sou · H8B335 · 2020-06-08 00:00:00 — Bilaga 2 ger en internatio- nell utblick på området. 3Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete I detta kapitel beskriver vi hur problembilden med felaktiga utbetal- ningar och brottslighet mot välfärdssystemen ser ut . Det är denna problembild som ligger till grund för de åtgärder vi lämnar förslag om i betänkandet. Naturligtvis är majoriteten av de utbetal- ningar som sker korrekta. Att vi fokuserar på de felaktiga utbetal- ningarna beror på att det är just detta som vårt uppdrag avser. Informationen bygger på tidigare utredningar och på den infor- mation som vi har fått från de berörda myndigheterna i arbetet med utredningen. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontroll- arbete beskrivs närmare i underlagspromemoriorna Felaktiga utbetal- ningar från välfärdssystemen och Några statliga myndigheters arbete med att motverka felaktiga utbetalningar m.m. från välfärdssystemen. 3.1Felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen Felaktiga utbetalningar från välfärdsystemen beräknas uppgå till omfattande belopp. Osäkerhetsintervallet är stort, men de felaktiga utbetalningarna tycks fortsatt ligga på liknande nivåer som tidigare studier har visat. Detta trots att många åtgärder har vidtagits och fått effekt. En förklaring till detta kan vara att felaktigheterna har ändrat karaktär. Välfärdssystemen är i högre grad än tidigare utsatta för mer avancerade angrepp.1 Privata utförare har blivit en större del av välfärden, men det innebär också att det finns fler potentiella miss- brukare av systemen. Missbruk av identiteter för att på oriktig grund 1Se t.ex. SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 258–259 och , (2019), Myndighetsgemensam lägesbild av den organi- serade brottsligheten 2019, s. 7. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete få utbetalningar från välfärden är ett annat område där välfärds- brottsligheten tycks ha blivit mer storskalig och systematisk. Myndigheterna är beroende av uppgifter från andra myndigheter eller aktörer för att upptäcka och utreda felaktigheter. En myndighet har sällan hela bilden. Ett fel hos en myndighet kan nyttjas för att få utbetalning från en annan myndighet. När brott begås mot flera myndigheter och när angrepp involverar flera personer kan de vara mycket svåra att upptäcka. 3.1.1Det finns olika typer av felaktiga utbetalningar Felaktiga utbetalningar innefattar allt från oavsiktliga fel till syste- matisk och organiserad välfärdsbrottslighet i stor skala. Ett sätt att redogöra för de olika typerna av felaktiga utbetalningar är genom den s.k. compliance-pyramiden. Flera myndigheter använder sig av compliance-pyramiden för att beskriva sin kontrollverksamhet. Pyramiden illustrerar att det finns olika orsaker och motiv bakom felaktigheterna. Beroende på orsaken eller motivet bör felaktig- heterna bemötas på olika sätt. Dessutom illustrerar pyramiden att det antalsmässigt är flest oavsiktliga felaktigheter och att mängden minskar ju tydligare det brottsliga uppsåtet är.2 Utformningen av compliance-pyramiden varierar och kan se del- vis olika ut hos olika myndigheter. I figur 3.1 visas den variant vi har valt att använda oss av. Här delas felaktigheterna in i fyra skikt. En iakttagelse är dock att aktörer som får felaktiga utbetalningar inte bara återfinns i ett av skikten i pyramiden. Framför allt tycks de som ägnar sig åt verksamhet i de två översta kategorierna i pyramiden i princip röra sig över hela pyramiden. Det betyder att även mindre felaktiga utbetalningar till individer ibland kan kopplas till felaktiga utbetalningar och brottslighet på en mer organiserad nivå, då de mindre felaktigheterna och välfärdsbrotten i vissa fall utgör en del av inkomsten i en kriminell livsstil.3 2Se underlagspromemoria Några myndigheters arbete med att motverka felaktiga utbetalningar m.m. 3SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 471. