sou · H8B375 · 2020-12-11 00:00:00 — 3Bygglovsprövningen för en åtgärd som ligger i ett område som omfattas av detaljplan begränsas därför normalt främst till frågan om åtgärden uppfyller förutsättningarna i 2 kap. 6 § 1 st. 1 (anpassningskravet), 3 st. (varsamhetskravet) och 8 och 9 §§ (omgivningskravet) samt vissa krav enligt 8 kap. PBL. 1985/86:1 s. 618, prop. 1989/90:37 s. 56 och prop. 2013/14:126 s. 179. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus ningen måste göras utifrån vad som framstår som planens övergrip- ande syfte. Möjlighet att medge bygglov som avviker från detaljplanen fördes in i den äldre (1987:10), förkortad ÄPBL, och ersatte tidigare möjligheter att bevilja så kallade dispenser från gäll- ande planbestämmelser. I praktiken innebar avskaffandet av dispenser en begränsning av möjligheterna till avvikelser från detaljplan. Motivet för denna begränsning var att byggandet i väsentlig grad skulle regleras genom omsorgsfullt beredda, lokalt förankrade och politiskt beslutade detaljplaner.5 Risken för överprövning, dvs. om berörda grannar har invändningar eller inte, har betydelse för om bygglov medges som avvikelse eller inte. Av 9 kap. 31 d § PBL framgår att om avvikelser har godtagits enligt 30 § första stycket 1 b, 31 b eller 31 c §, ska en sam- lad bedömning göras av den avvikande åtgärd som söks och de som har godtagits. Vidare krävs enligt 9 kap. 31 e § att åtgärden inte begränsar någon rättighet eller pågående verksamhet i omgiv- ningen, och inte medför betydande miljöpåverkan. Prövningen av om en avvikelse är godtagbar bedömer om det är lämpligt att ge bygglov för en åtgärd som avviker från detaljplan. Frågan om en avvikelse kan god- tas måste alltid bedömas från fall till fall. Om en avvikelse är god- tagbar eller inte förutsätter en samlad bedömning i det enskilda bygglovsärendet, både när det gäller åtgärdens lämplighet och i vilken utsträckning den kan anses rymmas inom planens syfte. Godtagbara avvikelser ska ha en så begränsad påverkan att en planändring inte behövs. Avvikelsen kan vara liten och förenlig med detaljplanens syfte men det kan ändå finnas skäl till varför det inte är lämpligt att medge avvikelsen. En avvägning mellan de intressen som talar för åtgärden och de motstående allmänna och andra intressen som skyddas av PBL eller annan lagstiftning måste göras. Mark- och har i flera fall gjort en annan lämplighetsbedömning än byggnadsnämnd- erna.6 har senast genom dom 1985/86:1 s. 147. Mark- och dom i mål nr P 7907-15 och dom i mål nr P 2185-17. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus imål Ö 435-20, tydliggjort att vid en prövning enligt undantags- reglerna om avvikelse från en detaljplan ska det göras en komplet- terande lämplighetsbedömning, varvid kommunens uppfattning ska ges särskild vikt. Målet gällde förutsättningarna för att med tillämp- ning av 9 kap. 31 b eller 31 c § PBL bevilja bygglov för uppförandet av bland annat ett telekommunikationstorn på mark som enligt detalj- plan inte ska bebyggas. Av förarbetena framgår att vid prövningen bör särskilt övervägas ivilken utsträckning och på vilket sätt en avvikelse kan få prejudi- cerande effekter.7 En åtgärd som kan vara godtagbar på en fastighet, kan leda till en oacceptabel miljöförändring om åtgärden upprepas på flera fastigheter i området. Mark- och har i flera avgöranden konstaterat att en åtgärd kan få prejudicerande effekter och att bygglov därför inte har kunnat ges.8 Att en detaljplan är gammal och uppfattas som inaktuell ska inte beaktas vid bedömningen av om en åtgärd strider mot gällande detalj- plan. En inaktuell och gammal detaljplan ska tillämpas fram till dess att planen ändras eller en ny plan antas.9 Avvikelsen ska inte bedömas i absoluta tal och mått utan avvik- elsens art och storlek måste bland annat relateras till skalan och karaktären hos miljön. En större ökning av byggnadsytan kan därför godtas inom ett villaområde med stora tomter medan en betydligt mindre ökning i ett område