sou · H8B363d2 · 2020-11-12 00:00:00 — En mer utvecklad beskrivning av barnanpassade förfaranden finns i kapitlet om artikel 3. 32.1.2Syftet med utbildningen (artikel 29.1) Enligt artikel 29.1 är staterna överens om vad barnets utbildning ska syfta till och som beskrivs i ett antal punkter (a–e). Uttryckssättet tyder på att det är fråga om en samsyn mellan staterna. Artikeln före- skriver inte några krav på innehållet i utbildningen, utan endast vad utbildningen ska syfta till. Hur syftet ska uppnås blir i huvudsak en fråga för respektive stat.15 12CRC/GC/2001/1 p. 13CRC/C/GC/14 p. 14CRC/C/GC/12 p. 22–25. 15Se även m.fl. (2016) s. 269. Artikel 29 – utbildningens syfte Begreppet utbildning kan tolkas som bredare än endast formell utbildning. för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter har uttryckt att både formell och icke formell utbildning avses och ska syfta till att till fullo utveckla människans personlighet och insikten om dess värde och stärka respekten för mänskliga rättig- heter och grundläggande friheter (jämför artikel 13.1 i den inter- nationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättig- heter).16 har uttryckt att utbildning om sådana värden även bör ske inom familjen, men skolan och samhället måste också spela en viktig roll. I doktrin framhålls dock att även om in- formell utbildning omfattas är det långtgående att tolka att även all annan informell utbildning och hemmet omfattas, såvida det inte är fråga om hemundervisning.17 Mot den bakgrunden kan konstateras att målen i artikel 29 binder i första hand staterna vad gäller den for- mella utbildning som erbjuds. Även om artikeln inte kan sägas binda föräldrarna är målen inte irrelevanta då föräldrarna måste ha kunskap om konventionen för att kunna vägledas av vad som bedöms vara barnets bästa och för att kunna vägleda barnet i sitt utövande av rättig- heterna (artiklarna 5 och 18).18 Nedan redogörs för de olika delarna av artikelns första punkt och vad de mer konkret innebär. 32.1.3Fulla möjligheter i fråga om personlighet, anlag och förmåga (artikel 29.1 [a]) Enligt punkten 1 (a) ska utbildningen syfta till att utveckla barnets fulla möjligheter i fråga om personlighet, anlag och fysisk och psykisk förmåga. I de tidigare nämnda bestämmelserna om utbildning i det grundläggande ramverket för de mänskliga rättigheterna anges ett mer begränsat syfte; anlag samt fysisk och psykisk förmåga nämns inte. Genom dessa ”tillägg” i framgår dels den anpassning som måste göras till individen, inte minst till barn med funktionsnedsättningar, dels att även det barn som har en hög förmåga ska få en utbildning som ger barnet fulla möjligheter till utveckling.19 Detta innebär inte någon konflikt med likabehandlingsprincipen i artikel 28, eftersom 16E/C.12/1999/10 p. 17Tobin (2019) s. 1123. 18CRC/GC/2001/1 p. 2 och 13. Jämför även (2019) s. 1063–1067, 1122 och 1123. 19Jämför artikel 23 och artikel 28. Artikel 29 – utbildningens syfte den bestämmelsen inte reglerar att utbildningen ska vara lika för alla, utan att utbildningen ska förverkligas på grundval av lika möjligheter. Det är inte heller fråga om någon diskriminering på sätt som anges i artikel 2, utan ett krav på individualisering i syfte att varje barns rätt till utbildning ska kunna förverkligas i så hög grad som möjligt.20 har uttalat att medan artikel 28 fokuserar på en stats skyldigheter vid inrättande av utbildningssystem och att garan- tera att dessa är tillgängliga, så understryker artikel 29.1 den indivi- duella och subjektiva rätten till en bestämd kvalité på utbildningen. Kommittén menar att i linje med konventionens fokus på vikten av att agera för barnets bästa betonas i den här artikeln budskapet om en utbildning där barnet står i centrum. Huvudmålet med utbildningen är att utveckla det enskilda barnets personlighet, anlag och färdig- heter med hänsyn till det faktum att varje barn har unika egenskaper, intressen, färdigheter och behov av lärande.21 