sou · H8B312 · 2020-03-09 00:00:00 — Förslag: I lagen om värdepappersmarknaden ska tas in en bestäm- melse om att för de värdepappersbolag som har fått tillstånd enligt den lagen före gäller kravet på an- sökan om tillstånd som värdepappersinriktat kreditinstitut enligt 2 kap. 1 c § samma lag från . I övergångs- bestämmelsen anges även att – fram till dess lagändringarna träder i kraft – bolagen i fråga ska tillämpa 6 kap. 1–3 och 4–7 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse samt de bestämmelser i till- synslagen och lagen om kapitalbuffertar som avser kreditinstitut. Upplysningsvis ska även anges att bolagen ska tillämpa tillsyns- förordningen. I samma lag ska tas in en bestämmelse om att undantaget i 8 kap. 1 a § lagen om värdepappersmarknaden ska tillämpas när lagen träder i kraft för bolag som vid ikraftträdandet uppfyller krite- rierna för att vara ett litet och icke-sammanlänkat värdepappers- bolag enligt artikel 12.1 i värdepappersbolagsförordningen. När det gäller de företag som avses i artikel 4.1.1 b i tillsynsförord- ningen och som ska söka tillstånd enligt den nya artikeln 8a i kapitaltäckningsdirektivet (enligt utredningens förslag som s.k. värde- pappersinriktat kreditinstitut) finns det en övergångsbestämmelse i punkten 3 i den senare artikeln. Enligt bestämmelsen ska sådana företag som bedriver verksamhet som värde- pappersföretag med auktorisation enligt MiFID II ansöka om aukto- risation i enlighet med artikel 8 i kapitaltäckningsdirektivet . Det finns därför behov av en övergångs- bestämmelse beträffande den föreslagna bestämmelsen i 2 kap. så att kravet på sådan ansökan gäller från . Eftersom bolagen i fråga från det att de har fått tillstånd ska betraktas som kreditinstitut bör övergångsbestämmelsen även ange att fram till dess lagändringarna träder i kraft ska bolagen i fråga tillämpa 6 kap. 1–3 och 4–7 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse samt de bestäm- melser i tillsynslagen och lagen om kapitalbuffertar som avser kredit- institut. Som en upplysning ska även anges att bolagen ska tillämpa tillsynsförordningen. Värdepappersbolag som är små och icke-sammanlänkade ska inte tillämpa reglerna om soliditet, kapitalutvärdering och riskhantering i 8 kap. lagen om värdepappersmarknaden. Enligt den regel som ut- redningen föreslår ska undantaget börja tillämpas när ett bolag har uppfyllt kriterierna för att vara ett litet och icke- sammanlänkat värdepappersbolag. För de bolag som redan vid ikraft- trädandet uppfyller kriterierna ska undantaget dock gälla . Även för detta behövs en bestämmelse. Utredningen har lämnat förslag till de ändringar av svensk rätt som är nödvändiga med anledning av värdepappersbolagsförordningen och värdepappersbolagsdirektivet. I utredningens uppdrag har även ingått att se över och analysera konsekvenserna av det nya regelverket i förhållande till den nuvarande ordningen som ger svenska värde- pappersbolag möjlighet att, med tillstånd från , ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappers- rörelsen, och ta ställning till om det finns skäl som motiverar att denna ordning behålls. Denna fråga är inte direkt föranledd av de nya EU-rättsakterna. I detta kapitel ges en övergripande och samman- fattande beskrivning av de föreslagna reglernas förväntade konse- kvenser. Vissa värdepappersbolag omfattas av samma regelverk om kapitaltäckning som kreditinstituten. Resterande värdepappersbolag är undantagna från hela eller stora delar av regelverkets tillämpnings- område (se avsnitt 14.3.1). Med värdepappersbolagsförordningen och värdepappersbolagsdirektivet inrättas ett nytt regelverk om kapital- täckning för värdepappersbolag, vilket är anpassat till dessa bolags egenart och som syftar till att vara mer proportionerligt i förhållande till bolagens storlek, tjänster och grad av komplexitet. Det nya regel- verket uppvisar många likheter med det befintliga, men en väsentlig skillnad är sättet att beräkna bolagens kapitalkrav. En redogörelse för