sou · H8B347d2 · 2020-08-26 00:00:00 — Företräde inför socialnämnden............................. 23.1.5 Ändring av gynnande beslut ................................. 23.2 Socialtjänstlagen och kommunallagen ................................. Begränsning av delegationsrätten ......................... 23.2.3Beslut om umgängesbegränsning och hemlighållande av vistelseort får bara delegeras i brådskande fall ..................................................... 23.2.4Utvidgad rätt för socialnämnden att delegera 23.2.5Beslut om umgängesbegränsning och hemlighållande av vistelseort ska kunna 23.2.6Möjligheten att delegera beslut om ansökan om fortsatt omhändertagande för tillfällig vård 23.2.7Inget behov av att delegera ärenden om upphörande av medgivande till internationella Handläggning och dokumentation ............................. Tillkomst av bestämmelser och utvecklingen fram till Socialtjänstlagens reglering av handläggning Handläggning av ärenden...................................... Systematiska arbetssätt och standardiserade Administrationen har ökat................................................... Bestämmelser som tillkommer eller upphävs ..................... 25.1.1 Definition av begreppet barn................................ 25.1.2Hur bör tillhandahålla sociala 25.1.3 Uppsökande verksamhet ...................................... offentlighets- och sekretesslagen ......................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................ Konsekvenser av förslagen ........................................ Utgångspunkter för analysen .............................................. 27.2.1 Bakomliggande faktorer som påverkar ................ Insatser utan behovsprövning .............................. Lätt tillgänglig socialtjänst.................................... Planering av insatser.............................................. 27.3.6Stöd för utvecklingen av en mer hållbar Insatser utan behovsprövning............................... En kunskapsbaserad socialtjänst........................... Krav på ett respektfullt bemötande ...................... Krav på uppföljning införs .................................... Nationellt stöd för uppföljning ............................ En ny lag om socialtjänstdataregister ................... Rätten till bistånd .................................................. Rutiner mot missförhållanden .............................. inriktning på vissa grupper .......... Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen ............... Insatser utan behovsprövning............................... En kunskapsbaserad socialtjänst........................... Krav på uppföljning införs .................................... En ny lag om socialtjänstdataregister ................... Rutiner mot missförhållanden .............................. och det brottsförebyggande arbetet................................... Konsekvenser för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet .......................................................... Konsekvenser för små företag............................................ Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män ................................................................. Konsekvenser för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen............................................ Konsekvenser för barn........................................................ Insatser utan behovsprövning............................. 27.10.3 Övriga förslag....................................................... Konsekvenser för personlig integritet................................ 27.11.1 En ny lag om socialtjänstdataregister ................. 27.11.2 Behandling av personuppgifter för handläggning av ärenden och genomförande Förslaget till socialtjänstlag................................................. Förslaget till lag om socialtjänstdataregister...................... Förslaget till lag om ändring i ................ Förslaget till lag om ändring i .................... Förslaget till lag om ändring i ....................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare ....... Förslaget till lag om ändring i arbetsmiljölagen (1977:1160) .......................................................................... Förslaget till lag om ändring i polislagen (1984:387) ........ Förslaget till lag om ändring i tandvårdslagen (1985:125) ............................................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall...................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga ................... 28.