sou · H8B312 · 2020-03-09 00:00:00 — Genom kapitaltäckningsdirektivet utvecklades de gällande bestämmelserna på området. I syfte att förbättra tillsynen över enskilda institut har det på euro- peisk nivå inrättats tre tillsynsmyndigheter – Europeiska bankmyndig- heten (), Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). Dessa tillsynsmyndigheter har bl.a. i uppgift att säkerställa att en samlad uppsättning harmoniserade regler och enhetliga till- synsrutiner tillämpas av de nationella tillsynsmyndigheterna. Vidare finns den s.k. (), som ansvarar för att övervaka det finansiella systemet som helhet i syfte att und- vika och förebygga systemrisker. ESRB fullgör sin uppgift genom att bl.a. ta fram rekommendationer. I 6 kap. 3 § första stycket tillsynslagen anges vilka myndigheter som i sin tillsynsverksamhet ska samarbeta och ut- byta information med, nämligen andra behöriga myndigheter, , , och myndigheter inom EES som har tillsyn över för- Bestämmelsen om samarbetsskyldighet har numera en generell utformning. Det anges att samarbete och informations- utbyte ska ske i den utsträckning som följer av medlemskap i utan att närmare precisera vilka rättsakter som avses. Om det i skulle uppstå en kritisk situation som kan även- tyra likviditeten på finansmarknaden eller stabiliteten i det finan- siella systemet i något land inom EES, ska i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information även med övriga berörda myndigheter inom EES, och i den utsträckning som följer av medlemskap i (6 kap. 3 § andra stycket tillsynslagen). Enligt 6 kap. 4 och 5 §§ tillsynslagen får hän- skjuta vissa frågor som rör ett förfarande hos en annan myndighet inom EES till för tvistlösning och bindande medling. kan, efter en begäran från en utländsk myn- dighet, behöva kontrollera information från ett företag som finns i . Enligt 6 kap. 6 § tillsynslagen ska inspektionen, inom ramen för sin befogenhet, lämna eller kontrollera information som behövs för att den utländska myndigheten ska kunna utöva sin tillsyn. Av bestämmelsen framgår också att den utländska myndigheten får när- vara vid en sådan kontroll. Sist i 6 kap. tillsynslagen finns några bestämmelser om tystnads- plikt, uppgiftsskyldighet till undersökningsledare eller åklagare och meddelandeförbud (10–12 §§). Även lagen om värdepappersmarknaden innehåller bestämmelser om skyldighet för att i sin tillsynsverksamhet sam- arbeta och utbyta information med bl.a. behöriga myndigheter, och (23 kap. 5 §). Genom en lagändring som trädde i kraft utvidgades denna skyldighet från att tidigare ha gällt i den utsträckning som följer av MiFID II, MiFIR och öppenhetsdirek- tivet1 till att liksom motsvarande bestämmelse i tillsynslagen numera gälla i den utsträckning som följer av medlemskap i . 1Europaparlamentets och rådets direktiv /109/EG av om harmo- nisering av insynskraven angående upplysningar om emittenter vars värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och om ändring av direktiv /34/EG, i lydelsen enligt och rådets direktiv /50/EU. 10.1.3Tillsyn över bolag med moderföretag utanför EES I 7 kap. tillsynslagen regleras den situationen att tillsynen över en grupp utövas av en tillsynsmyndighet utanför EES. Finansinspektio- nen ska då i vissa fall kontrollera om den gruppbaserade tillsyn som utövas av den andra tillsynsmyndigheten är likvärdig med den tillsyn som anges i tillsynsförordningen och tillsynslagen (2 §). Om tillsynen inte bedöms likvärdig, ska enligt 3 § tillämpa be- stämmelserna om gruppbaserad tillsyn som om moderföretaget haft sitt huvudkontor inom EES. Efter att ha hört övriga berörda myn- digheter får i stället besluta att använda sig av andra tillsynsmetoder som säkerställer att instituten i företagsgruppen är föremål för tillräcklig tillsyn. Även värdepappersbolagsdirektivet ställer krav på behöriga myndig- heter att samarbeta och utbyta information, både inom en