sou · H8B346 · 2020-08-07 00:00:00 — Denna är ett trubbigt mätinstrument; två samhällen med samma ginikoeffi- cient kan ha mycket olika sociala och ekonomiska strukturer, och man bör därför inte förvänta sig några stabila samband, när ojämlik- heten mäts med ginikoefficienten. De analyser som mer i detalj beskriver sambandet mellan fördel- ning och tillväxt finner ett stabilt positivt samband mellan en jäm- förelsevis hög inkomstandel för de nedre inkomstskikten och den ekonomiska tillväxttakten. Orsakssambandet förefaller gå via human- kapitalet, det vill säga att i jämlika länder är skillnaderna i human- kapital mellan barn till föräldrar med lång utbildning och barn till sådana med kort utbildning liten. Den bakomliggande förklaringen är att ett skolsystem som garanterar en hög lägstanivå på human- kapitalet stärker möjligheterna för barn med mindre gynnsam bak- grund att utveckla sin potential och att avancera, vilket bidrar till att öka den sociala rörligheten och därmed den ekonomiska utveck- lingen. Sambandet mellan jämlikhet och tillit är starkt och belagt i både internationella och svenska undersökningar. Analyser av svenska data från regioner indikerar att det är inkomstandelen hos dem som tillhör den nedre halvan av inkomstfördelningen som är den viktiga för nivån på den generella tilliten. De nordiska länderna visar sig i internationella undersökningar ha en exceptionellt hög nivå på tilliten. Till väsentlig del förklaras detta av den höga jämlikheten. En offentlig förvaltning av hög kvalitet har också visat sig påverka tillitsnivån positivt, och även i det avseendet har de nordiska länderna en stark tradition. Även om den genomsnittliga tillitsnivån är hög, finns det varia- tioner mellan enskilda och mellan grupper. Personer som har en svag ställning på arbetsmarknaden eller som är beroende av transferer- ingar för sin försörjning tenderar att ha en lägre tillit än genomsnit- tet. Hög utbildning och goda inkomster påverkar tilliten i positiv riktning. Tilliten har i sin tur konsekvenser för både hur väl det ekono- miska systemet fungerar och för välfärden i bredare bemärkelse. Det är till och med möjligt att översätta förändringar i tillitsnivån i ekonomiska termer. Den generella tillitsnivån påverkar också legiti- miteten hos det politiska systemet. Hälsotillståndet i en befolkning beror både av de allmänna levnads- villkoren och av hälso- och sjukvårdens utformning. Hälsan är gene- rellt bättre för personer med högre utbildning och högre inkomster. är det så att en jämn fördelning av villkor och möjligheter leder till en genomsnittligt bättre hälsa i samhället. Med en hög lägstanivå följer också mindre regionala variationer i hälsan. Ett väl utbyggt offentligt hälso- och sjukvårdssystem med inte alltför höga patientavgifter säkerställer en god vård för alla befolk- ningsskikt. Internationella utvärderingar visar också på god sam- hällsekonomisk avkastning för offentliga investeringar i hälso- och sjukvården, vilket relativt sett gynnar resurssvagare grupper mer. De allra flesta välfärdsindikatorer samvarierar positivt med en höjd utbildningsnivå. Utbildning har effekter långt utanför arbetsmark- naden, både på individuell nivå i privatlivet och på kollektiv nivå i samhället. Med högre utbildningsnivå i ett samhälle följer en bättre fungerande demokrati, högre tillit, bättre hälsa och en lägre nivå på brottsligheten. Investeringar i utbildningssystemet visar sig liksom investeringar i hälso- och sjukvården i internationella analyser ha hög samhällsekonomisk avkastning. är ett väl utbyggt utbild- ningssystem ett av de viktigaste instrumenten för att jämna ut livs- chanser och för att skapa och vidmakthålla jämlikhet i ett samhälle. Allt detta gör utbildningssektorn, från förskola till vuxenutbild- ning, till en nyckelfunktion i samhället, vid sidan av den självklara rollen som huvudinstrument för humankapitalbildningen. De första fyra, fem åren i ett barns liv är lika viktiga som skolåren