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete Avsiktliga, mindre fel Nederst i pyramiden finns de oavsiktliga felen. Det kan självklart vara svårt att avgöra om en felaktighet är avsiktlig eller inte. Med oavsiktliga fel avses fel som orsakas av stress, tidsbrist, missförstånd, okunskap, skrivfel, räknefel eller slarv som ger ett felaktigt eller bristfälligt underlag.4 Här finns också fel som orsakas av hur regel- verket är utformat.5 De oavsiktliga felen kan begås både av den som ansöker om en förmån och av de handläggande myndigheterna. Reglerna för de olika förmånerna är ibland komplicerade och det kan vara svårt för den sökande att förstå hur en ansökan om ersättning ska fyllas i, när ändrade förhållanden ska anmälas eller hur regler ska tolkas. För de handläggande myndigheterna kan handläggningen kompliceras av tidspress, svårigheter att kontrollera uppgifter hos andra myndig- heter eller fokus på andra interna mål än kontroll. 4SOU 2008:74, Rätt och riktigt, s. 43. 5Ett exempel är bostadsbidrag som betalas ut löpande som preliminärt bidrag, beräknat utifrån en uppskattad bidragsgrundande inkomst. Bostadsbidraget bestäms slutligt i efterhand på grundval av den fastställda bidragsgrundande inkomsten. Det innebär att även den som följer reglerna och meddelar en ökad inkomst kan bli återbetalningsskyldig eftersom bidraget fast- ställs i efterhand. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete För att komma till rätta med oavsiktliga fel kan myndigheterna arbeta med att förenkla ansökningsprocesser, och med att utveckla systemstöd och rutiner. Avsiktliga, mindre fel I nästa steg i pyramiden finns de avsiktliga mindre felen. Med av- siktliga mindre fel avses fel som orsakas av en medveten handling i avsikt att tillskansa sig ersättning på oriktiga grunder, dvs. på fiktiv eller oriktig grund få en högre ersättning än man egentligen har rätt till.6 De avsiktliga mindre felen som begås av enskilda kan beskrivas i ett brett spektrum. Från de som fuskar på marginalen någon en- staka gång till de som löpande begär ersättning de vet att de inte har rätt till. Ett exempel på enstaka avsiktliga felaktigheter är att ta ut en dags sjukpenning trots att man inte är sjuk. Mer regelbundna avsikt- liga mindre fel kan vara att regelbundet begära tillfällig föräldrapen- ning trots att barnet inte är sjukt. I likhet med de oavsiktliga felen kan de avsiktliga felen begås både av den sökande och av den handläggande myndigheten. Avsiktliga fel som begås av myndigheten brukar benämnas interna oegentlig- heter.7 Myndigheterna kan arbeta med olika informationsinsatser till de sökande för att minimera risken för fel och med olika typer av kon- troller för att identifiera avsiktliga mindre fel. Ytterligare ett steg upp i pyramiden finns ekonomisk brottslighet. Ekonomisk brottslighet, också kallat ekobrott, är ett samlingsbegrepp som innehåller många typer av brott. De två vanligaste ekobrotten är skattebrott och bokföringsbrott. Andra exempel på ekonomisk brottslighet som utreder är förskingring, insiderbrott, marknadsmissbruk, penningtvättbrott och trolöshet mot huvudman.8 (Brå) beskriver i en rapport ekonomisk brottslighet som brottslighet där verksamheten 6SOU 2008:74, Rätt och riktigt, s. 43. 7SOU 2008:74, Rätt och riktigt, s. 43. 8Ekobrottsmyndigheten https://ekobrottsmyndighete,se/om/oss, hämtat 2020–04–28. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete är legal, men där brotten sker inom ramen för verksamheten. Typiska ekobrott är, enligt Brå, överträdelser av de regler som gäller för före- tagande, exempelvis att företag inte redovisar löner, källskatt och arbetsgivaravgifter (svartarbete). Det rör sig om ”crime in business” (brott inom verksamheten).9 Den kvalificerade välfärdsbrottsligheten återfinns i denna del av compliance-pyramiden. Utredningen om organiserad och systema- tisk ekonomisk brottslighet mot välfärden definierade kvalificerad välfärdsbrottslighet som: …brott som innehåller ett