sou · H8B347 · 2020-08-26 00:00:00 — –5 kap. 3 § om samarbetssamtal, avtal om vårdnad, boende och umgänge samt familjerådgivning, –5 kap. 12 § om budget- och skuldrådgivning, –6 kap. 12 § om föräldrautbildning inför adoption. För att i någon mån ändå göra begreppsanvändningen lite mer strin- gent anser utredningen att begreppet kommun i vissa bestämmelser bör ändras till socialnämnd. Det handlar om bestämmelser där kom- munen pekas ut som ansvarigt organ, men där det inte anges några tyd- liga skäl för detta i förarbetena och där utredningen bedömer att det inte finns något kommunalrättsligt hinder mot att socialnämnden fullgör uppgiften i fråga. Det är alltså fråga om sådan verksamhet där kommunfullmäktige inte vanligtvis behöver fatta några beslut, utan där den ansvariga nämnden kan utföra uppgiften. Den som är och som begått brott får dömas till ung- domstjänst om han eller hon har samtyckt till det och påföljden är lämplig med hänsyn till hans eller hennes person och övriga omstän- digheter. Den som döms till ungdomstjänst ska utföra oavlönat arbete och delta i annan särskilt anordnad verksamhet i lägst 20 och högst . Kommunen är enligt 5 kap. 1 b § SoL ansvarig för att påföljden kan verkställas så snart det kan ske. Det är dock social- nämnden som ska bestämma det närmare innehållet i en utdömd ung- domstjänst. Av förarbetena följer även att det är handläggare inom som kommer hålla i rutinerna kring ungdomstjänsten och ansvara för att ordna ungdomstjänstplatser.4 2005/06:165 s. 66. En mer enhetlig begreppsanvändning Kommunen ska även enligt 5 kap. 1 c § SoL sörja för att medling enligt lagen (2002:445) om medling med anledning av brott kan er- bjudas när brottet har begåtts av någon . I förarbetena anges att det inom finns förutsättningar för en med- lingsverksamhet av god kvalitet, med personal som har utbildning och vana att handskas med denna typ av problem. Medlingsverksam- heten ligger väl i linje med andra insatser som vidtar för ungdomar som har begått brott.5 Att just kommunen pekas ut som ansvarig berörs inte särskilt. Utredningens bedömning är att socialnämnden bör pekas ut som ansvarigt organ i bestämmelserna om ungdomstjänst och medling. Samarbetssamtal, avtal om vårdnad, boende och umgänge samt familjerådgivning Enligt 5 kap. 3 § SoL ska kommunen sörja för att föräldrar kan erbju- das samtal under sakkunnig ledning i syfte att nå enighet i frågor som gäller vårdnad, boende, umgänge och frågor som gäller barnets för- sörjning (samarbetssamtal) samt att föräldrar får hjälp att träffa avtal enligt 6 kap. 6 §, 14 a § andra stycket eller 15 a § tredje stycket för- äldrabalken. Kommunen ska även sörja för att familjerådgivning genom kommunens försorg eller annars genom lämplig yrkesmässig rådgi- vare kan erbjudas dem som begär det. Ifråga om samarbetssamtal anges i förarbetena att många kom- muner redan innan regleringen i socialtjänstlagen hade verksamheter med samarbetssamtal. Starka skäl ur såväl den enskildes som det all- männas synvinkel talade enligt förarbetena för att alla föräldrar bör ges möjlighet till samarbetssamtal.6 Socialtjänstlagen kompletterades därför med en bestämmelse om detta. Enligt förarbetena bör det överlämnas till varje kommun att, inom ramen för befintliga resurser, avgöra hur skyldigheten att erbjuda sam- arbetssamtal ska fullgöras.7 Samarbetssamtal kan resultera i att föräldrarna avtalar om vård- nad, boende och umgänge. Dessa avtal ska enligt god- kännas av socialnämnden. Utredningen bedömer att socialnämnden bör kunna anges som ansvarigt organ i dessa fall. 2005/06:165 s. 104. 