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1402) om övertagande av vissa sjukhem och andra Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481) ............................................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning ..................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade .............. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. ................................. 28.18Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:192) om internationell adoptionsförmedling............................. Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall ........................... Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229).......................................................................... 28.23Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom .......... Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:192) om gemensam nämnd inom vård- och omsorgsområdet ........ Förslaget till lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168)............................................ 28.28Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:466) om beräkning av inkomstprövade socialförsäkrings- förmåner m.m. för neurosedynskadade.............................. 28.29 Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) ............................................... 28.30Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:807) om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner, regioner, kommunalförbund och samordningsförbund ...1188 28.31Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspektionen för 28.32Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:546) om utrymning och inkvartering m.m. under höjd 28.33Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:171) om registerkontroll av personal vid vissa boenden som tar emot barn ............................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:450) med kompletterande bestämmelser till II- Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter .................................... Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ............................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk................. Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken ..... Förslaget till lag om ändring i fängelselagen (2010:610)... Förslaget till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) ............................................................................ Förslaget till lag om ändring i skollagen (2010:800) ......... Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:801) om införande av skollagen (2010:800)............................... Förslaget till lag om ändring i (2010:900)............................................................................ 28.44Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622) . 28.45Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:318) Förslaget till lag om ändring i lagen (2012:663) om ersättning på grund av övergrepp eller försummelser i samhällsvården av barn och unga i vissa fall .................... Förslaget till lag om ändring i skuldsaneringslagen (2016:675)............................................................................ Förslaget till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) ............................................................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (2017:151) om meddelarskydd i vissa enskilda verksamheter............. Förslaget till lag om ändring i lagen (2017:372) om stöd vid klagomål mot hälso- och sjukvården ............ Förslaget till lag om ändring i lagen (2017:612) om samverkan vid utskrivning från sluten hälso- och Förslaget till lag om ändring i kommunallagen (2017:725) .............................................. Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:9) om bistånd till enskilda efter evakueringar till ..... 28.54Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:162) om statlig ersättning till personer som har fått ändrad könstillhörighet fastställd i vissa fall.................................. 28.55 Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:222) 28.56Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:649) om förbud mot innehav av berusningsmedel m.m. vid hem för vård eller boende ............................................. 28.57 Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1937) om tillgänglighet till digital offentlig service ..................... 28.58 Förslaget till lag om ändring i lagen (2020:62) om hemlig dataavläsning ..................................................... 