sou · H8B333 · 2020-06-08 00:00:00 — Samverkande kommuner ansöker om att bli certifierade som regionalt VO-College och utbildarna ansöker om att bli certifierade inom ett lokalt college under det paraplyet. Både kommunala och enskilda huvudmän kan ansöka om certifiering. Leverantörer av vård- och omsorgsutbild- ning inom komvux upphandlade utbud kan ansöka om certifiering i ett lokalt college i lägeskommunen. Enligt Föreningens webbplats finns 22 regionala VO-College med 94 lokala VO-College.100 Enligt samma webbplats ingick /2018, 218 kommuner, 90 privata verksamheter, 19 regioner och landsting, 140 gymnasie- skolor, 181 vuxenutbildningar inom gymnasial utbildning och 31 yrkeshögskoleutbildningar. De regionala collegens geografiska till- hörighet visar att de följer länsgränserna utom för Västra Götalands- regionen, där det finns fyra regionala VO-College. Enligt represen- tanter för GR utgör de ett funktionellt forum för att diskutera behov av kompetens och arbetsplatsförlagt lärande, utbud, kompetensut- 100www.vo-college.se/regioner (Hämtat ). Planering och dimensionering av gymnasial utbildning vecklingsinsatser för lärare och handledare, validering med mera. Varje college ska visa att kriterierna blir uppfyllda enligt målen för varje certifieringsperiod. Verksamheten bekostas till stor del av de ingående parterna på samtliga nivåer. Nationellt ingår arbetsgivar- organisationer och fackliga organisationer. På regional nivå beman- nas de av strategiskt placerade personer från arbetsgivare, fack och skolhuvudmän. På lokal nivå ingår representanter från lokalt arbets- liv och skolor både i gymnasieskolan och i komvux. Teknikcollege erbjuder på liknande sätt en samverkansplattform med syftet att möjliggöra arbetet med kompetensförsörjning för svensk industri genom kvalitetssäkrade utbildningar. Enligt webb- sidan finns 24 certifierade regioner med 150 utbildningsanordnare och över 3 000 samverkansföretag från norr till söder.101 Cirka 180 kommuner engagerar sig inom Teknikcollege i någon form. Före- tagen är med och påverkar utbildningarnas innehåll, vilket sägs bidra till att de studerande utbildas med moderna och relevanta maskiner och annan utrustning. Grundkonceptet är åtta kvalitetskriterier som syftar till att öka statusen och kvaliteten för industrirelevanta utbild- ningar samt skapa en matchning mellan utbildningssystemet och de kompetensbehov som har. in- itierade satsningen 2004 och har satt upp kvalitetskriterierna. Indu- strirådet består av ledande företrädare för svenska arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer inom industrisektorn. nikcollege erbjuder erfarenhetsutbyte för att utveckla Teknik- college. Föreningen deltar också vid granskning och certifiering. I såväl Teknikcollege som Vård och omsorgscollege bygger den regionala samverkan på att deltagarna utser och bekostar en process- ledare för det regionala sammanhållande arbetet. Arbetsmarknadens representanter finansierar sina egna insatser. Andra branscher har valt egna koncept för sin samverkan mellan skola och arbetsliv. En del premierar kvalitet på vissa skolor och utmanar andra skolor att nå upp till samma standard som satts upp av branschen nationellt. Ett annat sätt att driva på kvalitetsutveck- lingen är att branschen engagerar sig i yrkestävlingar för ungdomar som går på eller har gått ett visst yrkesprogram. Utredningen har också erfarit att det finns branscher som deltar i den lokala och regionala dialogen om dimensioneringen av platser på yrkespro- grammen särskilt med hänsyn tagen till tillgången av . 