eller flera moment som anses mer avancerade eller mer samhällsskadliga än i normalfallet. Det kan vara fråga om att en person har använt oriktiga handlingar, t.ex. anställningshandlingar eller identitetshandlingar, eller felaktigt mottagit ersättningar under lång tid.10 Det handlar därmed om rena bedrägerier, som förfalskade eller manipulerade arbetsgivarintyg eller sjukintyg för att få ersättning från olika förmånssystem. Inom denna kategori faller även identi- tetsmissbruk, exempelvis att en person genom dubbla identiteter får ut dubbel ersättning från samma eller från flera olika välfärdssystem. Andra exempel är tandläkarmottagningar som systematiskt debi- terar för behandlingar som inte har utförts eller assistansbolag som debiterar för timmar utan att assistans har utförts. Se även exemplet ”Stödet” i avsnitt 3.4. För att hitta denna typ av fel kan myndigheterna arbeta med olika typer av riskbaserade uppföljningar och med systematiska kontroller. Överst i pyramiden finns den organiserade brottsligheten. Denna del av pyramiden avser avancerade brottsupplägg som innefattar krimi- nella nätverk och grupperingar. Välfärdsbrottslighet är sällan huvud- sysslan utan den utgör en del av en mer omfattande kriminell verk- samhet. I dessa fall är användandet av företag som brottsverktyg vanligt förekommande. Identitetsmissbruk av olika slag är också 9Brå (2015), Administrativa åtgärder mot ekonomisk och organiserad brottslighet, rapport 2015:15, s. 19. 10SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 23. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete Vi återkommer till företag som brottsverk- tyg och identitetsmissbruk längre fram i kapitlet. Organiserad brottslighet brukar avse en kriminell verksamhet som i sig själv är illegal, exempelvis distribution av narkotika. Det går därför att tala om ”crime as business” (brott som verksamhet) i denna del av pyramiden. I praktiken är dock distinktionen mellan ekonomisk och organiserad brottslighet inte lika tydlig. Exempelvis kan personer med koppling till organiserad brottslighet använda ett eller flera bolag som brottsverktyg för att begå bedrägerier och punktskattebrott. Det är då knappast tal om någon legal verksamhet inom vars ram brotten sedan begås. Motsatt kan fullt legala närings- verksamheter med hjälp av bulvaner och målvaktsföretag använda sig av svart arbetskraft med sådan systematik och i sådan omfattning att det snarare är mer adekvat att tala om organiserad än ekonomisk brottslighet.11 För att stävja den organiserade brottsligheten som drabbar väl- färden är det myndighetsgemensamma samarbete där polis, välfärds- myndigheter och andra brottsbekämpande myndigheter ingår vik- tigt. Se även avsnitt 2.5. 3.1.2Felaktiga utbetalningar är omfattande Utredningar på området pekar på att de allra flesta utbetalningar från välfärdssystemen är korrekta, men att det förekommer felaktig- heter.12 Det är dock svårt att göra en bedömning av exakt hur om- fattande de felaktiga utbetalningarna är. De spänner över flera olika välfärdssystem och innefattar, som framgick i föregående avsnitt, allt från oavsiktligt slarv till sofistikerade brottsupplägg. Att jämföra omfattningsstudier som genomförts vid olika tillfällen är också svårt eftersom både förmånerna och kontrollerna för felaktigheter för- ändras vilket påverkar utfallet. Det finns också ett behov av att kontinuerligt utveckla metoderna för att kunna beskriva utveck- ling och förändring av det felaktiga utnyttjandet. Regeringen skrev 2008 att det ligger i sakens natur att det aldrig går att få fram någon exakt kunskap vad gäller felaktiga utbetalningar utan den politiska inriktningen och de politiska prioriteringarna 11Brå (2015), Administrativa åtgärder mot ekonomisk och organiserad brottslighet, rapport 2015:15, s. 19. 12Se t.ex. Brå (2015), Intyget som dörröppnare till välfärdssystemet, rapport 2015:8, s. 8. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete måste grundas på mer eller mindre välgrundade bedömningar. Detta är, menade regeringen, inget unikt för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen utan det gäller även för andra områden, t.ex. det kriminalpolitiska området. För att en bedömning ska bli någorlunda välgrundad och tjänlig för politiska prioriteringar måste den även innefatta mörkertalet på området, dvs. de problem som inte upp- täcks eller är mycket svåra att upptäcka vid kontroller men som man ändå vet att de existerar, t.ex. svartarbete.13 Bland annat mot denna bakgrund hade Delegationen mot fel- aktiga utbetalningar, FUT-delegationen, som avslutade sitt arbete 2008, i uppdrag att genomföra omfattningsstudier. Delegationens sammanvägda bedömning var att omfattningen av de felaktiga ut- betalningarna uppgick till av utgifterna, vilket mot- svarade 18–20 miljarder kronor.14 Även Delegationen för korrekta utbetalningar, KUT-delegatio- nen, hade i uppdrag att genomföra omfattningsstudier av felaktiga utbetalningar. Delegationen använde olika metoder för att uppskatta felaktigheterna, bl.a. empiriska studier och expertbedömningar. Delegationen lämnade sitt slutbetänkande och deras samman- tagna bedömning är att de felaktiga utbetalningarna från välfärds- systemen uppgår till motsvarande av de totala utbetalningarna. Delegationen redovisade ett osäkerhetsintervall på 11–och framhöll att det inom vissa områden är mycket svårt att få fram exakt kunskap.15 Studier i andra länder visar på liknande nivåer, se bilaga 2. 2007/08:160, Utökat elektroniskt informationsutbyte, s. 41. 14SOU 2008:74, Rätt och riktigt, s. 55. Delegationen använde följande definition av felaktiga utbetalningar (s. 43): ”En betalning är felaktig när den beslutats och betalats ut på felaktiga grunder.” 15SOU 2019:59, Samlade åtgärder för korrekta utbetalningar från välfärdssystemen, s. 94–95 och 102. KUT-delegationen använde följande definition av felaktiga utbetalningar (s. 63–64): ”En utbetalning är felaktig om det slutliga beloppet blir för högt, för lågt eller i sin helhet fel i förhållande till gällande regler och avtal.” Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete 3.2Felaktiga utbetalningar har flera olika orsaker 3.2.1Kolliderande ersättningar är inget stort problem Dubbla utbetalningar (att en person felaktigt uppbär två eller flera förmåner ) har lyfts fram som ett problemområde av flera tidigare utredningar.16 KUT-delegationen har analyserat risken för dubbla utbetal- ningar. Delegationen påpekade att sådana sammanfallande ersätt- ningar ibland är helt regelrätta, dvs. att ersättning i vissa fall ska lämnas från två system samtidigt.17 Delegationen använde begreppet kolliderande ersättningar för förmåner som inte ska kunna lämnas . Delegationen menade att det finns flera risker för att olika förmåner ska kollidera, bl.a. att olika förmåner tillämpar olika tids- perioder för beslut (delar av dag, , veckor och ibland månad), att ersättningsnivåerna inte justerats korrekt eller att upp- gifter från andra myndigheter kommer in för sent för att kunna tas om hand innan utbetalning.18 KUT-delegationens studie visade att betalades ut till personer som fick utbetalningar från mer än ett ersättningssystem, och av dessa hade betalats ut felaktigt, dvs. Kolliderande ersättningar tycks därför utgöra en liten del av de felaktiga utbetalningarna. KUT-delega- tionen menade dock att det av flera skäl är svårt att dra säkra slut- satser om en större del av de sammanfallande utbetalningarna över lag.19 Mot denna bakgrund bedömer vi att genomförda insatser på området har fått effekt och att kolliderande ersättningar är ett mindre problem i jämförelse med tidigare. 16Se t.ex. SOU 2007:45, Utökat elektroniskt informationsutbyte mellan myndigheter, s. 96–100 och KUT-delegationen (2019), Läckaget i välfärdssystemen, del 1, rapport 4, s. 21. 17KUT-delegationen (2019), Läckaget i välfärdssystemen, del 1, rapport 4, s. 218–219. 