sou · H8B327 · 2020-05-08 00:00:00 — Även (), som inte är en myndighet utan en stiftelse, berörs. Bland annat fick institutet i uppdrag att främja film för barn och unga på de nationella minoritetsspråken och till- delades en och för detta. Enligt 1 kap. 4 § kulturmiljölagen (1988:950) gäller att god ort- namnssed ska iakttas vid statlig och verksamhet. Namn som godkänts av Lantmäteriet ska användas i sin godkända form i statlig och verksamhet. Enligt bestämmelsen innebär god Nuvarande organisering av minoritetspolitiken ortnamnssed bland annat att namn på svenska, samiska, finska och meänkieli så långt möjligt ska användas på kartor samt vid skyltning och övrig utmärkning i flerspråkiga områden. Inom Lantmäteriet finns som ger råd i frågor om ortnamn med företrädare för ortnamnsvårdande och namngivande intressenter. I rådet ingår representanter för , och folkminnen, Kommuner och Regioner, Trafik- verket och universiteten. I sändningstillstånden för public service-bolagen, (), () och () som gäller för perioden –, finns villkor som avser nationella minoritetsspråk. Där anges att förstasändningar på vart och ett av de nationella minoritetsspråken samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch ska öka jämfört med nivåer. Det samlade pro- gramutbudet på samiska, finska, meänkieli och chib i pro- grambolagens utbud sammantaget ska uppgå till nivå. Det samlade programutbudet på jiddisch ska, i programbolagens ut- bud sammantaget öka jämfört med nivå. Programbolagen får sinsemellan fördela ansvaret för olika insat- ser avseende denna programverksamhet. En kontinuerlig dialog ska föras med de berörda grupperna. I sändningstillstånden anges vidare att programbolagen ska ta hän- syn till de språkliga behoven hos barn och unga som tillhör språkliga eller etniska minoritetsgrupper. Av betydelse för nationella mino- riteter är villkoret om att programutbudet ska spegla förhållanden i hela landet och den variation som finns i befolkningen. I villkoren för SR:s och SVT:s nyhetsverksamhet anges att nyhetsförmedling och samhällsbevakning ska utgå från olika perspektiv, så att hän- delser speglas utifrån geografiska, sociala och andra utgångspunkter. Den journalistiska bevakningen av svagt bevakade områden ska stär- kas . och tv, som är ett särskilt besluts- organ inom Myndigheten för press, radio och tv, bedömer i Nuvarande organisering av minoritetspolitiken efterhand utifrån programbolagens redovisningar, om de har upp- fyllt villkoren i bland annat sändningstillstånd. Propositionen Journalistik i hela landet beslutades av (prop. 2017/18:154, bet 2017/18:KU43, rskr. 2017/18:407). I propositionen föreslog regeringen dels att två nya former av medie- stöd skulle införas, dels att det nuvarande presstödet skulle höjas och förlängas. Stöd enligt presstödsförordningen (1990:524) lämnas till företag som ger ut dagstidningar och i vissa fall till företag som ger ut andra tidningar. Stöd lämnas i form av driftsstöd och distributionsstöd. Det finns vissa lättnader som har betydelse för de nationella minori- teterna och minoritetsspråken när det gäller de krav som gäller för beviljas stöd. För dagstidningar vars redaktionella innehåll i huvudsak är skri- vet på samiska eller meänkieli gäller ett lägre krav på abonnerad upp- laga för att beviljas allmänt driftsstöd (se 2 kap. 1 och 3–5 §§). Begränsat driftsstöd kan bland annat lämnas till dagstidningar som har ett redaktionellt innehåll som till är skrivet på finska, samiska eller meänkieli om tidningens utgivningsort är en kommun som ingår i förvaltningsområdet för något av språken. En sådan tidning behöver inte uppfylla kravet på högsta täckningsgrad. Även tidningar med utgivningsort utanför förvaltningsområdena kan i vissa fall få sådant stöd (se 2 kap. 8 § förordningen). finns två nya former av mediestöd. Dessa är teknikneutrala och regleras i mediestödsförordningen (2018:2053). Av 1 § förordningen framgår att mediestöd lämnas dels för lokal journalistik, dels för innovation