bakgrunden till de nya EU-rättsakterna och en översiktlig beskriv- ning av de huvudsakliga förändringarna finns i kapitel 3. Enligt kommittédirektiven ska utredningen beskriva och beräkna eventuella offentligfinansiella konsekvenser, däribland eventuella konsekvenser för . Om förslagen leder till kost- nadsökningar eller intäktsminskningar för staten ska utredaren före- slå en finansiering. Utredaren ska även i övrigt tillämpa riktlinjerna i kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvensberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar. Värdepappersbolagsförordningen är direkt gällande i medlems- staterna men i vissa avseenden krävs anpassningar eller kompletter- ingar av svensk rätt. När det gäller värdepappersbolagsdirektivet ska medlemsstaterna säkerställa att detta genomförs i nationell rätt. Om så inte sker eller om de till följd av förordningen nödvändiga anpass- ningarna av gällande rätt inte görs, riskerar att kommissionen inleder ett förfarande om fördragsbrott. Något utrymme för alter- förslag eller att avstå från ett genomförande eller att vidta nöd- vändiga anpassningar finns alltså i princip inte. När det gäller frågan om rörliga ersättningar för anställda i värdepappersbolag ger dock värde- pappersbolagsdirektivet medlemsstaterna viss valfrihet vid genom- förandet. I avsnitt 8.4.5 redovisar utredningen sin bedömning i frågan. Möjligheten för svenska värdepappersbolag att få tillstånd att ta emot medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen här- stammar inte från någon EU-rättsakt, utan är en svensk nationell reglering. I avsnitt 5.3 föreslår utredningen, efter en analys av fördelar respektive nackdelar med en sådan ordning, att denna möjlighet till sidotjänst ska behållas och att bolag med ett sådant tillstånd ska till- lämpa tillsynsförordningen och de bestämmelser i tillsynslagen som gäller för kreditinstitut. Som framgått är en väsentlig förändring för värdepappersbolagens del det nya sättet att beräkna kapitalbaskraven. Beräkningssättet föl- jer direkt av en tillämpning av värdepappersbolagsförordningen och utredningen lämnar inte något lagförslag avseende själva beräkningen. I detta avseende finns inget utrymme för nationella överväganden utan värdepappersbolagen kommer att vara skyldiga att framöver ha de kapitalbasnivåer som följer av förordningen. Eftersom förändringen således inte är en konsekvens av utredningens förslag, kan det knap- past anses ingå i utredningens uppdrag att beräkna vilka ekonomiska konsekvenser ändringen får för värdepappersbolagen. Detsamma gäller beträffande övriga ändringar för bolagen, vilka är en direkt följd av en tillämpning av värdepappersbolagsförordningen. I ett avseende kan dock frågan om vilket regelverk som ska till- lämpas sägas vara ett resultat av utredningens förslag och därmed eventuellt aktualisera ett behov av beräkningar av de ekonomiska konsekvenserna av olika alternativ. Det gäller frågan om möjligheten för värdepappersbolagen att få tillstånd till inlåning. Utredningen föreslår som sagt att denna ordning ska behållas och att dessa bolag som en konsekvens fortsatt ska tillämpa tillsynsförordningen med de kapitalbaskrav som följer av den förordningen. Utredningen har övervägt behovet av att inför ställningstagandet i frågan beräkna de ekonomiska konsekvenserna av en tillämpning av kapitalbaskraven enligt tillsynsförordningen respektive värdepappers- bolagsförordningen. För det första kan konstateras att sådana beräk- ningar inte enkelt låter sig göras. har inte till- gång till tillräckliga uppgifter för att göra beräkningarna. Det skulle i stället ligga närmast till hands att låta värdepappersbolagen utföra dessa. Här ska noteras att beräkningarna i så fall skulle ske utifrån ett helt nytt och omfattande regelverk. Inte minst beräkningen av det s.k. K-faktorkravet enligt artikel 15 i värdepappersbolagsförord- ningen är komplex. Att utföra sådana beräkningar skulle således kräva att värdepappersbolagen avsätter relativt omfattande