21 Samverkan mellan kommuner 21.1Behovet av att samverka inom Kommuner och regioner samverkar i stor utsträckning inom både de frivilliga och obligatoriska områdena. Samverkan är som regel frivillig. Samverkan sker antingen i formella eller informella former. Den enklaste formen av samverkan är när två eller flera kommuner fattar likalydande beslut. Den formen av samverkan är informell och kan användas både inom frivilliga och obligatoriska verksamheter.1 Formell samverkan kan bl.a. ske genom någon av samverkansformerna kommunalförbund, gemensam nämnd eller avtalssamverkan.2 Inom kan samverkansfrågor aktualiseras bl.a. när det gäller den sociala barn- och ungdomsvården, vilken blivit allt mer specialiserad och komplex. Det kan exempelvis vara ärenden som rör barn som bevittnar eller utsätts för våld, hedersrelaterad problema- tik, sexuella övergrepp, nätövergrepp, självskadebeteende, missbruk eller omsorgsbrist från föräldrarna. Ett annat samverkansområde kan vara uppföljning av insatser en- ligt 4 kap. 1 § SoL inom missbruksvården och sociala barn- och ungdomsvården. Den enskilde kan av olika genomtänkta anledningar vara placerad långt från sin egen kommun. Det kan bero på att beho- vet inte kan tillgodoses där. I dessa ärenden upptas en stor del av arbetstiden av resande. Vissa kommuner där det är långt till närmaste kommun önskar socialsekreterare digital samverkan med andra social- sekreterare. Härigenom kan t.ex. en socialsekreterare på hembesök få kontakt med en kollega via en säker uppkoppling. Att möjliggöra en dialog med en annan kvalificerad handläggare bör också generellt bidra till att öka kvaliteten och därmed ökad rättssäkerhet för den enskilde. 1Dalman m.fl. (2012) s. 194 f. 2Bildande av gemensamma bolag är också en form av formell samverkansform, men berörs inte särskilt i detta avsnitt. krävs socionomexamen för myndighetsbeslut inom sociala barn- och ungdomsvården. I de fall en kommun inte har tillgång till behörig socionom kan samverkan också säkerställa förutsättningar för att kunna fatta beslut. Inom familjerätten genomförs kvalificerade utredningar enligt och , såsom vårdnadsutredningar, adoptionsärenden och faderskapsutredningar. Familjerätten genom- för även samarbetssamtal. Enligt uppgifter från kommuner och Regioner (SKR) så är det flera kommuner som inte kommer upp i den mängd ärenden som krävs för att kunna ha en till två familje- rättssekreterare anställda. Det kan även vara svårt att få tag i kvalifi- cerad personal inom området. Familjerätten bör därmed kunna vara ett område där samverkan kan övervägas i syfte att underlätta, effek- tivisera och öka kvaliteten. Ett annat tänkbart samverkansområde rör biståndsbedömningar, där samverkan i vissa fall kan stödja hand- läggning och beslutsprocess och bidra till att personalens kompetenser nyttjas mera effektivt. Det kan också gälla biståndsbeståndsbedöm- ningar t.ex. i samband med utskrivning från vården. Även socialnämndens uppgifter enligt när det gäller handläggning av ärenden om dödsboanmälan eller om provisorisk dödsboförvaltning kan lämpa sig för samverkan. Ett antal kommu- ner har relativt få ärenden här och kan ha svårt att upprätthålla kom- petensen. Samverkan kan vara ett sätt att lösa detta och att minska sårbarheten.3 21.2Kommunalrättsliga förutsättningar för samverkan 21.2.1Klargörande av vissa centrala begrepp I utredningens direktiv används både begreppet samverkan och sam- arbete. I termbank anges att begreppet samverkan av- ser ”övergripande gemensamt handlande på organisatoriskt plan för ett visst syfte” och att samarbeta avser ”gemensamt bedrivet arbete som gäller en avgränsad uppgift”. Detta antyder att det skulle finnas en viss skillnad mellan begreppen. I anges emellertid att samverka avser just att samarbeta. 3Angående beskrivningen av samverkansområden se Kommuner och Landsting (2019). avtalssamverkan II – Socialtjänst, s. 9 f. som att arbeta tillsammans för ett gemensamt syfte. I syno- nymordbok uppges begreppen dessutom vara synonymer till varandra.4 Det finns inte någon enhetlig användning av begreppen samver- kan och samarbete i lagstiftning eller förarbeten.5 I fråga om begrep- pens användning i socialtjänstlagen synes begreppen enligt förarbe- tena syfta på samma sak och båda begreppen används i merparten av förarbetena oavsett om den aktuella bestämmelsen använder begrep- pet samverkan eller samarbete.6 Då begreppet samverkan – inte sam- arbete – används i kommunallagen (2017:725) och förvaltningslagen (2017:900) är samverkan det begrepp som utredningen bedömer är mest relevant här och som