1990/91:8 s. 27 f. 1990/91:8 s. 28. En mer enhetlig begreppsanvändning Kommunen ska också sörja för att familjerådgivning kan erbjudas dem som begär det. Familjerådgivningen kan ges genom kommu- nens försorg eller annan lämplig yrkesmässig rådgivare. I förarbetena till den ursprungliga bestämmelsen övervägdes om ansvaret skulle läggas på (numera regionen) eller kommunen. Då familje- rådgivningen ansågs ha nära koppling med de verksamheter som kom- munen bedriver lades ansvaret på kommunen och socialtjänstlagen kompletteras med en bestämmelse om detta.8 När dessa uppgifter sedan fördes in i socialtjänstlagen fördes inga resonemang kring varför just kommunen skulle ha detta ansvar och inte socialnämnden. Utredningens bedömning är att ansvaret för denna uppgift likväl kan ges till socialnämnden och att bestämmelsen därför bör omformuleras.9 Enligt 5 kap. 12 § SoL ska kommunen lämna budget- och skuldråd- givning till skuldsatta personer. Innan bestämmelsen fördes in i social- tjänstlagen angavs i 2 § andra stycket skuldsaneringslag (2006:543) att kommunerna skulle lämna råd och anvisningar i budget- och skuldfrågor till skuldsatta personer. I förarbetena konstateras att budget- och skuldrådgivning är socialtjänst, oavsett i vilken del av den kommunala verksamheten som tjänsten erbjuds.10 Här hänvisas även till äldre förarbeten och ansvaret att ge information och rådgiv- ning.11 Ansvaret innebär enligt förarbetena ett förtydligande av det generella ansvar som en kommun har enligt socialtjänstlagen för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver.12 Här åsyftas troligen socialtjänstlagens bestämmelser om ansvarig kommun. I 3 kap. 1 § SoL beskrivs vissa uppgifter inom socialtjäns- ten och anger socialnämnden som ansvarig för bl.a. råd, stöd och annat bistånd till enskilda som behöver det. Varför just kommunen anges som ansvarig för budget- och skuld- rådgivningen berörs inte särskilt i förarbetena men det kan ha sin 1993/94:4 s. 5 f. 9I avsnitt 8.3.4 föreslås ytterligare omformulering av bestämmelsen. 2005/06:125 s. 99 och 102. 1979/80:1 Del A s. 223. 2005/06:125 s. 276. En mer enhetlig begreppsanvändning bakgrund i att ansvaret tidigare reglerades i en annan lag. är man tydlig med att budget- och skuldrådgivning är socialtjänst. Utredningens bedömning är att socialnämnden bör pekas ut som ansvarigt organ i bestämmelsen om budget- och skuldrådgivning.13 För att kunna ge barn som adopteras så goda förutsättningar som möjligt är deltagande i föräldrautbildning en förutsättning för att den eller de som vill adoptera ska kunna ges medgivande.14 Kommunen har enligt 6 kap. 12 § SoL ett ansvar att anvisa de blivande adoptiv- föräldrarna till lämplig utbildning. Ansvaret innebär således inte att kommunen själv behöver tillhandahålla utbildningen. I förarbetena anfördes att endast en liten del av kommunerna tidigare hade till- handhållit utbildningar. Även landstingen (numera regionerna) till- handahöll till viss del föräldrautbildningar till blivande adoptivför- äldrar inom ramen för barn- och mödrahälsovården.15 Varför just kommunen anges som ansvarig i bestämmelsen berörs inte särskilt i förarbetena. Detta trots att det är socialnämnden som anges som ansvarig för övriga uppgifter enligt 6 kap. 12 § SoL. Ut- redningens bedömning är att socialnämnden bör pekas ut som an- svarigt organ i bestämmelsen om att anvisa lämplig utbildning till blivande adoptivföräldrar. 6.2Insatser – ett centralt begrepp Begreppsanvändningen i socialtjänstlagen är inkonsekvent även i andra avseenden än vad som nämns ovan. Exempelvis förekommer begreppen ”stöd och hjälp”, ”insatser” och ”social tjänst” i lagen utan att det där alltid framgår var skiljelinjen mellan dessa begrepp går eller om de allihop ger uttryck för samma sak. Vidare används be- greppet ”öppna insatser” utan att lagen närmare preciserar begreppets innebörd i förhållande till ovanstående begrepp. Att olika begrepp används för att beskriva samma sak, dvs. åtgärder som erbjuder enskilda med syftet att möta ett behov, försvårar förståel- 13I avsnitt 8.3.4 föreslås ytterligare omformulering av bestämmelsen. 2003/04:131 s. 63. 2003/04:131 s. 63. En mer enhetlig begreppsanvändning sen av lagen. Begreppsanvändningen bör därför i denna del göras mer enhetlig. 