för vilka möjligheter som står öppna senare under livet, så diskussionen om den individuella utvecklingen kan inte inskränkas till utbildnings- systemet i trängre mening utan måste inkludera också uppväxtvillkoren och förskolan. Med en allt snabbare teknisk utveckling ökar kraven på utbildning också under vuxen- livet, så tidsperspektivet måste utsträckas också i den riktningen. Engagemanget för jämlika levnadsvillkor har kommit till konkret uttryck i Agenda för en hållbar utveckling, som antogs av . En stor del av de 17 målen på agendan anknyter till olika aspekter av jämlikhet, sammanfattat i ambitionen att inte lämna någon utanför (”Leave no one behind”). Det tionde målet har rubriken ”Minskad ojämlikhet”. Till delmålen under detta mål hör att prioritera de av befolkningen som har lägst inkomst i utformningen av den ekonomiska politiken och att föra en allmänt inkluderande politik. Vid en samlad bedömning framstår det som om motiven för ökad jämlikhet väger tyngre än de motsatta. Jämlikhet har fått stå tillbaka för andra politiska mål, men de snabba för- ändringar som ägt rum både i och i omvärlden motiverar en omprövning. : utveckling och läge Välfärden har många dimensioner, men fokus i fördelningspolitiska diskussioner ligger inte desto mindre på inkomster och förmögen- heter. Såväl faktorinkomster (arbetsinkomster och kapitalinkomster) som disponibel inkomst (inkomster efter skatter och transfereringar) är av intresse. har undersökt utvecklingen av inkomstfördelningen ur ett antal olika perspektiv, historiskt såväl som internationellt, och med olika mått på skillnader. Några huvud- punkter i utvecklingen är följande: •Fördelningen av disponibel inkomst i var som jämnast . Mätt med standardmåttet ginikoefficienten har ojämlikheten i disponibel inkomst ökat med om- kring , från 0,2 till 0,32. •Ojämlikheten i faktorinkomster (arbetsinkomster och kapitalin- komster) har inte förändrats lika mycket. Sedan mitten av 1990- talet har ginikoefficienten för faktorinkomster legat tämligen stabilt runt 0,5. Kapitalinkomsterna har vuxit i betydelse och är dessutom ojämnt fördelade, både mellan olika inkomstskikt och mellan män och kvinnor. Bakom denna utveckling ligger flera orsaker – ökade tillgångspriser, framför allt på bostäder, det duala skattesystem med separation av arbets- och kapitalinkomster som infördes , och successivt gynnsammare regler för be- skattning av fåmansföretag (de så kallade 3:12-reglerna). Detta har motverkats av ökade löneinkomster i löneskikten strax under medianinkomsten. De ökade löneinkomsterna kan i sin tur ha flera orsaker. Den långsiktigt växande försörjningsbördan – andelen barn och äldre i förhållande till den arbetsföra delen av befolkningen – ökar efterfrågan på arbetskraft. Förändringar i skatte- och transfereringssystemen har också gjort lönearbetet relativt sett mer attraktivt. •Att skillnaderna i disponibel inkomst ökar beror på att låginkomst- hushållen är mer beroende av transfereringar, vilka generellt inte har följt med den allmänna löneutvecklingen. Skattesystemets ut- jämnande effekt har heller inte ökat tillräckligt för att kompensera den ojämnare fördelningen av kapitalinkomster. •De regionala skillnaderna ökar . I ett långt perspektiv, , innebar industriali- seringen att den ekonomiska aktiviteten i landet spreds jämnare från att ha varit koncentrerad till Stockholms- och Göteborgs- regionerna. Som jämnast fördelad var den ekonomiska aktiviteten runt 1980. Därefter har en rörelse mot storstadsregionerna åter kommit att prägla den ekonomiska utvecklingen. En konsekvens av detta är stigande kapitalinkomster och fastighetspriser i dessa regioner, vilket ytterligare bidrar till koncentrationen av eko- nomiska resurser. •I internationella studier har man belagt att ojämlikhet i inkomster samvarierar med låg social rörlighet. De nordiska länderna upp- visar följdriktigt en hög social rörlighet. Den ökande ojämlik- heten i har ännu inte kommit till uttryck i en