sou · H8B363d2 · 2020-11-12 00:00:00 — 2012/13:58 s. 13. 2000/01:115 s. 17. 64Europadomstolens avgörande i målet Ponomaryovi mot (2011). avgörande i målet i Timishev mot (2005) §§ 61–67. Artikel 28 – utbildning eller en sådan liknande funktionsnedsättning som anges ovan. (Se 7 kap. 5 och 6 §§, 18 kap. 2 § samt 29 kap. 8 § skollagen.) Skolorna ska ge eleverna en för dem anpassad utbildning. I specialskolan ska utbildningen så långt det är möjligt motsvara den utbildning som ges i . (Se 11 kap. 2 §, 12 kap. 2 § och 18 kap. 2 § skollagen.) I vissa kommuner finns det gymnasieutbildning som är särskilt anpassad för ungdomar med svårt rörelsehinder, s.k. Rh-anpassad utbildning. Barn med sådana funktionsnedsättningar har rätt till Rh- anpassad utbildning om barnet har slutfört sista årskursen i grund- skolan och i övrigt uppfyller de behörighetskrav som finns (15 kap. 9 och 36 §§ skollagen). Utöver de särskilda skolformerna kan en elev ges stöd i form av extra anpassningar och särskilt stöd. Detta stöd kan även ges barn utan funktionsnedsättningar. Stödet ska ges med utgångspunkt i ele- vens utbildning i dess helhet, om det inte är uppenbart obehövligt. Särskilt stöd kan ges i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, fritidshemmet, gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan. Sådant stöd får ges i stället för den undervisning ele- ven annars skulle ha deltagit i eller som komplement. Stödet ska som huvudregel ges inom den elevgrupp som eleven tillhör. Finns det sär- skilda skäl kan dock stödet ges enskilt eller i särskild undervisnings- grupp. Det finns också möjligheter till en särskilt anpassad studie- gång, dvs. avvikelser från timplanen och de ämnen som annars gäller för utbildningen. (Se 3 kap. 4–12 §§ skollagen.) Stödet ska ges även den elev som klarar av skolarbetet men som kan få svårighet att uppnå kunskapskraven.66 Enligt rätten till utbildning i är det inte möjligt att neka någon med funktionsnedsättning tillträde till en ut- bildning endast på den grunden att det kan bli besvärligt att göra de anpassningar som behövs för individen. I ett mål som rörde en blind flicka, som blivit nekad tillträde till en musikutbildning, konstate- rade att skolan inte ens hade undersökt vilka be- hov eleven hade och vilka anpassningar som skulle behöva göras om eleven deltog i utbildningen. Det stred mot rätten till utbildning.67 Flera myndigheter har uppgett att skolsystemet fungerar dåligt för vissa barn med funktionsnedsättning. Det kan dels vara så att ut- bildningen inte anpassas i tillräckligt hög grad eller att huvudmännen 66Skolväsendets överklagandenämnds beslut , dnr 2013:458. 67Europadomstolens avgörande i målet Çam mot (2016) §§ 68 och 69. Artikel 28 – utbildning nekar barnet att börja i skolan, med hänvisning till att anpassningarna skulle leda till för höga kostnader. Vidare har det framförts att barn med funktionsnedsättning i högre grad än andra barn utsätts för kränk- ningar i skolan. gjorde en undersökning med fokus på situationen för barn med funktionsnedsättning. Med bl.a. hänvisning till uppgifter från Skolinspektionen och studier som gjorts, framkom att mer än hälften av grundskolorna hade ett otill- räckligt arbete med särskilt stöd, att barnen inte är tillräckligt delak- tiga när stödinsatserna utformas och att specialpedagoger inkluderas i för låg utsträckning. Undersökningen visade även att det i många fall inte ges information till elev och vårdnadshavare om möjlig- heterna att efterfråga stöd.68 Det ankommer inte på oss att kartlägga tillämpningen av regelverket. Däremot behandlas möjligheterna att enligt lagstiftningen neka en elev med behov av särskilt stöd utbild- ningsplats i det efterföljande avsnittet om likabehandling. Nationella minoriteter i är judar, romer, samer, sverigefinnar och tornedalingar (2 § lagen, 2009:724, om nationella minoriteter och minoritetsspråk). Barn inom dessa minoriteter har samma rätt som andra barn i . Därutöver finns det vissa