resurser. För det andra kan nyttan med sådana beräkningar ifrågasättas. De skulle endast ge en ögonblicksbild av vad förändringen skulle innebära för just de fyra bolag som har aktuellt tillstånd. Om ett sådant bolags verksamhet skulle bli mer omfattande alternativt minska eller ändras på något annat sätt, skulle resultatet av den gjorda beräkningen direkt bli irrelevant. Som i vart fall något av de aktuella bolagen har gett uttryck för skulle en slopad möjlighet för värde- pappersbolagen att ha tillstånd till inlåningskonto dessutom kunna innebära att bolaget i stället skulle söka tillstånd som bank. Oavsett utredningens förslag skulle därmed ett sådant bolag även framöver tillämpa tillsynsförordningen. Enligt utredningens bedömning är det därför ytterst tveksamt om nyttan med beräkningarna skulle överstiga kostnaden för detta. Utredningen har mot denna bakgrund avstått från att be värdepappersbolagen utföra beräkningarna. Syftet med det nya regelverket är att det ska vara anpassat till värde- pappersbolagens egenart och mer proportionerligt i förhållande till dessa bolags storlek, tjänster och grad av komplexitet. Ett regelverk som är anpassat till de risker som är typiska i värdepappersbolagens verksamhet kan bidra till stabila bolag som förvaltas på ett ordnat Detta gagnar bolagens kunder, däribland konsumenter, och i förlängningen även samhället i stort. 14.3Konsekvenser för företag och enskilda Vid tillsynslagens tillkomst omfattades fler värdepappersbolag av den lagens och tillsynsförordningens tillämpningsområde än vad som är fallet . Lagen innehöll nämligen i 1 kap. 5 § andra stycket en bestämmelse om att de bestämmelser i tillsynsförordningen som enligt förordningen gäller för värdepappersföretag skulle tillämpas även för sådana värdepappersbolag som inte omfattades av förord- ningens definition av värdepappersföretag. Tillsynslagen innehöll en egen definition av värdepappersbolag1, vilken stämde överens med definitionen av värdepappersbolag enligt lagen om värdepappersmark- naden. Genom en lagändring som trädde i kraft togs bestämmelsen i 1 kap. 5 § andra stycket bort och änd- rades definitionen av värdepappersbolag i tillsynslagen (1 kap. 2 § första stycket 4) så att den stämmer överens med motsvarande defi- nition i tillsynsförordningen (artikel 4.1.2). De värdepappersföretag som inte anses utgöra värdepappersföretag i tillsynsförordningens mening är företag som har tillstånd för endast någon eller några av investeringstjänsterna mottagande och vidarebefordran av order, ut- förande av order, diskretionär portföljförvaltning eller investerings- rådgivning under förutsättning att företaget inte förvarar kunders finansiella instrument eller kontanta medel, och inte heller har till- stånd att göra det. Genom samma lagändring omfattas inte heller längre fondbolag och förvaltare av alternativa investeringsfonder med tillstånd för diskretionär portföljförvaltning på företagsnivå av tillsynslagen. fanns det 97 värdepappersbolag i . Av dessa var 43 bolag, dvs. nästan hälften, sådana som inte anses ut- göra värdepappersföretag enligt tillsynsförordningen (artikel 4.1.2 c). 1Ett svenskt aktiebolag som har fått tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden och som inte är ett bankaktiebolag eller ett kreditmarknadsbolag enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse. Sistnämnda bolag är undantagna från hela eller stora delar av kapital- täckningsregelverket. Genom värdepappersbolagsförordningen och värdepappersbolags- direktivet utvidgas på nytt tillämpningsområdet för värdepappers- bolagens del. Definitionen av värdepappersföretag i dessa EU-rätts- akter hänvisar nämligen till definitionen i artikel 4.1.1 i MiFID II, enligt vilken med värdepappersföretag avses en juridisk person vars regelmässiga verksamhet eller rörelse består i att yrkesmässigt till- handahålla en eller flera investeringstjänster till tredje part eller att utföra en eller flera investeringsverksamheter2. Det innebär i princip