sou · H8B321 · 2020-04-15 00:00:00 — Museet har av hänsyn till informanternas integritet och säkerhet upprättat särskilda tillståndsregler för materialet enligt vilka forskare förbinder sig att inte utan tillstånd kontakta informanterna, nämna informanters namn eller publicera fotografier ur samlingen. När man tar del av materialet får man också tillgång till informanternas namn. För att underlätta sökning i materialet har museet utarbetat en särskild, anonymiserad förteckning, som forskare och andra intresserade kan använda sig av som en ingång till materialet. I den nya verksamhet och utställning för barn och ungdomar som är under uppbyggnad vid kommer flykten undan nazismens förföljelser att tas upp. Bland annat genom material ur Judiska minnen. I – om att vara same i (2007–) tas rasbiologi i upp. 1.I samlingar finns ett stort antal föremål med anknytning till svensk beredskapstid och relationerna till . Myndigheten efterfrågar dock mer information för att kunna avgöra vad som är relevant. I samlingarna finns även ett antal föremål med direkt koppling till Förintelsen – däribland material från de vita bussarna samt . 2.Samlingarna och berättelserna är en helt integrerad del i Armé- museums verksamhet, och utgör även en viktig del i Flygvapenmuseums utbud. 3.Alla museer kräver en stark koppling till forskning för att bedriva sin huvuduppgift på ett trovärdigt sätt. Ett sätt är att i samarbetet med akademin skapa gemensamma forskningscentra. Det är också mycket viktigt att ingå och vara aktiv i befintliga internationella nätverk. () värdesätter möjligheten att få bidra till utredningen om ett museum om Förintelsen. SFHM:s inriktning innebär att myndigheten ska bidra till en demokratisk samhällsutveckling genom att ge så många som möjligt tillgång till försvarshistorien. Användarna ska ställas i centrum när vi skapar lärande och reflektion i en verksamhet som ska vara, engagerande, nyskapande och trovärdig. Arbetet med Förintelsen vid myndigheten drivs i första hand vid , och är en väl integrerad och viktig del i museets utbud . arbetar med övergripande med frågor om krig och fred, och speglar särskilt historia till ur ett konfliktperspektiv –med den mänskliga upplevelsen i fokus. En viktig utgångspunkt i arbetet är de brott mot mänskligheten som präglade . SFHM ser därför frågan om ett Förintelsemuseum som mycket angelägen, då vi ser stora möjligheter att ytterligare samverka och förstärka det arbete som vi redan gör på området. Vilka föremål finns i SFHM:s samlingar som har relevans för utredningen? Inom ramen för myndighetens samlingar finns en rad olika föremål som på olika sätt har bärighet på utredningens frågeställning. Inte minst har stora samlingar kopplat till beredskapstid och den svenska historiska kontext mot vilken de svenska erfarenheterna av Förintelsen bör sättas. Vi har även ett antal föremål som kommer från Nazityskland, eller från verksamhet kopplad till och . Det rör allt från uniformer, vapen och medaljer till den tyska örn som satt monterad på den tyska legationen i . I ingår även fordon som tjänstgjort i Wehrmacht världskriget samt ett fåtal som köptes in till från under , samtliga är utställda på Arsenalen i . I flygvapenmuseums samlingar ingår även ett skolflygplan som beställdes från i samband med utbrott. är det dock svårt att avgöra exakt vilka av dessa föremål, som uppgår till flera hundra, som har relevans för utredningen, och SFHM efterfrågar mer information om det tänkta museets inriktning för att kunna göra den bedömningen. När det gäller föremål som har direkt relation till Förintelsen som sådan, är dock antalet föremål något mer begränsat. Emellertid finns bl.a. 70 föremål från . Han tjänstgjorde som chaufför inom det Svenska Röda kors-detachementet som genomförde räddningsaktionerna med hjälp av de ”Vita bussarna” (föremålsnr. AM.096787 – AM.096857). I finns även digitala fotografier som tog med sin egen kamera under räddningsaktionen med de Vita bussarna. Där finns även