6.2.1Stöd, hjälp och sociala tjänster Utredningens bedömning: Begreppsanvändningen i socialtjänst- lagen bör bli mer enhetlig och begreppet insatser användas genom- gående i lagen. Utredningens förslag: Nedanstående begrepp ändras enligt föl- jande: –”stöd och hjälp” ersätts av ”insatser” i nuvarande 2 kap. 1 §, 2a kap. 1 och 2 och 4–6 §§, 5 kap. 1 § 9 och 10, 5 kap. 5 §, 11 §, 6 kap. 9 § och 6 kap. 15 § socialtjänstlagen, –”stöd- och hjälpinsatser” ersätts av ”insatser” i nuvarande 8 kap. 1§ och 2 § 2 socialtjänstlagen, –”social tjänst” ersätts av ”insatser” i nuvarande 3 kap. 6 § första stycket och 8 kap. 2 § 7 socialtjänstlagen, –”tjänst” ersätts av ”insatser” i nuvarande 8 kap. 1 § tredje stycket socialtjänstlagen, Begreppet stöd och hjälp används i flera bestämmelser i socialtjänst- lagen. Begreppet tar sikte på att ska stödja och hjälpa enskilda i olika situationer att med någon form av aktivitet eller aktiviteter möta ett visst behov och nå ett visst resultat. I social- tjänstlagen används även begreppet insatser. Insatser syftar också till att enskilda i en viss situation med en aktivitet eller flera aktiviteter möta ett visst behov och nå ett visst resultat. Båda begreppen har funnits i socialtjänstlagen sedan den först trädde i kraft. Begreppen används i lagen om vartannat utan någon närmare beskrivning i för- arbetena om varför det ena eller andra begreppet valts. I 8 kap. SoL används därtill begreppet stöd- och hjälpinsatser. Begreppet insatser är enligt utredningen ett övergripande begrepp som har en centralbetydelse inom och därför också En mer enhetlig begreppsanvändning används i stor utsträckning. Begreppet används exempelvis i kvali- tetsbestämmelserna i 3 kap. 1 § och 14 kap. 2 § SoL. Begreppet in- satser används även i 3 kap. 5 § SoL som reglerar att insatser för den enskilde ska utformas och genomföras tillsammans med honom eller henne. I fråga om tystnadsplikt enligt i 15 kap. 1 § SoL så tar den sikte på verksamhet inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som avser insatser enligt socialtjänstlagen. Socialtjänstlagen kompletteras även av LVU och LVM i vilka be- greppet insats används men inte stöd och hjälp. För att lagens begrepps- användning ska bli mer enhetlig anser utredningen att begreppet insatser bör användas genomgående i lagen. Begreppen stöd och hjälp och stöd- och hjälpinsatser bör därför ersättas av begreppet insatser. Enligt förarbetena till socialtjänstlagen (1980:620) avses med begrep- pet social tjänst varje social insats som socialnämnden ansvarar för och som direkt eller förmedlat tjänar den enskilde och utgör medel för verksamhetens måluppfyllelse. Härmed avses också verksamhet som socialnämnden inte direkt har hand om men har ett övergripande ansvar för.16 Begreppet social tjänst finns i några bestämmelser i socialtjänstlagen. Bestämmelserna infördes i samband med socialtjänstlag och fördes över i oförändrat skick till social- tjänstlag utan några närmare kommentarer. I 3 kap. 6 § första stycket SoL anges att socialnämnden genom hemtjänst, dagverksam- heter eller annan liknande social tjänst bör underlätta för den enskilde att bo hemma och att ha kontakt med andra. Av andra stycket följer att socialnämnden även i övrigt bör tillhandahålla sociala tjänster genom rådgivningsbyråer, socialcentraler och liknande, social jour eller annan därmed jämförlig verksamhet.17 Enligt 8 kap. 2 § 7 SoL får kommunen enligt grunder som kommunen bestämmer ta ut skäliga avgifter som inte överstiger kommunens självkostnader i ett antal uppräknade fall samt annan liknande social tjänst. I 8 kap. 1 § tredje stycket hänvisas även till sådan tjänst som avses i 8 kap. 2 § SoL. Vidare anges i 11 kap. 8 § andra stycket SoL i fråga om förvaltningslagens (2017:900), förkortad FL, tillämpning att bestämmelserna i 10 och 1979/80:1 Del A s. 153. 