101https:///om-teknikcollege/ (Hämtat ). Planering och dimensionering av gymnasial utbildning I fallstudien nämns t.ex. behovet av att samordna tillgängliga platser inom vård och omsorg, då det infördes krav på APL för utbildningar inom regionalt yrkesvux. Innan kravet ställdes, priori- terades gymnasieskolans vård- och omsorgsutbildning, men när vuxenutbildningen också hade krav på APL, behövde representanter från det regionala arbetslivet engageras, för att även dessa elever skulle få tillgång till platser. Men det finns också yrkesområden som både saknar nationell branschorganisation och tillräckligt många före- tag eller organisationer för att engagera sig i samverkan med skolan. Sammanfattningsvis kan utredningen konstatera att kompetens- försörjningsfältet på regional nivå där näringsliv och offentliga aktörer utgörs är mycket diversifierat. Olika aktörers roller, initiativ, ansvar och betydelse varierar över olika branscher och olika typer av regioner. Erfarenheter från regionalt utvecklingsansvariga i fallstudierna Utredningen kan konstatera att regionalt utvecklingsansvariga aktörer i flera fall sköter eller delfinansierar nätverk eller forum för sam- verkan med arbetsgivare och branschorganisationer som utgör kon- taktytor mellan utbildningssystemet och arbetsgivare. Regionalt utvecklingsansvariga aktörer har också i flera regioner bidragit med omfattande prognosmaterial för en förbättrad regional kunskapsbas för utbildningssystemets aktörer. Utredningen har haft fördjupade kontakter med Region och under arbetet för att inhämta perspektiv från olika regionalt utvecklingsansvariga aktörer. Roller, initiativ och ansvar skiljer sig mellan olika regioner. Här ger utredningen ett antal exempel på hur samarbetet mellan regionalt utvecklingsansvariga aktörer, Arbetsförmedlingen och kom- munerna kan gå till. Planering och dimensionering av gymnasial utbildning •sammankallar till regionala samråd mellan kommuner, region och Arbetsförmedlingen inför ansökan om medel för regionalt yrkes- vux från , •driver ett antal regionala kompetensråd för samverkan med arbets- livet kring gymnasial och eftergymnasial utbildning. Andra kom- petensråd drivs av kommunerna, •samfinansierar insatser för att öka arbetsmarknadskunskapen till- sammans med Arbetsförmedlingen och kommunerna, •finansierade framtagningen av en plattform för ansökan till regio- nalt yrkesvux i kommunerna, •finansierade framtagningen av en långtidsprognos för ett antal yrkesområden. •upphandlade det gemensamma antagningssystemet för gymnasie- skolan, •svarade på propå från angående industrins kompe- tensbehov och fem yrkescenter utvecklades, där komvuxutbild- ning snabbt kunde starta. •driver med egna medel flera regionala branschråd för samverkan mellan kommunerna och Arbetsförmedlingen. I dessa görs en analys av kompetensbehov och bristyrken. Arbetsförmedlingen är en relativt stor utbildningsleverantör särskilt i mindre kommu- ner. erbjuder en viss utbildning så gör inte komvux det. Planering och dimensionering av gymnasial utbildning •Förbundet driver regionala branschråd •Kompetensarena är ett forum för samverkan mellan Region , Förbundet , och Arbetsförmedlingen.102 Medel från Europeiska socialfonden används. •GR driver regionala branschvisa kompetensråd för gymnasial och eftergymnasial utbildning via ett samverkansavtal med och . Pilotprojekten har byggts upp genom att branscher har sökt medel från för att omsätta i verksamhet inom GR. Arbetsförmedlingen deltar och forumet används bl.a. inför ansökan om medel från för regionalt yrkesvux. •Västra har bidragit med medel för utveckling av både Teknikcollege och Vård- och omsorgscollege inte bara inom GR utan inom samtliga fyra delregioner i Västra Götalands- regionen. 4.3.4Elevernas utbildningsval och lika tillgång till utbildning I detta avsnitt beskriver vi, utifrån de teman som tagits upp av de intervjuade huvudmannarepresentanterna, faktorer i utbudet av gym- nasial utbildning som påverkar elevernas utbildningsval, samt skill- nader i tillgänglighet till utbildning. Gymnasievalen leder till ojämlika förutsättningar En uppfattning som flera av de intervjuade huvudmännen har är att elevernas utbildningsval är svåra att påverka. Det påpekas att ung- domar väljer gymnasieutbildning enligt ungefär samma mönster . Det finns också gemensamma valbeteenden i vissa bostadsområden, 102www.sll.se/verksamhet/Regional-utveckling/strategier-och-planer-inom-regional- utveckling/kompetensarena-stockholm/ (Hämtad ). Planering och dimensionering av gymnasial utbildning vilket pekar på vikten av hur kompisar väljer och att det ofta finns en koppling till föräldrarnas utbildningsnivå. Bland några av våra informanter har detta framhållits som en orsak till att skillnader mellan socioekonomiska grupper samt mellan könen består, genom att skillnaderna reproduceras år . Vägledningen anses vara avgörande, men flera anser att den är otillräcklig Som tidigare nämnts har vi sett exempel i fallstudierna på åtgärder för att påverka utbildningsvalen, och som i vissa avseenden inneburit framgångar med att förbättra det som de intervjuade refererar till som elevernas valkompetens. För att hantera valsituatio- ner behöver eleven utveckla ett antal kompetenser. Det handlar om strukturerade sätt att samla, analysera, sätta samman och organisera utbildnings- och yrkesinformation, färdigheter att kunna fatta och genomföra strategiska beslut enligt sina intressen och förutsättningar, och dessutom att kunna hantera övergångar och växlingar i livet.103 Valkompetensen kan beskrivas som att den utvecklas i en lärandepro- cess , i undervisningen såväl som i vägledningen. I detta sammanhang lyfts i våra intervjuer vikten av utvecklad studie- och yrkesvägledning som inte bara hörsammar de blivande gymnasieelevernas kortsiktiga och ofta ganska snäva före- ställningar om vad gymnasieprogrammen kan leda till, och som inte bara hänvisar eleverna inom ett befintligt lokalt utbud. I våra fall- studier har informanterna ofta påpekat betydelsen av en god och utvecklad studie- och yrkesvägledning för att påverka elevernas val, och för att påverka socioekonomiska och könsmässiga skillnader i hur elever väljer mellan olika utbildningar. Det har också påpekats att befintliga brister i vägledningen utgör hinder för att utveckla elevernas valkompetens. Det är viktigt att alla elever har tillgång till en objektiv och obero- ende vägledning anpassad deras behov. De brister och begränsningar som våra informanter uppmärksammat oss på pekar i samma rikt- ning som olika undersökningar om vägledning det som visar på stora brister och variationer när det gäller tillgång till 103Skolverket (2013), Arbete med studie- och yrkesvägledning. allmänna råd med kom- mentarer. Planering och dimensionering av gymnasial utbildning studie- och yrkesvägledning.104 Vägledningsutredningen105 konstaterar att målet om en bred och integrerad studie- och yrkesvägledning i enlighet med styrdokumenten inte fått något riktigt genomslag i utbildningsväsendet. De menar att detta är problematiskt ur ett lik- värdighetsperspektiv och påverkar elevers möjligheter att fullfölja sin utbildning. De betonar vidare att en väl använd studie- och yrkes- vägledning kan bidra till att öka studiemotivationen, och att det är ett viktigt verktyg i arbetet för att öka måluppfyllelsen och höja kvaliteten i skolan generellt. Brister i studie- och yrkesvägledningen påverkar inte bara enskilda elever, enligt bedömning. Det skapar också problem ur ett samhälleligt perspek- tiv, t.ex. i form av kostnader för felval och avhopp men också för annat som följer av svårigheter med etablering på arbetsmarknaden. Det ovan nämnda kan sammanfattas i att elever inte alltid får väg- ledning i den utsträckning de önskar och med det innehåll de skulle behöva. Detta för att kunna göra utbildningsval som stämmer såväl med sina intressen och förutsättningar samt som är grundade i möjligheterna som öppnas efter olika utbildningar. Detta riskerar att bevara skillnader och socioekonomiska fördelningar på olika utbild- ningar snarare än att luckra upp dem. Det innebär också begräns- ningar i vägledningens möjligheter att motverka uppdelningar av elever med olika socioekonomisk bakgrund på olika utbildningar. Behov av strategier för att motverka meritvärdessegregation Meritvärdesantagningen, i kombination med att vissa skolor är mer populära bland eleverna än andra, innebär att elever med olika