sou · H8B346 · 2020-08-07 00:00:00 — En rent mekanisk nedbrytning av ginikoefficienten för den dis- ponibla inkomsten ger resultatet i tabellen nedan. Tabell 3.1 Olika bidrag till ginikoefficientens förändring Källa: /19:100, Fördelningspolitisk redogörelse, tabell 3.1. Ojämlikhet – läge och utveckling Som framgått av den tidigare diskussionen ger dessa siffror inget rättvisande mått på den politiskt bestämda faktorn. Effekterna av för- ändringar i faktorinkomsterna enligt denna tabell uppgår sammanlagt till 0,10, medan förändringar inom skatte- och transfereringssyste- men reducerar denna effekt med 0,01. Men den kraftiga tillväxten i kapitalinkomster är i stor utsträckning ett resultat av politiska beslut inte minst rörande skattesystemet, och det finns alltså en dold effekt av skatteförändringarna i kapitalinkomstposterna. Det går inte att ange något exakt mått på den politiskt bestämda andelen av de obser- verade förändringarna. Utvecklingen har inte varit likformig över den studerade perio- den. Delvis berör detta på marknadsrörelser, delvis på politiska be- slut. Exempelvis fattades –2018 beslut om skatte- och transfereringssystemen som uppskattas ha minskat ginikoefficienten för den disponibla inkomsten med 0,007.62 Ändringarna omfattade bland annat höjt bostadstillägg och sänkt skatt för pensionärer, höjd ersättning i arbetslöshetsförsäkringen, skattereduktion för fack- föreningsavgiften, höjt tak i sjukpenningen, höjd sjuk- och aktivi- tetsersättning, höjd inkomstgräns inom bostadsbidraget, höjt barn- bidrag och höjt underhållsstöd. Budgeten verkade i motsatt riktning.63 En slutsats av hög relevans för kommissionens uppdrag är att förändringar av faktorinkomsterna riskerar att bli ett trubbigt eller i värsta fall verkningslöst instrument för att påverka den disponibla inkomsten, som trots allt är den som ytterst avgör hushållens eko- nomiska handlingsfrihet och barns uppväxtvillkor. Analysen har visat att den disponibla inkomstens fördelning har förändrats på- tagligt av i stort sett oförändrad ginikoefficient för faktorinkomsterna. Man kan lätt föreställa sig att ökad ojämlikhet i ekonomisk standard till och med kan förenas med en sjunkande ginikoefficient för faktorinkomsten. Det är alltså viktigt att i valet av åtgärder ge akt på den effekt som åtgärden har både på marknads- inkomst och på disponibel inkomst. 2018/19:100, Fördelningspolitisk redogörelse, tabell 7.1. Ojämlikhet – läge och utveckling Att teckna en klar bild av fördelningen av kapital och kapitalinkoms- ter i en befolkning är av flera orsaker svårt. Sedan förmögenhets- skatten avskaffades i finns inte någon statistik över vad som var beskattningsbar förmögenhet. Olika datakällor byg- ger på olika definitioner och kan därför ge helt olika bilder av läge och utveckling. Huvudkällorna i de etablerade beskrivningarna är i detta fall nationalräkenskaper (NR) och taxeringsdata.64 National- räkenskaperna syftar till att beskriva vad som inom en ekonomi är knutet till produktion. Taxeringsdata styrs av vad som är skatteplik- tig inkomst för individer. De viktigaste utelämnade komponenterna i taxeringen är företagens återinvesterade vinster och utdelningar till fond (aktiefonder, återlagda i pensionsrätter eller kollektivt försäk- ringssparande). Skillnaderna blir betydande. uppgick hushål- lens kapitalinkomster enligt NR till , medan summan enligt taxeringen var drygt hälften, 338,3 miljarder.65 Olika tillgångar skiljer sig också i likviditetshänseende. Värde- papper och fordringar kan säljas och därmed omvandlas till kontan- ter för konsumtion. Pensionsrättigheter kan inte likvideras på detta sätt. En tillgång i form av en ägd bostad utgör ett mellanting, efter- som den under vissa förutsättningar kan omvandlas till likvida medel. Skillnader av detta slag bör vägas in i bedömningen av hur tillgångar är fördelade, eftersom de olika tillgångsslagen inte är jämte fördelade över inkomstskikten och graden av likviditet påverkar vilken ekonomisk handlingsfrihet en