medlemsstat och över gränserna. I avdelning II finns några allmänna bestämmelser om detta. Enligt artikel 6 ska myndigheterna ha ett nära samarbete med de inhemska myndigheter som ansvarar för tillsynen av kreditinsti- tut och finansiella institut. I artikel 7 föreskrivs att medlemsstaterna ska säkerställa att myn- digheterna samarbetar med varandra och deltar i den verksamhet som bedrivs av och inom tillsynskollegier. Myndigheterna ska säker- ställa efterlevnaden av riktlinjer och rekommendationer som ut- färdar och svara på varningar och rekommendationer som utfärdats av ESRB samt ha ett nära samarbete med nämnden. Enligt samma artikel får de uppgifter och befogenheter som myndigheterna till- delas inte hindra dem från att fullgöra sina åligganden som med- lemmar i eller ESRB eller enligt det aktuella regelverket. Myndigheterna ska ta vederbörlig hänsyn till den potentiella effekt som deras beslut kan ha för det finansiella systemets stabilitet i andra medlemsstater och inom hela unionen (artikel 8). 10.2.2Särskilda krav på samarbete och informationsutbyte I artikel 13 finns bestämmelser som konkretiserar kraven på de behö- riga myndigheterna att samarbeta. Det föreskrivs att myndigheterna ska ha ett nära samarbete för att fullgöra sina åligganden enligt det aktuella regelverket, i synnerhet genom att utbyta information avse- ende bl.a. företags lednings- och ägarstruktur, uppfyllande av kapital- baskraven och interna kontrollrutiner. Hemmedlemsstatens myndigheter ska underrätta värd- medlemsstatens myndigheter rörande potentiella problem och risker som ett företag utgör och agera på basis av information som lämnas av värdmedlemsstatens myndigheter. Om dessa anser att hemmedlems- statens myndigheter inte har vidtagit nödvändiga åtgärder med an- ledning av den information som lämnats, får värdmedlemsstaten själv vidta lämpliga åtgärder. Före ett sådant ingripande ska hemmedlems- statens myndigheter, och informeras. Om en begäran om samarbete har avslagits eller inte har lett till åtgärder inom rimlig tid, får en myndighet vända sig till som ska medla mellan myndigheterna för att de ska nå en överenskommelse. Om detta inte lyckas får fatta beslut. Hänskjutande till får även ske om hemmedlemsstatens myndigheter motsätter sig de åt- gärder som vidtas av värdmedlemsstatens myndigheter. I detta fall tillämpas samma förfarande hos . Utbyte av information ska även få ske med tredjeland. I artikel 16 regleras i vilka fall myndigheterna kan få ingå samarbetsarrangemang om sådant utbyte. Enligt artikel 15.1 ska medlemsstaterna säkerställa att behöriga myndigheter och anställda, eller tidigare anställda hos dessa, har tystnadsplikt2 vid tillämpningen av det aktuella regelverket. I arti- kel 15.2–6 regleras hur konfidentiell information som samlas in eller överförs enligt regelverket får användas. I artikel 43 finns en bestämmelse om samarbete med resolutions- myndigheter. Enligt artikeln ska behöriga myndigheter underrätta relevanta resolutionsmyndigheter om beslut om särskilda kapital- baskrav beträffande ett sådant värdepappersföretag som omfattas av direktiv /59/EU3 och om eventuella förväntningar på justeringar 2Det finns ett par undantag från tystnadsplikten, bl.a. när det gäller straffrättsliga förfaranden. 3Europaparlamentets och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring i enlighet med artikel 41.2 i värdepappersbolagsdirektivet med avse- ende på ett sådant värdepappersföretag. Iartikel 47 föreskrivs en skyldighet för grupptillsynsmyndig- heten att i en krissituation i någon av företagens medlemsstater sna- rast möjligt underrätta , ESRB och alla berörda myndigheter och lämna alla upplysningar för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. För att underlätta den gruppbaserade tillsynen och säkerställa att samordning och samarbete vid behov sker med behöriga tillsyns- myndigheter i tredjeland ska medlemsstaterna, enligt