sou · H8B34 · 2020-01-29 00:00:00 — När det gäller en tillståndsdom till en ny förbränningsanläggning med en nominell elektrisk effekt på eller mer ska den, förutom de allmänna krav som ställs på en tillståndsdom, även inne- hålla villkor om att utrymme ska avsättas vid anläggningen för den utrustning som behövs för att avskilja och komprimera koldioxid om det dels är lämpligt med hänsyn till skyddet för människors hälsa och miljön att avsätta ett sådant utrymme, dels är tekniskt och eko- nomiskt möjligt att eftermontera utrustning för koldioxidavskilj- ning. Det ska även framgå om en lämplig lagringsplats finns tillgäng- lig för koldioxid från anläggningen och om transport av koldioxid från anläggningen till en sådan lagringsplats är tekniskt och ekono- miskt genomförbar.72 6922 kap. 1 b och 1 c §§ . 7022 kap. 4 och 21 a §§ . 7122 kap. 25 d § . 7222 kap. 25 e § . Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS Villkor får föreskrivas för att hindra koldioxidutsläpp I finns ett förbud mot att besluta om villkor om be- gränsning av utsläpp av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkolväten eller att reglera använd mängd fossilt bränsle i syfte att begränsa koldioxidutsläpp om dessa utsläpp omfattas av tillståndsplikt enligt lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. Trots detta förbud får villkor föreskrivas för att hindra utsläpp från geologisk lagring av koldioxid eller från avskiljning, komprimering eller transport av koldioxid.73 Ekonomisk säkerhet måste ställas innan tillstånd ges Tillstånd till geologisk lagring av koldioxid ska för sin giltighet göras beroende av att verksamhetsutövaren ställer säkerhet eller vidtar någon annan lämplig åtgärd för att säkerställa fullgörandet av de skyldigheter som gäller för verksamheten enligt , lagen om handel med utsläppsrätter samt de föreskrifter och tillstånds- villkor som har meddelats med stöd av dessa lagar. En säkerhet får ställas efter hand enligt en plan som vid varje tid tillgodoser det aktu- ella behovet av säkerhet. När en säkerhet ställs ska den prövas av till- ståndsmyndigheten. Säkerheten ska godtas om den visas vara betryg- gande för sitt ändamål.74 Villkor om säkerhet ska kunna ändras eller upphävas om det kan antas att den säkerhet som ställts är tillräcklig eller är större än vad som behövs.75 Områdes- och artskydd samt bygglov Det krävs ett särskilt tillstånd om en verksamhet eller åtgärd på ett betydande sätt kan påverka ett Natura 2000-område.76 Det kan även bli aktuellt med olika dispenser från strandskydd, biotopskydd, 7316 kap. 2 c § . 7415 kap. 37 § . 7524 kap. 5 § 12 p . 767 kap. 28 a § . Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS naturreservat med flera områdesskydd77 samt artskyddsdispens78. Dessutom kan det behövas bygglov, rivningslov eller marklov.79 geologiska undersökning och är tillsynsmyndigheter SGU har ansvar för tillsynen av om geologisk lagring av koldioxid sker i Sverige80 och ansvarar för tillsynen i fråga om koldioxidavskiljning om tillsynen inte överlåtits till en nämnd.81 Tillsynsmyndigheter över områdes- och artskydd samt bygg- lov är , nämnd respektive Skogsstyrelsen.82 Förordningen om geologisk lagring av koldioxid När CCS-direktivet genomfördes i svensk lagstiftning konstaterade regeringen att även om det kommer att krävas många specialregler för koldioxidlagring är huvuddelen av miljöbalkssystemet ändå möj- ligt att tillämpa på koldioxidlagring utan några ändringar.83 En stor del av dessa specialregler infördes genom en ny förordning om geo- logisk lagring av koldioxid. Syftet med förordningen är att geologisk lagring av koldioxid ska ske på ett miljömässigt säkert sätt, vilket innebär permanent inne- slutning av koldioxid på ett sätt som förhindrar eller i möjligaste mån eliminerar negativa effekter och eventuella risker för miljön och människors hälsa.84 Förordningen är endast tillämplig på geologisk lagring av koldioxid som avser en sammanlagd planerad lagring av koldioxid. Den är alltså inte tillämplig på lagring av en mindre mängd eller lagring för forskningsändamål – verksamheter som dock är tillståndspliktiga enligt miljöprövningsförordningen. För- utom tillämpningsområde och relevanta definitioner innehåller för- ordningen detaljerade bestämmelser som reglerar hur verksamhets- 788 kap. och artskyddsförordningen (2007:845) 799 kap. (2010:900). 