att alla värdepappersbolag, dvs. 97 bolag, ska tillämpa regelver- ket. Sådana värdepappersbolag som tillhör kategorin små och icke- sammanlänkade värdepappersföretag undantas dock från tillämpnings- området för delar av regelverket. Vidare föreskrivs i det nya regelverket att vissa värdepappersbolag i stället ska definieras som kreditinstitut medan andra ska tillämpa tillsynsförordningen och tillsynslagens regler för kreditinstitut, trots att de fortfarande definieras som värde- pappersbolag. Utredningen behandlar dessa undantag i de följande avsnitten. som ska anses utgöra kreditinstitut respektive tillämpa bestämmelserna i tillsynsförordningen Enligt artikel 4.1.1 b i tillsynsförordningen anses vissa värdepappers- företag vars tillgångar uppgår till utgöra kre- ditinstitut. Det kan konstateras att det i vart fall i saknas värdepappersbolag som faller in under denna definition. Vidare ska vissa värdepappersföretag enligt artikel 1.2 i värde- pappersbolagsförordningen tillämpa tillsynsförordningen och de till- synskrav som följer av avdelningarna VII och VIII i kapitaltäcknings- direktivet. Det gäller dels värdepappersföretag som har tillgångar som uppgår till , dels, förenklat uttryckt, värde- pappersföretag med tillgångar som uppgår till och som har en sådan roll i det finansiella systemet att Finansinspek- tionen gör bedömningen att tillsynsförordningen och kapitaltäcknings- direktivet bör tillämpas på bolaget. Det finns inga svenska värdepappersbolag som har tillgångar som uppgår till minst 15 mil- 2Under vissa förutsättningar kan även ett företag som inte är en juridisk person anses utgöra ett värdepappersföretag. Inte heller går det att förutse att det i skulle finnas sådana värdepappersbolag vilka av skulle anses systemviktiga. Enligt artikel 1.5 i värdepappersbolagsförord- ningen kan värdepappersföretag, som ingår i en grupp, få tillstånd att även fortsättningsvis tillämpa tillsynsförordningen. Finansinspektio- nen har preliminärt gjort bedömningen att det inte finns några svenska värdepappersbolag som skulle uppfylla kriterierna i denna artikel. finns det således i inte något värdepappers- bolag som med stöd av antingen artikel 1.2 eller 1.5 i värdepappers- bolagsförordningen ska tillämpa tillsynsförordningen. Utredningen föreslår att värdepappersbolag som har tillstånd till inlåningskonton och kreditgivning ska tillämpa tillsynsförordningen och de bestämmelser i tillsynslagen som gäller för kreditinstitut. fanns det fyra värdepappersbolag som har dessa tillstånd. Om bolagen väljer att behålla dessa sidotjänster, ska de alltså även framöver tillämpa tillsynsförordningen och de bestäm- melser i tillsynslagen som gällt för både kreditinstitut och värde- pappersbolag. Det kan dock konstateras att förändringar kommer att ske även för dessa bolag genom de ändringar av regelverket som änd- ringsförordningen3 respektive ändringsdirektivet4 innebär. I detta hän- seende hänvisas till betänkandet av Utredningen om EU:s bankpaket om riskreducerande åtgärder (SOU 2019:60). Om man utgår från det antal värdepappersbolag som finns blir slutsatsen av det anförda att drygt 90 värdepappersbolag kom- mer att tillämpa i vart fall delar av det nya regelverket om kapital- täckning för värdepappersbolag. För ungefär hälften av dessa innebär det att värdepappersbolagsförordningen och de regler som härstammar från värdepappersbolagsdirektivet ska tillämpas i stället för mot- svarande regler enligt tillsynsförordningen och kapitaltäcknings - direktivet. För den andra hälften av bolagen, dvs. de som är undantagna från hela eller stora delar av kapitaltäckningsregelverket, 3Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2019/876 av om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 vad gäller bruttosoliditetsgrad, stabil nettofinansieringskvot, krav för kapitalbas och kvalificerade skulder, motpartsrisk, marknadsrisk, exponeringar mot centrala motparter, exponeringar mot företag för kollektiva investeringar, stora exponeringar, rapporteringskrav och krav på offentliggörande. 4Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/878 av om ändring av direktiv /36/EU vad gäller undantagna enheter, finansiella holdingföretag, blandade finan- siella holdingföretag, ersättning, tillsynsåtgärder och tillsynsbefogenheter och kapitalbevarande åtgärder. innebär det att de på nytt kommer att tillämpa regelverket, dock med ett delvis annat innehåll. Undantag för företag som anses små och icke-sammanlänkade Företag som anses tillhöra kategorin små och icke-sammanlänkade värdepappersföretag (artikel 12.1 i värdepappersbolagsförordningen) är undantagna från tillämpningsområdet av vissa delar av värdepappers- bolagsförordningen och värdepappersbolagsdirektivet. Sådana värde- pappersföretag behöver t.ex. inte beräkna det s.k. K-faktorkravet enligt artikel 15 i värdepappersbolagsförordningen för att fastställa vilket kapitalbaskrav som ska gälla för företaget. Dessa företag behöver inte heller tillämpa värdepappersbolagsdirektivets bestämmelser om intern styrning, insyn, riskhantering och ersättning. Tillsyn över små och icke-sammanlänkade företag behöver inte ske i samma utsträck- ning som beträffande övriga företag. För att klassificeras som ett litet och icke-sammanlänkat värde- pappersbolag ska bolaget uppfylla ett antal kriterier rörande bl.a. omfattningen av förvaltade tillgångar och hantering av kundorder. Dessa poster omfattas inte av värdepappersbolagens rapporterings- skyldighet till . Inspektionen har därmed inte till- gängliga uppgifter för att beräkna hur många värdepappersbolag som skulle ha klassificerats som små och icke-sammanlänkade. Finans- inspektionen har dock på eget initiativ genomfört en uppgiftsinsamling som riktat sig till värdepappersbolag med vissa tillstånd. Syftet med insamlingen var att få en preliminär uppfattning om hur många av bolagen som skulle hamna i den kategori som be- nämns som kategori 3, dvs. små och icke-sammanlänkade värdepap- persbolag, respektive i kategori 2, dvs. övriga värdepappersbolag som ska tillämpa det nya regelverket om kapitaltäckning för värdepappers- bolag. Insamlingen, som grundar sig på bolagens egna självskatt- ningar, indikerar enligt att majoriteten av värde- pappersbolagen kommer att hamna i kategori 2 och en mindre andel 14.3.2Det nya regelverkets konsekvenser för företagen Syftet med det nya regelverket är att värdepappersföretagens sär- skilda sårbarheter och risker ska hanteras genom effektiva, lämpliga och proportionerliga tillsynsbestämmelser. Reglerna ska bidra till att skapa lika villkor i hela unionen som kostnaderna för att efterleva regelverket hålls under kontroll. (Se skäl 2.) Överlag bör det nya regelverket således ha positiva konsekvenser för värdepappers- bolagen. I samband med omställningen till det nya regelverket kommer det att uppstå vissa initiala kostnader för bolagen, bl.a. för utbild- ning. Enligt utredningens bedömning är det mycket svårt att beräkna eller uppskatta denna kostnad. Det beror bl.a. på att det kommer att finnas stora variationer mellan bolagen när det gäller hur mycket resurser som kommer att behöva läggas på utbildning, bl.a. beroende på bolagets storlek och i vilken utsträckning bolaget tillämpar och framöver ska tillämpa kapitaltäckningsregelverket. För att ge en rättvisande bild skulle det vidare vara nödvändigt att särskilja de kostnader för utbildning som är föranledda av de bestämmelser som finns i den direkt tillämpliga värdepappersbolagsförordningen från de kostnader för utbildning avseende bestämmelser som följer av utredningens förslag. Detta låter sig svårligen göras. Utredningen nöjer sig därför med att konstatera att det i varierande utsträckning kom- mer att uppstå vissa kostnader för värdepappersbolagen när det gäller utbildning. För att kunna efterleva de krav som följer av det nya regelverket kan det vidare bli aktuellt för värdepappersbolagen att antingen skapa nya system och processer eller göra förändringar i befintliga sådana. Detta kan