och utveckling. Det finns särskilda lättnader i vissa av de krav som gäller för stöd för allmänna nyhets- medier som huvudsakligen är riktade till en eller flera målgrupper inom de nationella minoriteterna i (se 7 §). Dels räcker det att mediet publiceras eller sänds regelbundet, motsvarande minst 10gånger i stället för , dels krävs enbart 750 regel- bundna användare i målgrupperna i stället för 1 500 (jämför 4 §). För insatser med särskild betydelse för de nationella minoriteterna får så kallade innovations- och utvecklingsstöd lämnas för upp till 75 pro- cent, i stället för , av kostnaden för en insats eller förstudie (se 13–15 §§). vid Myndigheten för press, radio och tv prövar frågor om presstöd och mediestöd. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken 3.6.8Vård- och omsorg samt folkhälsa Utöver skyldigheten för kommuner att erbjuda äldreomsorg på mino- ritetsspråk (avsnitt 3.5.2 och 3.5.4) görs insatser av ansvariga myndig- heter på området, främst och . ska enligt sin instruktion verka för god folkhälsa, utvärdera effekterna av metoder och strategier på folk- hälsoområdet, följa hälsoläget i befolkningen och faktorer som på- verkar detta, genom kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning främja hälsa och förebygga sjukdomar och skador samt verka för ett effektivt smittskydd. Verksamheten ska stå på vetenskaplig grund. Särskild vikt ska fästas vid de grupper som löper störst risk att drabbas av ohälsa. har i yttrande till utredningen anfört att minoritetspolitiken kan kopplas till en stor del av myndighetens breda verksamhet. Myndigheten konstaterar att särskild vikt ska fästas vid de grupper som löper störst risk att drabbas av ohälsa och att det inom flera av de nationella minoriteterna finns grupper som utifrån livsvillkor, levnadsvanor och hälsa riskerar ohälsa och sjuk- dom. Myndigheten har även pekat på sin uppgift enligt 3 § instruk- tionen att analysera utvecklingen av hälsan och hälsans bestäm- ningsfaktorer och hur bestämningsfaktorerna fördelas efter – bland annat – etnisk eller kulturell bakgrund. har under ett flertal år haft i uppdrag att utveckla den långsiktiga dialogen med de nationella minoriteterna. har myndigheten även haft i uppdrag att vidta åtgär- der för att implementera minoritetslagen inom sitt verksamhets- område med utgångspunkt från det minoritetspolitiska målet och dess tre delområden. I regleringsbrevet har myndigheten även i upp- drag att utveckla långsiktiga former för att kontinuerligt följa de nationella minoriteternas situation inom myndighetens ansvarsområde. har tagit fram rapporter som rör hälsotillståndet inom de nationella minoriteterna. redovisades exempelvis rapporten mår personer med finländskt ursprung? är förvaltningsmyndighet för verksamhet som rör hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, tandvård, socialtjänst, stöd och service till vissa funktionshindrade samt frågor om alkohol och missbruksmedel. har under ett flertal Nuvarande organisering av minoritetspolitiken år haft i uppdrag att redovisa sitt minoritetspolitiska arbete. har myndigheten haft i uppdrag att vidta åtgärder för att implementera minoritetslagen inom sitt verksamhetsområde med utgångspunkt från det minoritetspolitiska målet och dess tre del- områden. Vidare har myndigheten haft i uppdrag att utveckla den långsiktiga dialogen med de nationella minoriteterna. I regleringsbrevet anges även att ska utveckla lång- siktiga former för att kontinuerligt följa de nationella minoriteternas situation inom myndighetens ansvarsområde. har i yttrande till utredningen anfört att merpar- ten av myndighetens verksamhet berörs av minoritetspolitiken. Sta- tistikverksamheten är undantagen eftersom myndigheten inte regi- strerar individuppgifter om etnicitet och språk. Av yttrandet framgår bland annat att minoritetspolitiken ger avtryck i myndighetens verk- samhet exempelvis i framtagande av handböcker, kunskapsstöd och utbildningsmaterial företrädesvis riktade