för fritidshus inte är godtagbar om den medför en ökad möjlighet till permanentboende inom området (se prop. 1989/90:37 s. 56). Med åtgärder som är nödvändiga för att om- rådet ska kunna bebyggas avses, enligt förarbetena, till exempel att anlägga en mindre transformatorstation på mark som inte får be- byggas just i syfte att försörja området med el i samband med att området bebyggs (prop. 2013/14:126, s. 179). Om en åtgärd medför flera små avvikelser från en detaljplan kan det innebära att de sammantaget inte kan accepteras som en liten avvikelse även om varje avvikelse för sig skulle kunna godtas som en liten avvikelse.10 2013/14:126 s. 185. 8Se Mark- och dom i mål nr P 1119-12, dom i mål nr P 5529-15 och dom i mål nr P 1257-19. 9Se Mark- och dom i mål nr P 3502-12. Mark- och dom i mål nr P 11219-12. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus Vad som utgör ”liten avvikelse” (31 b § 1) Om en avvikelse ska betraktas som liten enligt 9 kap. 31 b § PBL beror på förhållandena i det enskilda fallet. Rättspraxis är omfatt- ande. I förarbetena till plan- och bygglag, där det i mot- svarande bestämmelse talades om ”mindre avvikelse”, angavs att en mindre avvikelse kunde vara att placera en byggnad in på punktprickad mark, att överskrida högsta tillåtna byggnadshöjd av byggnadstekniska skäl eller att överskrida tillåten byggnadsarea för att uppnå en bättre planlösning.11 Bedömningen av vad som utgör en liten avvikelse måste göras mot bakgrund av samtliga omständig- heter i det enskilda fallet. Det räcker alltså inte att se till avvikelsens storlek i absoluta mått och tal. Också avvikelsens effekter i olika hänseenden har betydelse. Bedömningen av om en avvikelse är liten ska inte göras utifrån enbart absoluta mått och tal utan en bedömning får göras av avvik- elsen i förhållande till den omgivande miljön.12 Avvikelsens art och storlek måste relateras till skalan och karaktären i området. Om- rådets karaktär får inte förändras genom att en liten avvikelse med- ges. Vid prövningen av om det är fråga om en liten avvikelse ska beaktas om avvikelsen kan få s.k. prejudicerande effekt och om det finns klarläggande utredning som visar att en mer planenlig placering inte är möjlig.13 Nedan redogörs för olika planavvikelser och vad som avgör om av- vikelserna kan godtas som en liten avvikelse vid en bygglovsprövning. Att bygga större än den area som är tillåten i detaljplanen kan vara en liten avvikelse. Mark- och , , har i flera fall prövat om en avvikelse från den area som tillåts enligt detaljplan är en liten avvikelse. Av rättsfallen framgår att omständigheterna i det enskilda ärendet är av stor vikt och att det alltid är en bedömning i det enskilda fallet. Enligt rättspraxis går det inte att säga att ett visst procentuellt överskridande av arean alltid är en liten avvikelse. 1985/86:1 s. 714. Mark- och dom i mål nr P 4499-15. 13Jfr RÅ 1990 ref 53 II. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus på omständigheter som har haft betydelse för bedömningen är om- givningens skala och karaktär samt om avvikelsen har behövts för att ge byggnaden en bättre planlösning eller av byggnadstekniska skäl.14 En liten avvikelse kan medges för att tillåta att byggnadshöjden överskrids. Mark- och , , har prövat om avvikelse från byggnadshöjden utgör en liten avvikelse. Även här framgår av rättspraxis att omständigheterna i det enskilda ärendet är av stor vikt. Det går inte att slå fast att ett visst pro- centuellt överskridande av höjden alltid är en liten avvikelse. Vid bedömningen av avvikelse avseende tillåten byggnadshöjd har om- ständigheter i omkringliggande bebyggelse och om avvikelsen har behövts på grund av byggnadstekniska skäl betydelse.15 Mark- och , , har i flera fall konstaterat att det inte är en liten avvikelse att bygga fler våningar än vad som medges i detaljplanen. Ett flerbostadshus med fyra våningar bedömdes inte kunna godtas som en liten avvikelse då detaljplanen endast tillät tre våningar.16 Ett bostadshus med två våningar bedömdes inte kunna godtas som liten avvikelse då detaljplanen endast tillät byggnader i en våning. Det saknade betydelse att byggnadens byggnadshöjd under- steg den högsta tillåtna byggnadshöjden.17 14Mark- och dom i mål nr P 11778-17 och dom i mål nr P 601-13. 