sou · H8B373d2 · 2020-11-30 00:00:00 — Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog utsättningar göra en analys av förekomsten av egenskaper som känne- tecknar skogar med höga bevarandevärden. En kategori för skogar med höga bevarandevärden är fjällnära skog som är belägen ovanför naturvårdsgränsen. En markägare som bedriver skogsbruk ovan naturvårdsgränsen ska åta sig att, utöver tillämpliga delar i de allmänna FSC-kriterierna, att följa riktlinjer 1–3: 1.Områden med urskogsartad skog: Dessa skogar undantas andra åtgärder än sådana i syfte att främja den naturliga biologiska mång- falden. Alla nyckelbiotoper ovan naturvårdsgränsen ingår i kate- gori 1. 2.Andra från naturvårdssynpunkt värdefulla skogar: Dessa skogar kan brukas med kontinuitetsskogsbruk eller luckhuggning och särskild naturhänsyn. Andra från naturvårdssynpunkt värdefulla skogar som ligger insprängda eller i anslutning till områden av ur- skogsartad skog och som bildar en naturlig, sammanhållen enhet med dessa hanteras som kategori 1. 3.Skogar som inte är av kategori 1 eller 2: Till kategori 3 hör främst i sen tid brukade områden eller andra starkt påverkade områden med bruten kontinuitet. Dessa skogar kan brukas i enlighet med vad som gäller i övrigt enligt FSC. En nyhet i den FSC-standard som kommer att börja gälla är att begreppet Intakta skogslandskap, införs vilket kompletterar be- stämmelserna för skogar ovan naturvårdsgränsen. Definitionen av intakta skogslandskap är: Områden av skogliga eller icke-skogliga eko- system, inom den nutida globala utbredningen av skog, som påver- kats minimalt av ekonomisk verksamhet. Området ska omfatta minst , och ha en minsta bredd , mätt som diametern på en cirkel som helt innesluts av området52. Inom dessa intakta skogs- landskap gäller samma brukande som för skog ovan naturvårds- gränsen. FSC har ännu inte definierat vilka skogar i nedan naturvårdsgränsen som kommer att omfattas av begreppet. FSC-certifieringen har betydelse inte endast för de skogsbrukare som valt att ingå i systemet. En produkt, till exempel en möbel i trä eller en trycksak, ska för att få bära FSC-märket antingen komma Definition från hemsidan för Intact . 2006–2014. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog från certifierad råvara eller från blandande källor. I det senare fallet, som är ett komplement till FSC:s spårbarhetsstandard, krävs att träråvaran kommer från kontrollerade och acceptabla källor, så kallad Controlled . Standarden för Controlled innebär att ju högre risk att virket kommer från oacceptabla källor desto mer detaljerade krav ställs på dokumentation av virkets ursprung. All skog ovan naturvårdsgränsen betraktas som en specifik risk och det krävs att virkesköparen tagit fram kontrollåtgärder för att försäkra sig om att avverkningen inte hotat höga bevarandevärden. Det krävs därmed i praktiken att virkesköparen som följer spårbarhetsstandarden garan- terat sig om att det rör sig om avverkning från kategori 3, vilket kan vara mycket svårt om skogsägaren inte är certifierad enligt FSC. Inom certifieringssystemet PEFC finns inga speciella regler för skogs- bruk ovan den fjällnära gränsen. Där gäller de generella kraven för det systemet. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog 15.3Den fjällnära skogens värden Som ovan nämnts har särregleringen av den fjällnära skogen moti- verats med att andra allmänna intressen än skogsbruk gör sig starkt gällande i detta område, vilket ska få betydelse vid en intresseavväg- ning. I det följande redogörs kortfattat för de allmänna intressena i denna region och hur de tas tillvara . Den fjällnära skogen utgörs sammanlagt av 1 pro- duktiv skogsmark och 1 836 200 improduktiv skogsmark.53 Fjällnära skog som är avsatt för naturvård Över hälften av den fjällnära skogen är avsatt för naturvård ge- nom formellt skydd. Sammanlagt är 1 skog formellt skyddad, varav är produktiv skogsmark, genom natio- nalpark, naturreservat, biotopskyddsområden, naturvårdsavtal, Natura 