till . Detta gäller särskilt äldreomsorgen som omfattas av flera bestämmelser, men också övrig socialtjänst som exempelvis den sociala barn- och ungdomsvården. har och även haft i uppdrag att, med utgångspunkt i minoritetspolitikens mål och delområden, tillsammans utveckla samarbetet myndigheterna emellan. Därutöver kan nämnas Inspektionen för vård och omsorg som ska svara för tillsyn inom hälso- och sjukvård och därmed jämförlig verksamhet, socialtjänst samt verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Regionerna är viktiga aktörer i egenskap av ansvariga för utföran- det av hälso- och sjukvården. Länsstyrelserna ska enligt länsstyrelseinstruktionen bland annat verka för att nationella mål får genomslag i länet, som hänsyn ska tas till regionala förhållanden och förutsättningar. De ska utifrån ett statligt helhetsperspektiv arbeta sektorsövergripande samt inom myndighetens ansvarsområde samordna olika samhällsintressen och statliga myndigheters insatser. De ska även inom sin verksamhet Nuvarande organisering av minoritetspolitiken främja samverkan mellan kommuner, regioner, statliga myndigheter och andra relevanta aktörer i länet. Vidare ska länsstyrelserna bland annat integrera de mänskliga rättigheterna i sin verksamhet genom att belysa, analysera och beakta rättigheterna i den egna verksam- heten, särskilt skyddet mot diskriminering. Länsstyrelserna har haft i uppdrag att följa upp, analysera och redovisa hur minoritetslagen implementerats i myndighetens interna och externa insatser. Utredningen kan hänvisa till uppföljningsmyndigheternas årsrapporter för en genomgång av länsstyrelsernas arbete. Av länsstyrelsernas generella regleringsbrev framgår även att länsstyrelserna ska redovisa hur rättsliga åtaganden om mänskliga rättigheter och icke-diskriminering belyses, analyseras och beaktas inom respektive myndighets ansvarsområde. Länssty- relserna ska redovisa samarbetet med andra berörda myndigheter och de åtgärder som har vidtagits för att stödja kommunernas arbete med dessa frågor. De åtgärder som har vidtagits för att samordna och utveckla länsstyrelsernas arbete för mänskliga rättigheter ska redovisas särskilt av respektive länsstyrelse. Det är av stor betydelse att myndigheterna bemöter personer som tillhör de nationella minoriteterna på ett korrekt sätt. Detta gäller alla myndigheter. Bemötandefrågor är centrala inom vård- och om- sorgsområdet. Även i andra fall finns myndigheter som har så om- fattande kontakter med allmänheten och handlägger ett så stort antal ärenden att de blir särskilt betydelsefulla i detta hänseende. Detta kan gälla myndigheter som , , , och . Det- samma gäller skyldigheten att erbjuda ärendehandläggning på finska, meänkieli och samiska (se avsnitt 3.5.2 och 3.5.4). och har tidigare haft uppdrag i regleringsbrevet att utveckla dialogen med de natio- nella minoriteterna i syfte att stärka deras inflytande. Detta har med- fört att myndigheterna tillsammans med Arbetsförmedlingen och genomfört gemensamma samråd med de nationella minoriteterna. Ingen av de fyra myndigheterna har för Nuvarande organisering av minoritetspolitiken närvarande något generellt uppdrag inom minoritetspolitiken. Enligt uppgift har de genom en överenskommelse fortsatt att redovisa sitt minoritetspolitiska arbete i särskild ordning till regeringen. har även haft uppdrag inom strategin för romsk in- kludering. har inte haft några specifika upp- drag eller återrapporteringskrav som avser nationella minoriteter. Myndigheten har deltagit i de samordnade samråd som Länsstyrel- sen i har anordnat. är som brotts- utredande myndighet även central när det gäller beivrandet av hat- brott (se avsnitt 3.7.2). När det gäller hatbrott är det av stor vikt att personer som tillhör de nationella minoriteterna känner till hur de kan rapportera sådana brott till polisen. För att nationella minori- teter ska ha tillgång till effektiva rättsmedel rörande hatbrott krävs också att polis, åklagare och domstolar har sådana kunskaper att de kan behandla anmälningar om hatbrott från personer som tillhör de nationella minoriteterna på ett effektivt sätt. Här är bland annat kunskaper om den situation som personer som tillhör de nationella minoriteterna befinner sig i, när det gäller hat och hot riktade mot dem, av stor betydelse. 