sänkt rörlig- het, vilket kan bero på att välfärdens institutioner och därmed sammanhängande generationseffekter uppvisar stor tröghet. Fri utbildning inom ett ännu så länge förhållandevis jämlikt system säkerställer ett högre mått av rörlighet än vad som råder i länder som uppvisar stora sociala skillnader både generellt och specifikt vad avser möjligheterna till utbildning. Familje- bakgrund och uppväxtmiljö spelar stor roll för fram- gångarna i skolan, men betydelsen har inte ökat förrän och då bara bland elever med utländsk bakgrund. En människas utbildningsnivå har stor betydelse både för möjlig- heterna att finna anställning och för lön och arbetsvillkor. •Sverige och övriga nordiska länder har tidigare haft en förhål- landevis jämn utbildningsnivå, och en obligatorisk grundutbild- ning av hög kvalitet har bidragit till att utjämna inkomsterna. •Med invandringen har spridningen i utbildning ökat. Bland barn med utländsk bakgrund går en högre andel vidare till högre ut- bildning, givet en viss social bakgrund, och de har också genom- snittligt ett starkare stöd från föräldrarna i studieansträngningarna än barn med svensk bakgrund. finns det bland immigran- terna grupper med väsentligt kortare utbildning och därmed sam- manhängande problem att vinna insteg på arbetsmarknaden, och för deras barn att tillgodogöra sig skolundervisningen. De samhällsförändringar som har skisserats ovan har lämnat ett tyd- ligt avtryck i form av växande skillnader i inkomster och tillgångar. Ojämlikheten i det svenska samhället riskerar att öka i en allmän pro- cess där tendenserna på ett antal olika områden förstärker varandra. Ett utbildningssystem med problem Situationen inom det svenska utbildningssystemet måste betecknas som bekymmersam. Resultaten har fallit, men de senaste internationella jämförelserna tyder på att utvecklingen har planat ut, och en återhämtning har skett vad gäller elever med svensk bakgrund. För elever med utländsk bakgrund födda i före- ligger en svag försämring. Utrikes födda uppvisar stadigt sämre re- sultat, till en del förklarade av att de anländer i högre åldrar. Skolresultaten uppvisar en ökad spridning mellan skolor och kommuner. Betygssättningen lider av inflation, och det råder en både akut och långsiktig brist på kompetenta lärare. Från att ha varit ett ledande land vad avser kvalitet och jämlikhet i utbildningssyste- met har fallit till en position inom den grupp av som vi normalt jämför oss med. En återhämtning har skett, så att nu ligger över genomsnittet. De många förändringar som har genomförts under de senaste dryga tre decennierna gör det svårt att reda ut orsakerna till proble- men. Åtminstone tre stora politikförändringar har bidragit: kommu- nalisering, en förändrad pedagogisk regim och skolvalet i kombina- tion med fri etablering av nya skolor. Överföringen av huvudansvaret för grundutbildning och gymnasie- skola till kommunerna innebar att dessa anförtroddes en uppgift som medelstora och små kommuner av allt att döma har haft svårt att fullt ut lösa. Ett pedagogiskt regimskifte från traditionell lärarledd undervis- ning till vad som omväxlande har kallats elevcentrerad eller kon- struktivistisk pedagogik har lagt ett stort ansvar på eleverna själva, med negativa konsekvenser för undervisningsresultaten generellt och i synnerhet för elever med svag studiebakgrund i hemmen. Skolvalet kombinerat med fri etableringsrätt för nya skolor har bidragit till en förstärkt segregation, betygsinflation och ett inslag av oseriösa huvudmän. Boendesegregationen är fortfarande den domi- nerande faktorn bakom skolsegregationen, men skolvalet bidrar. Den fria etableringsrätten har också i vissa fall omintetgjort kom- munledningars försök att minska segregationen. Den relativa betydelsen av dessa tre politikskiften kan inte av- göras, eftersom de har genomförts mer eller mindre parallellt. Det stora inflödet av utrikes födda elever har försvårat en redan proble- matisk situation. har liksom