därför huvudsakligen används i texten.7 När det gäller formerna för samverkan mellan kommuner används återkommande tre centrala begrepp, nämligen huvudmannaskap, dele- gering av ärenden och myndighetsutövning. Det finns därför anledning att beskriva dem närmare. Kommuner är ansvariga för ett stort antal tjänster till medborgarna, däribland . Kommunernas möjlighet att engagera sig i en verksamhet grundas dels på allmänna bestämmelser om de kom- munala befogenheterna i kommunallagen, dels på bestämmelser i speciallagstiftning. Begreppet huvudman används inom olika rättsområden för att beteckna vilken aktör, oftast stat, kommun eller region, som är an- svarig för en viss uppgift.8 I kommunallagen används emellertid inte begreppet. När en nämnd får en uppgift av fullmäktige bygger kom- munallagen på att nämnden har ett ansvar för uppgiften oavsett om det avser en fakultativ eller obligatorisk verksamhet. Nämnden ska då enligt 6 kap. 6 § KL se till att den interna kontrollen är tillräcklig 4Walter (2008). 5Jfr t.ex. termbank, prop. 2017/18:151 s. 25 ff., SOU 2017:77 s. 48, Kommuner och Landsting (2019). avtalssamverkan II – Socialtjänst, s. 32 f., 3 kap. 17§ lagen (2016:1145) om offentlig upphandling, 1979/80:1 Del A s. 162 och 528 f., prop. 1987/88:176 s. 109 f., prop. 1992/93:159 s. 199, prop. 1997/98:1 Utgiftsområde 10 s. 10 ff. och 18 f., prop. 2002/03:53 s. 57 ff., prop. 2008/ 09:193 s. 13 f. samt prop. 2012/13:77 s. 9 ff. och 17 f. 7Utredningen förslår i avsnitt 6.3 vissa ändringar i hur begreppen samverkan och samarbete används i socialtjänstlagen. 8Örnberg (2014), s. 56. och att verksamheten i övrigt bedrivs på ett tillfredställande sätt.9 Även om begreppet huvudman inte används så är ändå den sakliga innebörden densamma, även när en verksamhet överlämnas till exem- pelvis en privat utförare så har kommunen kvar det grundläggande ansvaret för uppgiften.10 Det innebär att om kommunen anlitar en privat utförare att t.ex. utföra hemtjänst så ska kommunen följa upp att verksamheten som bedrivs av den privata utförare följer de krav på verksamheten som följer av socialtjänstlagen t.ex. att verksam- heten är av god kvalitet samt övriga krav som följer av det avtal som slutits med den privata utföraren. Begreppet huvudman används i 2 kap. 1 § SoL där det anges att kommunen har det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp som de behöver, men att detta inte innebär någon inskränk- ning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. Vad gäller de olika kommunala samverkansformerna i kommunallagen skiljer det sig åt mellan olika samverkansformer om huvudmannaska- pet överlämnas eller inte. När en kommun överlämnar verksamheten till ett kommunalförbund så överlämnas även huvudmannaskapet till förbundet. I förhållande till medlemmarna är det alltså kommunal- förbundet som svarar för verksamheten. När verksamheten i stället bedrivs i en gemensam nämnd ligger huvudmannaskapet kvar hos de ingående kommunerna. Avtalssamverkan innebär inte heller någon förändring av huvud- mannaskapet för uppgiften. Den kommun som åtar sig att utföra uppgiften för någon annan övertar alltså inte huvudmannaskapet för uppgiften. Delegering innebär att man överlämnar beslutsrätt, det vill säga att t.ex. socialnämnden låter någon annan fatta beslut för nämndens räkning. Detta kallas att beslutet delegeras. 2013/14:118 s. 38. 10SOU 2017:77 s. 68, SOU 2016:78 s. 160 och SOU 2015:7 s. 119. Allmänna bestämmelser om delegering av ärenden inom en kom- munal nämnd finns i 6 kap. kommunallagen (2017:725), förkortad KL. Dessa bestämmelser är tillämpliga även för socialnämnden, vilket framgår av 10 kap. 1 § SoL. Delegationsbestämmelserna anger dels i vilka slags ärenden som beslutanderätten får delegeras, dels till vem eller till vilka delegation får ske. Enligt 6 kap. 37 § och 7 kap. 5 § KL får en nämnd uppdra åt presidiet, ett utskott, åt en ledamot eller ersättare eller åt en anställd hos kommunen att besluta på nämndens vägnar i ett visst ärende eller grupp av ärenden. Vidare får kommuner enligt 9 kap. 37 § andra stycket KL inom ramen för avtalssamverkan komma överens om att uppdra åt en anställd i den andra kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en viss grupp av ärenden. Bestämmelserna medger delegation i alla ärenden med undantag för dem som anges i 6 kap. 38 § KL. Där anges att beslutanderätten inte får delegeras bl.a. när det gäller ärenden som rör myndighets- utövning mot enskilda, om de är av principiell beskaffenhet eller annars av större vikt. Sådana beslut ska alltså fattas av nämnden. I 10 kap. 4–5 §§ SoL finns även ytterligare