32.1.4Respekt för mänskliga rättigheter (artikel 29.1 [b]) Utbildningen ska också syfta till att utveckla respekt för mänskliga rättig- heter och grundläggande friheter samt för principerna i Förenta natio- nernas stadga. Omfattningen av utbildningen i mänskliga rättigheter och prin- ciperna i framgår inte av artikeltexten. Artikeln uttrycker inte något krav på innehållet i läroplanen eller vilka ämnen som ut- bildningen ska innehålla. Om det ska finnas ett särskilt ämne om t.ex. mänskliga rättigheter eller om det t.ex. ska ingå som en del av ut- bildningen i samhällskunskap eller finnas med i flera skolämnen utgör sålunda en fråga för den enskilda staten. I sammanhanget ska även note- ras att staterna enligt artikel 42 har en skyldighet att göra barnkon- ventionens principer allmänt kända för såväl vuxna som barn. (Läs mer i kapitlet om artikel 42. anser att det i utbildningen ska ingå infor- mation om innehållet i fördrag om mänskliga rättigheter men att barnet även ska lära sig om rättigheterna genom att se människorätts- normer genomföras i praktiken, oavsett om det är i hemmet, skolan eller i samhället. har gjort gällande att en skola 20Läs även om möjligheterna till positiv särbehandling i kapitlet om artikel 28. 21CRC/GC/2001/1 p. Jämför även (2019) s. 1127–1129. 22Jämför (2019) s. 1130. Artikel 29 – utbildningens syfte som tillåter mobbning eller andra våldsamma och exkluderande bete- enden inte uppfyller kraven i artikeln, eftersom skolan (och samhället i stort) inte främjar värderingar och strategier som bidrar till mänsk- liga rättigheter.23 32.1.5Respekt för föräldrar, egen identitet och olika kulturer (artikel 29.1 [c]) Ytterligare ett syfte med utbildningen ska vara att utveckla respekt för barnets föräldrar, för barnets egna kulturella identitet, språk och värden, för bosättningslandets och ursprungslandets nationella värden och för kulturer som skiljer sig från barnets egen. Hur en stat ska tillse att utbildningen får rätt syften beskrivs inte utan lämnas i huvudsak till respektive stat att avgöra. Eftersom be- stämmelsen hänvisar särskilt till barnets egna identitet och språk, lik- som värden i ursprungslandet, framgår det även av denna del av artikeln att utbildningen ska vara individanpassad. Av artikeln följer bl.a. att ett migrerat barn ska få hemspråksundervisning och utbild- ning i sitt ursprungslands kultur. På samma sätt ska ett barn från en minoritetsbefolkning ges utbildning i den kulturen och det folkets språk (jämför artiklarna 7, 8, 13, 14 och 30). ska det ges utbildning i andra kulturer än barnets egna, på ett sätt som utvecklar respekten för dessa, vilket kan tyckas framgå redan av att barnets utbildning ska syfta till att utveckla respekt för mänskliga rättig- heter. När det gäller syftet att utveckla respekt för barnets föräldrar finns det inte så mycket vägledning för att förstå vad som avses. Men det bör nog förstås mot bakgrund av vad som anges i barnkonven- tionen om att en stat ska respektera föräldrarnas ansvar, rättigheter och skyldigheter samt deras ansvar att ge barnet råd och ledning i utövandet av sina rättigheter och att ett barn har rätt att uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör dem (jämför artiklarna 3.2, 5, 12, 14.2 och 18). I inledningen till anges dessutom att familjen ses som den grundläggande enheten i samhället och att bar- net, för att kunna utveckla sin personlighet, bör växa upp i en familje- miljö präglad av lycka, kärlek och förståelse. I doktrin förs ett resone- mang om att det handlar om en ömsesidig respekt mellan barnet och 23CRC/GC/2001/1 p. 15 och 19. Artikel 29 – utbildningens syfte föräldrarna och att konventionen förmedlar att en fortlöpande dialog ska ske mellan dem där även föräldrarnas möjlighet att uttrycka sina åsikter respekteras.24 Det är alltså inte fråga om någon reglering av maktförhållandet mellan barn och föräldrar, utan snarare ett verktyg för att stärka den enhet (familjen) som anger som grundläggande för