särskilda bestäm- melser, främst vad avser samer. Barn till samer får fullgöra sin skolplikt i sameskolan i stället för i årskurs 1–6 i . Även andra barn får gå i sameskolan, om det finns särskilda skäl. Sameskolan ska ge en utbildning med samisk inriktning som i övrigt motsvarar utbildningen i . Utbild- ningen ska vara avgiftsfri. (Se 7 kap. 7 § samt 13 kap. 2 och 10 §§ skol- lagen.) Av ett beslut från , som avsåg den äldre skollagen (1985:1100), framgår att det förhållandet att ett barn behövde åka skolskjuts enkel väg, vilket inne- bar en kostnad för huvudmannen, inte utgjorde skäl att neka barnet plats på sameskolan.69 Det finns även en särskild utbildning med judiska studier i grund- skolan, se mer i kapitlet om artikel 29. 68Barnombudsmannens årsrapport Respekt – barn med funktionsnedsättning om samhällets stöd. s. 87 och 88. 69Beslut , dnr 07:490. Artikel 28 – utbildning I ett rättsfall från begärde fyra syskon att de skulle få fullgöra skolplikten genom hemundervisning. Som skäl angavs bl.a. att syskonen tillhör en ortodox judisk rörelse, vilket ställer särskilda krav på den allmänna skolan. Vidare angavs att skolan inte kunde tillgodose barnens praktiska behov av särskild mat- hållning, bönerutiner m.m. och inte heller deras behov av skydd mot kränkningar såväl i skolan som i det offentliga rummet. Domstolen konstaterade att det vid utformningen av syskonens utbildning fanns särskild anledning att ta särskild hänsyn till deras speciella förutsätt- ningar, men också att skollagen bygger på principen att sådana situa- tioner ska hanteras inom ramen för den allmänna skolan. Förutsätt- ningar för att fullgöra skolplikten i hemmet förelåg därför inte enligt domstolen.70 Frågan om huruvida barn som är EU-migranter, dvs. EU-medborgare som befinner sig i , har rätt till utbildning i har tidigare utretts och diskuterats utifrån olika tolkningar av såväl lagstiftningen som . Innan vi närmre går in på dessa tolkningar ska vi redogöra för den svenska lagstiftningen. EU-migranter som är folkbokförda i och som har skol- plikt har rätt till utbildning. Andra EU-migranter har rätt till utbild- ning om det följer av eller om de vistas i landet utan till- stånd. (Se 7 kap. 2 och 3 §§ och 29 kap. 2 § skollagen.) Bestämmelsen om att barn utan tillstånd att vistas i landet ska ha rätt till utbildning infördes för att efterleva krav på att rätten till utbildning ska gälla alla barn. Det övervägdes också om det skulle finnas något undantag för sådana barn som man kunde förvänta sig endast tillfälligt skulle stanna i landet. Regeringen ansåg emellertid inte det som lämpligt. Bestämmelsen omfattar, enligt för- arbetena, såväl barn som aldrig har gett sig till känna för myndighe- terna som barn som har haft tillstånd eller rätt enligt författning att vistas i landet men för vilka denna rätt har upphört.71 En utlänning som vistas i mer än ska ha uppe- hållstillstånd (2 kap. 5 § utlänningslagen). EU-medborgare kan, utan 70Rättsfallet HFD 2013 ref. 49. 2012/13:58 s. 13–15 och 39. Artikel 28 – utbildning sådant tillstånd, få uppehållsrätt under vissa förutsättningar som gäller arbete och förmåga att försörja sig (3 a kap. 3 § utlänningslagen). I den mån inte förutsättningarna för uppehållsrätt är uppfyllda har en EU-medborgare därmed inte längre rätt att vistas i landet utan till- stånd . Ett barn som vistas i landet utan rätt till det har, som nämnts ovan, ändå rätt till utbildning. Det gäller oavsett om barnet är EU- medborgare eller inte.72 Samma tolkning har gjorts av bl.a. Unicef.73 Den nationella samordnaren för utsatta EU-medborgare har emeller- tid i ett betänkande kommit till motsatt slutsats, näm- ligen att barn till EU-migranter inte har rätt till utbildning i , varken enligt eller svensk lag. Samordnaren har bl.a. hänvisat till tolkning och ansett att om skulle vara skyldig att erbjuda alla barn till föräldrar utan uppehållsrätt utbild- ning är det att göra en för vidsträckt tolkning av räckvidd.74 Enligt