anteckningsböcker, brevkorrespondens och annat arkivmaterial som berör Vita bussarnas resor i och 1945–1947. Även en trenchcoat, tillhörig under hans samarbete med i (föremålsnr. AM.085122), bedömer vi vara av stort intresse. Museet har även ett antal föremål och arkivalier deponerade hos sig (bl.a. två pass och en låda med personliga tillhörigheter) som tillhört . Museet har även berättelser från tre överlevande från Förintelsen. Hur har dessa samlingar använts av SFHM? Flera av de ovan nämnda föremålen ingår i basutställningar, andra ingår i tillfälliga utställningar – exempelvis kommer den stora tyska örnen finnas med i den tillfälliga utställning om kvinnor i svensk underrättelsetjänst under som öppnar . En del av de permanenta utställningarna handlar särskilt om Förintelsen och ytterligare en annan del handlar om och andra personer som var behjälpliga i arbetet med att rädda människor undan Förintelsen. Kopplat till dessa utställningar finns även ett antal visningar för framför allt skolan. I exempelvis visningen ”, Förintelsen och ” ställs svenska attityder till Nazityskland mot händelserna i –1945 i centrum. Med utgångspunkt i gärning i förs en diskussion om medmänskliga skyldigheter och den enskilde individens möjligheter att påverka och ta ställning (genomfördes vid cirka 30 tillfällen ). I visningen ”Främling i folkhemmet” diskuteras hur det moderna välfärdslandet växer fram med start . Nationell identitet, rasism, värderingar och inte minst – folkhemsbygget. Men vad innebar det – gruppen diskuterar vilka som var välkomna och vilka som var ”oönskade” och vad som var ”Svenskt” (genomfördes vid cirka 20 tillfällen ). Men även i Armé- museums mer övergripande skolvisningar som i exempelvis ”Krig och Media”, ”Våldets historia”, ”Historia som vapen” och ”1900-talets historia” används dessa samlingar, berättelser och utställningar extensivt. I anslutning till minnesdagen av försvinnande genomförs dessutom en särskild temavisning på . Den gästas eller hålls varje gång av en av Förintelsens överlevare. Dessutom besöker en grupp gymnasiestudenter från , till- sammans med en överlevare från Förintelsen, . Syftet är att under ledning av museets pedagoger diskutera och . Därutöver ingår ämnet, föremålen och berättelserna ofta i museets program- och visningsutbud som är riktat till vuxna. Det är värt att framhålla att berättelserna och föremålen är en helt integrerad del i basverksamhet . Museet är dessutom representerat i för . Hur ser SFHM på behovet av forskning, samverkan och internationella nätverk gällande ett museum om Förintelsen? För att museum ska ha trovärdighet krävs en nära relation till forskningsvärlden, varför vi gör bedömningen att behovet av forskning kopplat till ett museum om Förintelsen är mycket stort. Vår bedömning är dessutom att området ännu är relativt outforskat, framför allt avseende de svenska relationerna till Förintelsen. Detta är något som skulle behöva åtgärdas. I finns ett antal personer på olika platser som bedriver forskning om Förintelsen, exempelvis vid , men den bedömning SFHM gör att området ytterligare skulle behöva förstärkas. Det bör dock särskilt framhållas att den viktigaste funktionen för ett framtida museum om Förintelsen måste vara den utåtriktade verksamheten, men att denna funktion är beroende av en stark forskarmiljö inom akademin. En viktig del för ett framtida museum är just att utbildnings- och forskarmiljöer inom ämnesområdet skapas och stöds på lång sikt. Och det är förmodligen genom samarbete som detta behov skulle kunna mötas. En lösning skulle kunna vara att göra på ett liknande sätt som exempelvis de maritima och transporthistoriska museerna gjort tillsammans med , att tillsammans bygga upp ett forskningscenter med särskild inriktning på ämnesområdet. Då skulle särskilda utbytestjänster kunna skapas för att främja förståelse och utbyte inom och mellan de olika organisationerna. Gällande internationella nätverk är det av yttersta vikt att redan befintliga nätverk