barnets utveckling. har betonat hur viktigt det är att i undervis- ningen om rasism lära ut hur den har utövats historiskt och särskilt hur den uttrycks eller har uttryckts inom specifika samhällen.25 32.1.6Förberedelser för ett ansvarsfullt liv (artikel 29.1 [d]) Barnets utbildning ska syfta till att förbereda barnet för ett ansvarsfullt liv i ett fritt samhälle i en anda av förståelse, fred, tolerans, jämställdhet mellan könen och vänskap mellan alla folk, etniska, nationella och reli- giösa grupper och personer som tillhör ett urfolk. Redan av tidigare punkter om respekt för mänskliga rättigheter och andras kulturer följer att barnet ska utbildas i de värderingar som anges i punkten (d).26 Denna del av artikeln handlar emellertid inte om att utveckla respekten för dessa värden, utan att barnet ska för- beredas för att leva ett ansvarsfullt liv. Även denna del bör läsas mot bakgrund av innehållet i konventionens inledning (preambel). I den står att barnet bör förberedas för ett självständigt liv i samhället och uppfostras enligt de ideal som proklamerats i stadgan och särskilt i en anda av fred, värdighet, tolerans, frihet, jämlikhet och solidaritet. Det kan noteras att de motsvarande bestämmelserna i den allmänna förklaringen om mänskliga rättigheter och konventionen om sociala m.fl. rättigheter inte nämner jämställdhet mellan könen eller urfolk specifikt; det är unikt för . För att förbereda sig för ett självständigt och ansvarsfullt liv i ett fritt land krävs en mängd kunskaper, erfarenheter och förmågor av olika slag. För att kunna utöva de rättigheter och friheter som ett barn har enligt kan ett barn behöva kunskap och information om t.ex. sitt ursprung, yttrande-, religions- och förenings- frihet, trafiksäkerhet m.m. Vidare behöver barnet lära sig om kost- 24Tobin (2019) s. 1135 och 1136. 25CRC/GC/2001/1 p. 26Jämför (2019) s. 1142. Artikel 29 – utbildningens syfte hållning, hälsovård och omvårdnad samt erhålla sexualundervisning (jämför bl.a. artiklarna 6–8, 13–17, 19 och 24). 32.1.7Respekt för naturmiljön (artikel 29.1 [e]) Till skillnad från bestämmelser i det grundläggande ramverket för de mänskliga rättigheterna om utbildning står det i att utbildningen ska syfta till att utveckla respekt för naturmiljön. Miljön nämns även i artikel 24.2 (c) i konventionen. Hur en stat ska tillse att utbildningen får rätt syften beskrivs inte utan lämnas i huvudsak till respektive stat att avgöra. har uttalat att undervisningen måste koppla ihop problem som rör miljö och hållbar utveckling med socioekono- miska, sociokulturella och demografiska problem för att utveckla barnets respekt för miljön. Vidare har kommittén angett att under- visning om respekt för miljön bör omfatta både nationella och inter- nationella problem och aktivt engagera barn i lokala, regionala och globala miljöprojekt.27 32.1.8Förtydligandet om friskolor i artikel 29.2 Av artikel 29.2 framgår att inget i denna artikel eller i artikel 28 får tolkas så att det medför inskränkning i den enskildes och organisatio- ners rätt att inrätta och driva utbildningsinstitutioner, Detta innebär endast ett förtydligande att artikel 28 och 29 inte innebär någon in- skränkning i etableringsmöjligheterna för friskolor. Däremot innebär den inte på något sätt någon positiv etableringsrättighet eller någon skyldighet för staterna att tillåta eller stödja friskolor.28 Vidare stadgas i den andra punkten att sådan utbildning inte får inskränkas under förutsättning att de principer som fastställts i punkt 1 i denna artikel iakttas och att kraven uppfylls så att undervisningen vid dessa institutioner ska stå i överensstämmelse med vad som från statens sida angetts som miniminorm. En sådan miniminorm innebär att även utbildningen i friskolor ska ha de syften som räknas upp i arti- kel 29.1.29 27CRC/GC/2001/1 p. Jämför även (2019) s. 1145. 28Jämför även den snarlika formuleringen i artikel 13.4 i konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Jämför (2019) s. 1147 och 1148. 