sou · H8B360 · 2020-11-03 00:00:00 — Utgångspunkten för företrädaransvaret är att det har uppkommit ett underskott på den juridiska personens skattekonto. Det förhållandet att skattekontot fungerar som ett avräknings- konto, och att en juridisk person kan ha flera krediteringar och debi- teringar på skattekontot under en månad gör att det kan vara svårt att konstatera om och när en viss skatt är betald eller inte. Bestäm- melserna om företrädaransvar förutsätter dock att det går att avgöra om ett visst skattebelopp var obetalat på förfallodagen och om det är obetalat när ansvarsfrågan ska prövas. På grund av skattekontots konstruktion kan det därför vara svårt att avgöra om en företrädare ska åläggas betalningsskyldighet för viss skatt och i så fall med vilket belopp. Efter det att ett beslut om före- trädaransvar har fattats kan det vidare vara svårt att bedöma hur stor del av den skuld som ansvarsbeloppet gäller som alltjämt är obetald. I vissa fall kan problemet lösas med att inbetalda och andra tillgodo- räknade belopp enligt 62 kap. 15 § SFL fördelas proportionellt mellan samtliga skatter och avgifter som har registrerats under den aktuella avstämningsperioden. I sammanhanget ska också beaktas att ett omprövningsbeslut i höjande eller sänkande riktning eller ett beslut om anstånd med skat- ter påverkar skattekontot vid beslutsdatum. Det kan betyda att ett skattekonto kan komma att visa överskott trots att det finns förfallna obetalda skatter.4 Som nämnts redan i inledningen innebär ett beslut om företrädar- ansvar att flera blir betalningsskyldiga för samma skatt eller avgift. Den obetalda skatten eller avgiften registreras enligt 61 kap. 1 och 2 §§ SFL på den juridiska personens skattekonto. Enligt 1 § andra stycket ska dock skatter och avgifter som ska betalas enligt ett beslut om företrädaransvar enligt 59 kap. SFL, dvs. ansvarsbeloppet, inte registreras på företrädarens skattekonto. Den skulden kvarstår på den juridiska personens skattekonto. Om företrädaren gör en in- betalning ska den enligt 62 kap. 12 § första stycket SFL i första hand avräknas från den egna skulden. Enligt en särskild avräkningsregel i 3Se härtill och , Skatteförfarandelagen (, ) 61 kap. och m.fl., Personligt ansvar vid likvidationsplikt, värdeöverföringar, företrädaransvar samt skattefrågor vid obestånd, sjätte upplagan 2016 s. 110. 4Skattekontosystemets ofullkomlighet utifrån ett företrädaransvarsperspektiv blir belyst i prop. 2010/11:165 Del 1 s. 555 ff. samt i SOU 2009:58 Del 2 s. 623 ff. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd paragrafens andra stycket kan dock företrädaren begära att beloppet ska räknas av från den juridiska personens skuld. Företrädaren ges på så sätt en betydelsefull möjlighet att styra betalningen till den juri- diska personens skattekonto och därmed minska betalningsansvaret. 5.5Anstånd som är till fördel för det allmänna Det är som för det allmännas räkning ansöker om lik- vidation, konkurs och företagsrekonstruktion och som bevakar det allmännas fordran. Dessa så kallade offensiva borgenärsuppgifter över- togs från i samband med att de två myn- digheterna gjordes fristående från varandra . Som en följd av den borgenärsroll som då fick uppkom ett behov av att ge liknande befogenheter som hade haft vad gällde att ingå betalningsuppgörelser med de betalnings- skyldiga. Av detta följde i sin tur ett behov av att införa generösare anståndsregler som sköt upp indrivningen av den juridiska personens skatteskuld och gav en tillfällig betalningsbefrielse i de fall när betal- ningsuppgörelser kunde bli aktuella.5 I samband med införandet av skatteförfarandelagen infördes där- för bestämmelsen i 63 kap. 23 § SFL med en befogenhet för Skatte- verket att medge s.k. borgenärsanstånd om det är till fördel för det allmänna.6 gjordes också redan befintliga anståndsregler i flera avseenden mer generösa. Bland annat gäller alltsedan dess att anståndsreglerna även omfattar sådana skulder som redan lämnats till för indrivning, vilket inte var fallet en- ligt tidigare regler. 