17I avsnitt 25.1.2 föreslås att 3 kap. 6 § andra stycket SoL ska upphävas. En mer enhetlig begreppsanvändning 25 §§ FL inte tillämpas i fråga om uppgifter som rör någon annan sökande i ett ärende om ett sådant boende som avses i 5 kap. 5 § andra och tredje styckena eller 7 § tredje stycket eller om någon annan lik- nande social tjänst.18 Såsom angetts ovan strävar utredningen efter en mer enhetlig begreppsanvändning i lagen där begreppet insats bör bli ett övergri- pande begrepp. Såsom framgår av förarbetena till socialtjänst- lag så avses med sociala tjänster varje social insats som riktar sig till enskilda. Begreppet social tjänst bör därför i lagen ersättas av be- greppet insats. Utredningens förslag: Bestämmelsen i nuvarande 3 kap. 1 § femte strecksatsen socialtjänstlagen omformuleras till att ange att social- nämnden ska erbjuda insatser i form av rådgivning, omsorg, vård, stöd och annan hjälp till enskilda som behöver det. Det införs en ny bestämmelse som upplyser om att insatserna kan ges på två sätt: efter individuell behovsprövning eller utan föregående individuell behovsprövning. I 3 kap. 1 § SoL finns en uppräkning av vissa uppgifter inom . I den femte strecksatsen anges att socialnämnden ska svara för omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård, eko- nomisk hjälp och annat bistånd till familjer och enskilda som be- höver det. Varför just dessa begrepp räknas upp kan inte utläsas av förarbetena. Däremot framgår att bestämmelsen inte syftar till att reglera hur socialnämnden ska fullgöra uppgifterna utan att det får bedömas med utgångspunkt i behovsstrukturen i kommunen.19 Vidare framgår att kommunen, genom dessa regler, ges nödvändig kom- petens att ge den enskilde stöd och hjälp även i andra situationer än dem som omfattas av rätten till bistånd.20 Utredningens bedömning är att begreppen ”omsorg och service, upplysningar, råd, stöd och vård, ekonomisk hjälp och annat bistånd” delvis överlappar varandra och att bestämmelsen därför skulle kunna 18I avsnitt 23.1.3 föreslås att 11 kap. 8 § andra stycket SoL ska upphävas. 1979/80:1 Del A s. 525. 1979/80:1 Del A s. 188. En mer enhetlig begreppsanvändning kortas och förenklas. I syfte att göra lagen lättare att förstå bör be- stämmelsen i stället ange att socialnämnden ska erbjuda insatser i form av råd, stöd, omsorg, vård och annan hjälp till enskilda som behöver det. På detta sätt ringas även in vad som avses med begreppet insatser i socialtjänstlagen. Begreppet ”råd” ändras till ”rådgivning” för att begreppsanvändningen ska överensstämma med utredningens förlag till reglering av dokumentationsskyldigheten (se avsnitt 17.5.1). Insatser till enskilda kan ges på både individnivå och gruppnivå. kan individuellt anpassade insatser endast ges som bistånd efter behovsprövning enligt 4 kap. 1 § SoL. Utredningen föreslår i avsnitt 17 att socialnämnden även ska kunna tillhandahålla individu- ellt anpassade insatser utan behovsprövning. Insatser föreslås alltså kunna ges på två olika sätt: efter individuell behovsprövning eller utan föregående individuell behovsprövning. Begrepp som tas bort i nuvarande 3 kap. 1 § SoL I förarbetena till socialtjänstlag används begreppet service i många skilda sammanhang. Någon entydig definition finns inte. I 3 kap. 1 § femte strecksatsen SoL är begreppet sammansatt med omsorg och bildar ”omsorg och service”. I propositionen hänvisas till detta begrepp i ett par avsnitt. Det rör sig då om allmänt inriktade insatser och projekt för barn och unga inom som syf- tar till att ge familjer stöd i olika former. Detta benämns barnomsorg och uppges omfatta all omsorg om barn och unga.21 I flera fall är det just vid beskrivningen av allmänt inriktade in- satser som begreppet service används i propositionen. Syftet är i dessa fall att tillhandahålla någon form av stöd eller hjälp till enskilda. Begreppet används emellertid även i förhållande till individuellt in- riktade insatser, men då tillsammans med t.ex. bistånd, vård eller stöd.22 Begreppet syftar även i det sammanhanget, likt vid allmänt inriktade insatser, på att enskilda ska få stöd och hjälp av något slag. Begreppet service i 3 kap. 1 § femte strecksatsen SoL förefaller alltså syfta på stöd och hjälp av olika slag. Därmed omfattas det av begreppet ”stöd” och ”annan hjälp” i utredningens förslag till ny for- 1979/80:1 Del A s. 251 ff. och 492. 