2000 eller på annat sätt.54 Naturreservaten står för den största andelen och omfattar produktiv skogsmark och national- parkerna omfattar produktiv skogsmark. Till detta kommer produktiv skogsmark som är markersatt för att bli naturreservat. En mycket stor del av det formella skyddet om- fattar mark som ägs av staten genom . Det for- mella skyddet av fjällnära skog är mycket ojämnt fördelat. Betydligt större arealer är avsatta för naturvård i norra delen av det fjällnära området jämfört med det södra. Av den produktiva skogsmarken ovan fjällnära gränsen finns även stora arealer som är frivilligt avsatta av privata eller statliga ägare. Någon statistikprodukt som särredovisar de sammanlagda frivilliga avsättningarna ovan fjällnära gränsen saknas dock . Med hänsyn till ägarstruktur och naturvärden bedöms de frivilliga avsätt- ningarna vara högre än för landet i övrigt. 53Skogsstyrelsen, Statistik om formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogsmark, rapport 18/2019. 54Skogsstyrelsen, Statistik om formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogsmark, rapport 18/2019. Vid sidan av de uppräknade skyddsformerna inne- fattas även ej lagakraftvunna beslut, områden som skyddas genom inomstatlig överenskom- melse mellan fortifikationsverket och och markersatta områden utan beslut. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog produktiva skogsmarken ovan den fjällnära gränsen har bedömts vara frivilligt avsatt totalt.55 Storskogsbruket, som redovisar sina fri- villiga avsättningar, har uppgett att av den produk- tiva skogsmarken är frivilligt avsatt.56 Figur 15.1 Andelen formellt skydd och frivilliga avsättningar i nordvästra Andel av produktiv skogsmark Källa: , Utveckling av metod för nyckelbiotopsinventering i nordvästra , rapport 12/2019. Anmärkning: Nordvästra utgörs av , , , , , , , , , , Åre, , , och kommuner. Endast storskogsbrukets (, SCA, , Holmen, och ) kända frivilliga avsättningar redovisas här. 55Skogsstyrelsen PM Fjällnära skog , bilaga 2 till hemställan till Regeringen , dnr 2018/2907, s. 21 56Skogsstyrelsen, Utveckling av metod för nyckelbiotopsinventering i nordvästra , rapport 12/2019. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog forskning om fjällskogens naturvärden Höga naturvärden i den fjällnära skogen har i officiella sammanhang ofta beskrivits helt kortfattat. Ofta kombineras ett kort konstaterande av de höga naturvärdena med att det krävs tillstånd till avverkning i det fjällnära området. skriver till exempel i den för- djupade utvärderingen av Levande skogar 201957 fjällnära skogar saknar motsvarighet i och har en unik funktion som stora ekologiskt väl fungerande landskapsavsnitt och delar i en grön infrastruktur inom . Naturvärdena är genom- gående höga, och cirka hälften av arealen omfattas av formellt områdes- skydd. På resterande arealer är skogsbruket underställt särskilda bestäm- melser som inbegriper tillståndsprövning för avverkning. skriver något mer utförligt 201858: Ur ett nationellt och ett EU-perspektiv är nordvästra unikt i många avseenden: nordligt boreala förhållanden med säreget klimat och topografi, låg genomsnittlig grad av mänsklig påverkan, förekomst av mycket stora områden som är opåverkade av trakthyggesbruk, samt en välbevarad artstock med flera tiotals regiontypiska arter av särskilt natur- vårdsintresse. I samma rapport beskrivs de nordvästra skogarnas möjliga ekologiska roller ur ett makroekologiskt (storskaligt) perspektiv: Nordvästra avlånga form och dess relativt låga grad av mänsklig påverkan innebär att området teoretiskt kan utgöra en storskalig korri- dor som sammankopplar de centrala delarna av med östra (, nordvästra ). För vissa nordboreala arter kan området utgöra ett ‛fastland’, d.v.s. ett stort sammanhängande kärn- område som hyser de flesta arter och kan agera som en spridningskälla till närliggande biotopfläckar, i analogi med öbiogeografiska modeller […]som beskriver dynamiken mellan fastlandet och öar i ett hav. För sydliga eller östliga arter kan nordvästra snarare utgöra ett rand- område, d.v.s. den nordligaste eller västligaste utposten för dessa arters utbredningar. Dessa tre möjliga funktioner bidrar till att ge nordvästra en stor naturvårdsbetydelse ur ett nationellt och internationellt perspektiv. 