tillgång ger. Frågan om vad som påverkar kapitalinkomsternas utveckling får olika svar beroende på vilka definitioner som används. Några obser- vationer är dock oberoende av definitioner och datakällor. Kapital- inkomsterna har vuxit i betydelse under de senaste två, tre decennierna. Eftersom kapitalinkomsterna är koncentrerade till de övre inkomst- skikten och dessutom till män, bidrar det till att öka ojämlikheten i inkomster både generellt och mellan män och kvinnor. Utvecklingen har påverkats både av stigande tillgångspriser på bostäder och aktier och av förändrade skatteregler. Skattereglerna påverkar både direkt, genom vad som inkluderas i den beskattningsbara inkomsten, och indirekt, genom beteendeförändringar. 64För en detaljerad genomgång av skillnaderna, se bilaga 3 till , Kapital- inkomster och inkomstfördelning, kapitel 1. Ojämlikhet – läge och utveckling Internationellt pågår forskning med sikte på att fördela samtliga inkomster i ekonomin på hushåll och därmed skapa en bättre bild av hur inkomsterna fördelas. Sådana fördelade nationalräkenskaper (distributional national accounts) finns nu för bland annat och och ger som väntat ett starkt förändrad bild av inkomst- fördelningen.66 av nationalinkomsten i syns i den taxerade inkomsten. När de återstående fördelas på hushållen, ökar kapitalinkomsternas betydelse för hushållen med de högsta inkomsterna till mellan av den totala inkomsten, en fördubbling jämfört med tidigare uppskattningar. Ett annat resultat är att genomsnittsinkomsten för den halva av befolk- ningen som har de lägsta inkomsterna i nu har passerat motsvarande nivå i i absoluta tal (justerat för köpkraft). Effek- terna på inkomstfördelningen mätt med relativa standardmått som ginikoefficienten av det utvidgade inkomstbegreppet blir dock be- gränsad, eftersom även arbetsinkomsterna för medelinkomstskikten ökar. En allmän slutsats av vad som sagts är att kunskapsläget på detta område är otillfredsställande men att forskning pågår som kan ge en klarare bild av hur kapital och kapitalinkomster är för- delade i samhället. Detta får konsekvenser också för vad som förs över mellan generationer och därmed för barns och yngres levnads- villkor. Att löneskillnaderna i de nordiska länderna i internationell jäm- förelse är måttliga och att löneandelen är förhållandevis hög beror av allt att döma både på fördelningen av humankapital och på styrkeförhållanden på arbetsmarknaden. Den historiskt sett höga lägstanivån i utbildningssystemet har garanterat en motsvarande nivå på produktiviteten i arbetslivet och därmed förhindrat framväxten av fattigdom bland heltidsarbetande (”working poor”). Den inter- nationellt sett starka fackliga organisationen har också inneburit en styrka för de kollektivanslutna grupperna, som samma styrka har lett till viss återhållsamhet i lönebildningen.67 66Piketty et al. (2018). 67Bengtsson (2014). Ojämlikhet – läge och utveckling Löneandelen i det svenska näringslivet har sjunkit från men legat relativt stabil runt 40 procent.68 Arbetskraftskostnaderna, som inkluderar skatter och avgifter, ligger högre än lönekostna- derna. En komplicerande faktor i bedömningen av dessa siffror ut- gör inslaget av underentreprenörer, ofrivilliga egenföretagare och gästarbetare med oklara anställningsförhållanden.69 Underentrepre- nörer bokförs inte som arbetskraft utan som övriga kostnader. I den mån entreprenörerna är utländska företag saknas därför uppgifter om löneandelar i den svenska företagsstatistiken. Låg inkomststandard, som är ett absolut mått, används i för att kategorisera hushåll med låga inkomster.70 Måttet beskriver hur långt hushållets inkomster räcker för att betala nödvändiga omkost- nader som boende, hemförsäkring, barnomsorg, lokala resor och så vidare. Låg inkomststandard innebär att inkomsterna inte räcker för att betala för dessa levnadsomkostnader. I länder med hög levnadsstandard är det vanligt att använda rela- tiva mått för att beskriva människors ekonomiska situation. Låg eko- nomisk standard kallas i det internationellt vedertagna rela- tiva inkomstmått som visar hur många som lever i hushåll med en disponibel inkomst som understiger av medianinkoms- ten i landet.71 Att ha låg ekonomisk standard är således nödvändigt- vis inte detsamma som att vara fattig. Det relativa inkomstmåttet används dock ofta både i och övriga EU för att beskriva an- delen fattiga i befolkningen, till exempel bland barn eller pensionärer. I figuren nedan visas utvecklingen av andelen av det totala antalet barn som lever i absolut respektive relativ fattigdom. 