5.5.2Förutsättningar för att beviljas borgenärsanstånd Om det kan antas vara till fördel för det allmänna, får bevilja anstånd med betalning av skatt eller avgift enligt 63 kap. 23 § SFL. Ett sådant anstånd får enligt 2 § samma kapitel beviljas även utan ansökan. 2010/11:165 Del 1 s. 569. 6Se SOU 2009:58 Del 2 s. 643 f. och Del 3 1404 f. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd Ett anstånd anses vara till fördel för det allmänna om det främjar utsikterna för att skatten eller avgiften kommer att betalas. Anstån- det ska alltså framstå som ett bättre alternativ än att låta fordringen gå till indrivning. Så kan vara fallet om ett överlämnade till indrivning och registrering i utsöknings- och indrivningsdatabasen skulle för- sämra den skattskyldiges möjlighet att fortsätta sin verksamhet eller ta lån och därmed betala sin skuld. Om den skattskyldige redan har en eller flera restförda skatte- eller avgiftsskulder hos Kronofogde- myndigheten anses ett överlämnande för indrivning avseende ytter- ligare en skuld normalt inte påverka möjligheterna att få betalt nega- tivt.7 Varje anståndsbeslut enligt bestämmelsen ska ha som mål att gäldenären ska betala sin skuld. Om gäldenären inte bedöms kunna betala, även efter att ha medgetts den tidsfrist som anståndet kan ge, saknas därför förutsättningar för anstånd.8 Anstånd får enligt bestämmelsen beviljas av . Den betalningsskyldige har alltså inte rätt att få anstånd på den grunden att det är till fördel för det allmänna. Bestämmelsen innehåller enbart en befogenhet för och ingen rättighet för den betalnings- skyldige. Det innebär vidare att inte är bundet av be- stämmelserna i 63 kap. 16 och 22 §§ SFL om med vilket belopp an- stånd ska beviljas eller för hur , se avsnitt 5.6.6. Detta avgörs enbart utifrån vad som anses vara till fördel för det allmänna.9 Skatte- verket får också återkalla ett borgenärsanstånd när det är till fördel för det allmänna. Med hänsyn till att den betalningsskyldige inte har någon rätt till anstånd enligt förevarande paragraf får Skatte- verkets beslut om att avslå en ansökan om borgenärsanstånd heller inte överklagas. Det framgår av 67 kap. 5 § SFL. 5.5.3Skatteverkets handläggning av borgenärsanstånd Cirka 1 000 ansökningar om borgenärsanstånd kom in till Skatte- verket 2015 respektive 2016. Ungefär en av fem ansökningar be- viljades.10 2010/11:165 Del 2 s. 1044. 2010/11:165 Del 1 s. 571 och Del 2 s. 1044. 2010/11:165 Del 2 s. 1044. 10Se Statskontorets rapport 2018:14 ”Översyn av det skatterättsliga företrädaransvaret. Med fokus på befrielse och anstånd.” s. 23, statistiken är manuellt framtagen av . Mot- svarande statistik har inte erhållits. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd I en promemoria , ”Det skatterättsliga före- trädaransvaret, borgenärsanstånd och hel eller delvis befrielse från betalningsskyldighet” redogör bl.a. för verkets praktiska handläggning av ärenden enligt 63 kap. 23 § SFL.11 Där anges bl.a. följande. Tillämpningen delas upp i två huvudsakliga funktioner. Dels att göra det möjligt för att medge ett s.k. handläggnings- anstånd, dvs. ett kortare tillfälligt anstånd i avvaktan på annan åtgärd, t.ex. prövning av en anståndsbegäran, dels att möjliggöra en betalnings- uppgörelse mellan den betalningsskyldige och . Det är den senare funktionen som av benämns som borgenärs- anstånd.12 Även om får bevilja anstånd även utan en ansökan från den betalningsskyldige ställs det i praktiken krav på att den betal- ningsskyldige kontaktar och redogör för sina betalnings- problem samt varför ett anstånd skulle förbättra statens möjlighet att få betalt. Att denna information behövs motiveras i promemorian med att borgenärsanståndet förutsätter att den betalningsskyldige har möjlighet att betala hela skulden. Innan ett borgenärsanstånd kan beviljas krävs därför att har gjort