15Mark- och dom i mål nr P 4743-12. 16Se Mark- och dom i mål nr P 2126-15. 17Se Mark- och dom i mål nr P 1287-12. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus Avstånd till gräns och annan byggnad Att bygga närmare gräns än vad detaljplanen medger kan godtas som liten avvikelse. Mark- och har i flertalet avgör- anden prövat om ett visst avstånd till gräns är en liten avvikelse. Av rättspraxis framkommer att det har betydelse hur stor del av den aktuella åtgärden som kommer att vara placerad närmare gräns än det föreskrivna avståndet i planen.18 Om avståndet mellan byggnader är reglerat i en detaljplan kan ett kortare avstånd än vad detaljplanen medger vara en liten avvikelse. Mark- och har i flera avgöranden prövat om ett visst avstånd mellan byggnader är en liten avvikelse.19 Bygglov kan ges för en byggnad trots att byggnadens utformning avviker från en detaljplan om avvikelsen godtas som en liten avvik- else. Bedömningen om det är fråga om en liten avvikelse är beroende av åtgärdens omfattning och den påverkan som åtgärden skulle få för byggnadens karaktär och för stadsbilden. Vidare är det beroende av om ett medgivande skulle kunna få en så kallad prejudicerande effekt på området.20 18Se Mark- och dom i mål nr P 10682-15. Mark- och dom i mål nr mål nr P 7512-16. 20Se Mark- och dom i mål nr P 5918-16. Bygglov kunde inte ges för inglasning av 33 balkonger. Enligt detaljplanen fick utskjutande balkonger inte glasas in i efterhand. Samtliga balkonger i ansökan var utskjutande vilket innebar att den sökta åtgärden inte var förenlig med detaljplanen. Med hänsyn till åtgärdens omfattning och den påverkan som en inglasning skulle få för byggnadens karaktär och för stadsbilden be- dömdes avvikelsen inte vara liten. Vidare bedömdes att bygglov inte kunde ges då ett medgiv- ande skulle kunna få en prejudicerande effekt på området. I en annan dom, Mark- och miljö- överdomstolens dom i mål nr P 5096-18, prövades om bygglov kunde ges för om- och tillbyggnad av ett flerbostadshus. Detaljplanen angav att den minsta tak- vinkeln skulle vara och att taket skulle utformas som sadeltak. Byggnadens takvinkel skulle överensstämma med planbestämmelsen förutom en mindre del av taket som skulle ha en takvinkel på . Mark- och bedömde att avvikelsen var liten och förenlig med detaljplanens syfte. Åtgärden överskred dock även tillåten byggnadsarea vilket bedömdes inte utgöra en liten avvikelse och bygglov kunde därför inte ges. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus Vad som utgör begränsade åtgärder som är nödvändiga för en ändamålsenlig användning eller bebyggelse av området (31 b § 2) Enligt 9 kap. 31 b § 2 PBL kan även en åtgärd som inte utgör en liten avvikelse godtas, om den är av begränsad omfattning och nödvändig för att ett område ska kunna användas eller bebyggas på ett ända- målsenligt sätt. Avvikelsen infördes genom en lagändring med motivet att det borde vara möjligt att åstadkomma avvikel- ser som är nödvändiga för att tillgodose behov som inte förutsågs när detaljplanen utformades, under förutsättning att behoven fram- står som angelägna från allmän synpunkt.21 Som exempel nämndes anläggandet av en mindre transformatorstation på mark som enligt planen inte får bebyggas, i syfte att den bebyggelse som anges i planen ska kunna försörjas med el. Enligt regeringen var bestämmel- sen avsedd för fall där avvikelsen är nödvändig för att kompensera för brister i detaljplanen. Genom bestämmelsen är det möjligt att godta vissa åtgärder som avviker från en plan men som är nödvändiga för att tillgodose behov som inte förutsågs när detaljplanen utformades. Bestämmelsen gäller endast sådana nödvändiga åtgärder som är av ”begränsad omfattning”. Vilka