802 kap. 26 a § miljötillsynsförordningen (2011:13). 812 kap. 29 § 1 p. miljötillsynsförordningen. 822 kap. 7–10 §§ miljötillsynsförordningen. 2011/12:125 s. 49. 841 § förordningen om geologisk lagring av koldioxid. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS utövaren ska göra för att bedöma lämpligheten av en möjlig lagrings- plats.85 I förordningen finns även bestämmelser om att det krävs tillstånd och olika planer samt ekonomisk säkerhet. Vidare ställs det krav på den avskilda koldioxidens sammansättning.86 Den innehåller också handlingsregler för verksamhetsutövare och prövningsmyndighet när det gäller tillstånd, övervakning, kon- troll och miljörapportering samt vilket ansvar och vilka skyldigheter verksamhetsutövaren har vid läckage av koldioxid och efter stäng- ning.87 Flera bestämmelser riktar sig till tillsynsmyndigheten och rör bl.a. förutsättningar för stängning av lagringsplatsen, överföring av ansvar från verksamhetsutövare till tillsynsmyndighet och åter- kallelse av tillstånd.88 Efter att Europeiska kommissionen haft synpunkter på brister i genomförandet av CCS-direktivet i en s.k. EU-pilotförfrågan som kom in till och ytterligare en gjordes vissa ändringar i förordningen . Änd- ringarna avsåg bl.a. definitionerna, övervakningsplanerna och om- givande lagringskomplex.92 geologiska undersökning är tillsynsmyndighet SGU har ansvar för tillsynen om geologisk lagring av koldioxid sker i Sverige.93 I förordningen anges vad som åvilar tillsynsmyndigheten. Där finns också bemyndiganden för tillsynsmyndigheten att med- dela föreskrifter som rör frågor om rapportering och avgifter vid ansvarsöverföring samt skyldighet för verksamhetsutövaren att lämna uppgifter om den stängda anläggningen. kan även ta ut en tillsynsavgift för lagring av koldioxid.94 852–25 §§ förordningen om geologisk lagring av koldioxid. 8626–41 §§ förordningen om geologisk lagring av koldioxid. 8742–43, 45–47 och 51 §§ förordningen om geologisk lagring av koldioxid. 8844, 48–50, 52–67 och 69–81 §§ förordningen om geologisk lagring av koldioxid. 89Dnr M2016/01272/R. 90Dnr M2016/03037/R. 91Dnr M2017/03292/R. 932 kap. 26 a § miljötillsynsförordningen (2011:13). 94Bilagan till förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS Lagen om kontinentalsockeln tillämpas på havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde samt inom de områden utanför sjöterritoriet som framgår av en koordinatlista för kontinentalsock- elns yttre avgränsningslinje som finns i bilaga 3 till lagen (2017:1272) om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner.95 Rätten att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar tillkommer sta- ten. Det som sägs i lagen om att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar gäller även för geologisk lagring av kol- dioxid.96 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela tillstånd för annan än staten att genom geofysiska mät- ningar, borrning eller på annat sätt utforska kontinentalsockeln och utvinna naturtillgångar från denna. Tillstånd får dock inte meddelas till olje- eller gasverksamhet.97 Ett tillstånd ska avse ett bestämt om- råde och . Ett tillstånd till geologisk lagring av koldioxid behöver dock inte bestämmas till och ska förenas med de villkor som behövs för att skydda allmänna intressen och enskild rätt. Giltighetstiden för ett tillstånd att utforska kontinentalsockeln för geologisk lagring av koldioxid ska inte vara längre än vad som bedöms nödvändigt för att genomföra den avsedda undersökningen, men giltighetstiden kan förlängas under vissa förutsättningar.98 Om någon har fått ett tillstånd att utforska kontinentalsockeln för geo- logisk lagring av koldioxid får inte någon annan ges tillstånd att ut- forska eller använda området i samma syfte.99 Vid prövning av tillstånd enligt kontinentalsockellagen tillämpas även vissa bestämmelser i , bl.a. allmänna hänsynsregler och bestämmelser om hushållning med mark- och vattenområden.100 951 § lagen om kontinentalsockeln. 