en borgenärsutredning i vilken skuldernas storlek och orsak blir klarlagda och en prognos av den skattskyldiges framtida betalnings- och överlevnadsförmågan. Hur stort belopp anståndet omfattar och hur lång anståndstid som medges styrs som tidigare nämnts av vad som kan anses vara till fördel för det allmänna. Förhållandena kan vara sådana att Skatte- verket kräver att en viss del ska betalas medan anstånd beviljas för resterande belopp.13 Huvudregeln är att anstånd beviljas för högst . Anstånd än så kan ges i undantagsfall.14 Ett borgenärsanstånd som avser än förenas regelmässigt med krav på delbetalningar.15 I promemoria framhålls att bestämmelsen i 63 kap. 23 § SFL är av central betydelse för möjligheten att ge livskraftiga företag en möjlighet att lösa en tillfällig ekonomisk kris och sam- tidigt få skydd mot företrädaransvar. I praktiken fyller dock bestäm- 11Se PM Det skatterättsliga företrädaransvaret, borgenärsanstånd och hel eller delvis befrielse från betalningsskyldighet. 12Se PM s. 10. 2010/11:165 Del 2 s. 1044. 14Se PM s. 11, jfr 8 § andra stycket lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. 15Se PM s. 12. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd melsen enligt verket en viktigare funktion i företrädaransvarshänse- ende på så vis att den generellt ger företag möjlighet att lösa en lik- viditetsmässigt ansträngd situation genom att skapa utrymme för att betala av på skatte- och avgiftsskulden och därmed också undanröja det latenta företrädaransvar som redan kan vara kopplat till skulden. Ett sådan situation kan exempelvis föreligga när skatten blivit fast- ställd genom omprövning och anståndet därför först kan medges efter ursprunglig dag för betalning.16 utvecklar frågan om borgenärsanståndets betydelse för att ge ett skydd mot företrädaransvar på följande sätt.17 En självklar förutsättning för att medge ett borgenärsanstånd är att det bedöms att den betalningsskyldige har möjlighet att betala sin skuld fullt ut, även om det kräver en tids avbetalning. Det är dock inte alltid möjligt för ett företag som anser sig ha en i grunden livskraftig verksam- het, men som hamnat i en akut ekonomisk kris, att direkt avgöra om krisen kan lösas med hjälp av betalningsanstånd eller om det även skulle krävas en skuldnedskrivning genom ackord. Det är inte uteslutet att be- stämmelsen i 63 kap. 23 § SFL skulle kunna tillämpas i en sådan situation i form av ett kortare s.k. handläggningsanstånd. Situationen kan t.ex. vara att företaget med hjälp av en tilltänkt rekonstruktör undersöker förut- sättningarna för att rekonstruera företaget. En grundläggande faktor i detta sammanhang är att har förtroende för företaget och dess vilja att i möjligaste mån göra rätt för sig gentemot och andra borgenärer. När ett formellt rekonstruktionsförfarande har inletts så kan handläggningsanståndet förnyas fram till dess att ett kon- kret förslag om betalningsuppgörelse lagts fram, som regel i form av ett ackordsförslag. Kan det förutses att ett ackord kommer att meddelas så kan ett s.k. ändringsanstånd enligt 63 kap. 4 § SFL medges i avvaktan på att ackordet fastställs. 5.6Andra möjligheter till anstånd m.m. 5.6.1Allmänt om övriga anståndsbestämmelser I 63 kap. SFL finns, vid sidan av bestämmelsen om anstånd till fördel för det allmänna i 23 §, ett antal andra anståndsbestämmelser som också kan ge en tidsfrist för den juridiska personen och dess företrä- dare och därmed påverka tillämpningen av bestämmelserna om före- trädaransvar. När behovet av anstånd med betalningen är påkallat av ekonomiska skäl, på grund av likviditetsbrist hos den juridiska per- 16Se PM s. 16. 17Se PM s. 15 f. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd sonen, är det främst bestämmelsen i 15 § om anstånd på grund av synnerliga skäl som, vid sidan av borgenärsanståndet, kan komma att aktualiseras, se avsnitt 5.6.5. Oavsett på vilken grund ett anstånd be- viljas kan det påverka företrädaransvaret. Enligt 36 kap. 5 § SFL ska i vissa fall bevilja anstånd med att lämna skattedeklaration om det finns särskilda skäl. Sär- skilda skäl kan t.ex. vara plötsliga och oförutsedda hinder i samband med deklarationens upprättande såsom t.ex. datorfel eller sjukdom.18 Om beviljar anstånd med att lämna skattedeklara- tion enligt 36 kap. 5 §, får verket också enligt 63 kap. 3 § bevilja mot- svarande anstånd med betalning av den skatt och de avgifter som ska redovisas i deklarationen om skälen även kan antas ha betydelse för möjligheten att betala. ska enligt 63 kap. 4 § SFL bevilja anstånd med betalning av skatt eller avgift, om det är tveksamt hur stort belopp som kom- mer att behöva betalas. Skälet till tveksamheten kan vara en omprövning, ett överklagande eller att överväger en betalningsuppgörelse. Varje initia- tiv som väcker frågan om hur mycket skatt eller avgift som den betal- ningsskyldige i slutändan ska betala omfattas av ordalydelsen. Med beviskravet tveksamt ska förstås att det är minst lika sannolikt att kravet kommer att kvarstå som att det kommer att sättas ned. Det behöver inte väga helt jämnt för att anstånd ska beviljas. Anstånd får beviljas även i ärende där sannolikheten för att det inte blir någon nedsättning väger över något.19 1996/97:100 Del 1 s. 573 f. 2010/11:165 Del 2 s. 1032. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd 5.6.4Anstånd för att undvika betydande skada ska enligt 63 kap. 5 § SFL bevilja anstånd om den som är betalningsskyldig har begärt omprövning av eller överklagat ett beslut och det skulle medföra betydande skadeverkningar för den betalningsskyldige eller annars framstå som oskäligt att betala skat- ten eller avgiften innan beslutet fått laga kraft. Det är effekten av att kräva betalning innan sakfrågan är avgjord som står i fokus för bedömningen av om anstånd ska medges. Den betalningsskyldige behöver inte visa att sakfrågan är tveksam för att anstånd ska beviljas, det räcker med att det inte är uteslutet att skat- ten eller avgiften ska sättas ned. Bakgrunden till bestämmelsen är att hindra verkställighet av beslut som inte har fått laga kraft om verk- ställighet skulle få oskäliga konsekvenser för den betalningsskyldige. Det kan till exempel handla om att den betalningsskyldige tvingas av- yttra en näringsfastighet som är av avgörande betydelse för den fort- satta verksamhet som den betalningsskyldige får sin försörjning av.20 5.6.5Anstånd på grund av synnerliga skäl ska enligt 63 kap. 15 § SFL bevilja anstånd om det finns synnerliga skäl. I förarbetena anges att anstånd på denna grund bara bör beviljas om det är till fördel för både den skattskyldige och det allmänna. Anstånd är därför uteslutet om betalningssvårigheterna bedöms som bestående eftersom ett anstånd då inte är till fördel för det allmänna. Huvudsyftet med anståndsbestämmelsen är att ge den skattskyldige ett skäligt rådrum att skaffa fram medel till betalningen, t.ex. genom att kräva kunder på betalning eller realisera tillgångar. Fokus ligger på att bedöma om den betalningsskyldige kan antas vara behjälpt av en kortare tids anstånd. Det framhålls att bestämmelsen tar sikte på betalningsskyldiga som vid något enstaka tillfälle oförvållat har ham- nat i tillfälliga betalningssvårigheter men som har goda möjligheter att betala efter en kortare tids anstånd. Av förarbetena framgår att bedömningen ska vara restriktiv. Anstånd med betalning på grund av synnerliga skäl innebär inte att den betalningsskyldige får anstånd med en specifik skatt eller avgift utan anståndet avser ett, i beslutet 2010/11:165 Del 2 s. 1033 och prop. 1989/90:74 s. 342 f. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd om anstånd, preciserat belopp.21 Enligt bestämmelsen ges utrymme för att bevilja anstånd på annat sätt än enligt angivna paragrafer vilket innebär att anstånd, på samma sätt som vid ett borgenärsanstånd, kan ges på så sätt att det görs en avbetalningsplan för skuldbeloppet. I förarbetena till skattebetalningslagen anges att särskild restrikti- vitet bör iakttas om anståndet söks av näringsidkare, avser obetald mervärdesskatt eller avser betydande belopp. I fråga om närings- idkare bör genom korta anståndstider, i regel längst en eller två måna- der, den skattskyldige söka förmås att i annan ordning få till stånd en lösning på sina betalningsproblem.22 5.6.6Anståndstid, villkor om säkerhet och rätten att överklaga m.m. Som tidigare nämnts gäller att det inte har bestämts i lag hur länge ett borgenärsanstånd får medges utan det följer av vad som anses vara till fördel för det allmänna. Samma gäller för anstånd som med- ges på grund av synnerliga skäl. I båda fallen gäller som huvudregel att anstånd inte medges än . För ändringsanstånd och anstånd som ges för att undvika betydande skada gäller enligt 6 § SFL att anståndstiden ska bestämmas till längst tre måna- der efter dagen för beslutet i den fråga som har föranlett anståndet. Vid ändringsanstånd och anstånd på grund av betydande skada har vidare enligt 8 §, med vissa särskilt angivna undan- tag, rätt att kräva att den betalningsskyldige ställer säkerhet för be- talningen. Undantagen gäller när anståndsbeloppet är obetydligt, när det kan antas att skatten inte kommer att behöva betalas, när an- ståndet avser skattetillägg m.fl. avgifter, när det allmänna ombudet har sökt förhandsbesked samt när det annars finns särskilda skäl. I sammanhanget kan också nämnas att det av 63 kap. 22 § SFL framgår att om förhållandena har ändrats väsentligen sedan anstånd beviljats eller om det finns andra särskilda skäl, får åter- kalla anståndet, sätta ned anståndsbeloppet, eller, vid ändringsanstånd och vid anstånd på grund av betydande skada, kräva säkerhet för fort- satt anstånd. Detta gäller även när anstånd har beviljats på grund av att sökanden har lämnat felaktiga uppgifter. Att detta är fallet vid såväl 2010/11:165 Del 2 s. 1041 och prop. 1996/97:100 Del 1 s. 420 ff. 22Se anmärkta propositioner s. 1041 och s. 420 ff. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd borgenärsanstånd som vid anstånd på grund av synnerliga skäl följer av att anstånden förutsätter att de också är till fördel för det allmänna. När frågor om anstånd aktualiseras är det ofta ett tidsmässigt mycket ansträngt läge. För att förhindra att skatteskulden lämnas till indrivning under handläggningen kan därför som tidi- gare nämnts ge handläggningsanstånd med stöd av 63 kap. 23 § SFL. Den enskilde kan å sin sida försöka hindra att en skatteskuld lämnas till indrivning som anståndsfrågan prövas i domstol genom att begära inhibition av verkställigheten med stöd av 28 § för- valtningsprocesslagen (1971:291). För sådan inhibition krävs då att det framstår som sannolikt att någon verkställighet inte kommer att ske sedan sakfrågan – i det här fallet anståndsfrågan – har prövats. Alla anståndsbeslut utom borgenärsanståndet enligt 63 kap. 23 § SFL kan överklagas till förvaltningsrätt. För att få ett anståndsbeslut prövat i kammarrätt och krävs pröv- ningstillstånd. 5.7Hur ett beviljat anstånd för den juridiska personen kan påverka företrädaransvaret Anstånd med betalning av skatt eller avgift påverkar inte huvudford- ringen utan innebär endast att den betalningsskyldige, den juridiska personen, har medgetts en tillfällig betalningsbefrielse. Om den juridiska personen har medgetts anstånd med betalningen kan dock företrädaransvar inte göras gällande så länge anståndet be- står.23 Det gäller oavsett om anstånd medgetts före eller efter det att en skatt eller avgift förfallit till betalning eftersom det följer av att företrädarens betalningsskyldighet är accessorisk till den juridiska personens betalningsskyldighet. Ett beslut om anstånd med betalning av den juridiska personens skatteskulder har dock olika inverkan på företrädaransvaret när anståndet upphör beroende på om det med- getts före eller efter den aktuella förfallodagen och kan också i övrigt inverka på bedömningen av en företrädares betalningsskyldighet. Om anstånd med betalning av en skatt eller avgift medgetts före den ursprungliga förfallodagen har någon betalningsskyldighet för skatten eller avgiften aldrig hunnit inträda för den juridiska perso- nen. Därmed har inte heller någon underlåten betalning av skatte- 2002/03:128 s. 37. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd eller avgiftsbeloppet förekommit från företrädarens sida. Betalnings- skyldigheten för den juridiska personen inträder först när anståndet upphör. Det kan uttryckas som att den ursprungliga förfallodagen flyttats fram. Den tidpunkten blir därför den relevanta ansvarstid- punkten för bedömningen av ett eventuellt företrädaransvar. Om anstånd i stället medges först efter skattens eller avgiftens ursprungliga förfallodag så anses anståndet inte påverka ansvarstid- punkten för företrädaransvaret.24 Det har då nämligen förelegat en betalningsskyldighet för den juridiska personen på förfallodagen som inte fullgjorts. Den underlåtelsen kan i princip, om övriga omstän- digheter ger stöd för en sådan bedömning, utgöra grund för ett per- sonligt ansvar för företrädarna. Ansvarstidpunkten anses ha inträtt när skatteskulden förföll till betalning. För det fall att skatten inte betalas eller sätts ned kan ansöka om företrädaransvar direkt efter det att anståndet upphört förutsatt att förutsättningarna vid skattens ursprungliga förfallodag var sådana att ett företrädaransvar då inträtt. Det finns skäl att i detta sammanhang uppmärksamma att i de fall skatten hänför sig till ett omprövningsbeslut är det regelmässigt inte möjligt att beviljas anstånd innan skatten ursprungligen skulle ha be- talats in. Den omständigheten att ett anstånd med betalningen som med- delas efter förfallodagen i princip inte befriar från företrädaransvar behöver dock inte betyda att anståndet för den skull saknar betydelse i företrädaransvarsfrågan. Har t.ex. anstånd medgetts på grund av att skattefrågan är tveksam kan det, beroende på omständigheterna, påverka bedömningen av om underlåtenheten att betala på den ur- sprungliga förfallodagen skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Följande exempel kan ges på anståndsreglernas betydelse i ett fall när verket fattat ett omprövningsbeslut:25 2010/11:165 Del 1 s. 531 f., Handledning för företrädaransvar 2009 s. 53 f. och Företrädar- ansvar – betydelsen av betalningsanstånd, ställningstagande , dnr 130 191142-05/111. 25Exemplet är hämtat från PM , s. 14 f. Den juridiska personens betalningsskyldighet och möjlighet till anstånd Om t.ex. ett företag efter revision påförs ytterligare mervärdesskatt att betala genom omprövningsbeslut så har den ursprungliga tiden för be- talning redan passerats när beslutet meddelas. Omprövningsbeslutet får en förfallodag i tiden men det är, som sagt ovan, den ursprungliga dagen för betalning som är relevant för bedömningen av företrädaransvar. Om företaget överklagar omprövningsbeslutet kan det inträffa att företaget ansöker om och beviljas anstånd enligt 63 kap. 4 § SFL eftersom verket bedömer det som tveksamt om företaget kom- mer att behöva betala skatten. Även om skatten skulle komma att kvar- stå efter överklagandet kan det, beroende på omständigheterna, vara svårt att hävda att underlåtenheten att betala på den ursprungliga för- fallodagen skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Den tveksamhets- bedömning som utgör grunden för ett sådant anstånd kan även påverka bedömningen av om det subjektiva rekvisitet, uppsåt eller grov oaktsam- het, kan anses ha förelegat vid den ursprungliga förfallodagen. Detta gör att även anstånd som lämnats efter den ursprungliga förfallodagen kan ha betydelse vid bedömningen av företrädaransvar. 6Handläggningen av ärenden och mål om företrädaransvar I detta kapitel redogörs för hur ärenden och mål om företrädaransvar i normalfallen handläggs av och i domstolarna.