artikel 48, säker- ställa att grupptillsynsmyndigheten kan inrätta tillsynskollegier om så är lämpligt. Tillsynskollegierna ska tillhandahålla ett regelverk för myndigheterna när det gäller bl.a. samordning av förfrågningar an- gående olika uppgifter och utbyte av information. I tillsynskollegiet ingår behöriga myndigheter för dotterföretagen i gruppen och, i till- lämpliga fall, tillsynsmyndigheter från tredjeland under förutsätt- ning att likvärdig konfidentialitet kan garanteras. ska leda kollegiets sammanträden och fatta beslut. Om det råder oenighet om ett beslut angående tillsyns- kollegiets funktion kan någon av myndigheterna hänskjuta ärendet till , som även i vissa fall på eget initiativ får bistå myndigheterna vid sådan oenighet. Genom artikel 49 konkretiseras myndigheternas krav på sam- arbete inom den gruppbaserade tillsynen. Medlemsstaterna ska säker- ställa att myndigheterna förser varandra med alla upplysningar som är av betydelse. Det gäller bl.a. beskrivningar av den rättsliga struk- turen och ledningsstrukturen för värdepappersgruppen, rapportering av negativ utveckling i ett värdepappersföretag och om betydande sanktioner och extraordinära åtgärder som myndigheten utfört och om en myndighet har ålagt ett företag ett särskilt kapitalbaskrav. Om relevanta upplysningar inte har lämnats utan onödigt dröjsmål eller om en begäran om samarbete har avslagits eller inte har lett till åtgär- der inom rimlig tid, får myndigheterna hänskjuta ärendet till , som även på eget initiativ får bistå myndigheten i utvecklingen av en enhetlig samarbetspraxis. av rådets direktiv /891/EEG och och rådets direktiv /24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012. Vidare ska medlemsstaterna säkerställa att de behöriga myndig- heterna, innan de fattar beslut som kan ha betydelse för andra myn- digheters tillsynsuppgifter, med ett par undantag4 samråder i vissa frågor (artikel 49.3). Det gäller sådana förändringar av ägar-, organi- sations- eller ledningsstrukturen i värdepappersföretaget som kräver myndighetens godkännande eller tillstånd, betydande sanktioner som myndigheten ålagt företaget eller extraordinära åtgärder som genom- förts och beslut att påföra ett särskilt kapitalbaskrav. Samråd ska ske med grupptillsynsmyndigheten, om en behörig myndighet har för avsikt att besluta om betydande sanktioner eller andra extraordinära åtgärder. Om en behörig myndighet behöver kontrollera uppgifter om vissa särskilt angivna slags företag som finns i en annan medlemsstat, ska medlemsstaterna säkerställa att de behöriga myndigheterna i den medlemsstaten utför kontrollen5 (artikel 50). 10.2.3Tillsyn av myndighet i tredjeland Om två eller flera värdepappersföretag, vars gemensamma moder- företag har sitt huvudkontor i ett tredjeland, inte är föremål för en effektiv tillsyn på gruppnivå ska medlemsstaterna enligt artikel 55 säkerställa att den behöriga myndigheten bedömer huruvida värde- pappersföretagen är föremål för tillsyn av en myndighet i tredjeland som är likvärdig med den tillsyn som anges i direktivet och första delen i värdepappersbolagsförordningen. Om bedömningen visar att det inte finns någon likvärdig tillsyn ska medlemsstaterna tillåta lämp- liga tillsynsmetoder som når tillsynsmålen enligt artikel 7 eller 8 i värdepappersbolagsförordningen. Den behöriga myndighet som skulle ha varit grupptillsynsmyndighet om moderföretaget varit etablerat i unionen får särskilt kräva etablering av ett värdepappersinriktat holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag i unionen samt tillämpa artikel 7 eller 8 i värdepappersbolagsförordningen på detta holdingföretag. 4Samråd behöver inte ske med andra behöriga myndigheter i brådskande fall eller om ett sådant samråd kan äventyra ändamålsenligheten av beslutet. Den behöriga myndigheten ska då i stället utan dröjsmål underrätta övriga berörda myndigheter om beslutet att inte samråda med dem. 5Kontrollen kan ske antingen genom att myndigheten utför den själv, genom att tillåta den begärande myndigheten att utföra den eller genom att begära att en revisor eller expert utför den på ett opartiskt sätt (artikel 50.2). 