används och kommer museet till del. Det finns ett antal museer runt om i världen med denna inriktning och dessa ställs ofta inför likartade utmaningar både verksamhetsmässigt och ämnesmässigt. Det är viktigt att ett museum om Förintelsen dessutom har en naturlig och framträdande roll i högtidlighållandet av olika minnes- dagar kopplade till Förintelsen, inte minst ur ett internationellt perspektiv. Ett museum om Förintelsen bör därför självklart ingå och i vissa fall leda dels olika nätverk kopplade till ämnesområdet för forsknings- och kunskapsutbyte, dels nätverk som rör just olika former av minnesmuseer (inte minst ). Vad har SHM i sina samlingar som kan ha relevans för utredningen? I de samlingar SHM förvaltar finns en mindre mängd föremål som i bred bemärkelse har bäring på det föreslagna museets verksamhet. Arkeologiska samlingar; Föremål från flyktingförläggningen på representerar en faktisk plats och händelse. Det var ett mottagningsläger dit bland annat personer från koncentrationsläger Bergen- Belsen kom när de anlände till . Runt om i landet fanns minst ett 120-tal liknande läger, som är dokumenterade i kartor och arkivhandlingar, men ändå ofta helt okända på respektive plats (vilket bland annat omtalas i vittnesmål i USC Shoah Archive). Lovölägret är arkeologiskt undersökt och materialet finns i SHM:s samlingar. Andra föremål som kan vara av intresse och kan kopplas till den nationalsocialistiska statens vurm för fornnordiska och kanske särskilt vikingatida kulturarv, samt hur dessa användes för att bygga upp en ideologi om övermänniskor och deras stolta historia. Här finns en arkeologihistoria som bland annat innefattar hur nazistiska arkeologer reste till och t.ex. gjorde avgjutningar av svenska hällristningar (några sådana avgjutningar finns i SHM:s samlingar). Andra delar i den historien handlar om hur nazisterna använde det nordiska kulturarvet i politisk propaganda, på affischer, i namnbruk, i krigsterminologi och i inrättande av nya traditioner. Kulturhistoriska samlingar; I den kulturhistoriska samlingen som är knuten till Livrustkammaren finns en grupp föremål som tillhört och som skänktes till Livrustkammaren efter hans död . Uniformen som han bar i (då han arbetade med de vita bussarna) är deponerad i . På finns en pappersmaskin (pm1) som köptes av det tyska företaget och installerades 1939. Det dröjde innan maskinen kunde köras som det var tänkt, men det är osäkert om fördröjningen berodde på en direkt koppling till kriget. Vad som däremot är säkert är att tog emot finska krigsbarn, särskilt från Tervakoski pappersbruk (ett visst utbyte med Tervakoski har funnits ). Det finns material i samlingarna angående detta, men hur kopplingarna till Förintelsen ser ut behöver undersökas närmare. Sannolikt är det möjligt att ta fram information genom att gå igenom arkiven för från perioden –1945. Viss dokumentation kan finnas på SHM, men det mesta torde finnas på , eller möjligen i arkiv. För Hallwylska museets och slotts räkning kan det finnas stoff gällande familjerna och politiska ställningstaganden under kriget som kan vara intressanta att utforska. Här har vi dock inte så mycket information , men det vore ett spännande forskningssamarbete. De samlingar inom SHM som är mest relevanta för ett museum om Förintelsen kan kopplas till . Nedan följer ett antal exempel i urval. •Sedlar och polletter från koncentrationsläger och ghetton; introducerade Nazisterna en rad olika ”valutor” som gällde i ghetton och koncentrationsläger i , , Varje ”valuta” hade en egen design och gällde bara inom det specifika lägret eller ghettot. I koncentrationslägren kunde valutan användas som betalning till fångar. I ghettona tvingades judarna att växla in sina pengar mot ghetto-valutan, ett sätt för nazisterna att plundra den judiska befolkningen. •Sedlar utgivna av de allierade trupperna; Inför ockupationen av utgav , och senare , sedlar i tyska mark att användas av de allierade trupperna. •Tyska armésedlar; utgav den tyska