medföra vissa kostnader för programvaror, nya it-system och konsulttjänster. De svårigheter som ovan nämnts när det gäller att göra beräkningar eller uppskattningar gör sig inte minst gällande här. Utredningen nöjer sig därför med att konstatera att kostnader kan komma att uppstå och att åtgärder av detta slag normalt är kost- samma. När det gäller kraven på startkapital för värdepappersbolag sker såväl höjningar som sänkningar. För värdepappersbolag som ska ha tillstånd att driva en MTF-plattform, men inte handel för egen räk- ning eller garantigivning, kommer kravet på startkapital att sänkas markant, från till . En viss sänkning, från till , kommer att ske för de värdepappers- bolag som enbart ska driva verksamhet bestående i utförande av order på kunders uppdrag, portföljförvaltning eller placering av finansiella instrument utan fast åtagande, och som inte kommer att inneha kunders medel eller värdepapper. Kravet på startkapital för värde- pappersbolag som ska ha tillstånd att ta emot medel på konto och för kreditgivning kommer att oförändrat uppgå till . Konsekvensen för övriga värdepappersbolag är att det sker relativt begränsade höjningar avseende nivåerna för kraven på startkapital. Den möjlighet som gäller för vissa värdepappersbolag att som ett alternativ till startkapital ha en ansvarsförsäkring kommer att tas bort. En av utgångspunkterna är att det nya regelverket ska göras mer proportionerligt. Som exempel på detta kan nämnas att små och icke-sammanlänkade värdepappersbolag undantas från vissa krav avseende bolagsstyrning och riskhantering. Detsamma gäller i fråga om reglerna om ersättning. Detta kan bidra till att skapa bättre arbets- förutsättningar för mindre bolag. Det ska dock noteras att bolagen fortsatt ska tillämpa de regler som följer av MiFID II. Även för de värdepappersbolag som i och för sig ska tillämpa kapitaltäcknings- regelverkets bestämmelser om ersättning sker förändringar. Utred- ningen föreslår att maximikvoten när det gäller förhållandet mellan fast och rörlig ersättning ska tas bort. Detta medför att lönerna kan bli mer anpassade till bolagets resultat. Värdepappersbolagen måste dock även fortsättningsvis ha ett ersättningssystem som främjar en sund och effektiv riskhantering och ska naturligtvis också fortsatt följa de regler som härstammar från MiFID II. Vidare undantas vissa värdepappersbolag respektive anställda från reglerna om krav på ut- betalning i aktier eller liknande av del av den rörliga ersättningen och om krav på uppskjutande av utbetalning av rörlig ersättning. Finans- inspektionen ska genom föreskrifter respektive beslut i det enskilda fallet få besluta att fler respektive färre ska omfattas av detta regel- verk. Även detta skapar utrymme för ett flexiblare regelverk, där större hänsyn kan tas till den enskilda arbetstagarens inverkan på före- tagets riskprofil eller de tillgångar som bolaget förvaltar. Förslagen får inverkningar även för enskilda anställda i värdepappersbolag, såtill- vida att lönerna kan bli mer anpassade till bolagets resultat. 14.3.3Särskilt om värdepappersbolag med tillstånd till inlåningskonton och kreditgivning Utredningen föreslår att möjligheten för svenska värdepappersbolag att ta emot medel på konto ska bestå. Enligt bolagen innebär möj- ligheten att hålla inlåningskonton och erbjuda krediter att deras verk- samhet avseende handel med värdepapper över depå kan konkurrera med bankernas motsvarande verksamhet. Om tillståndskombinationen inte längre skulle vara möjlig, skulle hanteringen och finansieringen fördyras, vilket i sin tur skulle riskera att försämra konkurrensen i detta marknadssegment. Det skulle också kunna få till följd att värde- pappersbolag med sådant tillstånd i stället söker tillstånd som bank. En omställning till bank är en komplicerad process som tar relativt och medför betydande kostnader för juridisk rådgivning och ansökningsavgift. Vidare skulle det krävas omfattande och kostsamma systemanpassningar inom själva kreditprocessen.