29Se även artikel 13.3 i konventionen om ekonomiska m.fl. rättigheter. Artikel 29 – utbildningens syfte Barn har rätt till omvårdnad, trygghet och en god fostran (6 kap. 1 § FB). Skolans roll i barns utbildning beskrivs främst i skollagen (2010:800) och i läroplaner. I skollagens inledande bestämmelser (1 kap. 4–7 §§) beskrivs syftet med utbildningen inom skolväsendet. Av dem framgår följande. Utbildningen inom skolväsendet syftar till att barn och elever ska inhämta och utveckla kunskaper och värden. Den ska främja alla barns och elevers utveckling och lärande samt en livslång lust att lära. Utbildningen ska också förmedla och förankra respekt för de mänsk- liga rättigheterna och de grundläggande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. I utbildningen ska hänsyn tas till barns och elevers olika behov. Barn och elever ska ges stöd och stimu- lans så att de utvecklas så långt som möjligt. En strävan ska vara att uppväga skillnader i barnens och elevernas förutsättningar att tillgodo- göra sig utbildningen. Utbildningen syftar också till att i samarbete med hemmen främja barns och elevers allsidiga personliga utveckling till aktiva, kreativa, kompetenta och ansvarskännande individer och med- borgare. Utbildningen ska utformas i överensstämmelse med grund- läggande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna som människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet samt solidaritet mellan män- niskor. Var och en som verkar inom utbildningen ska främja de mänsk- liga rättigheterna och aktivt motverka alla former av kränkande be- handling. Utbildningen ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Har skolenheten en offentlig huvudman ska utbildningen vara icke-konfessionell. Friskolor får däremot ha konfessionell in- riktning på utbildningen men undervisningen ska vara icke-konfes- sionell.30 Dessa syften, mål och värderingar bekräftas i läroplanerna. Däri framhålls även överensstämmelsen med den etik som förvaltats av tradition och västerländsk humanism.31 I förarbetena till bestämmelserna i skollagen hänvisas uttryckligen till artikel 29 i barnkonventionen.32 I sammanhanget bör även nämnas 30Utbildning är den verksamhet inom vilken undervisning sker medan undervisning utgörs av sådana målstyrda processer som under ledning av lärare syftar till utveckling och lärande genom inhämtande och utvecklande av kunskaper och värden, 1 kap. 3 § skollagen. 31Se t.ex. SKOLFS 2010:37, 250, 251 och 255. 2009/10:165 s. 634. Artikel 29 – utbildningens syfte de utbildningsmål som åtagit sig att följa genom FN:s hand- lingsplan Agenda 2030, läs mer i kapitlet om artikel 28. 32.2.1Fulla möjligheter i fråga om personlighet, anlag och förmåga (artikel 29.1 [a]) Utöver skollagens inledande bestämmelser om att utbildningen ska främja alla barns och elevers utveckling och lärande samt att hänsyn ska tas till barns och elevers olika behov, finns det en bestämmelse i 3 kap. 2 § skollagen som mer specifikt rör barnets lärande och per- sonliga utveckling. Enligt den gäller följande. Alla barn och elever ska ges den ledning och stimulans som de behöver i sitt lärande och sin personliga utveckling för att de utifrån sina egna förutsättningar ska kunna utvecklas så långt som möjligt enligt utbildningens mål. Elever som till följd av en funktionsned- sättning har svårt att uppfylla de olika kunskapskrav eller kravnivåer som finns ska ges stöd som syftar till att så långt som möjligt mot- verka funktionsnedsättningens konsekvenser. Elever som lätt når de kunskapskrav som minst ska uppnås eller de kravnivåer som gäller ska ges ledning och stimulans för att kunna nå längre i sin kunskaps- utveckling. Bestämmelsen ligger till grund för vad som närmare föreskrivs i läroplanerna om undervisningens individualisering. Med utbildningens mål avses såväl nationella mål som de mål som förskolan, fritidshem- met och skolan själva ställer upp. Regleringen innebär inte att huvud- mannen