många andra utvecklade industriländer haft en demografisk utveckling som skapar problem för folkhushållet. Försörjningskvoten – andelen barn och äldre i för- hållande till den arbetande delen av befolkningen – har tenderat att stiga på grund av den ökande medellivslängden. Ur detta perspektiv är invandring av personer i yngre eller yrkesverksamma åldrar gynn- sam, och den demografiska profilen för befolkning har också förbättrats kraftigt av de senaste decenniernas invandring. ställer denna invandring krav på utbildningssystem, bostadsförsörj- ning och andra anpassningsåtgärder för att de gynnsamma demogra- fiska effekterna ska kunna utnyttjas. Sådana investeringar kommer inte automatiskt till stånd utan kräver offentliga initiativ av bety- dande omfattning. I avsaknad av sådana investeringar kommer en potentiellt gynnsam demografisk försörjningssituation att förbytas i sin motsats. har tidigare framgångsrikt tagit emot stora grupper av immigranter – både i form av arbetskraftsinvandring från , och och genom flyktinginvandring från efter militärkuppen och i samband med sönderfall. Vad som har komplicerat frågan är ett stort inflöde av både flyktingar och arbetskraft från geografiskt och kulturellt mer avlägsna länder. Detta ställer större krav på anpassningsåtgärder, som både statliga myndigheter, regioner och kommuner haft att hantera problem som det inte har funnits rutiner eller kapacitet för. En stor andel av nyanlända flyktingar och deras anhöriga har otillräcklig utbildning eller andra kvalifikationer för svensk arbets- marknad. Många barn har kommit efter normal skolstart, och vissa har svag utbildningsbakgrund. Integrationen av kvinnor från mindre jämställda samhällen är svår men viktig, både för de direkt berörda och för nästa generation. har inte lyckats sämre med integrationen av personer med utländsk härkomst än andra jämförbara länder, men problemens storlek och svårighetsgrad förefaller att ha underskattats. Detta ger i sin tur upphov till följdproblem – bostadsbrist, diskriminering och andra svårigheter på arbetsmarknaden, kriminalitet – som inte kan lösas separerat från det grundläggande integrationsproblemet. Effekterna av en ökad etnisk heterogenitet på tilliten i ett sam- hälle är inte entydiga. Den internationella forskningen pekar i olika riktningar. Rätt hanterad kan etnisk mångfald vara en tillgång, men den kan också skärpa konflikterna i ett samhälle och göra det svårare att uppnå den gemensamma identifikation som är en av förutsätt- ningarna för tillit. Politiken, massmediebilden och den offentliga debatten spelar stor roll för hur tendenserna förstärks eller för- svagas. Vilka möjligheter till samarbete som skapas och vilka signaler som sänds ut från ledande politisk nivå har därför stor betydelse för vilken väg utvecklingen tar. Mätningar i pekar mot en sjunkande tillitsnivå, framför allt i ekonomiskt sårbara grupper som arbetslösa och sjukskrivna. Den traditionella heltidsanställningen hos en arbetsgivare har fått ge plats för andra, mer osäkra relationer mellan arbetsgivare och anställd. För arbetsgivaren är detta ett sätt att minska kostnaderna för oförutsedda variationer i efterfrågan på det som produceras eller i tillgången på arbetskraft. Deltidsanställ- ningar, tillfälliga inhopp eller påtvunget egenföretagande är exempel på detta. Den totala omfattningen är svår att uppskatta. Hos arbets- givaren registreras dessa förändringar som produktivitetsökningar, men i realiteten rör det sig om en övervältring av kostnaden för osäkerhet på de anställda. Både jämlikheten generellt och jämställd- heten påverkas negativt. Socialförsäkringen, som är konstruerad med utgångspunkt i mer traditionella anställningsformer, fungerar mindre bra för dessa kate- gorier arbetskraft. Till detta ska läggas den ekonomiska stress som ligger i den osäkra anställningen i sig. och de andra nordiska länderna har under en stor del av efterkrigstiden fört en målmedveten politik för att öka