10.3Genomförande i svensk rätt Samarbete inom en medlemsstat Bedömning: Det är inte aktuellt att genomföra artikel 6 i värde- pappersbolagsdirektivet om samarbete inom en medlemsstat. Enligt artikel 6.1 i värdepappersbolagsdirektivet ska de behöriga myn- digheterna ha ett nära samarbete med de offentliga myndigheter eller organ som i deras medlemsstat ansvarar för tillsynen av kreditinsti- tut och finansiella institut. I har tillsyn över såväl värdepappersbolag som kreditinstitut och finansiella in- stitut. Det är således inte aktuellt att genomföra artikel 6.1 i svensk rätt. Av artikel 6.2 i värdepappersbolagsdirektivet framgår att andra behöriga myndigheter än dem som utses i enlighet med artikel 67 i MiFID II ska upprätta en mekanism för samarbete med dessa myn- digheter och för utbyte av all information som är relevant för att de ska kunna fullgöra sina funktioner och åligganden. I finns inte några sådana andra behöriga myndigheter som avses i paragra- fen. Det är därför inte heller i detta avseende aktuellt med något genomförande. Samarbete inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn Bedömning: Det generella kravet på att sam- arbeta och utbyta information inom det europeiska systemet för finansiell tillsyn (artikel 7 i värdepappersbolagsdirektivet) omfat- tas av gällande rätt. De anpassningar av det svenska regelverket som är nödvändiga med anledning av de mer specifika bestämmelserna i samma artikel, om hur behöriga myndigheter ska samarbeta och bedriva tillsyn samt skyldigheten att delta i tillsynskollegier, bör genomföras på lägre nivå än lag. I artikel 7 i värdepappersbolagsdirektivet ställs vissa grundläggande krav när det gäller behöriga myndigheters samarbete inom det euro- peiska systemet för finansiell tillsyn. Motsvarande bestämmelser finns i artikel 6 i kapitaltäckningsdirektivet med den mindre skillnaden att det i värdepappersbolagsdirektivet även anges att de uppgifter som ska utväxlas ska vara uttömmande. Artikel 6 i kapitaltäckningsdirektivet är delvis införlivad genom bestämmelsen om samarbete och informationsutbyte i 6 kap. 3 § till- synslagen. En på motsvarande sätt generellt utformad bestämmelse finns numera också i 23 kap. 5 § lagen om värdepappersmarknaden. Vid genomförandet av kapitaltäckningsdirektivet gjordes bedöm- ningen att de led i artikel 6 som mer specifikt anger på vilket sätt ska samarbeta och utöva sina tillsynsuppgifter bör genomföras på lägre nivå än lag (se prop. 2013/14:228 s. 212). Enligt 5 § 1 förordningen (2009:93) med instruktion för Finans- inspektionen ska myndigheten inom sitt ansvarsområde aktivt delta i det samarbete inom EU som sker inom ramen för det europeiska systemet för finansiell tillsyn och samarbeta med utländska myndig- heter som har behörighet att utöva tillsyn över finansiella marknader och finansiella företag samt i det sammanhanget bidra till att till- synen samordnas. Av 7 § förordningen (2014:993) om särskild tillsyn och kapitalbuffertar framgår att ska underrätta kommissionen, ESRB, och rådet i den utsträckning som följer av kapitaltäckningsdirektivet. Utredningen delar tidigare gjord bedömning om att de närmare formerna för samarbetet och informationsutbytet bör regleras på lägre nivå än lag. I den mån det är nödvändigt med anpassningar bör sådana således ske genom förordning. Bedömning: Kravet på att beakta tillsynens unionsdimension (artikel 8 i värdepappersbolagsdirektivet) omfattas av gällande rätt. Enligt artikel 8 i värdepappersbolagsdirektivet ska de behöriga myn- digheterna vid fullgörandet av sina allmänna åligganden ta veder- börlig hänsyn till den potentiella effekten av egna beslut på det finan- siella systemets