68Konjunkturinstitutet (2018). (2020) argumenterar för att kapitalandelen ska reduceras med kapitalförslitningen, vilket dock inte förändrar bilden för särskilt mycket. 69Antalet uppehållstillstånd baserade på arbete uppgick till drygt 43 000 (statistik från ). Arbetskraft från andra EU-länder är fritt rörlig inom unionen. Antalet s.k. papperslösa är av naturliga orsaker svårt att uppskatta. 70Definition enligt SCB. 71EU kallar samma mått för at risk of poverty. Ojämlikhet – läge och utveckling Figur 3.6 Utveckling av absolut och relativ barnfattigdom –2017 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 2013 2015 2017 Not: Med barn avses hemmaboende barn i åldrarna 0–. Absolut och relativ fattigdom definierade enligt texten ovan. Källa: SCB. Som framgår av figuren har barnfattigdomen i absoluta termer sjunkit från krisåren och stabiliserats på en nivå kring . Motsvarande siffra för hela befolkningen var . Den relativa fattigdomen har däremot stigit trendmäs- sigt och i det närmaste fördubblats , från 10 till . Den relativa fattigdomen bland alla hus- håll har ökat från till . Siffrorna bekräftar den generella observationen att risken för fattig- dom är störst för barnfamiljerna. redovisar på regeringens uppdrag hur målen för den ekonomiska familjepolitiken uppfylls. I den senaste rapporten sammanfattas slutsatserna på följande sätt:72 •Transfereringarna inom området har störst betydelse för ensam- stående med två eller flera barn och för sammanboende mer tre eller flera barn. Bland ensamstående är det framför allt för hushåll med ensamstående kvinnor med flera barn som familjepolitikens ersätt- ningar utgör en stor inkomstkälla (av inkomsten). 72Försäkringskassan (2019). Ojämlikhet – läge och utveckling •Transfereringarnas andel av inkomsten har minskat , be- roende på att de inte har utvecklats i takt med reallönerna. Särskilt gäller detta i hushåll med ensamstående föräldrar; för ensam- stående med 2 eller fler barn har andelen sjunkit från till –2018. •Det råder stora skillnader i disponibel inkomst mellan hushåll med svenskfödda och utrikesfödda föräldrar. Lägst disponibel hus- hållsinkomst har ensamstående utrikesfödda kvinnor med barn. •Förekomsten av relativ låg ekonomisk standard är betydligt högre bland ensamstående med barn än bland övriga hushålls- typer. Den växte snabbt men har stabiliserats, dock på en hög nivå (35–40 pro- cent). Bland utrikes födda kvinnor ligger den . •Den omfördelande effekten av den ekonomiska familjepolitiken mätt med bidraget till ginikoefficienten har minskat kraftigt, från närmare −0,07 till omkring −0,03. har den dock stabiliserats. Ensamstående med barn är som framgått en ekonomiskt sårbar grupp. En uppdelning av kategorin ensamstående med barn efter antalet barn ger nedanstående tabell, som visar hur andelen barnfamiljer med låg disponibel inkomst har utvecklats . Andel av befolkningen i hushåll med ensamstående förälder med en låg disponibel inkomst per konsumtionsenhet, efter antal barn, 1997 och 2018 (procent) Not: Med låg disponibel inkomst avses inkomst lägre än av medianen för samtliga. Källa: SCB. Ojämlikhet – läge och utveckling Andelen med låg disponibel inkomst har som synes stigit för alla barnfamiljer men särskilt för familjer med 2 eller flera barn. En viktig del av förklaringen är att hushåll med 2, 3 eller fler barn är vanligare i familjer där barnen har utländsk bakgrund.73 3.4.5Inkomstutvecklingen för kvinnor