jämställd- heten i samhället. Denna har varit framgångsrik på mer än ett sätt; kvinnorna har nått en mer jämställd position, som det ökade arbetsutbudet har bidragit till att stärka landets ekonomiska potential. Kvinnor söker sig i högre utsträckning till högre utbild- ning och blir därmed bärare av en växande andel av humankapitalet, med konsekvenser för maktförhållanden både i och utanför arbetslivet. släpar utvecklingen i flera avseenden. Kvinnor tar fort- farande ett större ansvar för hem och hushåll och för barn och vuxna i behov av omsorg, vilket i kombination med yrkeslivet riskerar att leda till stress. En lösning för många blir arbete på deltid, vilket ger sämre ekonomisk självständighet, ett svagare försäkringsskydd och lägre pensioner. Även ofrivillig deltid är vanligare bland kvinnor än bland män. Kvinnors och mäns löner inom samma eller närliggande yrken har i ett längre perspektiv konvergerat, men det utbredda deltidsarbetet bland kvinnor har gjort att inkomsterna inte har konvergerat på Den ökande betydelsen av kapitalinkomster, som är snett fördelade till männens fördel, har inneburit att konvergensen mellan mäns och kvinnors medelinkomster har stannat av. Till detta kommer att kvinnodominerade yrken generellt har lägre lön än mansdominerade, när man jämför yrken med liknande utbildningstid och kompetenskrav. I fördelningen av chefsposter är kvinnor fortfarande underrepresenterade i förhållande till andelen anställda inom både privat och offentlig sektor. Inom de sociala trygghetssystemen är individualisering numera en dominerande princip. I vissa fall är dock individualiseringen bara delvis genomförd, eller också avser förmånerna hushåll. I sådana fall finns en risk att traditionella könsrollsmönster dröjer sig kvar eller till och med förstärks. Hälsoläget i den svenska befolkningen är generellt gott i internatio- nell jämförelse, men även vissa skillnader i hälsa har visat tendenser att öka. Hög utbildning och goda inkomster är korrelerade med bättre hälsa. Hälsan uppvisar också geografiska variationer, som är starkare i de nedre inkomstskikten. De hälsoproblem som är kopp- lade till beroenden av olika slag – alkohol, tobak med flera – har ock- så tenderat att i ökande utsträckning koncentreras till personer i de lägre inkomstskikten. Kvinnor uppvisar högre sjuktal än män, dock först efter att ha fött barn. En del av förklaringen ligger sannolikt i det större kombi- nerade ansvaret för arbete och hem, men även själva barnafödandet kan vara en bidragande orsak, och då särskilt hos kvinnor som före barnafödandet hade sämre förutsättningar att möta de påfrestningar som det innebär att föda. Bostäder, grannskap och miljö Bostadspolitiken har av tradition spelat en viktig roll i välfärdspoli- tiken. Vi tillbringar en stor del av vårt liv i och i närheten av bo- staden, och dess läge och standard får stor betydelse för hur livet gestaltar sig. En stor del av de subventioner som varit en del av poli- tiken avvecklades , och statens roll reducerades En konsekvens av detta blev en ojämn och generellt låg produktion av bostäder. Med den snabba befolkningsökning som har ägt rum har bristen på framför allt hyres- lägenheter för låginkomsttagare blivit allt tydligare. Bostadsbrist råder i de flesta av landets kommuner, i vissa fall av allvarlig natur. beräknar ett genomsnittligt behov av 64 000 nya lägenheter –2027, med särskilt stora be- hov i storstadsregionerna. Tillgångarna i form av ägd bostad har vuxit kraftigt till följd av stigande bostadspriser, men skuldsättningen hos hushållen har ökat. Tillgångarna är också ojämnt för- delade över befolkningen, mer ojämnt än inkomsterna. Beskatt- ningen gynnar det ägda boendet, och denna obalans har förstärkts . För hushåll med låga inkomster är ägd bostad inte ett alternativ. Det dominerande problemet på bostadsmarknaden är därför bristen på hyreslägenheter med hyresnivåer som är rimliga för denna kategori. Bortom det omedelbara behovet av bostad finns behov