22Se t.ex. prop. 1979/80:1 Del A s. 174, 275, 285, 301 f., 416 och 529. En mer enhetlig begreppsanvändning mulering och kan tas bort utan att det innebär någon ändring i sak. I avsnitt 6.2.3 föreslår utredningen att begreppet service även tas bort i lagen i övrigt. I förarbetena till socialtjänstlag används begreppet upplys- ningar i sammanhanget att det bl.a. är en viktig uppgift för social- tjänsten att i samarbete med den enskilde medverka till att denne får kännedom och kommer till insikt om hur han eller hon bör handla och vilka följderna kan väntas bli av t.ex. olika behandlingsalternativ. Sådant stöd i form av upplysningar, råd och rekommendationer etc. bör enligt förarbetena ingå som ett naturligt led i det vardagliga sociala arbetet.23 Vidare anges att information och rådgivning till enskilda och familjer är viktiga stödinsatser. Upplysningarna kan t.ex. gälla vilka resurser som har, vilka insatser som verksamheten kan göra i olika situationer, vilken hjälp som andra organ. t.ex. sjukvår- den kan tillhandahålla den enskilde i olika behovssituationer osv.24 Utöver dessa sammanhang berörs inte begreppet närmare. Någon entydig definition av begreppet upplysningar framgår allt- så inte av förarbetena. Begreppet förefaller dock ha vissa likheter med den serviceskyldighet som regleras i 6 § andra stycket förvalt- ningslagen (2017:900), förkortad FL. Där föreskrivs att en myndig- het ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan ta till vara sina intressen. Hjälpen ska ges i den utsträckning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myn- dighetens verksamhet. Denna typ av hjälp, liksom andra upplysningar, får enligt utredningen anses ingå i ”rådgivning”, ”stöd” eller ”annan hjälp”. Begreppet upplysningar kan därför tas bort utan att det inne- bär någon ändring i sak. 1979/80:1 Del A s. 211. 1979/80:1 Del A s. 222. En mer enhetlig begreppsanvändning Ekonomisk hjälp och annat bistånd ska, enligt 3 kap. 1 § femte strecksatsen SoL, svara för bl.a. ekonomisk hjälp och annat bistånd. Att ekonomisk hjälp anges särskilt har sin bakgrund i att man vid tillkomsten av lag sammanförde ett flertal lagar varav lagen (1956:2) om socialhjälp var en av dem. är det väl känt att socialtjänstlagen reglerar både ekonomisk hjälp och annat bistånd. Begreppet hjälp omfattar både individuellt behovsprövat bistånd och annan mer allmänt inriktad hjälp. Utredningens bedömning är därför att skrivningen bör kunna förenklas genom att ekonomisk hjälp och annat bistånd ersättas med begreppet annan hjälp vilket inkluderar båda uttrycken. Vidare ska socialnämnden, enligt 3 kap. 1 § femte strecksatsen SoL, svara för bl.a. råd, stöd och vård till familjer och enskilda som behöver det. Att just familjer lyfts fram i bestämmelsen berörs inte särskilt i förarbetena men skulle kunna vara kopplat till vad som ovan anförts om begreppet ”omsorg och service” och samhällsutvecklingen vid införandet av socialtjänstlag.25 Även om det är angeläget att har en helhetssyn på familjer och riktar sina insatser till familjen som en enhet, bedömer utredningen att det inte längre finns skäl för att i bestämmelsen uttryckligen hänvisa till familjer. Insatser enligt socialtjänstlagen be- viljas en individ och inte en familj. Däremot kan en insats till en eller flera individer ha till syfte att främja och stötta familjen som helhet. Bestämmelsen bör – i likhet med lagen i övrigt – utgå från begreppet enskilda. Begreppet enskilda omfattar dessutom familjer, varför det inte innebär någon ändring i sak. Insatser kan även fortsättningsvis riktas till familjer som en enhet. Insatser kan ges på två sätt Enligt nuvarande socialtjänstlag kan enskilda erhålla insatser efter behovsprövning enligt 4 kap. 1 § SoL. Utredningen föreslår i avsnitt 17 att socialnämnden ska ges befogenhet att tillhandahålla insatser även 1979/80:1 Del A s. 492 f. En mer enhetlig begreppsanvändning utan föregående