962 och 2 b §§ lagen om kontinentalsockeln. 973 § lagen om kontinentalsockeln. 983 c § lagen om kontinentalsockeln. 993 och 3 d §§ lagen om kontinentalsockeln. 1002 a, 3 a, 4 a och 10 a §§ lagen om kontinentalsockeln. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS geologiska undersökning och är tillsynsmyndigheter SGU är tillsynsmyndighet över efterlevnaden av föreskrifter och villkor för tillstånd enligt lagen, förutom över undervattenskablar och rörledningar där utövar tillsyn.101 Koldioxid som ska lagras geologiskt måste transporteras från avskilj- ningen till lagringsplatsen. Transporten kan ske genom rörledningar från den anläggning där koldioxiden avskiljs till en lagringsplats under havsbotten eller till en hamn för vidare transport med fartyg. Dessa rörledningar kan behöva dras på fastigheter som ägs av andra än verksamhetsutövaren. Enligt ledningsrättslagen kan den som har behov av en ledning få ledningsrätt. Det är en sakrättsligt skyddad rätt att dra fram och använda olika slags ledningar på en annans fastighet och ledningar som transporterar koldioxid omfattas av lagen.102 Det är också möj- ligt att transportera koldioxid åt någon annan, enligt ledningsrätts- lagen.103 Det finns dock vissa begränsningar om var ledningsrätter får upp- låtas. Upplåtelse får t.ex. inte ske i strid mot en detaljplan eller mot- verka naturvårdsföreskrifter.104 prövar frågor om ledningsrätt vid en förrättning. Ledningsrättslagen är endast tillämplig ut till gränsen mellan enskilt och allmänt vatten och alltså inte inom allmänt vattenområde, inom ekonomiska zon eller på kontinentalsockeln. Lagen om kontinentalsockeln gäller från gränsen mellan enskilt och all- mänt vatten fram till lagringsplatsen.105 1012 och 2 a §§ kontinentalsockelförordningen (1966:315) och 15 a § lagen om kontinental- sockeln. 1022 § 4 p. ledningsrättslagen. 10311 a § ledningsrättslagen. 1048–10 §§ ledningsrättslagen. 2011/12:125 s. 81. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS Ledningsrätt är en särskild rätt att få dra fram en ledning. Tillsynen över rörledningar för transport av koldioxidströmmar utövas av på land och fram till territorialgränsen enligt lagen om vissa rörledningar106 och av från territorialgränsen enligt lagen om kontinentalsockeln.107 Lagen om vissa rörledningar Enligt lagen om vissa rörledningar krävs det i de flesta fall ett särskilt tillstånd, en s.k. koncession, för att dra fram och använda en rör- ledning för transport av koldioxid som ska lagras geologiskt.108 Regeringen meddelar koncession efter att Energimarknadsinspek- tionen har berett ansökan.109 En koncession får inte strida mot en detaljplan eller områdesbestämmelser, och vid prövning av konces- sioner ska vissa bestämmelser i tillämpas, bl.a. annat de allmänna hänsynsreglerna, bestämmelserna om hushållning med mark- och vattenområden och om miljöbedömningar.110 Koncessionen ska gälla ledning med en i huvudsak bestämd sträckning och gälla för . Giltighetstiden får bestämmas till längst med möjlighet till förlängning med i taget.111 Den som har koncession för en rörledning för transport av koldioxid är skyldig att på skäliga villkor transportera koldioxid åt andra om ledningen har kapacitet för det. Vid bedömningen av om villkoren är skäliga ska hänsyn tas till rörledningens kapacitet, behovet av att samordna olika tekniker, koncessionshavarens och andras behov av rörledningens kapacitet samt påverkan på andra som använder rör- ledningen eller driver en verksamhet som har samband med rörled- ningen. Om koncessionshavaren nekar att transportera koldioxid åt annan på grund av bristande kapacitet eller för att anslutning inte är möjlig ska koncessionshavaren ange skälen för sitt nekande och mot 10619 § förordningen om vissa rörledningar. 