stabilitet i andra berörda medlemsstater och i hela unionen och framför allt i krissituationer, på grundval av de uppgifter som är tillgängliga vid den relevanta tidpunkten. En motsvarande bestämmelse finns i artikel 7 i kapitaltäckningsdirektivet men där föreskrivs inte att hänsyn även ska tas till den potentiella effekten i hela unionen. Av 5 § 2 förordningen (2009:93) med instruktion för Finansinspek- tionen framgår att inspektionen ska överväga om åtgärder som myn- digheten vidtar kan påverka stabiliteten i de finansiella systemen i andra länder inom EES. Enligt utredningens bedömning uppfyller gällande rätt genom detta stadgande kravet på att beakta tillsynens unionsdimension. Det krävs således inga lagstiftningsåtgärder för att genomföra artikel 8 i värdepappersbolagsdirektivet. 10.3.2Samarbete och informationsutbyte mellan behöriga myndigheter Hemmedlemsstaters och värdmedlemsstaters befogenheter och åligganden Förslag: får hänskjuta frågor som rör ett för- farande av en annan myndighet inom EES till för tvistlösning även i en sådan situation som avses i artikel 13.5 i värdepappers- bolagsdirektivet. Bedömning: I övrigt följer kraven på samarbete och informations- utbyte enligt artikel 13 redan av gällande rätt. Artikel 13.1–4 i värdepappersbolagsdirektivet ställer krav på berörda myndigheter att samarbeta och utbyta information med varandra. Dessa krav täcks av de generellt utformade bestämmelserna om sam- arbete och informationsutbyte i 6 kap. 3 § tillsynslagen och 23 kap. 5 § lagen om värdepappersmarknaden. Bland kraven ingår att behöriga myndigheter i hemmedlemsstaten, på begäran, detaljerat ska förklara för värdmedlemsstatens behöriga myndigheter hur de har beaktat den information och de resultat som lämnats av värdmedlemsstatens behöriga myndigheter. Om värd- medlemsstatens behöriga myndigheter vidhåller att behöriga myndig- heter i hemmedlemsstaten inte har vidtagit nödvändiga åtgärder får de, efter att ha informerat hemmedlemsstatens behöriga myndighe- ter, och , vidta lämpliga åtgärder för att skydda de kunder som tillhandahålls tjänsterna eller stabiliteten i det finansiella syste- met. Av artikel 13.5 i värdepappersbolagsdirektivet framgår att om hemmedlemsstatens behöriga myndigheter motsätter sig de åtgärder som vidtas av värdmedlemsstatens behöriga myndigheter, får de hän- skjuta ärendet till som ska agera i enlighet med förfarandet i arti- kel 19 i förordning (EU) nr 1093/2010. En motsvarande bestäm- melse finns i artikel 50.4 i kapitaltäckningsdirektivet. Enligt 6 kap. 5 § tillsynslagen är det möjligt för att hänskjuta vissa frågor till för tvistlösning. Den regleringen bör utökas till att omfatta även artikel 13.5 i värdepappersbolagsdirektivet. Förslag: möjlighet att hänskjuta frågor då det uppstått oenighet om tillsynskollegiernas funktion utökas till att omfatta även situationen i artikel 48 i värdepappersbolags- direktivet. Bedömning: Värdepappersbolagsdirektivets krav på information i krissituationer (artikel 47), på grupptillsynsmyndigheten och de berörda myndigheterna att utbyta information och samråda med varandra (artikel 49) och på kontroll av vissa uppgifter (artikel 50) omfattas av gällande rätt. I den mån det är nödvändigt bör övriga anpassningar av gäl- lande rätt till artikel 48 i värdepappersbolagsdirektivet om tillsyns- kollegier genomföras på lägre nivå än lag. Artikel 47 i värdepappersbolagsdirektivet ställer upp ett informations- krav i krissituationer. I princip motsvarande bestämmelse finns i artikel 114.1 i kapitaltäckningsdirektivet, vilken genom artikel 62.18 i värdepappersbolagsdirektivet ändras såtillvida att hänvisning tas in till det senare direktivet. Av 6 kap. 3 § andra stycket tillsynslagen framgår att om en kritisk situation uppstår i som kan även- tyra likviditeten på finansmarknaden eller stabiliteten i det finan- siella systemet i något land inom EES, ska