och män Ökningen av kapitalinkomsternas betydelse har påverkat inkomst- relationerna mellan kvinnor och män. Lönegapet mellan män och kvinnor har minskat under en följd av år. Även skillnaderna mellan mäns och kvinnors disponibla inkomster har minskat, trots att kvin- nor i högre utsträckning arbetar deltid. Detta har dock motverkats av de stigande kapitalinkomsterna, eftersom dessa är skevt fördelade till kvinnors nackdel, som framgår av nedanstående diagram, så att det genomsnittliga inkomstgapet mellan män och kvinnor i stort sett har varit oförändrat på en nivå av drygt 20 pro- cent. Medianinkomsterna för kvinnor och män har dock konvergerat ; eftersom männen är överrepresenterade i de allra högsta inkomstskikten, föreligger en skillnad mellan medel- och medianinkomsterna.74 Det kvarstår också en systematisk skillnad mellan lönelägena i mans- och kvinnodominerade yrken till kvinnors nackdel. 74Se vidare kapitel 9. Ojämlikhet – läge och utveckling Figur 3.7 Inkomstgap i individuell disponibel inkomst mellan kvinnor och män fördelat på olika inkomstslag, 1995–2017 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Källa: Prop. 2018/19:1, bil. 3, Ekonomisk jämställdhet. Hur hög rörligheten är beror till en del på valet av mått på rörlighet –samvariation mellan föräldrars och barns inkomster, utbildning eller andra utfall. I och övriga nordiska länder är rörligheten i internationell jämförelse ganska hög oavsett val av mått.75 Rörlig- heten är dock låg i det högsta och det lägsta inkomstskiktet för flera mått.76 Ett antal internationella studier har dokumenterat ett stabilt sam- band mellan ojämlikhet och social rörlighet.77 har visat ett liknande samband inom genom att jämföra arbetsmarknads- regioner.78 Hög ojämlikhet i en arbetsmarknadsregion är associerad med lägre rörlighet i inkomsthänseende. Mot bakgrund av den ökande ojämlikheten i har man alltså anledning att förvänta sig en minskad rörlighet mellan generationerna. 75SOU 2019:65, kapitel 5. 76Nybom and Stuhler (2015). 77Björklund and Jäntti (2009), Corak (2013), Blanden (2013). 78Brandén (2019). Se vidare avsnitt 5.2. Ojämlikhet – läge och utveckling dan minskning har inte registrerats,79 vilket dock kan hänga samman med dels betydande trögheter i institutionellt hänseende, dels att analyserna bygger på inkomster , vilket kräver långa tidsrymder för att förändringar ska kunna registreras.80 När det gäller förmögenhet visar det sig att av överföringen mellan generationerna sker direkt i form av finansiellt kapital, medan utbildning och inkomster tillsammans svarar för om- kring 25 procent.81 Det finansiella arvsflödet är alltså en viktig del av överföringen mellan generationerna. Hur stort detta flöde är beror av ett antal olika faktorer. Den totala kapitalstocken i har vuxit i förhållande till inkomstflödena, och därmed också sannolik- heten för att arvet ska spela en växande roll.82 har också de årliga arvsflödena i ökat i betydelse men inte lika mycket i som i exempelvis eller , trots att kvoten mellan kapital och inkomster har stigit i ungefär samma utsträckning i alla tre länderna.83 Anledningen till det är sannolikt dels att den privata kapitalstocken i innehåller fler komponenter som inte ärvs direkt, dels att pensionärer i tycks spara mindre och också konsumera mer av sina besparingar än pensionärerna i och . Detta indikerar att man har högre tillit till de offentliga trygghetssystemen och inte ser samma behov av eget sparande, vilket resulterar i ett mindre arvsflöde. Arvens betydelse för fördelningen av tillgångar är inte självklar. Detta beror på att föräldrars och barns förmögenheter exklusive arv samvarierar och att även ett litet arv kan ha betydelse för en arvinge med små tillgångar. 3.4.7Socialt kapital – tillit Tillitsnivån är som konstaterades i föregående kapitel betydelsefull för det ekonomiska livet, och förändringar av den kan förväntas få konsekvenser på många områden. Skattningarna av tillitsnivån ut- 79Brandén och (2020). Det finns en skillnad mellan könen, såtillvida att rörligheten bland söner har ökat något, medan den har minskat bland döttrar. 