10715 a § lagen om kontinentalsockeln och 2 a § kontinentalsockelförordningen. 1081 § lagen om vissa rörledningar. 1091–7 a §§ förordningen (1978:164) om vissa rörledningar. 1104 § lagen om vissa rörledningar. 1115 och 5 a §§ lagen om vissa rörledningar. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS skälig ersättning göra de förbättringar som behövs för att möjliggöra transport åt andra med vissa undantag. prövar frågor om skyldighet att ombesörja transport åt annan.112 Bestämmelserna om transporter åt annan ska även tillämpas på rör- ledningar som fortsätter utanför svenskt territorium eller går till en lagringsplats på kontinentalsockeln.113 Tillsynen över rörledningar för transport av koldioxidströmmar ut- övas av som utövar tillsyn på land och fram till territorialgränsen enligt lagen om vissa rörledningar,114 och tillsynen från territorialgränsen utövas av enligt lagen om kontinentalsockeln.115 Lagen om ekonomiska zon Lagen om ekonomiska zon är tillämplig på de områden utanför sjöterritoriet som framgår av bilaga 4 till lagen om Sveriges sjöterritorium och maritima zoner. Det krävs tillstånd av regeringen för att utforska, utvinna eller på annat sätt nyttja naturtillgångar, uppföra eller använda konstgjorda öar samt i kommersiellt syfte uppföra eller använda anläggningar eller andra inrättningar i den ekonomiska zonen.116 Eftersom geologisk lagring av koldioxid kräver tillstånd enligt och lagen om kontinentalsockeln finns ett undantag i lagen om ekonomiska zon om att tillstånd enligt den lagen inte krävs för geologisk lagring av koldioxid.117 Till skydd för den miljön finns det dock en upplysning i lagen om att vissa av regler ska tillämpas på geologisk lagring av koldioxid.118 1128 b, 8 c och 8 d §§ lagen om vissa rörledningar. 11310 b § lagen om kontinentalsockeln. 11419 § förordningen om vissa rörledningar. 11515 a § lagen om kontinentalsockeln och 2 a § kontinentalsockelförordningen. 1165 § lagen om ekonomiska zon. 1175 c § lagen om ekonomiska zon. 1183 § lagen om ekonomiska zon. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS är tillsynsmyndighet enligt lagen om eko- nomiska zon.119 Lagen om handel med utsläppsrätter EU:s system för handel med utsläppsrätter är ett styrmedel för att minska utsläppen av växthusgaser. Regelverket för handelssystemet finns i EU:s handelsdirektiv. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom lagen om handel med utsläppsrätter och förordningen om handel med utsläppsrätter samt svenska föreskrifter och EU-för- ordningar som gäller som svensk lag. Lagen om handel med utsläppsrätter reglerar förutsättningarna för handel med rätt att släppa ut växthusgaser, s.k. utsläppsrätter. I lagen finns bestämmelser om tillstånd och andra krav för att få släppa ut växthusgaser, om tilldelning, registrering och redovisning av utsläppsrätter samt om handel med andra tillgodohavanden för utsläpp av växthusgaser.120 Utsläpp av växthusgaser definieras som frigörande i atmosfären av koldioxid, dikväveoxid eller perfluorkol- väten från en eller flera källor belägna inom en anläggning eller från ett luftfartyg. Koldioxidekvivalent definieras som den mängd dikväve- oxid eller perfluorkolväten som medför en lika stor klimatpåverkan som utsläpp av ett ton koldioxid.121 Med en handelsperiod avses någon av perioderna 2005–2007, 2008–2012 eller 2013–2020.122 Det krävs tillstånd för utsläpp av växthusgaser för vissa angivna verksamheter, och utgångspunkten är att utsläpp av växthusgaser inte får ske från anläggningar som omfattas av systemet, om inte ett särskilt tillstånd finns. prövar frågor om tillstånd till utsläpp av växt- husgaser och ska ge ett sådant tillstånd om den anläggning som verksamheten bedrivs på har tillstånd enligt och verk- samhetsutövaren bedöms kunna övervaka och rapportera verksam- hetens utsläpp av växthusgaserna på ett tillförlitligt sätt.123 Den som 1198 § förordningen (1992:1226) om ekonomiska zon. 1201 kap. 1 § lagen om handel med utsläppsrätter. 