förut- sättningar fördelas på olika skolor. Detta innebär bl.a. att resursbehov varierar mellan skolor, vilket vidare riskerar att innebära minskad likvärdighet mellan skolor i termer av måluppfyllelse. I våra fallstudier har vi sett exempel på olika strategier för att motverka uppdelningen av elever med olika förutsättningar på olika skolor. Vi har också sett strategier att utnyttja vissa skolors popu- laritet för att locka till vissa utbildningar. Vissa kommuner väljer att placera yrkesprogram, där ett stort behov finns, på populära skolor. På det sättet stödjer man kompetensförsörjningen, meritvärdes- 104Skolverket (2007), Kvalitetsgranskning av studie- och yrkesorientering i . Skol- inspektionen (2013), i , Rapport 2013:5. 105SOU 2019:4 Framtidsval – karriärvägledning för individ och samhälle. Planering och dimensionering av gymnasial utbildning skillnader i förhållande till andra skolor minskar, och möjligheterna för elever med lägre meritvärden att gå på en populär skola ökar. Andra kommuner saknar strategier för att motverka uppdelningen av elever. En del kommuner undviker aktivt att placera yrkesprogram på populära skolor, och väljer i stället att koncentrera de mest sökta högskoleförberedande programmen till dessa skolor. Flera motiv till detta har angivits. Ett är kostnadsskäl, då vissa yrkesprogram kräver större lokalytor. Ett annat skäl är rädslan för att det genomsnittliga meritvärdet ska sänkas. Som en av de intervjuade personerna uttryckt saken: ”Om vi skulle placera ett yrkesprogram på den populära skolan så riskerar vi att tappa elever med höga meritvärden.” Vi har i flera fall mött huvudmän som visat ett särskilt stort intresse för elever med höga meritvärden. Vår tolkning är att konkurrensen om elever i första hand gäller konkurrens om elever med höga meritvärden. Denna typ av meritvärdeskonkurrens bidrar alltså till uppdelningen av elever med olika förutsättningar på olika skolor. Olika villkor mellan huvudmännen innebär olikheter i rekryteringen En problematik som lyfts av en företrädare i intervju- studien är att regelverket för elevantagning skiljer sig åt mellan fri- stående och kommunala huvudmän. Flera andra har betonat vikten av heltäckande information om utbud och elevers val som man får om samtliga huvudmän ingår i samma antagningskansli. Det råder olika villkor beroende på huvudmannatyp genom att de enskilda huvudmännen alltid är riksrekryterande, att de till skillnad från kom- munala huvudmän kan begränsa eller expandera sin antagning oav- sett elevsituationen i en region, men framför allt att de ibland står utanför den regionala administrationen av antagningen där sådan finns. De enskilda huvudmännen kan välja att sköta sin egen antagning, helt utan samordning med kommunala huvudmän. Flera kommunala företrädare som vi intervjuat framhåller att det är betydelsefullt att samtliga huvudmän ingår i de regionala antagningssystemen, där regionala kanslier hanterar gymnasieantagningen för alla skolor inom pendlingsbara geografiska områden. Enligt tjänstemän med ansvar för regionala antagningskanslier, som utredningen har träffat, underlättas regional planering och dimen- sionering av gemensamma verktyg för antagning. Planering och dimensionering av gymnasial utbildning pelvis om att huvudmännen rapporterar in sitt planerade utbud innan eleverna ska välja. Gemensam planering med överenskomna nyckeldatum för t.ex. när antagning ska ske kan bidra till både ökad tillit och transparens. SKR har i sin rekommenderat de kommunala huvudmännen gemensamt fastställer en tidplan för när olika händelser bör ske. Det finns exempel på it-baserade antagningsverktyg som gör det möjligt att visa antalet tillgängliga och upptagna platser i realtid. Det kan innebära att om en huvudman väljer att utöka eller minska sin dimensionering, så kan samtliga ingående huvudmän se hur detta på- verkar det totala utbudet och platsantalet. Tjänstemän vid antagnings- kanslier har i kontakt med utredningen beskrivit att samordnad antag- ning som är