i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med övriga berörda myndigheter inom EES, och i den utsträckning som följer av medlemskap i . Kravet i artikel 47 omfattas således av gällande rätt. Enligt artikel 48 i värdepappersbolagsdirektivet ska grupptillsyns- myndigheten, när det är lämpligt, kunna inrätta s.k. tillsynskollegier för att underlätta och effektivisera tillsynen. En i stor utsträckning överensstämmande reglering finns i artikel 116 i kapitaltäcknings- direktivet. Vid genomförandet av det direktivet gjordes bedömningen att skyldighet att delta i tillsynskollegier bör genomföras på lägre nivå än lag (se prop. 2013/14:228 s. 212). Även värdepappersbolagsdirektivets bestämmelser om skyldighet att delta i tillsynskollegier bör genomföras på detta sätt. Vid oenighet om ett beslut som antagits av grupptillsynsmyndig- heten om tillsynskollegiernas funktion kan någon av de berörda be- höriga myndigheterna hänskjuta ärendet till (artikel 48.7 i värde- papperbolagsdirektivet). En bestämmelse om hänskjutande i mot- svarande situation enligt kapitaltäckningsdirektivet finns i 6 kap. 4 § tillsynslagen. För att genomföra värdepappersbolagsdirektivet bör denna lagreglering utökas till att även omfatta den situation som avses i artikel 48.7. I artikel 49 i värdepappersbolagsdirektivet finns krav på grupp- tillsynsmyndigheten och de berörda myndigheterna att utbyta infor- mation och samråda med varandra. En liknande bestämmelse finns i artikel 117 i kapitaltäckningsdirektivet. Enligt utredningens bedöm- ning omfattas dessa krav av de generellt utformade bestämmelserna om krav på samarbete och informationsutbyte i 6 kap. 3 § tillsyns- lagen och 23 kap. 5 § lagen om värdepappersmarknaden. Artikel 50 i värdepappersbolagsdirektivet innehåller bestämmel- ser om kontroll av uppgifter om särskilt uppräknade företagstyper i andra medlemsstater. Motsvarande reglering finns i artikel 118 i kapital- täckningsdirektivet, med den skillnaden att finansiella holdingföretag ingår i uppräkningen i den artikeln i stället för värdepappersinriktade holdingföretag. Artikel 118 är genomförd genom 6 kap. 6 § tillsyns- lagen. Lagregeln har en generell utformning och anger således inte vilka slags företag som omfattas av regleringen. Kravet på myndigheter att bistå myndigheter i andra medlemsstater med en sådan kontroll avse- ende företag som anges i artikel 50 följer därmed redan av gällande rätt. Tystnadsplikt och utbyte av konfidentiell information Bedömning: Det saknas behov av att ändra gällande sekretess- bestämmelser. I artikel 15 i värdepappersbolagsdirektivet finns bestämmelser om tystnadsplikt och utbyte av konfidentiell information. I stora delar liknar bestämmelserna regleringen i kapitaltäckningsdirektivet, men regleringen i värdepappersbolagsdirektivet är inte lika detaljerad. Vid genomförandet av kapitaltäckningsdirektivet gjordes, i den till till- synslagen överförda bestämmelsen om samarbete, ett tillägg såtillvida att lades till bland de myndigheter som behöriga myndigheter ska utbyta information med. Bedömningen gjordes att det saknades behov av att ändra gällande sekretessbestämmelser. (Se prop. 2013/ 14:228 s. 211 f.) I artikel 15 i värdepappersbolagsdirektivet föreskrivs bl.a. att med- lemsstaterna ska säkerställa att behöriga myndigheter och alla per- soner som arbetar eller har arbetat för dessa behöriga myndigheter är bundna av tystnadsplikt vid tillämpning av direktivet och värde- pappersbolagsförordningen. Det följer av 30 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) att sekretess gäller i tillsynsverksamhet avseende bank- och kreditväsendet och värdepap- persmarknaden för uppgift om affärs- eller driftförhållanden hos den som myndighetens verksamhet avser, om det kan antas att denne lider skada om uppgiften röjs. Sekretess gäller även för uppgift om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som myndig- hetens verksamhet avser.