80Om länkarna mellan ojämlikhet, utbildning och social rörlighet, se Brunori (2013); Cingano (2014); Narayan (2018). 81Adermon et al. (2018). 82För en analys av dessa frågor, se bilaga 3 till , avsnitt 3.6. 83Ibid., figur 3.7. Ojämlikhet – läge och utveckling veckling visar blandade resultat. Internationella mätningar inom World Values Survey tyder snarat på en ökning av tilliten. Dessa mätningar lider dock av stort bortfall, som kan förväntas påverka resultatet.84 Noggrannare granskningar tyder också på vikande tillit inom olika grupper i samhället.85 Flera faktorer verkar i riktning mot sjunkande tillitsnivåer i det svenska samhället.86 •Kopplingen mellan jämlikhet och tillit är stark. En ökande ojäm- likhet kan med viss fördröjning förväntas leda till sjunkande tillit. •Den ökande internationaliseringen och osäkrare förhållanden på arbetsmarknaden har i kombination med ett successivt svagare offentligt försäkringssystem ökat otryggheten för breda grupper, vilket kan spåras i vikande tillit. •Merparten av immigranterna kommer från länder med lägre nivå på tilliten än den svenska, eftersom den ekonomiska standarden är lägre och demokratin ofta svagare utvecklad. Även om de som tar steget att migrera till mer eller mindre avlägsna länder inte är representativa för befolkningen i stort, kan denna förändring av befolkningssammansättningen förväntas leda till en sänkt nivå på tilliten i . •Andra generationens invandrare möter hinder i utbildning och arbetsliv som riskerar att leda till frustration och låg nivå på tilli- ten. Diskriminering på etnisk grund är belagd både i skolan och i arbetslivet. Sammanfattningsvis finns en påtaglig risk för att den traditionellt höga nivån på tilliten i landet sjunker, om än med betydande tids- fördröjning. Vi återvänder till tillitens problem i kapitel 5. I det långa perspektivet, till , kan fördelningen av ekonomisk aktivitet och inkomster beskrivas som en svängning från centrum mot periferi och tillbaka. Omkring 1860 var en stor del av den ekonomiska aktiviteten i landet koncentrerad 84Wallman Lundåsen (2010). 85Holmberg och (2015), Trägårdh m.fl. (2019). 86Se vidare avsnitt 5.7. Ojämlikhet – läge och utveckling till Stockholms- och Göteborgsregionerna. Med industrialiseringen skedde en breddning och utjämning av ekonomin. Mätt med brutto- regionalprodukter var fördelningen som jämnast åren kring 1980, vilket sammanfaller då inkomstfördelningen också var som jämnast. Därefter har ekonomin åter koncentrerats till storstads- regionerna.87 Utvecklingen återspeglas på ett antal olika områden – demografi, utbildning, inkomster, kapitalinkomster med flera.88 Bilden av välståndets och ojämlikhetens utveckling i världen och i är något splittrad, och försörjningen med data från fram- för allt utvecklingsländerna lider av stora brister. Några huvuddrag i utvecklingen kan dock tecknas. •På global nivå har den ekonomiska utvecklingen under senare de- cennier inneburit en kraftig förbättring för merparten av världens befolkning. Ett stort antal länder har tagit steget från låginkomst- till medelinkomstskiktet. En konsekvens av detta är att gini- koefficienten på global nivå har planat ut och till och med sjunkit något , det senare på grund av förändringar i och . •Samtidigt har ojämlikheten inom länder generellt ökat. Den all- männa standardstegringen har alltså inte kommit alla delar av be- folkningen till godo. •Även hälsoläge och utbildningsnivå har förbättrats, men studier av den faktiska standarden i hälsa och utbildning visar att den officiella statistiken tecknar en alltför positiv bild av läget i många länder. •Sverige följer det allmänna mönstret inom av en stigande ojämlikhet vad avser inkomster och förmögenheter . Utvecklingen har här varit snabbare än i flertalet länder, dock från en inledningsvis låg nivå. 87Enflo and Roses (2015). 