag träder i kraft . 3Senaste lydelse 2011:1255. 1.5Förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen (2010:696) Härigenom föreskrivs i fråga om radio- och tv-lagen (2010:696) att 13 kap. 15 § ska ha följande lydelse. För sådan avgift och ränta som För sådan avgift och ränta som nämns i 14 § tillämpas 59 kap. nämns i 14 § tillämpas 59 kap. 13, 16, 17, 21, 26 och 27 §§ samt 13, 15 a, 16, 17, 21, 26 och 27 §§ 70 kap. 1–4 §§ skatteförfarande- samt 70 kap. 1–4 §§ skatteför- lagen (2011:1244). farandelagen (2011:1244). Vid tillämpningen av första stycket ska vad som sägs i skatte- förfarandelagen om i stället gälla Myndigheten för press, radio och tv. Denna lag träder i kraft . 4Senaste lydelse 2015:808. 2Utredningens uppdrag och arbete Utredningens direktiv (dir. 2019:74) beslutades av regeringen . Direktiven återges i sin helhet i bilaga 1. Utredningens uppdrag enligt direktiven är att göra en översyn av det skatterättsliga företrädaransvaret. Bakgrunden till utredningen är att i två tillkännagivanden har begärt att regeringen ska se över reglerna om företrädaransvar och överväga om de bör ändras för att öka rättssäkerheten och förutsägbarheten samt förbättra vill- koren för företagare och företagande. Utredningen ska bl.a. överväga om det finns behov av att ändra reglerna om det skatterättsliga företrädaransvaret och om anstånd som är till fördel för det allmänna. Övervägandena ska göras med beaktande av grundläggande krav på rättssäkerhet och förutsebarhet, och hänsyn ska tas till vikten av att villkoren för att starta, driva och utveckla företag enligt affärsmässiga principer är så goda som möj- ligt. En central del består i att säkerställa att systemet inte bidrar till att företag som kan antas ha överlevnadsmöjligheter avveck- las på grund av risken att företrädaren annars blir betalningsskyldig. ska utredningen se till att reglerna fortfarande har stor be- tydelse för upprätthållandet av en sund konkurrens på lika villkor i näringslivet och att reglernas preventiva effekt bevaras. Systemet får inte heller medföra att juridiska personers skatteskulder riskerar att öka kraftigt. Utredningen ska mot bakgrund av gjorda överväganden lämna nödvändiga författningsförslag. Utredaren får ta upp även andra frågor som har samband med de frågeställningar som ska utredas. Det ingår dock inte i uppdraget att föreslå ett slopande av företrädaransvaret eller förändringar av de Utredningens uppdrag och arbete objektiva rekvisiten för företrädaransvaret. Utredningen ska enligt direktiven redovisa uppdraget . Utredningen inledde sitt arbete . Utredningen har hållit åtta sammanträden med den sakkunniga och experterna in- bjudna. På grund av pandemin har tre av dessa sammanträden hållits i digital form. Sekretariatet har haft kontakt och samarbetat med den sakkunniga och experterna mellan mötena för att ta till vara deras erfarenheter och kunskaper. , professor i civilrätt vid , bjöds in till ett av utredningens sammanträden. Hon höll ett upp- skattat föredrag om sambandet mellan insolvensrätten och företrädar- ansvaret. Utredningsarbetet har bedrivits på sedvanligt sätt. Den särskilda utredaren och utredningssekreteraren har haft regelbundna kontakter för planering, överläggning och genomgång av texter m.m. Avgöran- den, propositioner, betänkanden och litteratur av relevans för aktu- ella frågor har studerats. Den särskilda utredaren och utredningssekreteraren har haft ett möte på med , och ut- redningens expert från verket. Vid mötet inhämtades information om borgenärsarbete och om handläggningen av före- trädaransvarsärenden respektive borgenärsanstånd. Vid mötet beställ- des dels den undersökning av avskrivna företrädaransvarsärenden som har utfört på uppdrag av utredningen, dels andra statistik- uppgifter om företrädaransvarsärenden och om borgenärsanstånd av relevans för utredningen. Från har utredningen inhämtat och sammanställt uppgifter om förvaltningsrätternas och kammarrätternas avgöran- den om företrädaransvar. Ett slumpmässigt urval av dessa avgöranden har utredningen låtit granska mer ingående. Granskningen har i enlig- het med utredningens anvisningar utförts av , stude- rande på juristprogrammet vid . Resultaten av undersökning och av granskningen av domstolsavgörandena har sammanställts av utredningssekreteraren. Utredningens uppdrag och arbete Konsekvensbeskrivningen har utformats med stöd av departe- mentssekreteraren , . Slutligen bör nämnas att utredningssekreteraren har haft telefon- och mejlkontakt med utredningssekreteraren för Rekonstruktions- utredningen (Ju 2019:07). Kontakten har tagits med anledning av att utredningarnas uppdrag delvis berör likartade frågeställningar. Bestämmelserna om företrädaransvar innebär att en företrädare för en juridisk person kan bli personligen betalningsskyldig för den juri- diska personens skatteskulder. Det belopp som företrädaren kan bli betalningsskyldig för behandlas vid skatteförfarandet som en skatt för honom eller henne trots att beloppet inte har karaktär av skatt i normal mening, eftersom det är den juridiska personen och inte företrädaren som är det egentliga skattesubjektet. Den juridiska per- sonen är således primärt betalningsansvarig för skatten. Företräda- rens solidariska ansvar förutsätter att han eller hon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet orsakat att skatten inte har betalats. Man kan se företrädaransvaret som ett speciellt ansvar som utkrävs inom ramen för skatteförfarandet för att så långt som möjligt säkra statens skatte- fordringar. Syftet med bestämmelserna om företrädaransvar beskrivs utförligare i avsnitt 3.2.1 I regleras alltså företrädarens personliga betalningsansvar för den juridiska personens obetalda skatter i lagstiftningen om skatte- förfarandet. Regler om betalningsansvar för företrädare till juridiska personer finns också i flera andra länder inom det europeiska sam- arbetsområdet. De är utformade på varierande sätt.2 I en del länder är ansvaret kopplat till skatteförfarandet men det förekommer också att det grundas på skadeståndsrätten, på associationsrätten eller tas ut som en följd av brott. I några länder innehåller insolvensrätten en sanktionerad skyldighet, antingen straffrättslig eller skadestånds- rättslig, att avveckla företag som saknar betalningsförmåga eller har 1I betänkandet används ibland begreppen företag eller bolag i stället för juridisk person under förutsättning att det inte kan leda till missuppfattning. 2Se närmare och , Företrädaransvar i komparativ belysning, 2017 s. 672–707. skulder som överstiger tillgångarna.