kan nöja sig med att en elev når den lägsta godtagbara kun- skapsnivån utan ambitionen ska vara högre än så.33 I förarbetena till skollagen anges att det i skolans uppdrag ligger att alla barn och elever ska ges bästa möjliga förutsättningar att ut- ifrån sina behov och förutsättningar utvecklas så långt som möjligt i enlighet med utbildningens mål. Vidare anges att skolan sålunda har ett kompensatoriskt uppdrag beträffande de barn och elever som har sämre förutsättningar. Tillgängliga resurser kan emellertid inte bara riktas mot de svagaste eleverna, utan även de elever som har lättare att nå utbildningens mål har rätt till ledning och stimulans för att utvecklas så långt som möjligt.34 2009/10:165 s. 662. 2009/10:165 s. 221 och 662. Artikel 29 – utbildningens syfte Det ska göras en särskild bedömning av en elevs kunskapsutveck- ling i vissa fall när det finns en indikation på att eleven inte kommer att nå de kunskapskrav som ska uppnås. Om det efter en sådan be- dömning kan befaras att en elev inte kommer att nå kunskapskraven ska det skyndsamt planeras stöd till eleven i form av extra anpass- ningar. Stödet ska ges med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet, om det inte är uppenbart obehövligt. Om inte sådant stöd är eller bedöms vara tillräckligt ska det göras en anmälan till rektorn. Rektorn ska se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Behovet av särskilt stöd ska även utredas om eleven uppvisar andra svårigheter i sin skolsituation. Behöver eleven särskilt stöd ska han eller hon ges det. Därtill ska ett åtgärdsprogram utarbetas för eleven. Om inte heller det är tillräckligt finns det en möjlighet till anpassad studiegång, dvs. att vissa avvikelser görs från den timplan och de ämnen och mål som normalt ska gälla. (Se 3 kap. 4–12 §§ skollagen.) Vid betygssättningen finns det också möjlighet att bortse från en- staka delar av kunskapskraven, om eleven har en funktionsnedsätt- ning eller något annat motsvarande direkt hinder för att eleven ska kunna nå ett visst kunskapskrav (se t.ex. 10 kap. 21 § skollagen). För nyanlända elever ska det göras en bedömning, grundad på ålder, förkunskaper och personliga förhållanden i övrigt, för att be- döma vilken årskurs som är lämplig att placera eleven i. Saknar eleven tillräckliga kunskaper i svenska kan han eller hon placeras i en för- beredelseklass till dess eleven har tillräckliga språkkunskaper eller som längst . (Se 3 kap. 12 c–12 f §§ skollagen.) För elever med utvecklingsstörning (intellektuell funktionsned- sättning) finns det anpassade utbildningar i grundsärskolan och gym- nasiesärskolan (se 7 kap. 5 § samt 11 och 18 kap. skollagen). Inom grundsärskolan finns även en särskild inriktning som benämns trä- ningsskola. Träningsskolan är avsedd för elever som inte kan tillgodo- göra sig hela eller delar av utbildningen i ämnen. (Se 11 kap. 3 § skol- lagen.) Det finns också en skola som är särskilt anpassad för barn med vissa syn- och hörselnedsättningar samt för barn med en grav språk- störning (7 kap. 6 § och 12 kap. skollagen). I läroplanerna anges det att undervisningen ska anpassas till varje elevs förutsättningar och behov. Läroplanerna för utbildning på grund- nivå anger även att undervisningen ska främja elevernas fortsatta Artikel 29 – utbildningens syfte lärande och kunskapsutveckling med utgångspunkt i elevernas bak- grund, tidigare erfarenheter, språk och kunskaper. Trots de särskilda skolor som finns för barn med vissa funktions- nedsättningar och de bestämmelser som gäller anpassningar och sär- skilda stödåtgärder har flera myndigheter inför oss vittnat om problem som barn med funktionsnedsättning har i utbildningen. I jämförelse med andra barn når de, enligt myndigheterna, mer sällan kunskaps- målen, får sämre studieresultat, utsätts oftare för våld och andra kränk- ningar, även av personal, och de får inte tillräckligt med stöd. Se även kapitlen om artiklarna 23 och 28. 