av service, både offentlig och privat. Ur ett barnperspektiv är förskola och skola primära behov, och för befolkningen i stort hälso- och sjukvårds- inrättningar, arbetsförmedling, försäkringskassa och skattemyndig- het. Det handlar inte bara om tillgänglighet utan också om kvalitet. Både skola och sjukvård har haft problem att upprätthålla kvalitet i områden med mindre gynnade socioekonomiska förutsättningar. Vad som har kallats den svenska modellen för ekonomisk politik har som ett bärande element en kompromiss mellan kapital och arbete. Löntagarorganisationerna har, i enlighet med den så kallade Rehn- Meidner-modellen, bejakat den snabba strukturomvandling som följer med en öppen ekonomi och starkt exportberoende i utbyte mot ett välutvecklat socialförsäkringssystem. Detta ska på kort sikt skydda dem som drabbas av strukturomvandlingen ekonomiskt och på bistå i övergången till andra yrken och sektorer. På detta sätt har man fått en bred acceptans för frihandelspolitiken. Internationaliseringen av den svenska ekonomin har in- tensifierats , både genom EU-medlemskapet och den allmänna globaliseringen av produktionsprocesser och finansmarknader. Om den historiska kompromissen hade respek- terats, borde socialförsäkringen ha stärkts i motsvarande grad, eller åtminstone inte ha försvagats. Tvärtom har den stadigt försvagats, så att den inkomstbortfallsprincip som har beslutats i politisk enighet inte längre gäller i praktiken. Systemet befinner sig mitt emellan inkomstbortfall och grundtrygghet som konstruktionsprincip. Detta har lett till framväxten av avtals- försäkringar som komplement till den offentliga försäkringen, en lösning som leder till sämre riskspridning, svagare omfördelning och högre administrativa kostnader. Fördelningen av förmögenheter är alltid ojämnare än fördelningen av inkomster, eftersom personer med högre inkomster har större utrymme för sparande och eftersom ärvda förmögenheter också ten- derar att ackumuleras över generationer. Sedan förmögenhetsstati- stiken avskaffades med förmögenhetsskatten 2007 är kun- skapsläget i dåligt. Det ökade betydelsen av kapitalinkomster ger dock indikationer om en ojämnare fördelning. I har den naturliga tendensen till koncentration av förmögenheter förstärkts genom avskaffande av förmögenhetsskatt, arvsskatt, fastighetsskatt och förändrad beskattning av fåmansföretag, och arvets betydelse har vuxit. I den nedre delen av inkomstfördelningen har utvecklingen varit ogynnsam. Låginkomsttagare tar generellt lägre lån än höginkomst- tagare, men till en högre kostnad. Små marginaler kan vid oförut- sedda händelser eller exempelvis spelberoende leda till ohanterliga utgifter för räntor, avgifter och amorteringar. Socialt kapital – tillit Tillitsnivån är som konstaterats betydelsefull för det ekonomiska livet, och förändringar av den kan förväntas få konsekvenser på många områden. Flera faktorer verkar i riktning mot sjunkande tillitsnivåer i det svenska samhället. •Kopplingen mellan jämlikhet och tillit är stark. En ökande ojäm- likhet kan med viss fördröjning förväntas leda till sjunkande tillit. •Den ökande internationaliseringen och osäkrare förhållanden på arbetsmarknaden har i kombination med ett successivt svagare offentligt försäkringssystem ökat otryggheten för breda grupper, vilket kan spåras i vikande tillit. •Merparten av immigranterna kommer från länder med lägre nivå på tilliten än den svenska, eftersom den ekonomiska standarden är lägre och demokratin ofta svagare utvecklad. Även om de som tar steget att migrera till mer eller mindre avlägsna länder inte är representativa för befolkningen i stort, kan denna förändring av befolkningssammansättningen förväntas leda till en sänkt nivå på tilliten. •Andra generationens invandrare möter hinder i utbildning och arbetsliv som riskerar att leda till frustration och låg nivå på tilli- ten. Diskriminering på etnisk grund är belagd både i skolan och i arbetslivet. Den liberala demokratin ifrågasatt