vår bedömning finns det flera argument mot sam- ordnarens slutsats. Till att börja med är det, såvitt nu är av intresse, inte i första hand , utan skollagen som ger barn utan tillstånd att vistas i landet rätt till utbildning. Även enligt barn- konventionen finns dock en sådan rätt. Varför EU-medborgare skulle behandlas annorlunda än andra personer utan tillstånd framgår inte av samordnarens argumentation. Som nämnts, har lagstiftarens syfte med regleringen i 29 kap. 2 § skollagen också varit att säkerställa att just alla barn omfattades. Såväl bestämmelsens ordalydelse som syfte talar således emot slutsatsen. Den nationella samordnaren tycks också bygga sin argumentation på ett avgörande från Skolväsendets över- klagandenämnd.75 Som framgår nedan, avser det emellertid uttryck- ligen endast rätten till utbildning som en följd av . Avgö- randet ger därmed inte något stöd för att behandla EU-migranter annorlunda än andra barn. Sammanfattningsvis är vår bedömning att barn som är EU-migranter eller barn till EU-migranter och som inte 72Jämför även, vad gäller hälsa, prop. 2012/13:109 s. 41. 73Unicefs rapport rättigheter har barn som är EU-medborgare och lever i utsatthet i ? (2015) s. 25. 74SOU 2016:6 s. 54 och 55. 75Skolväsendets överklagandenämnds avgörande dnr 2014:556, se SOU 2016:6 s. 54. Artikel 28 – utbildning har tillstånd att vistas i landet, ska behandlas som andra barn utan sådant tillstånd.76 Även regeringen synes ha gjort bedömningen att barn som är EU-medborgare och som vistas i landet utan tillstånd har rätt till utbildning enligt skollagen. besvarade utbildnings- ministern en fråga från en riksdagsledamot om skolgång för barn till EU-migranter.77 Ministern svarade i huvudsak följande. Grundregeln är att medborgare i ett EU-land har rätt att vistas i ett annat EU-land . Barn som tillfälligt vistas i landet med stöd av tremånadersregeln har inte rätt till utbildning. För barn som varaktigt vistas i ger dock skol- lagen rätt till skolgång om de vistas här utan stöd av myndighets- beslut eller författning. Som framgått har prövat ett mål om rätt till utbildning för en EU-medborgare som befann sig i och utan uppehållsrätt. Eftersom det inte fanns någon rätt att vara i landet och eftersom ingen av barnets föräldrar varit bosatt i som arbetstagare fanns det ingen rätt till utbildning enligt , enligt nämnden. I beslutet framgår uttryckligen att överklagandenämnden endast prövar om barnet har rätt till utbildning enligt skollagen till följd av . Nämnden var inte behörig att pröva ansökan om utbildning på någon annan grund.78 EU-migranter kan ha rätt till utbildning till följd av . Det gäller bl.a. om de har rätt att vistas i landet eller är barn till arbets- tagare i landet. Se särskilt artikel 10 i och rådets förordning nr 492/2011 om arbetskraftens fria rörlighet inom kon- ventionen. Staten ska som huvudman anordna högskolor. Utbildningen ska ges på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå. Verksamheten ska avpassas så att en hög kvalitet nås i utbildningen och forskningen. 76Lerwall har gett liknande kritik mot den nationella samordnarens slutsats i SvJt 2017 s. 299. Även hon har gjort bedömningen att EU-medborgare utan tillstånd omfattas av bestämmelsen i 29 kap. 2 § skollagen. 77Svar av på fråga 2015/16:34 av (M) Skolgång för barn till EU-migranter, dnr U2015/04594/S. 78Skolväsendets överklagandenämnd, beslut , dnr 2014:556. Artikel 28 – utbildning långt det kan ske, utifrån de kvalitetskraven, ska högskolorna ta emot studenter som uppfyller behörighetskraven för studierna. Behörig- hetskraven innefattar grundläggande behörighet (i princip avlagd hög- skoleförberedande examen i gymnasieskolan eller motsvarande utbild- ning) och ibland särskilda kunskapskrav. Om inte alla behöriga kan tas emot ska ett urval göras. Urvalsgrunder är betyg, resultat på hög- skoleprovet och i vissa fall särskilda kunskapsprov, arbetslivserfaren- heter och dylikt. Utbildningen ska vara avgiftsfri för