gemensam för många kommuner medför samordnings- vinster och säkrar tillgången till personal med relevant kompetens och tillräckligt tjänsteunderlag. I fallstudien framkommer ett antal exempel på varierande likvärdig- het i tillgängligheten till yrkesutbildning i komvux. Utbudet kan skilja sig åt beroende på vad hemkommunen erbjuder och om den regio- nala samverkan tillgängliggör utbildning utanför hemkommunen. Ytterligare en skillnad gäller möjligheten att få en plats och kunna delta i utbildning överhuvudtaget. Stora delar av vuxenutbildningen är rättighetsbaserad, dvs. den behöriga sökande som har rätt till ut- bildningen ska erbjudas plats i utbildningen. Det finns dock ingen rätt till yrkesutbildning i syfte att stärka sin ställning i arbetslivet. Därför förekommer det att urval måste göras vid antagning till vissa yrkesutbildningar då det ibland finns fler sökande än platser att till- gå. Enligt förordningen om statsbidrag för regionalt yrkesvux ska sökande med kort tidigare utbildning och svag ställning på arbets- marknaden ges företräde till utbildningen om alla behöriga inte kan tas emot. Vissa kommuner tvingas göra ett urval där ingen som har en tidigare gymnasieutbildning kan antas till regionalt yrkesvux. Det gäller framför allt kommuner med många arbetslösa och lågutbild- ade. Personer med en gymnasieutbildning från ett annat land kan då nekas en utbildningsplats, trots att deras utbildning inte är gångbar i . Planering och dimensionering av gymnasial utbildning Flera respondenter redovisar att de ser behov av yrkesutbildning som kombineras med språk, t.ex. i form av sfi eller svenska som andra- språk. Den ekonomiska kompensationen för sådan utbildning som bedrivs i enlighet med förordningen om statsbidrag för regionalt yrkes- vux är ofta inte tillräcklig, respondenterna menar att kommunala medel ofta behöver tillskjutas för att finansiera dessa typer av utbild- ningar. Det resulterar ofta i att sådana utbildningar inte kommer till stånd i tillräcklig omfattning. Brister i samverkan för planering och dimensionering i komvux riskerar att skapa bristande tillgång till yrkesutbildning i komvux. Utredningen erfar att en del kommuner budgeterar för att i huvudsak finansiera sina egna utbildningar och har då mindre ut- rymme att bekosta elevers utbildning i andra kommuner, trots att det då rör sig om yrkesutbildningar som inte finns i hemkommunens utbud. Ett sådant förhållningssätt minskar både flexibilitet och bredd i den egna kommunens utbildningserbjudande. När det gäller utbild- ning som anordnas i enlighet med förordningen om statsbidrag för regionalt yrkesvux strider ett sådant förhållningssätt mot syftet att öka utbildningsutbudet för enskilda och tillgodose behoven på hela arbetsmarknaden i de samverkande kommunerna. Tillgänglighet inom gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna Som nämnts i tidigare avsnitt kan det inom gymnasieskolan vara svårt att erbjuda ett brett och allsidigt utbud av utbildning, framför allt i glesbefolkade delar av landet. Elevunderlaget är helt enkelt för litet för att få ihop tillräckligt stora grupper för att genomföra en utbild- ning. Detta problem är ännu större inom gymnasiesärskolan där elev- underlaget är betydligt mindre. För gymnasiesärskolans målgrupp är möjligheten att välja utbildning därför ofta begränsad. Denna begräns- ning gäller också möjligheten att välja skola. Gymnasiesärskolan ska organiseras så att eleven inte behöver bo på annat ställe än hemmet för att ta del av utbildningen. För de allra flesta av dessa elever finns bara en gymnasiesärskola inom pendlingsavstånd. Det finns ännu färre elever i särvux jämfört med gymnasiesär- skolan. Därför möter målgruppen för särvux ännu större begräns- ningar i tillgången till utbildning. Utredningen har inte i sina fall- studier mött något exempel på att kommunerna arbetar strategiskt Planering och dimensionering av gymnasial utbildning med utbudet av yrkesutbildning i särvux, framför allt verkar det saknas