1211 kap. 2 b § lagen om handel med utsläppsrätter. 1221 kap. 2 f § lagen om handel med utsläppsrätter. 1232 kap. 3 och 5 §§ lagen om handel med utsläppsrätter och 2 § förordningen om handel med utsläppsrätter. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS har tillstånd till utsläpp av växthusgaser får ansöka om tilldelning av utsläppsrätter . Under innevarande handels- period (2013–2020) ska av det totala antalet ut- släppsrätter auktioneras ut. I är det Riksgälden som ansvarar för att ta emot intäkter från auktionerna av utsläppsrätter. Utsläpps- rätten gäller endast den period för vilken den är utfärdad.124 Regeringen upprättar en nationell fördelningsplan som anger hur utsläppsrätterna ska fördelas. Den nationella fördelningsplanen ska godkännas av Europeiska kommissionen.125 En verksamhetsutövare är skyldig att genom beräkning eller mätning övervaka sina utsläpp och ge in en verifierad rapport om utsläppen. Verksamhets- utövaren är också skyldig att överlämna det antal utsläpps- rätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen från anläggningen. Överlämnandet ska ske och avse utsläppen det närmast föregående kalenderåret.126 Skyldigheten att överlämna ut- släppsrätter gäller dock inte om en kontrollör har verifierat att ut- släpp är avskilda och transporterade till en anläggning för sådan geo- logisk lagring av koldioxid som kräver tillstånd enligt miljöbalken.127 Förordningen om handel med utsläppsrätter Av förordningen om handel med utsläppsrätter framgår att med avfallsenergianläggning avses en stationär eller mobil anläggning vars huvudsakliga ändamål är att alstra energi eller tillverka material och där avfall nyttjas som normalt bränsle eller tillskottsbränsle, eller där avfall värmebehandlas i syfte att bortskaffa det (6 §). Det krävs tillstånd för utsläpp av växthusgaser för de verksam- heter som beskrivs i förordningens bilaga 2. Detta gäller dock inte utsläpp från en anläggning där det uteslutande används biomassa vid förbränning eller en anläggning där man förutom vid start och stäng- ning uteslutande använder biomassa vid förbränning. Trots detta krävs tillstånd för utsläpp av växthusgaser från en anläggning som använder biomassa om anläggningen är kopplad till ett fjärrvärmenät på över (17 a §). 1243 kap. 1 § och 4 kap. 2 § lagen om handel med utsläppsrätter. 1253 kap. 2 och 3 §§ lagen om handel med utsläppsrätter. 1265 kap. 1 § och 6 kap. 1 § lagen om handel med utsläppsrätter. 1276 kap. 1 b § lagen om handel med utsläppsrätter. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS Bilaga 2 innehåller bl.a. följande beskrivningar av verksamheter med utsläpp av växthusgaser. Utsläpp av koldioxid från en förbränningsanläggning som har en sammanlagd installerad tillförd effekt över , eller har en installerad tillförd effekt under och är ansluten för leve- rans till ett fjärrvärmenät med en sammanlagd installerad tillförd effekt över , och som är godkänd av Europeiska kommis- sionen enligt artikel 24 i handelsdirektivet. En förbränningsanläggning för förbränning av farligt avfall eller hushållsavfall omfattas endast om anläggningen är en avfallsenergianläggning (beskrivning 1).128 Utsläpp av koldioxid från en anläggning för tillverkning av pappers- massa av trä eller andra fibermaterial (beskrivning 16). Utsläpp av koldioxid från en anläggning för tillverkning av papper eller kartong, om