individuell behovsprövning. Det innebär att insatser kommer kunna ges på två sätt: efter individuell behovsprövning och utan föregående individuell behovsprövning. För att lagen ska bli lätt att förstå föreslår utredningen att det i ett andra stycket i bestäm- melsen om att socialnämnden ska erbjuda insatser i form av rådgiv- ning, omsorg, vård, stöd och annan hjälp till enskilda som behöver det ska anges att insatserna kan ges efter individuell behovsprövning eller utan föregående individuell behovsprövning. Utredningens bedömning: Innebörden av begreppet service i socialtjänstlagen är inte helt klar. Begreppet används även i andra sammanhang som benämning av insatser utan behovsprövning. För att göra lagen lättare att förstå och för att undvika samman- blandning av begreppets olika innebörd bör begreppet service inte användas i den nya lagen. Utredningens förslag: Begreppet ”annan lättåtkomlig service” i nuvarande 5 kap. 5 § första och tredje styckena socialtjänstlagen ersätts av ”andra lättåtkomliga tjänster”. Bestämmelsen i nuvarande 5 kap. 5 § andra stycket social- tjänstlagen omformuleras på så sätt att kommunen ska inrätta sär- skilda boendeformer för äldre personer som behöver omvårdnad och särskilt stöd. Bestämmelsen i nuvarande 5 kap. 7 § tredje stycket social- tjänstlagen omformuleras på så sätt att kommunen ska inrätta bostäder med särskilt stöd för den som möter betydande svårig- heter i sin livsföring till följd av fysiska, psykiska eller andra skäl. Såsom framgår av avsnitt 6.2.2 föreslår utredningen att insatser ska kunna ges på två olika sätt: efter individuell behovsprövning (bistånd) eller utan föregående individuell behovsprövning. När insatser till- handahålls utan behovsprövning – även om det då bara handlar om generellt utformade insatser som är öppna för alla – så benämns En mer enhetlig begreppsanvändning de ofta service.26 Såsom beskrivits ovan används begreppet service även i förarbetena till socialtjänstlag för att beskriva vitt skilda saker. Det används t.ex. i betydelsen samhällsservice där det tar sikte på äldre och funktionsnedsattas tillgång till livsmedels- affärer, kommunikationer och postkontor.27 Det används även för att beskriva allmänt inriktade arbete med att tillhand- hålla insatser men även i sammanhang som tar sikte på individuellt inriktade insatser och biståndsbeslut. I förarbetena till social- tjänstlag beskrivs även att skulle utformas som en servicebetonad samhällstjänst. skulle enligt beskriv- ningen vara tjänstvillig, uppmärksam samt angelägen att människor kommer och söker hjälp och råd så snart de behöver det och inte . Ingen skulle behöva dra sig för att vända sig till socialtjänsten.28 Begreppet serviceinsatser används även i senare förarbeten för att inom äldreomsorgen markera gränsen mellan insatser som utgör personlig omvårdnad och andra insatser såsom t.ex. städning och mat- distribution.29 De senare benämns ibland även insatser av servicekarak- tär eller service i hemmet.30 Servicetjänster är ett annat närliggande begrepp som syftar på tjänster som tillhandahålls utan föregående individuell behovspröv- ning med stöd av lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter. Begreppet service används således i flera olika sammanhang och i socialtjänstlagen är innebörden av begreppet därför inte helt tydlig. Då utredningen föreslår att insatser ska kunna tillhandahållas utan behovsprövning, vilket ofta benämns service, finns risk för att det leder till ytterligare otydligheter i fråga om begreppets inne- börd i socialtjänstlagen. För att undvika sammanblandning samt för att göra lagen lättare att förstå ska begreppet service inte användas i den nya lagen. 1979/80:1 Del A s. 152 ff., SOU 2009:68 s. 384 ff. och s. 584 samt Kammarrätten i i mål nr 3252-15, i mål nr 3196-16 och den 28mars 2019 i mål nr 3660–17. 1979/80:1 Del A s. 272. 1979/80:1 Del A s. 135. 2005/06:115 s. 133 ff. och SOU 2003:91 s. 370 ff. samt Bilagedel D till betänkandet, s. 12 ff. 30Se t.ex. prop.