samverkansstrukturer mellan kommunerna när det gäller utbudet av yrkesutbildning i särvux. Regionala skillnader – elevernas utbildningsval och lika tillgång till utbildning Vår kartläggning visar att förutsättningarna för elevernas gymnasie- val och tillgång till utbildning varierar stort mellan olika typer av regioner. Möjligheterna att söka och antas till ett brett utbud av ut- bildning är annorlunda för elever som bor där det finns många ut- bildningsanordnare och utbildningar att välja mellan, jämfört med elever som bor i regioner där det kanske bara finns en gymnasieskola eller anordnare av vuxenutbildning. För de sistnämnda eleverna kan möjligheterna till frisök och riks- rekrytering bidra till en bredare tillgång till utbildning i gymnasie- skolan. Det förekommer också fritt sök till utbildningar inom ramen för regionalt yrkesvux, eller delar därav, inom vissa samverkans- områden. Detta är möjligheter som ökar elevernas valfrihet och tillgång till ett mer varierat utbud av utbildning. Som vi nämnt i tidigare kapitel är emellertid inte dessa möjligheter lika för alla elever, vilket påverkar likvärdigheten. Det finns också praktiska hinder, ofta rent geografiska, som möjligheterna till frisök inte fullt ut kan överbrygga. Sådana olikheter i elevernas lika tillgång till utbildning är något som våra infor- manter ofta nämnt apropå likvärdighet och att ett brett utbildnings- utbud och närhet till de mest sökta gymnasieskolorna inte gäller alla, oavsett betygsmeriter och var eleverna bor. Storstäderna och dess angränsande kommuner präglas av en tät och ökande befolkning. I dessa regioner ökar antalet ungdomar i gym- nasieålder, en ökning som har pågått och som kommer att stiga kraftigt de närmaste 5–10 åren. Mot denna bakgrund finns det stora behov av att expandera antalet platser i gymnasieskolan. Pend- lingsmöjligheterna är goda till ett stort antal utbildningsanordnare inom storstädernas frisöksområden. Att vissa skolor har ett stort Planering och dimensionering av gymnasial utbildning antal sökande elever medan andra inte har det innebär också att elever vid antagningen mycket påtagligt kommer att antas på olika skolor efter sina meritvärden. Kartläggningen visar också att i exempelvis samlas i huvudsak högskoleförberedande program på populära och ofta cen- tralt belägna skolor. På grund av det höga söktrycket krävs ett högt meritvärde för att bli antagen på programmen till dessa skolor, medan meritgränsen kan vara väsentligt lägre för att antas till samma program på andra skolor. Även i vuxenutbildningen ökar behov och efterfrågan när många utlandsfödda behöver utbildning för att kunna bli en del av arbets- livet. Det gäller såväl den rättighetslagstiftade vuxenutbildningen som yrkesutbildning i syfte att stärka sin ställning i arbetslivet. I täta utbildningsområden finns tillgång till ett bredare utbud av yrkes- utbildning. En problematik som har uttryckts i våra fallstudier är dock att de sökande kan komma att fördela sig över många olika anordnare av utbildning, vilket speciellt gäller i Storsthlm. De poten- tiella eleverna kan komma att välja olika utbildningsanordnare som bedriver samma typ av utbildning med risken att grupperna blir små. På grund av detta kan vissa utbildningar kanske inte starta och andra starta med få elever i gruppen. I regiontypen med centralorter förväntas en ökning av elevkullarna i gymnasieskolan. Efterfrågan på vuxenutbildning är inte lika lätt att förutsäga, den är mer konjunkturkänslig. I dessa regioner varierar elevernas tillgång till ett brett utbildningsutbud beroende på när- heten till centralorterna och på möjligheterna att pendla inom regio- nen. De större centralorterna i fallstudieregionerna, som exempelvis , respektive , har ofta en mångfald av utbild- ningsanordnare, eller enstaka stora och dominerande huvudmän som i exemplet . Detta är orter som de omgivande kommu- nerna i varierande utsträckning är beroende av för att kunna erbjuda sina elever en bred tillgång till gymnasial utbildning.