57Skogsstyrelsen, Fördjupad utvärdering av Levande skogar, rapport 2/2019, s. 67. 58Skogsstyrelsen, Vetenskapligt kunskapsunderlag för nyckelbiotopsinventeringen i nordvästra , rapport 11/2018. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog I en analys av skogsbrukets kumulativa inverkan på norra skogslandskap drar och slutsatsen att de biolo- giskt sett mest värdefulla skogarna finns närmast fjällkedjan och längst i norr. En viktig fråga är huruvida den fjällnära skogen kan utgöra ett ekologiskt refugium (det vill säga en ”tillflyktsort”) för arter som förväntas försvinna från varmare delar av landet i takt med klimatförändringen. Detta beror på flera saker; hur klimatet föränd- ras i de fjällnära skogarna jämfört med resten av landet, på arternas möjlighet att sprida sig dit, och på hur den framtida markanvänd- ningen i området påverkar skogarnas lämplighet som livsmiljöer. Ett avslutat forskningsprojekt om det boreala skogsland- skapet60, finansierat av , beskriver den fjällnära skogen på följande sätt. Den fjällnära barrskogsregionen – ”den fjällnära skogens gröna bälte” – representerar ett på många sätt unikt område till sin sammansättning av naturnära skog, med mindre påverkan av kal- och trakthyggesbruk, stor geografisk utsträckning, god konnektivitet och hög ansamling av skogar med höga naturvärden. Den är en värdetrakt och ett värdenätverk i sig och som utgångspunkt för grön infrastruktur i boreal skog över norra och Fennoskandia. De stora, sammanhängande naturnära barr-, fjällbarr- och fjällbjörksko- garna längs den skandinaviska fjällkedjan representerar ett av mycket få större och sammanhängande områden med så kallad intakt skog i EU och , och har därmed uppmärksammats i en lång rad olika globala stu- dier, som ett område av stor internationell betydelse att bevara. ”Den fjäll- nära barrskogens gröna bälte” är med en syd-nordlig utsträckning på om- kring (fågelvägen), motsvarande cirka 1/3 av den Skandinaviska fjällkedjan från till , en unik resurs som värdeelement, värdekärna, värdetrakt, spridningszon, spridningslänk och värdenätverk i sig och som ”hemområde” och en viktig utgångspunkt för en funge- rande grön infrastruktur i skog i norra . Sammanfattningsvis visar denna studie på ett entydigt sätt att det före- kommer ett stort och sammanhängande område med strukturell konnek- tivitet av intakt, natur- och naturnära skog längs den skandinaviska fjäll- kedjan. Detta bekräftar men ger en mycket mer detaljerad bild 59Josefsson, T., , L., Produktionsökning och utarmning – skogsbrukets inverkan på skogslandskapet i norra , 2017, s. 322–336 i: , H., , U. (red.) Jordbruk och skogsbruk i – studier av de areella näringarnas geografi och historia. Skogs- och lantbruksakademien. 60Naturvårdsverket, Det boreala skogslandskapets gröna infrastruktur, rapport 6910, . Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog av resultat från tidigare globala analyser av kvarvarande intakt skog och intakta skogslandskap, där de fjällnära skogarna i utgör ett av ett fåtal som fortfarande finns kvar. Därmed finns också anledning att tyd- ligt föra fram dessa skogars unika värden utöver deras betydelse för den biologiska mångfalden i skogslandskapet i norra . Ur ett europeiskt och globalt perspektiv har ett specifikt ansvar för dessa skogars bevarande. Tre andra sentida studier beskriver den fjällnära skogen på ett likartat sätt och trycker på de mycket höga naturvärdena i de stora samman- hängande naturskogarna och att de som sådana är unika i ett västeuro- peiskt perspektiv.61 Av denna nya forskning dras bland annat följande slutsatser.62 Det svenska fjällskogslandskapet