begränsningar av när delegation kan ske. Begreppet myndighetsutövning används i ett stort antal lagar, där- ibland socialtjänstlagen, men finns inte definierat i lag. Begreppet används emellertid inte i den nya förvaltningslagen (2017:900) som trädde i kraft . Utredningen har i avsnitt 17.4.1 utförligt redogjort för begreppets innebörd. Kortfattat kan det beskrivas att utmärkande för all myndighetsutövning är att det rör sig om beslut eller andra åtgärder som ytterst är uttryck för samhällets maktbefo- genheter i förhållande till medborgarna. Det behöver dock inte vara fråga om åtgärder som medför förpliktelser för enskilda. Myndig- hetsutövning kan föreligga i form av gynnande beslut, t.ex. tillstånd att driva viss verksamhet, befrielse från viss i författning stadgad för- pliktelse och beviljande av social förmån. Karakteristiskt är att den enskilde befinner sig i ett slags beroendeförhållande till myndigheten.11 1971:30 s. 330 och JO 2001/02 s. 250. Inom verksamhet är det huvudsakligen utredningar och beslutsfattande som utgör myndighetsutövning. Den kommunala verksamheten bygger på den grundläggande prin- cipen i 2 kap. 1 § KL att kommuner har rätt att ta hand om angelägen- heter av allmänt intresse. För att en åtgärd ska vara kompetensenlig krävs att det föreligger en rimlig proportion mellan kommunens in- sats och den nytta som verksamheten kan förväntas få för kommu- nen eller kommunmedlemmarna.12 Allmänintresset får bedömas med utgångspunkt i om det är lämpligt, ändamålsenligt, skäligt osv. att kommunen befattar sig med angelägenheten.13 Ytterligare en central princip som kommer till uttryck i 2 kap. 1 § KL är lokaliseringsprincipen vilken innebär att alla uppgifter som en kommun utför ska ha anknytning till kommunens geografiska område och dess kommunmedlemmarna. I 2 kap. KL kommer även andra grundläggande kommunalrättsliga principer till uttryck. Såsom att kommunen inte får ta hand som sådana uppgifter som det åligger någon annan att ta hand om, att kommunens medlemmar ska be- handlas lika samt självkostnadsprincipen. Vid sidan av kommunallagen finns också speciallagstiftning som ger kommuner befogenheter och skyldigheter utöver de som anges i kommunallagen. Här kan särskilt nämnas lag (2009:47) om vissa kommunala befogenheter. Utgångspunkten är alltså att kommuner ska utföra uppgifter inom den egna kommunen och för sina medlemmar. Det är dock inte ute- slutet att utföra uppgifter utanför den egna kommunens gränser så länge de kan sägas ligga i kommunmedlemmarnas intresse.14 Inom samverkansformerna kommunalförbund och gemensam nämnd är samverkan inom de samverkande kommunernas gemen- 12RÅ 2006 ref. 81. 13Dalman m.fl. (2012) s. 57. samma geografiska område förenligt med lokaliseringsprincipen så länge samverkan avser kommunala uppgifter.15 Avseende avtalssam- verkan så har lagstiftaren i 9 kap. 37 § KL särskilt angett att avtals- samverkan inte hindras av lokaliseringsprincipen. Det innebär exem- pelvis att två eller flera kommuner kan samverka kring en gemensam socialjour vars verksamhet sträcker sig över samtliga samverkande kommuners geografiska område. De formella formerna för samverkan kan delas in i offentligrättsliga och privaträttsliga former. De offentligrättsliga formerna är kom- munalförbund och gemensam nämnd. Vid sådan samverkan kan endast kommuner och regioner medverka. Exempel på privaträtts- liga former är avtalssamverkan och delägda juridiska personer. Vid dessa samverkansformer kan även andra samhällsaktörer medverka. I detta avsnitt redogörs för samverkansformerna kommunalförbund, gemensam nämnd och avtalssamverkan, vilka alla regleras i 9 kap KL. En viktig skillnad mellan dessa samverkansformer är att vid kom- munalförbund och gemensam nämnd inrättas ett gemensamt besluts- organ med representation från de samverkande kommunerna. Så är inte fallet vid avtalssamverkan. regleras i 9 kap. 1–18 §§ KL. När ett kommu- nalförbund bildas skapas en offentligrättslig juridisk person som är självständig i förhållande till sina medlemskommuner, en ”special- kommun”. bildas genom att fullmäktige i samt- liga medlemskommuner beslutar att anta förbundsordningen. Av för- bundsordningen framgår vilka uppgifter som kommunalförbundet har att sköta. Ett kommunalförbund kan inte ta på sig några uppgifter utöver vad som följer av förbundsordningen. I ett kommunalförbund ska det som beslutande församling finnas ett förbundsfullmäktige eller en förbundsdirektion. Ledamöter och ersättare i den beslutande församlingen väljs av förbundsmedlem- marnas fullmäktige enligt vad som anges i förbundsordningen. 2008/09:21 s. 20.