18KUT-delegationen (2018), Risker för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, rapport 1, s. 36. 19KUT-delegationen (2019), Läckaget i välfärdssystemen, del 1, rapport 4, s. 250. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete 3.2.2Komplicerade regelverk är en grogrund för felaktigheter Brå menar att svårigheten med att upptäcka vissa välfärdsbedrägerier inte främst ligger i brottens komplexitet utan i komplexiteten i reglerna som styr stödet eller ersättningen som är föremål för bidrags- brott. Myndigheterna har sällan all information som de behöver, utan är beroende av uppgifter från de som ansöker om ersättningen och från andra aktörer.20 Det svenska regelsystemet i välfärden utgår i stor utsträckning från ett samhälle där de flesta individer vill göra rätt för sig.21 FUT-delegationen identifierade en rad vad den kallade meta- orsaker till att det uppstår felaktiga utbetalningar. Ett första exempel på sådana metaorsaker är att flera förutsättningar för ersättning och förmåner har ändrats väsentligt sedan systemen skapades. Till exem- pel skapades arbetslöshetsförsäkringen i då var fast anställning och 40-timmars vecka. Så ser inte arbetsmarknaden ut längre. Ett andra exempel är att allt fler behov för allt fler målgrupper ska tillgodoses av systemen. Detta leder dels till att regelverken i trygg- hetssystemen blir ett svåröverskådligt lapptäcke, dels till att syste- men i sig blir alltmer sammankopplade. Flera av systemen utforma- des för en specifik situation såsom t.ex. sjukdom. är det inte ovanligt att gå mellan olika system. Det gäller inte minst de som har svårt att komma in på arbetsmarknaden. Ett tredje exempel på en metaorsak är att flera av välfärdssystemen har en hög förändringstakt. Det innebär att effekterna av en regel- ändring kanske inte hinner bli tydliga innan reglerna ändras igen. Det ger ett sämre underlag för fullständiga konsekvensanalyser. Ytterligare exempel på metaorsaker är, enligt delegationen, att be- tydande tolknings- och förhandlingsutrymme har skapats inom hand- läggningen av flera av välfärdssystemen. FUT-delegationen menade även att ett bristande helhetsansvar i handläggningen, oklara och överlappande ansvarsförhållanden och regionala tolkningsskillnader bidrar till felaktiga utbetalningar.22 20Brå (2016), Bedrägeribrottsligheten i , rapport 2016:9, s. 200. 21Polismyndigheten (2017), Myndighetsgemensam lägesbild om organiserad brottslighet 2018–2019, s. 21 och (2016), Lägesbild om ekonomisk brottslighet i –2018, s. 33. 22FUT-delegationen (2007), Varför blir det fel, rapport 5, s. 56. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete FUT-delegationen avslutade sitt arbete och under den tiden har arbetet med att förtydliga och förenkla regelverken fortsatt. Men trots det pekade KUT-delegationen i en rapport på liknande risker för felaktiga utbetalningar. Det kan enligt dem röra sig om oklara målgrupper, många bedömnings- moment med oklara eller varierande begrepp, att kraven på den enskilde när ersättning betalas ut är otydliga, eller att mängden nödvändiga uppgifter för att göra bedömningar ökar.23 3.2.3Hög tilltro till uppgifter i andra system Även om myndigheterna hanterar sina respektive regelsystem hänger systemen ihop och är beroende av varandra, som nämnts ovan. En förutsättning för att korrekta beslut ska kunna fattas är att de upp- gifter som myndigheterna använder speglar verkliga förhållanden. Om uppgifter som inte stämmer förs in i register som har betydelse för utbetalningar från välfärdssystemen kan det få konsekvenser för välfärdsutbetalningarna över lag.24 Fel i register uppstår av olika orsaker Att det förekommer fel i registren kan ha flera orsaker. En vanlig orsak är att uppgiftslämnaren har lämnat felaktiga uppgifter eller inte anmält ändrade förhållanden på grund av okunnighet eller ovilja. I flera förmåner inom välfärdssystemen ska riktigheten i lämnade uppgifter intygas på heder och samvete, men inte i alla. Det kan också uppstå fel om handläggarna måste överföra information manu- ellt mellan olika it-system på grund av att systemen inte är integre- rade med varandra.25 Kvaliteten i registren kan också variera beroende på en uppgiftslämnande myndighets förutsättningar, prioriteringar, förhållningssätt och kompetens. 