32.2.2Respekt för mänskliga rättigheter (artikel 29.1 [b]) Som nämns ovan ska barnets utbildning syfta till att förmedla och förankra respekt för de mänskliga rättigheterna och de grundläg- gande demokratiska värderingar som det svenska samhället vilar på. Och utbildningen ska utformas i överensstämmelse med grundlägg- ande demokratiska värderingar och de mänskliga rättigheterna som människolivets okränkbarhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet samt solidaritet mellan människor. Det innebär att utbildningen i sig och de som verkar inom den aktivt och medvetet ska förmedla till barnen och eleverna samhällets gemen- samma värderingar så som demokrati och mänskliga rättigheter samt stimulera barnen och eleverna att förverkliga värderingarna. Detta ska också komma till uttryck i praktisk och vardaglig handling. Det ingår också att utbildningen ska syfta till att förverkliga barnets spe- cifika rättigheter enligt , bl.a. respekt för barnets kulturella identitet och språk.35 I läroplanerna utvecklas skolans värdegrund ytterligare. Där an- ges bl.a. att skolan ska främja förståelse för andra människor och för- måga till inlevelse samt att skolan aktivt ska motverka alla tendenser på diskriminering. Vidare anges att skolan ska förmedla sådana mer beständiga kunskaper som utgör den gemensamma referensramen i samhället och som utgår från grundläggande demokratiska värder- ingar och de mänskliga rättigheterna som alla omfattas av. Bland mål, nämns i läroplanen bl.a. att skolan ska ansvara för att varje elev har fått kunskaper om mänskliga rättigheter 2009/10:165 s. 223. Artikel 29 – utbildningens syfte och demokratiska värderingar i skolan och i samhället. Bland de ämnes- specifika målen för samtliga So-ämnen36 nämns uttryckligen att bar- net ska lära sig om de grundläggande mänskliga rättigheterna och om redan i årskurs 1–3. I senare årskurser ska barnet lära sig bl.a. hur etiska begrepp kan kopplas till rättigheterna, olika organisationers arbete med mänskliga rättigheter och hur rättigheterna kränks i världen. De ska även lära sig om FN:s historia, syfte och huvudsakliga uppdrag, andra former av internationell konflikthan- tering och folkrätten i väpnade konflikter. Utöver den utbildning som bedrivs av skolorna kan Barnombuds- mannens arbete nämnas. Bl.a. har myndigheten gjort en webbportal där barn kan få information om sina rättigheter på olika sätt beroende på ålder.37 Portalen är riktad både direkt till barnen och till pedagoger, som kan få material till lektioner om rättigheterna i barnkonventio- nen. Om detta och andra åtgärder, se även kapitlet om artikel 42. 32.2.3Respekt för föräldrar, egen identitet och olika kulturer (artikel 29.1 [c]) Respekten för föräldrar tas inte upp specifikt bland de mål som ut- bildningen i det svenska skolväsendet ska syfta till. Däremot nämns att utbildningen ska utformas i överensstämmelse med bl.a. alla män- niskors lika värde och solidaritet mellan människor (1 kap. 5 § skol- lagen). Det omfattar givetvis även familjemedlemmarna. Familjen nämns också i flera ämnesspecifika mål i läroplanerna. Bland annat ska barnet i lära sig hur historia kan användas för att skapa eller stärka gemenskaper inom familjen, hur kriminalitet på- verkar familjen, vilket ekonomiskt ansvar som vilar på familjer och generellt om familjen och olika samlevnadsformer. Det anges också att livet i hem och familj har en central betydelse för människan, att våra vanor i hemmet påverkar såväl individens och familjens välbe- finnande som samhället och naturen samt att skolan ska vara ett stöd för familjerna i deras ansvar för barnens fostran och utveckling och att det därför måste finnas ett samarbete mellan skolan och hemmen.38 Det ska också nämnas att ett barns vårdnadshavare fortlöpande ska informeras om barnets utveckling i skolan (3 kap. 3 § skollagen). 36De samhällsorienterande ämnena är geografi, religionskunskap, historia och samhällskunskap. 38Se SKOLFS 2010:37, bilaga 1. Artikel 29 – utbildningens syfte