studenter från en stat inom det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller från . (Se 1 kap. 2, 4 och 7 §§ samt 4 kap. 1–4 §§ högskolelagen, 1992:1434 och 7 kap. högskoleförordningen, 1993:100.) I finns också yrkeshögskolor. De får anordnas av statliga universitet och högskolor, andra statliga myndigheter, kommuner, landsting och enskilda. Syftet med yrkeshögskolorna är att det ska finnas eftergymnasiala yrkesutbildningar som svarar mot arbetslivets behov. För gäller liknande behörighetskrav och ur- val som för högskolan. Utbildningen ska vara avgiftsfri, om utbild- ningsanordnaren får statsbidrag. (Se lagen, 2009:128, och förordningen, 2009:130, om .) I varje kommun ska det finnas vuxenskolor, som bl.a. syftar till att möjliggöra fortsatta studier. Utbildningen ska normalt vara avgiftsfri. (Se 20 kap. Av skollagens inledande bestämmelser följer att utbildningen ska ut- formas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värder- ingar och de mänskliga rättigheterna som människolivets okränk- barhet, individens frihet och integritet, alla människors lika värde, jämställdhet och solidaritet mellan människor. Vidare framgår att var och en som verkar inom utbildningen ska främja de mänskliga rättig- heterna och aktivt motverka alla former av kränkande behandling. Det nämns också att huvudregeln är att alla ska, oberoende av geo- grafisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika till- gång till utbildning i skolväsendet och att utbildningen ska vara likvärdig oavsett var i landet den anordnas. Bland de inledande be- stämmelserna finns även en hänvisning till diskrimineringslagen. (Se 1 kap. Artikel 28 – utbildning I diskrimineringslagen anges följande otillåtna diskriminerings- grunder: kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk till- hörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning och ålder. Det är alltså inte en sådan öppen lista av diskrimineringsgrunder som finns i både och . I förarbetena till lagen diskuterades det om inte fler diskrimineringsgrunder skulle läggas till, bl.a. för att stämma bättre överens med , eller om det skulle finnas en öppen lista. Regeringen ansåg emellertid, utan någon egentlig motiver- ing, att det var lämpligast att låta lagen omfatta endast de sju angivna grunderna.79 Läs mer härom i kapitlet om artikel 2. För högre utbild- ning finns det ett undantag från förbudet mot diskriminering i diskri- mineringslagen. Undantaget gäller åtgärder som är ett led i strävan- den att främja jämställdhet mellan kvinnor och män vid tillträde till utbildningen (2 kap. 6 § diskrimineringslagen). Om detta och annan positiv särbehandling, läs mer i kapitlet om artikel 2. Som framgått, skyddas barnet mot diskriminering i skolan även genom Europakonventionen.80 har bl.a. konsta- terat att det är möjligt att tillfälligt sätta barn i speciella klasser eller skolor på grund av att de inte kan hantera språket, men att när sådana åtgärder på ett disproportionerligt sätt drabbar barn från en viss grupp (i detta fallet romer) måste det finnas särskilda rättssäkerhetsgaran- tier mot diskriminering.81 Urvalsgrunder och öppenhet för alla I görs urvalet av vilka elever som mottas på respektive skol- enhet enligt följande. I första hand ska eleven placeras på den kom- munala skolenhet som elevens vårdnadshavare har valt. Det får från- gås bl.a. om det inte finns plats på skolenheten eller om det är fråga om en elev med behov av omfattande stödinsatser som inte kan till- godoses vid den skolenhet där eleven fullgör sin utbildning. Om ett sådant behov uppstår under utbildningen kan eleven flyttas till en annan skolenhet, mot sin och vårdnadshavarnas vilja.82 Även det mot- 2007/08:95 s. 110 och 111. 80Artikel 14 i konventionen stadgar att åtnjutandet av konventionens fri- och rättigheter ska säkerställas utan någon åtskillnad t.ex. på grund av kön, hudfärg och religion. 81Europadomstolens avgörande i målet Oršuš m.fl. mot (2010) § 157. 