är fortfarande bevarat i ett naturligt eller nära naturligt tillstånd, inklusive stora sammanhäng- ande skogsområden. Även om tidigare historisk markanvändning, inklu- sive förindustriell avverkning av träd, har påverkat skogstillståndet och landskapets utseende, kvarstår höga naturvärden – vilket tydligt åter- speglar sig i den stora andelen redan skyddade skogar och de natur- värden som registrerats i den nationella nyckelbiotopsinventeringen och den nationella skogsinventeringen. Som studien visar finns dock stora områden med naturskogar som i dags- läget inte är skyddade. En kombination av ytterligare skydd, landskaps- restaurering och höga ambitioner i miljöhänsynen kan verkligen bidra till förbättrad konnektivitet och en funktionell grön infrastruktur. Att bevara, och där så är möjligt, återställa, intakta skogar, är därför av högsta prioritet för dagens ansträngningar på global nivå att stoppa för- lusten av biologisk mångfald, anpassa ekosystemen till klimatförändringen och för att uppnå hållbarhetsmål. Gradienten av naturtyper från boreal till alpin zon, tillsammans med den naturliga mosaiken av olika natur- typer, och övergångar mellan dessa, ger en variation i ekosystem och eko- systemtjänster. Det gröna bältet längs den skandinaviska fjällkedjan kan spela en nyckelroll i europeisk bevarandepolitik långt in . 61Jonsson B-G, m.fl., European Union’s Last Intact are at A Value Crossroad between Multiple Use and , 10(7), 2019. Kuuluvainen T., m.fl., North Fennoscandian mountain : History, composition, disturbance dynamics and the unpredictable future, and Management 385, 2017, s. 140–149. ., m.fl., Conservation significance of intact landscapes in the Scandinavian Mountains , Landscape Ecology 2020, s. 2113–2131. 62Ibid, s. 2125. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog Det finns uppskattningsvis produktiv skogsmark som inte är avsatt för naturvård ovan den fjällnära gränsen, vilket mot- svarar av all produktiv skogsmark i . Denna skog har ett uppskattat virkesförråd om cirka 80 miljoner m3sk med ett totalt värde av . Baserat på riksskogstaxerings data har närmare fjäll- nära skog avverkats . En stor andel () av detta avverkades dock , där avverkningar vissa år omfat- tade av den produktiva skogsmarksarealen ovan gränsen för fjällnära skog, vilket är dubbelt så mycket som det nationella genomsnittet. Sammantaget motsvarar den årliga avverk- ningstakten i det fjällnära området , att jämföra efter 1995. Av arealen poten- tiell kontinuitetsskog ovanför den fjällnära gränsen har cirka 17 pro- cent av den produktiva skogsmarken avverkats . finns statistik från om ansökningar för avverkning. Dessa har legat relativt på dess. har ansökningar om avverkning om- fattat sammanlagt . Av dessa har cirka 25 000 hek- tar faktiskt avverkas under samma period.63 Den fjällnära gränsen kan ha haft en viss betydelse för avverkningstakten i området, trots att , som tidigare nämnts i princip aldrig avslog ansök- ningar innan Änokdomen. Skogsbrukets egna åtaganden genom bland annat certifieringar, tillsammans med lägre lönsamhet med allt längre transportavstånd till industri, har dock förmodligen varit de faktorer som främst bidragit till den lägre avverkningen i den fjällnära regio- nen i förhållande till övriga . Tillståndsplikten för avverkning av fjällnära skog motiverades bland annat av behov av skydd för kulturmiljön. Dessa motiv i förarbetena har utgått från att de fjällnära skogarna är ett hävdat kulturlandskap som uppkommit genom samernas renbete. Spår av detta kan i vissa fall arkeobotaniskt spåras 1 000–1 . 63Naturvårdsverket, Det boreala skogslandskapets gröna infrastruktur, rapport 6910, decem- ber 2019. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog skogarna låg de samiska höst- och vårvistena. Här finns därför ren- , härdar, grunder efter byggnader, bengömmor av måltidsben och förvaringsgropar. Spår av närvaro finns också i form av inhugg- ningar av fasta redskap i träd, till exempel fästen där renarna bands vid mjölkningen, liksom ledmarkeringar, i form av bleckade träd, det vill säga träd med en yta borthuggen bark. Vidare kan det finnas spår efter odling. Tamrenarnas trampande och gödslande av marken på renvallen medförde att den naturliga artfattiga skogsmarken i dessa områden kunnat förvandlas till äng. På en del av de gamla ren- uppstod därför också de första jordbruken i den fjällnära regionen.64 I övrigt återfinns i stort samma kulturmiljöer i de fjällnära sko- garna som i resten av skogslandet, såsom befintliga och övergivna fasta bosättningar med omkringliggande slåttermarker, betesmarker, betade skogar och åkrar. I detta sammanhang bör särskilt de många fäbodarna och deras påverkan på landskapet i form av betade fäbod- skogar och fäbodvallar lyftas fram. Såväl det materiella kulturarvet i form av byggnader och andra konstruktioner, eller rester av sådana, och det biologiska kulturarvet i form av till exempel den hävdpräg- lade och faunan, hävdpräglade träd och trädristningar har i allmänhet mycket höga kulturhistoriska värden. Risk för betydande skador på fornminnen Fornminnesinventeringen i samband med upprättandet av den eko- nomiska kartan pågick 1938 till 2003 men kom inte att omfatta det fjällnära området. har fornminnesinventeringar gjorts i enstaka län på initiativ av respektive länsstyrelse, framför allt i Norrlandslänen. Inte heller kom inventeringsprojektet och historia65, som drevs mellan åren 1995–2007, att täcka in annat än mindre delar av Norrlandslänen. Trots att intresset av kulturmiljön uttryckligen ska värnas genom tillståndsplikten för avverkningar ovan den fjällnära gränsen medför bristen på kunskapsunderlag som indi- 64Kjell-Åke , Samiska kulturmiljöer i fjällnära skog, exemplet Bijelite. Ur Arkeologi i , ny följd nr 2, 1993. 65Projektet var ett rikstäckande arbetsmarknadsprojekt i samarbete mellan , kulturmiljövården (länsstyrelserna och ) och . Syf- tet var att med hjälp av arbetslös arbetskraft inventera kulturlämningar i skogsmark runt om i landet. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog kerar förekomsten av fornlämningar att skyddet inte effektivt till- varatar dessa värden. Skadefrekvensen hos icke registrerade fornlämningar är hög även i de områden som omfattas av tillståndsplikt. har mellan 2017–2019 fornminnesinventerat ett antal olika områden om sammanlagt 4–i och funnit att skadefrekvensen på tidigare ej registrerade fornlämningar är mellan 66 och 100 procent.66 hänsynsuppföljning visar att skadefrekvensen även på skogens kända forn- och kulturlämningar under en lång rad av år varit hög. De undersökningar som och Riksantikvarie- ämbetet har utfört visar genomgående på oacceptabelt höga skadefrekvenser i de områden där skogsbruk har bedrivits. Den senaste rapporten visade att av inventerade forn- och kulturlämningar skadats i samband med skogsbruksåtgärder.67 Den enskilt största orsaken till skador är markberedning, följt av körska- dor. Den senaste uppföljningen, , visar dock på en viss förbätt- ring.68 I tid sammanfaller nedgången av skador med påbörjade arbete tillsammans med skogsnäringen med att ta fram mål- bilder för kulturmiljöhänsyn. Den positiva trenden avser dock som sagt endast det kända beståndet av kulturmiljöer. Det ej regi- strerade beståndet är fortfarande hårt drabbat av skador. Den äldre fjällnära skogen förväntas innehålla en högre andel samiska värden i jämförelse med den yngre fjällnära skogen. Där finns en mindre påverkan från skogsbruk och övrig exploatering, vilket inne- burit att de samiska kulturlämningarna är välbevarade och intakta. Immateriella lämningar så som historier, jojkar och övriga berättelser kan till stora delar förknippas med den fjällnära skogen. Det samiska kulturarvet bör emellertid ses som en helhet bestå- ende av flera komponenter där alla delar behövs för att bilden ska bli komplett. Det materiella kulturarvet, i form av fysiska lämningar i 66Palmbo F., Skogsbrukets påverkan på fornlämningar, Arkeologisk specialinventering av mark- beredda skogsområden med fornlämningspotential, rapport av 2019. 