åtgärder som kan tillåtas får bedömas utifrån förutsättningarna i det enskilda fallet, vad planen avser att möjliggöra, vad som redan tidigare finns på platsen och i omgivningen samt angelägenheten i de behov som förutsätter den nödvändiga åtgärden. Att åtgärden ska vara av begränsad omfattning innebär att åtgärden aldrig kan tillåtas bli ett dominerande inslag i förhållande till de åtgärder som planen avser att möjliggöra i övrigt.22 Vad som utgör ”angeläget gemensamt behov” och ”allmänt intresse” (31 c §) Möjligheten till avvikelse enligt 9 kap. 31 c § motiverades av att detaljplaner kan innehålla planbestämmelser som är inaktuella och i vissa fall föråldrade. Sådana planbestämmelser borde enligt regeringen inte få hindra önskvärda förtätningar och kompletteringar. Vid genomförandetidens utgång ansågs det ha gått så från det att planen antogs att det inte fanns skäl att tro att avvikelser från planen skulle kunna undergräva förtroendet för pla- 2013/14:126 s. 308. 2013/14:126 s. 309. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus neringen och de demokratiska processerna. När genomförandetiden har gått ut, borde därför utrymmet för avvikelser från detaljplanen allmänt sett vara större.23 Av förarbetena framgår att paragrafen är avsedd att kunna åsidosätta såväl i detaljplanen förekommande använd- ningsbestämmelser som egenskapsbestämmelser (dvs. bestämmelser som reglerar placering, utformning eller utförande av bebyggelse). Avvikelser från egenskapsbestämmelser framförs som lämpligare än att tillåta åtgärder som helt och hållet strider mot användningsbestäm- melser eller som väsentligt överskrider s.k. byggrättsgrundande bestäm- melser.24 8.6.2Behov av avvikelse för seriebyggda flerbostadshus Bedömning: En möjlighet till planavvikelse för seriebyggda fler- bostadshus behövs. Bygglov behöver kunna ges för seriebyggda flerbostadshus som avviker från gällande detaljplan och områdes- bestämmelser i större utsträckning än vad som är möjligt utifrån nuvarande lagstiftning. Kommunerna har stora möjligheter att påverka byggaktörers vilja att genomföra byggprojekt och bostadsbyggandet i stort. Befintliga detalj- planer kan innebära att ett standardiserat flerbostadshus inte kan uppföras vilket begränsar byggaktörer som bygger standardiserat att bygga i större volymer. Utredningen finner det både nödvändigt och motiverat att föreslå förändringar för kommunernas möjlighet att ge bygglov för flerbostadshus som byggs i en standardiserad process. Genom att främja byggandet av standardiserade flerbostadshus kan konkurrensen i bostadsbyggandet förbättras. Utredningen har påpekat att attityder förekommer som försvårar för utvecklandet av ett standardiserat bostadsbyggande, se kapitel 7. Om det finns ett motstånd mot standardiserad utformning av bostads- hus i kommunen så kommer av förklarliga skäl denna möjlighet inte att utnyttjas. Genom en lagstiftning som uttryckligen medger kom- munen att göra avvikelser från detaljplanen i syfte att få till stånd flerbostadshus som producerats i en standardiserad process blir det dock möjligt för byggaktörer att genomföra sådana byggprojekt i 2013/14:126 s. 181–182 och 309–310. 2013/14:126 s. 182. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus större utsträckning än . Lagstiftarens utpekande av standardi- serat bostadsbyggande som något som ska främjas kan även ha viss betydelse på så sätt att kommunerna får en mer positiv inställning till seriebyggande. Byggaktörer som utvecklar koncept som avser standardiserade och seriebyggda hus har sina egna olika konceptbyggnader vilka tar sig olika uttryck. För att främja dessa byggaktörers verksamhet och seriebyggande vill utredningen utöka möjligheterna till bygglov trots att byggnadens projekterade förutbestämda utformning avviker från detaljplan eller områdesbestämmelser. Eftersom det finns en varia- tion i uttryck redan nu i de flerbostadshus som är seriebyggda ser inte utredningen att möjligheten till planavvikelse skulle innebära