militärledningen sedlar i valutan reichsmark att användas av de militära trupperna. •Tyska inflationssedlar 1918–1923; Denna föremålskategori har inte någon direkt koppling till Förintelsen, men illustrerar den hyperinflation som rådde i och som kan ha bidragit till . •Medaljer; I samlingarna finns både medaljer som hyllar och det tredje riket och senare konstmedaljer som bevarar minnet av Förintelsens fasor. •Sedlar och mynt från tiden och de aktuella länderna; I samlingarna finns en lång rad sedlar och mynt från hela världen som användes vid tiden. Hur har i så fall dessa samlingar använts? Det mest aktuella sammanhanget då samlingar har använts för att berätta om Förintelsen är projektet och utställningen ”Speaking Memories – Förintelsens sista vittnen”. För närmare beskrivning av utställningen, se bilagd skrivelse som redogör för bakgrunden till projektet och det viktiga samarbete SHM haft förmånen att vara delaktiga i. I övrigt har föremål kopplade till Förintelsen funnits utställda på Kungliga Myntkabinettet och uniform är deponerad på . har bara fotografiska samlingar, inga föremålssamlingar, och vi har inget material som rör Förintelsen. Men det finns givetvis kulturmiljöer i vårt län som är knutna till Förintelsen, t.ex. läger för överlevare, som bör inventeras och dokumenteras. Vi ställer oss också positiva till att samverka och nätverk gällande ett museum om Förintelsen. I och samlingar finns många minnen och föremål som ur olika perspektiv berättar om historia, samtid och framtid. Föremålen kan vara tillverkade eller ha brukats i eller , de kan handla om eller avbilda eller ha en upphovsman som varit verksam i staden. De kan också på andra sätt vara relaterade till personer och händelser i . Stadsmuseiavdelningen har ett särskilt insamlingsintresse av de kommunala verksamheterna i staden. Samlingen är digitaliserad och finns till stor del finns registrerad i databaser. har ett omfattande arbete gjorts för att migrera olika databaser till ett och samma digitala verktyg, Adlib. Detta arbete planeras vara klart . Dock finns inom olika materialkategorier fortfarande oregistrerade samlingar, t.ex. en stor del av det historiska fotografiet. När verktyget är i drift är förväntningen att föremål och arkivhandlingar binds samman så att kontexten till varje enskild handling utökas. Sökingångar som t.ex. person, plats och organisation kommer ge större träffbilder . Systemet stödjer användning av mer mångfacetterade (polysemantiska) sökingångar till samlingen. En ”slagning” på föremål som kan knytas till judiskt liv i ger en lista på ett sextiotal poster. har i likhet med andra museer arbetat för att öka tillgängligheten till samlingarna. Ofta är denna begränsad genom att kontext och beskrivningar i en databas omöjligt motsvarar en samlings alla potentiella frågor. Museet har positiva erfarenheter av samverkan mellan forskare och antikvarier. Genom forskarens tydliga frågeställningar och expertens kunskap om samlingen skapas nya vägar in i samlingen. Genom dessa samarbeten har material i samlingen ”hittats” och forskarens ögon och kunskap har kompletterat informationen om delar av samlingen. Med detta sagt menar vi att det är; •Svårt att uttala sig om samlingens potential för ett museum för Förintelsen. •Stadsmuseet har inte ställt ut eller använt samlingar som i någon större utsträckning kan knytas till judiskt liv i eller till nazismen. •Att forskning, samverkan och internationella nätverk är en förutsättning för samlingens användbarhet och att sådana aktiviteter med stor sannolikhet innebär att nu okända historier träder fram. arbetar med samlingen utifrån perspektivet nationella minoriteter. I det sammanhanget kommer föremål och arkivhandlingar från såväl judiska som romska stockholmare belysas. tar tillvara och driver den svenska museisektorns gemensamma intressen. Vi har fått frågebatteriet från den pågående utredningen och förstått att det är fråga nr 3 som vi kan förväntas komma med svar på: Hur ser ni på