23KUT-delegationen (2018), Risker för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, rapport 1, s. 25–30. 24Se exempelvis SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 266–270 och KUT-delegationen (2018), Risker för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, rapport 1, s. 35. 25KUT-delegationen (2018), Risker för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, rapport 1, s. 35. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete Brottsligheten riktar in sig på de svagare punkterna i välfärdssyste- men, där uppgifterna inte kontrolleras i tillräcklig utsträckning eller är svåra att kontrollera. Besluten om utbetalningar av olika slag bygger ofta på samma allmänna uppgifter, exempelvis uppgifter om folkbokföring och in- komst, men ibland också på mer specifika uppgifter om särskilda förhållanden.26 Vissa intyg och registreringar är grundläggande för att ta sig in i välfärdssystemen. Det gäller framför allt folkbokförings- uppgifter som rör identitet och uppgifter om företag från Bolagsver- kets register,27 men även uppgift om beslutad skatt från . Tilltron till dessa uppgifter är hög och det finns en risk att beslutande myndigheter inte själva gör nödvändiga kontroller, vilket kan få till följd att utbetalningar sker felaktigt. Alla myndigheter drabbas av felaktiga intyg. Trots detta finns ändå en stark tilltro till uppgifter från andra myndigheter, även de som kan vara baserade på intyg. Det innebär att om grundläggande uppgifter – baserade på ett intyg – har godkänts av en myndighet är det sannolikt att andra myndigheter antar att dessa är korrekta.28 har välfärdsmyndigheterna ibland unik kunskap om vilka slags uppgifter som kan vara felaktiga i registren, eftersom de kan ha tillgång till data och kontrollmöjligheter som registerförande myn- digheter inte har.29 Se även avsnitt 3.2.6. 3.2.4Obalans mellan service och kontroll I förvaltningslagen (2017:900) ställs krav på att myndigheten ska se till att ett ärende blir utrett i den omfattning som dess beskaffenhet kräver.30 Omfattningen av utredningsansvaret varierar med hänsyn till ärendets karaktär, t.ex. behöver en myndighet inte vara lika aktiv i de fall ett ärende inleds av den enskilde själv som vill ha rätt till en förmån. Utredningsansvaret får i dessa fall balanseras mot kravet på 26SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 259. 27SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 270–271. 28Brå (2015), Intyget som dörröppnare till välfärdssystemet, rapport 2015:8, s. 117. 29KUT-delegationen (2019), Digitalisering och AI för korrekta utbetalningar i välfärdssystemen, rapport 5, s. 61–62. 3023 § förvaltningslagen. Felaktiga utbetalningar och myndigheternas kontrollarbete att ärendet ska handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt.31 Utveckling av myndigheternas service, som allt bättre digitala tjänster och produktivitetskrav i handläggningen, har varit prioriterat. och menar att det finns brister i kontrollarbetet och att det finns en stor potential i att öka möjligheterna att upptäcka felaktigheter i ett tidigare skede.32 Flera rapporter på området stödjer detta påpekande. Dessa rapporter visar att det finns ett starkt effektivitetskrav hos samtliga myndigheter, i betydelsen att handläggningen ska gå fort. Ett sådant krav på effektiv och snabb handläggning är naturligtvis motiverat, men det innebär att kontroll ibland kan få stå tillbaka. Även från politiskt håll förekommer signaler med önskemål om skyndsam hantering. Fokus hamnar därför ofta på att betala ut ersättning så snabbt som möjligt. I vissa fall kan det vara berättigat då det kan röra sig om ärenden där berörda personer har små marginaler.