3.7Andra åtgärder och verksamheter som har betydelse för minoritetspolitiken Diskrimineringslagen (2008:567) innehåller bestämmelser som skyd- dar många grupper mot diskriminering, inklusive de nationella minoriteterna. De diskrimineringsgrunder i lagen som kan vara aktu- ella i fråga om de nationella minoriteterna är ”etnisk tillhörighet” och ”religion eller annan trosuppfattning”. Språk utgör däremot inte en diskrimineringsgrund i sig, men särbehandling som har sin grund i vilket språk en person talar kan dock anses utgöra diskriminering på grund av etnisk tillhörighet (för en närmare diskus- sion om detta, se SOU 2017:88, s. 122–126). Nuvarande organisering av minoritetspolitiken Diskrimineringslagen omfattar ett stort antal områden i samhället, däribland arbetslivet, utbildning, anordnande av allmän sammankomst eller offentlig tillställning, medlemskap i vissa organisationer samt tillhandahållande av varor, tjänster och bostäder utanför privat- och familjelivet. Lagen innehåller bestämmelser om förbud mot diskriminering och repressalier samt skyldighet för vissa aktörer att utreda och vidta åtgärder mot trakasserier och sexuella trakasserier. Lagen ger möj- lighet för enskilda att väcka talan i domstol om diskriminerings- ersättning samt ogiltigförklaring av avtal. Diskrimineringsombuds- mannen och vissa ideella föreningar får som part föra talan för en enskild som medger det. Diskrimineringslagen innehåller även krav på arbetsgivare och ut- bildningsanordnare att vidta aktiva åtgärder i form av förebyggande och främjande arbete. () ska utöva tillsyn över att diskri- mineringslagen följs. DO har vidare som främjandeuppdrag att verka för att diskriminering som har samband med, bland annat, etnisk tillhörighet och religion eller annan trosuppfattning inte förekom- mer på några områden av samhällslivet. DO ska också i övrigt verka för lika rättigheter och möjligheter oavsett bland annat, etnisk till- hörighet och religion eller annan trosuppfattning. DO har lämnat ett antal rapporter som rör nationella minoriteter: Diskriminering av romer i , 2004, Diskriminering av samer, 2008, Diskriminering av nationella minoriteter inom utbild- ningsväsendet, 2008, och Romers rättigheter, 2012. Även rapporten i arbetet mot diskriminering kan nämnas. Rapporten är en förstudie om metoder som kan användas som under- lag i arbetet med att forma och följa upp arbetet mot diskriminering och arbetet för de nationella minoriteterna, så kallade jämlikhetsdata. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken innehåller flera bestämmelser som indirekt skyddar nationella minoriteter. För det första ska det särskilt beaktas som en försvårande om- ständighet om ett motiv för ett brott varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell lägg- ning, könsöverskridande identitet eller uttryck eller annan liknande omständighet (29 kap. 2 § 7 ). För det andra är det straffbart som hets mot folkgrupp att i ett uttalande eller i ett annat meddelande som sprids hota eller uttrycka missaktning för en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer med anspelning på sådana omständigheter (16 kap. 8 § ). För det tredje kan näringsidkare och vissa andra personer som diskriminerar någon på grund av sådana omständigheter dömas för olaga diskriminering (16 kap. 9 § ). En del av de minoritetspolitiska åtgärderna finansieras i statsbudge- ten genom två anslag under Utgiftsområde 1 . Minori- tetspolitikens tvärsektoriella karaktär innebär att den även genom- förs i verksamheter som finansieras under andra utgiftsområden i statsbudgeten eller av kommuner och regioner. Det ena minoritets- politiska anslaget under utgiftsområde 1 är anslag 7:1 Åtgärder för nationella minoriteter. Anslaget omfattar åtgärder för samtliga fem nationella minoriteter och minoritetsspråk. Det andra anslaget är 7:2 Åtgärder för den nationella minoriteten romer. Anslag 7:1 Åtgärder för nationella minoriteter Anslaget omfattar sammanlagt för . I tabellen nedan framgår hur regeringen fördelat anslaget. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken Belopp (tkr) Disponeras av och folkminnen Språkvård för nationella minoritetsspråk (ram) Revitalisering av nationella minoritetsspråk (ram) Åtgärder för nationella minoriteter (ram) Nationellt uppföljningsansvar (ram) Statsbidrag till kommuner och landsting i förvaltnings- områden, m.m. (ram) Samiska språkcentrum (ram) Hemsida om nationella minoriteter (ram) Statsbidrag till kommuner och landsting i förvaltnings- områden, m.m. (ram) Nationellt uppföljningsansvar (ram) Stöd för nationella minoriteter (ram) Källa: Regleringsbrev för avseende anslagen 7:1 och 7:2 inom utgiftsområde 1 . Huvuddelen av medlen, sammanlagt , är avsatta för statsbidraget till kommuner och regioner med anledning av de skyldigheter som gäller i förvaltningsområdena för finska, meän- kieli och samiska (anslagspost 3 och 13). I summan ingår även stöd till organisationer som företräder minoriteter med . I medlen som disponeras av länssty- relsen, anslagspost 3, ingår även cirka en och som i samråd med får användas för samordning, kun- skapshöjande insatser samt informations- och utbildningsinsatser. Sammanlagt är fem och avsatta för läns- styrelsens och kostnader för uppföljning enligt minori- tetslagen, inklusive administrativa kostnader (anslagspost 9 och 12). disponerar cirka sex och för fördelning enligt förordningen (2005:765) om statsbidrag för natio- nella minoriteter (anslagspost 10). Statsbidragen fördelas till organisa- tioner som företräder de nationella minoriteterna romer, judar, sverige- och tornedalingar. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken disponerar för de samiska språkcentrumen (anslagspost 14) och för genomförande och administration av webbplatsen i syfte att sprida kunskap om de nationella minoriteterna och mino- ritetsåtaganden (anslagspost 15). Språkvårdande verksamhet för samiska finansieras genom förvaltningsanslag. och folkminnen disponerar en och för språkvårdande verksamhet för de nationella mino- ritetsspråken finska, meänkieli, chib och jiddisch (anslags- post 6). Institutet disponerar även för fördelning av statsbidrag till insatser för revitalisering av dessa språk enligt förordningen (2010:21) om statsbidrag för insatser till stöd för de nationella minoritetsspråken (anslagspost 16). Av beloppet om som disponeras av Kammar- kollegiet (anslagspost 18) är avsatta för ett uppdrag till att utarbeta en brobyggarutbildning för personer medromsk språk- och kulturkompetens (U2019/04372/S). Därtill är avsatta för ett uppdrag till i som avser strategin för romsk inkludering (se nedan). Anslag 7:2 Åtgärder för den nationella minoriteten romer Anslaget omfattar sammanlagt en och för . Av beloppet ska användas av för ett uppdrag om att motverka diskriminering av romer på bostads- marknaden (Fi2019/04115/SPN, Fi2019/04261/SPN). Resterande medel ska användas av i för uppdraget att –2023 samordna, följa upp och genomföra insatser inom ramen för strategin för romsk inkludering (Ku2019/02101/CSM). För detta uppdrag får även använda under anslag 7:1, anslagspost 18. 