8210 kap. 30 § skollagen och prop. 2009/10:165 s. 739. Artikel 28 – utbildning satta förhållandet kan gälla. har prövat ett sådant förfarande efter att Skolinspektionen haft invändningar mot att en kommun startat resursskolor för elever med behov av särskilt stöd. Vårdnadshavarna kunde ansöka om att deras barn skulle få plats i en sådan skola. Urvalet gjordes efter en bedömning av ele- vens behov av särskilt stöd, varvid dem med störst behov priorite- rades. I motsats till Skolinspektionen ansåg domstolen att såväl in- rättandet av resursskolor som urvalskriterierna för vilka elever som mottogs var förenliga med skollagen.83 Friskolor ska vara öppna för alla, men utbildningen får begränsas till att endast avse t.ex. elever som är i behov av särskilt stöd. En friskola kan aldrig neka ett barn som är i behov av särskilt stöd plats på skolan med åberopande av att det barnets behov skulle innebära för stora organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för skolan eller huvudmannen, så länge elevens hemkommun betalar bidrag för det särskilda stödet. Betalar kommunen inte bidrag, är det dock möjligt att neka barnet plats.84 gav kritik för att skolor kunde neka elever med funktionsnedsättning en plats om det innebär betydande ekonomiska eller organisatoriska svårigheter. Som framgått är det inte helt riktigt. Däremot kan betydande ekonomiska eller organisa- toriska svårigheter för kommunen innebära att elevens skolplacering påverkas. Vad först gäller kommunala skolor (och andra skolor med offentlig huvudman) är huvudmannen skyldig att vidta långtgående åtgärder för att tillgodose elevens stödbehov inom ramen för den ordinarie skolplaceringen. Men om det är nödvändigt kan eleven pla- ceras vid eller flyttas till en annan skolenhet, om stödbehovet är så stort att det skulle medföra betydande ekonomiska eller organisa- toriska svårigheter för kommunen att ge stödet i den skola som eleven går och stödet lättare kan ges på en annan skola. Det utgör däremot inte tillräckligt skäl att flytta eleven om stödbehovet skulle medföra betydande ekonomiska eller organisatoriska svårigheter för en sär- skild skolenhet.85 Kommunen har bevisbördan för att svårigheterna föreligger.86 När det gäller friskolor kan en kommun neka en skola tilläggsbelopp, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårig- heter uppstår för kommunen (se 10 kap. 39 § skollagen). 83Rättsfallet HFD 2017 ref. 50. 8410 kap. 35 § skollagen och prop. 2009/10:165 s. 744. 85CRC/C/SWE/CO/5 p. 39 och prop. 2009/10:165 s. 379. 86Jämför Skolväsendets överklagandenämnds beslut , dnr 2015:58. Artikel 28 – utbildning dana undantagsfall kan en friskola neka barnet plats. Så länge ett till- läggsbelopp betalas kan skolan inte neka barnet plats, oaktat om huvudmannen anser att stödet inte är tillräckligt för att täcka kost- naderna. Det krävs att elevens hemkommun har fattat ett beslut att inte lämna bidrag, för att barnet ska kunna nekas plats. Hemkommu- nen ansvarar då för att utbildning anordnas för barnet på annat sätt.87 Huruvida skolorna och huvudmännen faktiskt följer regelverket omfattas av Skolinspektionens tillsyn (se 26 kap. 3 § skollagen). Skolplikten gäller som huvudregel från det år då barnet fyller och upphör det tionde året efter det att eleven börjat fullgöra skol- plikten (7 kap. 10 och 12 §§ skollagen). Skolplikten kan skjutas upp och förlängas under vissa särskilda omständigheter. Skolplikten omfattar barn som är bosatta i . Däremot om- fattas inte barn som varaktigt vistas utomlands eller vars förhållan- den är sådana att det uppenbarligen inte kan begäras att barnet ska gå i skola. Skolplikten träffar inte heller vissa andra utländska barn, såsom asylsökande, barn med tidsbegränsat uppehållstillstånd och barn som obehörigen vistas i landet. Däremot har dessa barn samma rätt till utbildning som skolpliktiga barn. (Se 7 kap. 2 § skollagen.) Anledningen till att asylsökande inte träffas av skolplikten är att det inte har ansetts vara