67Ájtte, Svenskt fjäll- och samemuseum och Gaaltije, sydsamiskt kulturcentrum, Det samiska kulturlandskapet. Program för att bevara, bruka och utveckla samiska kulturlandskap 2015–2020. 68Skogsstyrelsen, Hänsynsuppföljning kulturmiljö, resultat 2018. Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog landskapet utgör en del. De definitioner och kriterier för fornlämningar som gäller överensstämmer dock inte alltid med den samiska kulturuppfattningen. I synnerhet renskötande samer lever och ver- kar alltjämt mitt i sitt kulturarv och sin historia. En fornlämning ska per definition vara varaktigt övergiven. För samiska förhållanden skulle detta endast innefatta de fornlämningar som ingen längre känner till. Ur ett samiskt perspektiv är till exempel en offersten inte övergiven för att enskilda inte längre direkt fysiskt offrar vid den. En fornläm- ning ska även definitionsmässigt vara tillkommen genom äldre tiders bruk. I en renskötarkontext är begreppet missvisande då man fortfar- ande till exempel lägger grunden till en kåta likadant. En ring med kåtastenar är inte märklig på fjället. Däremot äger den för samerna ett synnerligen högt kulturhistoriskt värde. Den rättsliga synen på kulturminnen och kulturmiljöer utgår från platser, inte samband. Ett sådant synsätt stämmer inte överens med den samiska kulturhistorien ur ett renskötarperspektiv. En röd tråd som löpt genom tiderna inom det samiska samhället är att inte lämna spår efter sig. Man har tillverkat av det som fanns i naturen och när exempelvis en byggnad inte längre behövdes har den tillåtits att återgå till jorden i sin egen takt. Begrepp som monumen- tal går i princip inte att tillämpa på en samisk lämning, såvida man i den inte innefattar det samerna själva ser – hela omgivningen. Det immateriella kulturarvet är en annan del av det samiska kul- turarvet som utgörs av allt som inte lämnar några fysiska spår efter sig: fiskeställen, sägner, berättelser, platser med speciell betydelse, samband mellan platser och allt annat som muntligt traderats. Platser är i sig naturligtvis hörnstenar även i det samiska kulturarvet. För en i grunden nomadiserande kultur som utgår från djurens vandring och som varit beroende av naturen för sin överlevnad, är platserna dock i sig helt otillräckliga. Det är i stället sambanden mellan olika platser som utgör det renskötande samiska kulturlandskapet och kultur- historia. Det är inte heller så enkelt att kulturlandskapet bevaras genom specifika vandringsvägar eller flyttleder. Renskötarna har alltid behövt en medvetenhet om det större landskapet med sina förutsättningar för renbete, jakt, fiske, renvallar, skohömyrar, tillgång till näver med mera. Här sammanknyts allt i det som sammanfattas som det biolo- giska kulturarvet. Det immateriella kulturarvet är vad som binder samman helheten i den samiska kulturhistorien. Ödelagda samiska kulturlandskap innebär en förlust i den muntliga renskötande samiska Balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog kulturtraditionen som är intimt knuten till sin omgivning. Även den immateriella kulturmiljön blir därför starkt påverkad av brist på skydd för fysiska lämningarna, platser och landskap. Riksintressen för friluftsliv omfattar en stor del av den fjällnära skogen oavsett om det rör sig om kontinuitetsskog eller brukad skog. Riks- intressen tar hänsyn till hur området används , men också möj- ligheter till användning . Till exempel kan en vandringsled vara en anledning till att områden utses som riksintresse. De areella näringarna skogs- och jordbruk är inte utpekade som riksintresse. Pågående markanvändning får dock bedrivas utan hinder av riksin- tressen i samma områden. Skogsbruk kan alltså fortsätta att bedrivas med vanlig miljöhänsyn och hindras inte av att området även är ut- pekat som riksintresse för annat allmänt ändamål.