4De nuvarande uppföljningsmyndigheternas uppdrag och förutsättningar I detta avsnitt ges en beskrivning av i och förutsättningar för och arbete med det nationella uppföljningsuppdraget inom minoritetspolitiken respektive uppfölj- ningen av strategin för romsk inkludering. Här beskrivs hur uppfölj- ningsmyndigheterna preciserat sitt uppdrag, vilka prioriteringar man har gjort och hur resurserna är fördelade. I avsnittet ges också en beskrivning av hur uppföljningsmyndigheterna uppfattat att uppfölj- ningen har fungerat. uppföljningsuppdrag rörande stra- tegin för romsk inkludering redovisas separat eftersom den endast berör den ena uppföljningsmyndigheten och delvis har ett annat upp- lägg än det generella minoritetsuppdraget. Avsnittet bygger på infor- mation som lämnats av uppföljningsmyndigheterna och utredningens egna iakttagelser. Sammanfattningsvis har uppföljningsmyndigheterna i uppdrag –att i samråd med varandra på olika sätt verka för och följa upp mino- ritetspolitiken och att rapportera om detta till regeringen, och –att fördela statsbidrag till kommuner och regioner i förvaltnings- område. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar Innehållet i uppföljningsmyndigheternas uppdrag regleras såväl i lag, som förordningar och regleringsbrev. Innehållet i dessa styrdoku- ment gås igenom i avsnitt 4.2.1–4.2.3. Därefter följer ett avslutande avsnitt med en sammanfattande bedömning av uppdragets innehåll. Utöver det gemensamma uppdraget fördelar bidrag till de nationella minoriteternas organisationer såvitt gäller judar, romer, sverigefinnar och tornedalingar. fördelar bidrag till samiska organisationer och ansvarar för webbplatsen . Dessa uppdrag beskrivs i avsnitt 4.4.3. ansvarar även för samordning och uppföljning av strategin för romsk inkludering. Detta beskrivs i avsnitt 4.5. 4.2.1Lagreglering och uttalanden i förarbetena och i uppföljningsansvar för minoritetspolitiken infördes som lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk (minoritetslagen). I förarbetena till lagen, propositionen Från erkännande till egenmakt. Regeringens strategi för de nationella minoriteterna (prop. 2008/09:158) konstaterade regeringen att det var otillfredsställande att efterlevna- den av ramkonventionen och språkstadgan brast och att det sakna- des en tydlig uppföljning av minoritetspolitikens effekter. I förläng- ningen innebär detta enligt regeringen att det inte gick att avgöra om det statsbidrag som kommunerna fick för genomförandet används på ett effektivt och samhällsekonomiskt sätt. Regeringen ansåg även att det inte var tillfredställande att statliga och kommunala myndig- heter hade bristande kunskaper om de nationella minoriteternas situa- tion på en rad områden. Regeringen införde uppföljningssystemet för minoritetspoliti- ken, vilket beskrivs närmare i avsnitt 6. Regeringen ansåg att det fanns behov av att förbättra regeringens överblick av efterlevnaden av minoritetskonventioner. Det fanns också ett behov av att förbättra myndighetsstyrningen på minoritetspolitikens om- råde. Regeringen avsåg därför att ge relevanta myndigheter i uppdrag att med regelbundna intervaller särskilt analysera och rapportera vad som gjorts inom respektive ansvarsområde för att säkerställa efter- levnaden av den föreslagna lagen om nationella minoriteter och De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar Uppföljningsrapporterna skulle sammanställas av i och , som i sin tur skulle lämna en samlad bedömning av situationen till regeringen. Den sam- lade bedömningen skulle även innehålla en redovisning av hur kom- munerna tillämpar lagstiftningen. och redo- visar uppföljningsarbetet i en gemensam årlig rapport till regeringen. Som en del i uppföljningssystemet infördes uppföljningsansvaret. Delar av uppdraget kom att regleras i minoritetslagen. Enligt 20 § mino- ritetslagen ska förvaltningsmyndigheters tillämpning av lagen följas upp. Enligt 21 § minoritetslagen ska vidare en myndighet med upp- följningsansvar dessutom genom rådgivning, information och lik- nande verksamhet bistå andra förvaltningsmyndigheter vid tillämp- ningen av lagen. Uppföljningsansvaret syftade enligt regeringen till att •driva på genomförandet av de i minoritetslagen angivna rättig- heterna och skyldigheterna på det kommunala planet, •som en del av den stödjande verksamheten främja samordning mellan kommuner, samt •ge regeringen underlag rörande efterlevnaden av minoritetslagen. I propositionen diskuterade regeringen behovet av tillsyn, men stan- nade vid ett uppföljningsansvar.