rimligt att ålägga dessa barn och deras föräldrar en sådan plikt innan något beslut har fattats om att de alls får stanna i landet.88 På liknande sätt resonerade lagstiftaren kring skolplikten för barn utan tillstånd att vistas i landet. Regeringen ansåg att det varken är praktiskt möjligt eller önskvärt att ålägga kommunerna att söka upp sådana familjer som vistas i landet utan tillstånd och som lever gömda, för att se till att en skolplikt upprätthålls.89 Det finns vissa möjligheter till att bli befriad från delar av skol- plikten på grund av religiösa skäl. Ovan har redovisats ett rättsfall om hemundervisning för judiska barn där det inte ansågs motiverat.90 Det finns dock ett avgörande från Kammarrätten i där ett 2009/10:165 s. 383. 2000/01:115 s. 19. 2012/13:58 s. 17 och 18. 90Rättsfallet HFD 2013 ref. 49. Artikel 28 – utbildning barn beviljades befrielse från ett dansmoment i utbildningen på grund av religiösa skäl.91 Som framgår av det tidigare refererade rättsfallet från , får utrymmet för sådan befrielse emellertid anses vara mycket begränsat. har också prövat flera liknande frågor. Dom- stolen har t.ex. bedömt det strida mot föräldrarnas rätt att tillför- säkra sina barn sådan utbildning och undervisning som står i överens- stämmelse med föräldrarnas religiösa och filosofiska övertygelse att ett barn inte beviljades befrielse från att delta i en viss religionsunder- visning i skolan. Undervisningen innehöll upplysningar om flera reli- gioner och filosofiska uppfattningar, men tonvikten låg på läran om kristendomen.92 Domstolen har däremot ansett att det inte är ofören- ligt med att vägra befrielse från sexualundervis- ning, som inte förespråkade något specifikt sexuellt beteende utan var objektivt utformad.93 Detsamma gällde vägran att bevilja befrielse från en objektiv kurs i etik.94 Elever i alla skolformer, förutom förskola och förskoleklassen, ska ha tillgång till personal med sådan kompetens att deras behov av väg- ledning inför val av framtida utbildnings- och yrkesverksamhet kan tillgodoses. Även den som avser att påbörja en utbildning ska ha till- gång till vägledning. Studenter på högskola ska också ges studieväg- ledning och yrkesorientering. (Se 2 kap. 29 § skollagen och 6 kap. 3 § högskolelagen.) 31.2.5Närvaro i skolan och upprätthållande av disciplin En elev ska delta i verksamheten som anordnas, om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Det gäller alltså även de elever som inte om- fattas av skolplikten men som valt att delta i utbildningen; det går inte 91Kammarrätten i , dom i mål 1492-12. 92Europadomstolens avgörande i målet Folgerø m.fl. mot (2007). 93Europadomstolens avgörande i målet m.fl. mot (1976). Jämför även Dojan m.fl. mot (2011). 94Europadomstolens avgörande i målet Appel-Irrgang m.fl. mot (2009). Artikel 28 – utbildning att endast välja att närvara på delar av utbildningen.95 (Se 7 kap. 17 §, 15 kap. 16 § och 18 kap. 16 § skollagen.) Vid ogiltig frånvaro ska vårdnadshavarna som huvudregel infor- meras om elevens frånvaro . Om en elev har upprepad eller längre frånvaro ska rektorn se till att frånvaron skyndsamt ut- reds. Det gäller även vid giltig frånvaro. (Se 7 kap. 19 a §, 15 kap. 16 § och 18 kap. 16 § skollagen.) Ansvaret för att skolplikten fullgörs delas av vårdnadshavare, hem- kommunen och huvudmannen. Vårdnadshavare som inte gör vad de är skyldiga till, för att eleven ska fullgöra sin skolplikt, kan föreläggas vid äventyr av vite att fullgöra sina förpliktelser. Vid allvarligare brister i omvårdnaden kan också barnet omhändertas och föräldern kan för- lora vårdnaden om barnet. (Se 7 kap. 20–23 §§ skollagen samt 2 § LVU och 6 kap. 7 § FB.) Studiero och disciplinära åtgärder Utbildningen ska utformas på ett sådant sätt att alla elever tillförsäkras en skolmiljö som präglas av trygghet och studiero. Ordningsregler ska finnas för varje skolenhet. De ska utarbetas under medverkan av eleverna men beslutas av rektorn. (Se 5 kap. 3 och 5 §§ skollagen.)