88Se kapitel 12 med vidare referenser och kapitel 6 i SOU 2019:65. Ojämlikhet – läge och utveckling •Ojämlikheten i faktorinkomster har varit relativt stabil . Politiskt beslutade förändringar av skatter som borttagande av fastighetsskatt, förmögenhetsskatt och för- ändrad beskattning av fåmansföretag har tillsammans med yttre faktorer lett till kraftigt ökade kapitalinkomster, som är koncen- trerade till de övre inkomstskikten. Detta har dock i viss mån kom- penserats av ökade löneinkomster i skikten strax under median- inkomsten, som en del av de högsta löneinkomsterna har omvandlats till kapitalinkomster. Detta förklarar stabiliteten i de samlade faktorinkomsterna. •Den ökade betydelsen av kapitalinkomster slår igenom också i den disponibla inkomsten. Till skillnad från vad som gäller på faktorinkomstsidan finns ingen tillräckligt stark kompenserande effekt i den nedre halvan av inkomstfördelningen. För detta skulle ha krävts en starkare omfördelande effekt från skatte- och transfereringssystemen, men denna har knappast förändrats . •Den ökade betydelse av kapitalinkomster gynnar män mer än kvinnor, eftersom de är överrepresenterade inom detta inkomst- slag. •Den intergenerationella inkomströrligheten i och övriga nordiska länder är förhållandevis hög. föreligger ett nega- tivt samband mellan ojämlikhet och rörlighet, och den stigande ojämlikheten kan förväntas få negativa konsekvenser för rörligheten. •Löneskillnaderna mellan män och kvinnor i har minskat , men inkomstskillnaderna har inte minskat i samma omfattning, delvis beroende på att deltidsarbete är mer utbrett bland kvinnor. Kapitalinkomsternas ökande betydelse har gjort att konvergensen vad avser genomsnittlig disponibel in- komst har stannat av helt, eftersom kapitalinkomsterna är ojämnt fördelade till männens fördel. •De regionala skillnaderna i ekonomisk aktivitet och inkomster växer, med en stark koncentration till storstadsområdena. 4Ojämlikheters ursprung och dynamik I detta kapitel sammanfattas biologisk och samhällsvetenskaplig forskning om uppkomst och utveckling av ojämlikhet av relevans för kommissionens uppdrag. Eftersom kommissionen valt att analysera ojämlikheter i ett livscykelperspektiv, är det naturligt att utgå från vad människan får med sig från födseln och därefter beskriva hur detta samspelar med de sociala strukturer och processer som hon möter senare i livets olika skeden. För många av välfärdens komponenter – hälsa, utbildning, inkoms- ter och andra – finner man ett starkt samband mellan föräldrar och barn. Låg födelsevikt hos modern ökar risken för låg födelsevikt hos barnet med närmare 50 procent.1 Barn till föräldrar med lång utbild- ning har högre sannolikhet att själva ha lång utbildning, även om styrkan i sambanden varierar stort mellan länder.2 Likaså har korrela- tionen mellan föräldrars och barns inkomster visat sig vara relativt stark, även den beroende på vilket land de lever i.3 Sådana samband säger dock ingenting om vilka mekanismer som ligger bakom. För vissa sjukdomar är genetiska mekanismer väl kartlagda, men för en ohälsoindikator som låg födelsevikt kan hushållsinkomster och andra miljöfaktorer ha stor betydelse. Inkomstkorrelationen mellan fäder och söner i toppskiktet av fördelningen har studerats av 1Currie and Moretti (2007). 2Se referenser till Narayan et al. (2018) i avsnitt 3.1; vidare and (2011), tabell 2. 3Björklund, and Jäntti (2009). Ojämlikheters ursprung och dynamik et al., som finner att varken kognitiva färdigheter, icke-kognitiva färdigheter eller utbildning kan förklara det starka sambandet, som i stället i stor utsträckning härrör direkt från det finansiella arvet.4 Ur ett policyperspektiv är en central fråga vad som är påverkbart med olika typer av offentliga insatser. Ett svar på den frågan kräver ofta mer detaljerad information om vilka mekanismer som är invol- verade i överföringen mellan generationer. Debatten om arvets och miljöns betydelse för en människas egen- skaper och position i samhället har pågått i många sekler och alltid varit politiskt infekterad.