behovet av forskning, samverkan och internationella nätverk gällande ett museum om Förintelsen? Forskning, samverkan och internationella nätverk är framgångsfaktorer för museisektorn som helhet. Att koppla dessa till Förintelsen kommer att vara stärkande för en kommande museiinstitution och säkerligen engagera flera av våra medlemsinstitutioner som potentiella samarbetsparter. De krafter som kan sättas igång härigenom kan verka stärkande för hela idén om museer som demokratiska arenor. Vi vill lyfta fram betydelsen att arbeta med civilsamhällets organisationer, som samlar de närmaste intressenterna, för att bygga förtroende och legitimitet för ett nytt museum. Ett nytt museum med samhällsangeläget tema har dessutom stort behov av väl etablerade relationer med ett universitet som bedriver forskning inom relevanta ämnesområden. Kunskapsuppbyggnad och forskning bör tillgodoses även genom särskilda resurser i samband med bildandet. Museer arbetar med ett projekt som handlar om att stärka den svenska museerna som arenor för demokrati. Projektet tar avstamp i museilagen som trädde i kraft där det i 4 § står ”Ett museum ska utifrån sitt ämnesområde bidra till samhället och dess utveckling genom att främja kunskap, kulturupplevelser och fri åsiktsbildning”. Vi ser hur museer som bygger på fakta och kunskap utifrån sina samlingar är viktiga demokratiska stötte- pelare, speciellt i det förstärkt polariserade samhället. En styrka för museisektorn är också dess mångfald av museer. Vi företräder cirka 230 medlemsinstitutioner som verkar i alla län och med olika inriktning. Statens museer för världskultur (SMVK) har av utredningen ombetts att svara på nedanstående tre frågor. Vad har ni i era samlingar som kan ha relevans för utredningen? I finns få objekt som har anknytning till Förintelsen. Däremot finns ett fåtal föremål myndigheten förvaltar som tillhör med anknytning till och . I finns få objekt som har anknytning till Förintelsen. Däremot finns korrespondens mellan museipersonal och forskare i –1945. Bland annat finns korrespondens mellan museipersonal och judiska forskare som berättar att de har ”pensionerats” från sina tjänster vid olika institutioner i exempelvis och . I finns få objekt som har anknytning till Förintelsen. En bok har återfunnits som såldes av den judiske bokhandlaren i till den svenske forskaren . Forskning kring försäljningen och huruvida den var en så kallad forced sale pågår (i enlighet med Washington-principerna och Terezin-deklarationen). Även bok ”Under brinnande krig” och hans radioföredrag i frågan kan vara intressant. Hur har i så fall dessa samlingar använts? Samlingarnas relation till Förintelsen har berörts i mycket liten utsträckning på Världskulturmuseerna. Samlingarnas relation till rasbiologi och idéer kring människotyper har däremot belysts i flera utställningar, bland annat vandringsutställningen (O)Mänskligt i sam- arbete med Forum för levande historia och Riksutställningar, – skelettsamlaren samt i . Myndigheten har även lånat ut föremål till Historiska museets . Hur ser ni på behovet av forskning, samverkan och internationella nätverk gällande ett museum om Förintelsen? Världskulturmuseerna bedriver en verksamhet som ständigt berör frågor om kolonialism, rasism och människovärde. Detta arbete sker i dialog med det omgivande samhället, nationellt och internationellt. Bland annat har vi genomfört nära samarbeten med Forum för levande historia som på mycket ändamålsenligt sätt bidrar till Världskulturmuseernas verksamhet inom ramen för sitt uppdrag, inte minst när det gäller att utveckla pedagogiska projekt mot skolan. Vad gäller förståelsen för myndighetens samlingars uppkomst är behovet av internationella nätverk stort, i synnerhet i relation till Washington-principerna och Terezin-deklarationen. Vad har ni i era samlingar som kan ha relevans för utredningen? Museum har en kista med innehåll kopplat till den svenske nationalsocialistledaren . Bland annat innehåller den en röd fasadflagga