att bebyggelsen blir likformig över hela landet. Olika seriebyggda hus kan och ser ofta olika ut. Kommunerna får en möjlighet att öka det kostnadseffektiva bostads- byggandet genom att standardiserat bostadsbyggande medges utan att ett planarbete krävs för att det ska bli möjligt. Förslaget moti- veras av att främja specifikt byggande av flerbostadshus som sker i en serie där byggnaderna projekteras och uppförs med på förhand bestämd utformning och egenskaper samt begränsade variations- möjligheter. Ett underliggande motiv är att seriebyggande av fler- bostadshus kan ge förutsättningar för en bättre konkurrens och att byggandet av bostäder med en lägre hyresnivå kan öka. Förslaget kan både ses som ett sätt att underlätta kommunernas arbete med bostads- försörjning och som ett sätt att öka utbudet av bostäder med en lägre hyresnivå i kommunen. Byggaktörer som bygger standardiserat anger att planbestämmelser i en detaljplan ofta är en anledning till att de inte kan få bygglov för det standardiserade husbyggnadskonceptet utan behöver göra vissa anpassningar eller uppföra ett unikt byggnadskoncept i stället. Det bekräftas även av de allmännyttiga kommunala bostadsbolag som utredningen har haft kontakt med (se vidare kapitel 5). De allmän- nyttiga bostadsbolagen har ofta inte möjlighet att avropa husbygg- nadskoncept utifrån ramavtal eftersom bygglov inte kan beviljas för en sådan husbyggnad utifrån detaljplanens reglering. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus kunna utnyttja byggrätten väljer då byggaktören att använda sig av en unik lösning i stället för en standardiserad husbyggnad. Standardiserade hus som byggs i en serie projekteras och kan sedan inte ändras eller anpassas. En utformning och egenskaper kan förvisso sägas vara bestämda på förhand även när det handlar om ett unikt byggprojekt. Skillnaden är att en byggherre som bygger unikt har möjlighet att projektera om och göra nödvändiga anpass- ningar utifrån de bedömningar som kommunen gör. En byggherre som bygger standardiserat, projekterar för att huset ska kunna upp- föras i en serie har inte samma möjlighet att anpassa projekteringen. Projekteringen går att ändra och påverka men det får mer kännbara konsekvenser för en byggaktör som bygger standardiserat. Om en ändring av byggnadens utformning eller egenskaper behöver göras så innebär det att produktionen behöver ställas om. Marknadsförut- sättningarna skiljer sig därför åt för seriebyggda husbyggnader och unika husbyggnader. Standardiserat bostadsbyggande som seriebygg- nad påverkas i högre grad av skillnader i kommuners agerande efter- som möjligheterna att anpassa projekteringen av byggnaden är be- gränsad. Av kapitel 7 framgår hur kommuners inställning, attityder, till standardiserat bostadsbyggande påverkar kommuners agerande. Skillnader i kommuners agerande består i olika tillämpning av PBL som det finns en skillnad i kommuners inställning till stan- dardiserat bostadsbyggande där det av naturliga skäl är lättare för en byggaktör som seriebygger att kunna genomföra sitt byggprojekt i en kommun som har en mer positiv inställning. Utifrån utredningens uppdrag och syfte har utredningen fokuserat på nyproduktion av flerbostadshus som byggs i en standardiserad process, byggs i serie. Företrädare för allmännyttiga kommunala bostadsbolag har angett att de skulle ha avropat ytterligare från det ramavtal som Allmännytta har tagit fram som gäller husbyggnadskoncept som Kombohus om det fanns förutsättningar för bygglov i detaljplanen. Utökade möjligheter för kommuner att ge bygglov behöver därför riktas in på seriebyggnad, byggande av standardiserade flerbostads- hus. En större marknad skulle skapas genom att de standardiserade koncepten blir möjliga att uppföra i större utsträckning. Det ger gynnsamma förutsättningar för byggaktörer som bygger kostnads- effektivt med standardiserade processer. Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus Byggaktörer kan arbeta med såväl unika som standardiserade hus- byggnadskoncept. Förslaget ger bättre förutsättningar för de bygg- aktörer som redan seriebygger flerbostadshus eftersom volymerna kan öka. Dessa byggaktörer får därför anledning att vidareutveckla byggprojekt där projekteringen görs med avsikten att flera fler- bostadshus med i grunden samma specifikation ska kunna uppföras på olika platser i landet. Byggaktörer som enbart bygger unikt får ökade incitament till att ta fram egna standardiserade husbygg- nadskoncept. Förslaget bidrar till en förbättrad konkurrens då det blir möjligt för fler byggaktörer att utveckla det standardiserade bostadsbyggandet. Det ger också de allmännyttiga kommunala bostads- bolagen större möjlighet att avropa på det ramavtal som finns (se kapi- tel 4) vilket gynnar ett effektivt byggande av bostäder både med hänsyn till tid och kostnader. Ett exempel på bestämmelser som begränsar möjligheten att uppföra standardiserade byggnadskoncept är planbestämmelser om byggnadshöjd och takvinkel. Ett sätt att främja byggaktörers verk- samhet som är inriktad på seriebyggda flerbostadshus är därför att ge kommunerna möjlighet att i fler situationer bevilja bygglov trots att det innebär en avvikelse från detaljplan. Hinder i nuvarande lagstiftning Möjligheten att bygga standardiserat styrs av vilka bestämmelser som finns i den detaljplan som gäller inom det område som ska be- byggas. Detaljplanen måste ge rätt förutsättningar för att seriebyggda flerbostadshus ska kunna uppföras. Flexibla detaljplaner där det regleras om byggande är lämpligt på platsen men gestaltningsfrågor lämnas till bygglovsskedet möjliggör för byggande av seriebyggda flerbostadshus. Reglering av byggnaders utformning i en detaljplan medför som regel att unika byggnadskoncept behöver tas fram efter- som byggherren inte kan utnyttja den byggrätt som detaljplanen medger fullt ut med ett standardiserat husbyggnadskoncept. Nuvar- ande lagstiftning ger inte ett tillräckligt tydligt stöd för de situationer där avvikelser bör kunna medges vid bygglovsprövningen inom detalj- planelagda områden. Av avsnitt 7.4.1 framgår att standardiserat bo- stadsbyggande genom uppförande av seriebyggda flerbostadshus för- svåras av detaljplaner med en hög detaljeringsgrad. Ofta kan det vara Bättre konkurrens genom seriebyggda flerbostadshus svårt att i det enskilda fallet motivera varför kommunen i dessa fall ska behöva lägga resurser på att ändra eller upphäva detaljplanen genom en omfattande process. Det är inte ändamålsenligt att önsk- värda förtätningar och kompletteringar hindras av inaktuella planer med uppenbart ålderdomliga bestämmelser. Om en planavvikelse inte är möjlig måste planen ändras. Detta medför ett betydande adm- inistrativt arbete. Utredningen uppskattar att kostnaderna blir mellan 2 000–högre per kvadratmeter när planen måste ändras, om hänsyn tas till både mark- och byggkostnader, se avsnitt 4.4.2. Kommunerna kan t.ex. behöva besluta att inte ge bygglov för åtgärder som anses lämpliga och önskvärda på grund av att de med- för otillåten avvikelse från detaljplanen. Kommunerna behöver således större möjligheter att göra avsteg från befintliga detaljplaner, i synnerhet äldre dito. Kommunerna be- höver särskilt få möjlighet att göra avsteg när det gäller nybyggnad av standardiserade, det vill säga seriebyggda flerbostadshus. Det öppnar upp för kommunerna att kunna låta fler bostäder byggas utan att för den skull behöva ändra gällande detaljplaner. Det skulle gynna stan- dardiserat bostadsbyggande då kravet på planenlighet ofta är en anled- ning till att byggherrar väljer att bygga unika koncept i stället för standardiserade. Otillräckliga möjligheter till avvikelse i nuvarande lagstiftning De möjligheter till avvikelse som finns i nuvarande lagstiftning är inte tillräckliga för att det ska skapas en marknad för seriebyggda flerbostadshus. Detaljplaneregleringen får därmed avgörande betydelse för de byggaktörer som bygger i en serie och fokuserar på kostnads- effektiv produktion.