produktionskapaciteten överstiger per dag (beskrivning 17). Utsläpp av koldioxid från anläggningar som avskiljer koldioxid, från rörledningar129 som transporterar koldioxid till en lagringsplats och från lagringsplatser av koldioxid ingår i systemet för handel med utsläppsrätter i nuvarande handelsperiod (beskrivning 25, 26 och 27). utövar tillsyn om inte är till- synsmyndighet.130 Förhållandet mellan och utsläppshandelssystemet mål är att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö där människans rätt att förändra och bruka naturen är knuten till ett förvaltaransvar. I balken finns därför regler till skydd för människors hälsa och miljön, värdefulla natur- och kulturmiljöer och den biologiska mångfalden. Vidare finns regler som ska trygga 128Med hushållsavfall och farligt avfall avses detsamma som i 15 kap. 2 § och i avfallsförordningen. 129Övriga transportmetoder ingår inte. 1307 kap. lagen om handel med utsläppsrätter och 2 a § förordningen om handel med ut- släppsrätter. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS en god hushållning med mark- och vattenresurser och där åter- användning och återvinning och annan hushållning med råvaror, material och energi ska främjas så att ett kretsloppsanpassat samhälle uppnås.131 regler ska tillämpas vid all verksamhet och alla åtgärder som har betydelse för balkens mål, och alla som bedriver eller avser att bedriva en verksamhet eller vidta en åtgärd är skyldiga att visa att de iakttar de förpliktelser som följer av de rättsligt bin- dande principer och allmänna hänsynsregler i 2 kap. . Skälet till att vissa miljöfarliga verksamheter ska tillståndsprövas är att det bidrar till att mål uppnås. har genomgått stora förändringar sedan den trädde i kraft, bl.a. för att leva upp till åtaganden inom EU och inter- nationellt. Flera EU-rättsakter och internationella miljöavtal har ge- nomförts genom balken. Till exempel kommer bestämmelserna om tillståndsprövning av miljöfarliga verksamheter bl.a. från Europaparla- mentets och rådets direktiv /75/EU av om industriutsläpp (industriutsläppsdirektivet) som ersatte Europa- parlamentets och rådets direktiv /1/EG av om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (IPPC-direktivet). Tillståndsprövningen enligt industriutsläppsdirektivet utgår ifrån ett integrerat synsätt där alla miljöaspekter prövas i ett sammanhang. Huvudregeln i direktivet är att en anläggning ska ha tillstånd för att säkerställa att anläggningen drivs enligt allmänna principer för verk- samhetsutövarens grundläggande skyldigheter, t.ex. krav på använ- dande av bästa tillgängliga teknik samt krav på avfallshantering och energieffektivitet. Handelsdirektivet har skapat ett utsläppshandelssystem för växt- husgaser inom EU för att på ett kostnadseffektivt och ekonomiskt effektivt sätt minska utsläppen av växthusgaser.132 Det krävs tillstånd för växthusgasutsläpp för särskilt angivna anläggningar med sådana utsläpp.133 Genom utsläppshandelssystemet ska växthusgasutsläppen successivt minska, för att slutligen upphöra. I syfte att undvika dubbelprövning anges i industriutsläppsdirek- tivets ingress (9) att tillståndet för en anläggning som omfattas av handelsdirektivet inte bör ange något gränsvärde för direktutsläpp 1311 kap. 1 § . 132Artikel 1 i handelsdirektivet. 133Artikel 4 i handelsdirektivet. Brister och hinder i lagstiftningen för CCS inklusive bio-CCS av de växthusgaser som anges i bilaga I till direktivet, utom när det är nödvändigt för att se till att en betydande lokal förorening undviks eller när en anläggning är undantagen från det systemet. Dock anges vidare i ingressen (10) att direktivet inte hindrar medlemsstaterna från att ha kvar eller införa strängare skyddsåtgärder, exempelvis ut- släppskrav för växthusgaser, under förutsättning att dessa åtgärder är förenliga med fördragen och att kommissionen underrättats i en- lighet med artikel 193 i EUF-fördraget.