med ett blå-gult hakkors. Därutöver finns på Museum lite utställningsmaterial i form av några av de uppförstorade bilderna från . Ursprungligen skänktes hela utställningen till Museum men stora delar av utställningen återtogs senare för att återanvändas i nya utställningsprojekt. Vi har fått tagit del av historien efter överlevande , judinna från , och fått fotografera material med anknytning till Förintelsen, i form av en resväska med innehåll. Kulturmiljöer i med relevans är judiska kyrkogården och Herrhagsskolan. tog slut i . kom krigets verkliga ansikte närmare . Då anlände till Herrhagsskolan den första gruppen av cirka 300 kvinnliga överlevande från koncentrationslägret utanför . Totalt ankom cirka 300 kvinnor, varav merparten var polska judinnor, från barn till gamlingar. De var inte bara utmärglade utan också sjuka, oftast i tuberkulos och tyfus. Många fick köras i ambulans upp till Herrhagsskolan. Herrhagsskolan hade under kriget varit förberett som beredskapssjukhus. omvandlades skolan till sjukhus, ett högt staket med taggtråd sattes upp runt skolan och sängar och sjukvårdsutrustning placerades ut. Eleverna fick gå i andra skolor. åtog sig att ta emot cirka 27 000 flyktingar. Det var några av dessa som anlände till i järnvägståg Karlstadsborna flockades runt skolan: av nyfikenhet, av medlidande, för att pröva sin skoltyska, för att träffa flickor. NWT och Karlstads-Tidningen ordnade insamlingar. De som mötte de intagna gjorde det på egen risk – tuberkulos var fortfarande en dödlig sjukdom . Herrhagsskolan var flyktingsjukhus . Av de drygt 300 polska judinnorna dog ett femtontal som finns begravda på den judiska begravningsplatsen i . Kanske 15 till 20 kan ha stannat i staden längre eller efter sjukhuset. 1946 fördes de flesta vidare till konvalescenthem i . Att återvända hem var för de flesta omöjligt: familjen fanns oftast inte längre, bostaden hade plundrats och övertagits av andra, nya gränser gjorde att hemstaden kanske hamnat i ett annat land. Det gällde att leta efter anhöriga överallt. Dagpenningen för en ung flicka var 25 till . För en krona kunde man via Röda Korset söka efter t.ex. sin far, för ytterligare fyra dagars sparade slantar kunde man söka efter sin mor. Många hittade ändå till slut någon släkting eller bekant. Vi vet t.ex. att en av kvinnorna hamnade i där hon skrev en bok om sitt liv. Mer finns att läsa om detta i bok Till . Även andra ställen i tjänade som mottagningsplatser, t.ex. Mölnbacka. Övrigt: är begravd i (fortfarande färska blommor på graven). , chef för , kom från . Hur har i så fall dessa samlingar använts? Kistan och några föremål har visats i samband med att skottar snö visade på Museum 2008. ingick fasadflaggan i Riksutställningars utställningsprojekt saker, . Ett par föremål ur kistan finns nu utställda i Museums basutställning om historia. , nämnd i ovanstående svar, finns med i vår permanenta utställning Värmlandsliv. Hur ser ni på behovet av forskning, samverkan och internationella nätverk gällande ett museum om Förintelsen? Vi ser ett behov av att ett samlat grepp tas om frågor som: Vad finns i , vad saknas. Kan det kompletteras? Hur ska detta kulturarv bevaras, förvaltas och tillgängliggöras? Hur kan säkerhetsfrågor kring materialet hanteras? För övrigt se Länsmuseernas samarbetsråds yttrande: ”det behövs någon form av samordnade funktion på nationell nivå. Funktionen kan behövas för att koordinera det regionala arbetet, bygga nätverk, stå för en nationell kunskapsinhämtning, ha överblick över relevanta föremål i museernas samlingar, initiera och producera gemensamma utställningar med mera. Vi tror även att en sådan funktion skulle vara lämplig för att initiera forskning och stå för deltagande i internationella nätverk om Förintelsen”. innehåller en rad olika arkiv med handlingar, fotografier och i vissa fall föremål som rör flyktingar. Handlingarna har uppkommit såväl genom olika myndigheters handlingar som genom privatpersoners egna handlingar och insamlingar.