sou · H8B367 · 2020-11-23 00:00:00 — Grundbeloppet ska bestäm- mas på samma grunder som kommunen tillämpar när den fördelar resurser till sina egna förskolor. Tilläggsbelopp ska lämnas för barn som har ett omfattande behov av särskilt stöd. Tilläggsbeloppet ska vara individuellt bestämt utifrån barnets behov. Hemkommunen är inte skyldig att betala tilläggsbelopp för ett barn om det leder till betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter för kommu- nen (8 kap. 20–23 §§). Huvudmannen för en fristående förskola be- höver inte ta emot eller ge fortsatt utbildning åt ett barn, om hem- kommunen har beslutat att inte lämna bidrag för barnet (8 kap. 18 § andra stycket). Förskolan ska stimulera barns utveckling och lärande samt erbjuda barnen en trygg omsorg. Verksamheten ska utgå från en helhetssyn på barnet och barnets behov, och den ska utformas så att omsorg, utveckling och lärande bildar en helhet. Förskolan ska främja allsidiga kontakter och social gemenskap samt förbereda barnen för fortsatt utbildning (8 kap. 2 §). Huvudmannen ska se till att barngrupperna har en lämplig samman- sättning och storlek samt att barnen även i övrigt erbjuds en god miljö. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling ska ges det stöd som deras speciella behov kräver. Om det genom uppgifter från förskolans personal, ett barn eller ett barns vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att ett barn är i be- hov av särskilt stöd, ska rektorn se till att barnet ges sådant stöd. Barnets vårdnadshavare ska ges möjlighet att delta vid utformningen av de särskilda stödinsatserna. Vidare ska förskolan medverka till att barn med annat modersmål än svenska får möjlighet att utveckla både det svenska språket och sitt modersmål (8 kap. 8–10 §§). Personalen ska föra fortlöpande samtal med barnets vårdnads- havare om barnets utveckling. Minst en gång ska personalen och barnets vårdnadshavare därutöver genomföra ett samtal om bar- nets utveckling och lärande (utvecklingssamtal). Förskollärare har det övergripande ansvaret för utvecklingssamtalet (8 kap. 11 §). Barn som är bosatta i och som inte har börjat i någon utbild- ning för fullgörande av skolplikten ska erbjudas förskola. Förskola behöver dock inte erbjudas , nätter, veckoslut eller i samband med större (8 kap. 3 §). Barn ska från och med ålder erbjudas förskola i den omfattning det behövs med hänsyn till föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller om barnet har ett eget behov på grund av familjens situation i övrigt (8 kap. 5 §). Barn vars föräldrar är arbetslösa eller föräldralediga enligt föräldraledighets- lagen (1995:584) för vård av annat barn, ska från och med ålder erbjudas förskola under minst eller (8 kap. 6 §). Barn ska även i andra fall erbjudas förskola, om de av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling i form av förskola (8 kap. 7 §). Från och med höstterminen det år barnet fyller ska förskola erbjudas barnet (8 kap. 4 §). Detta betecknas som allmän förskola. Hemkommunen ansvarar för att utbildning i förskola kommer till stånd för alla barn i kommunen som ska erbjudas förskola och vars vårdnadshavare önskar det. Hemkommunen får fullgöra sina skyl- digheter genom att erbjuda barnet motsvarande utbildning i fristå- ende förskola. Om det finns särskilda skäl får hemkommunen kom- ma överens med en annan kommun om att denna i sin förskola ska ta emot barn vars utbildning hemkommunen ansvarar för (8 kap. 12 §). Med hemkommun avses den kommun där barnet är folkbok- fört (se 29 kap. 6 §). Hemkommunen ska erbjuda ett barn förskola från det att barnets vårdnadshavare har anmält önskemål om förskola med offentlig huvudman. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl har behov av särskilt stöd i sin utveckling i form av förskola ska skynd- samt erbjudas förskola. Barnet ska erbjudas plats vid en förskoleenhet så nära barnets eget hem som möjligt. Kommunen ska också ta skälig hänsyn till vårdnadshavares önskemål (8 kap. 14 och 15 §§). Om en hemkommun ingår i ett förvaltningsområde enligt lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk ska kom- munen erbjuda barn vars vårdnadshavare begär det plats i förskola där hela eller en väsentlig del av utbildningen bedrivs på finska, meänkieli respektive samiska. Vårdnadshavare som ansöker om förskoleplats för sitt barn ska tillfrågas om de önskar plats i sådan förskola (8 kap. 12 a §). Ett barn har rätt att bli mottaget i förskola med offentlig huvudman i en annan kommun än hemkommunen, om barnet med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att få gå i den andra kom- munens förskola. Innan kommunen fattar beslut om att ta emot ett sådant barn ska den inhämta yttrande från barnets hemkommun. Efter önskemål av barnets vårdnadshavare får en kommun även i annat fall i sin förskola ta emot ett barn från en annan kommun (8 kap. 13 §). En kommun får ta ut avgift för plats i förskola som den anordnar. Avgiften ska vara skälig. Från och med höstterminen det år barnet fyller får avgiften avse bara den del av verksamheten som över- stiger . Den allmänna förskolan som erbjuds barn är därmed avgiftsfri. För barn som av fysiska, psy- kiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling i form av förskola (jfr 8 kap. 7 §) får avgift endast tas ut för den del av verksam- heten som överstiger (8 kap. 16 §). Även fristående förskolor får ta ut avgift för plats i förskola. Av- gifterna får inte vara oskäligt höga. Även i fristående förskolor ska den allmänna förskolan vara avgiftsfri, och för barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveck- ling i form av förskola (jfr 8 kap. 7 §) får avgift endast tas ut för den del av verksamheten som överstiger (8 kap. 20 §). När det gäller avgifter inom förskolan kan kommunerna få stats- bidrag om en viss högsta avgift (maxtaxa) tillämpas för plats i förskola. Statsbidrag lämnas enligt bestämmelserna i förordningen (2001:160) om statsbidrag till kommuner som tillämpar maxtaxa inom förskolan och fritidshemmet. Systemet med maxtaxa innebär att i kommuner som ansluter sig till maxtaxan blir avgifterna för plats i förskola enhetliga för såväl kommunala som fristående verksamheter. Den högsta av- giften (maxtaxan) ska beräknas till en viss del av hushållets inkoms- ter och är bl.a. beroende av antalet barn i hushållet1. använder alla kommuner maxtaxan. Det pedagogiska arbetet vid en förskoleenhet ska ledas och samordnas av en rektor. Rektorn ska särskilt verka för att utbildningen utveck- las. Rektorn beslutar om sin enhets inre organisation och ansvarar för att fördela resurser inom enheten utifrån barnens olika förut- sättningar och behov. Rektorn fattar också i övrigt de beslut och har det ansvar som framgår av särskilda föreskrifter i skollagen eller andra författningar. Bara den som genom utbildning och erfarenhet har peda- gogisk insikt får anställas som rektor (2 kap. 9–11 §§). Bara den som har legitimation som lärare eller förskollärare och är behörig för viss undervisning får bedriva sådan undervisning. En legitimerad lärare eller förskollärare har ansvar för den undervisning som han eller hon bedriver (2 kap. 13 och 15 §§). 1Se 3 och 5 §§ förordningen (2001:160) om statsbidrag till kommuner som tillämpar maxtaxa inom förskolan och fritidshemmet. Utöver förskollärare får det i undervisningen i förskolan finnas annan personal med sådan utbildning eller erfarenhet att barnens utveckling och lärande främjas (2 kap. 14 §). Sådan annan personal är t.ex. barnskötare som genomgått barn- och fritidsprogrammet inom gymnasieskolan eller motsvarande äldre utbildning. Hur utbildning i förskolan ska genomföras och utbildningens när- mare innehåll regleras i förordningen (SKOLFS 2018:50) om läroplan för förskolan (Lpfö18), som trädde i kraft . I Lpfö 18 anges följande under . Språk, lärande och identitetsutveckling hänger nära samman. Förskolan ska därför lägga stor vikt vid att stimulera barnens språkutveckling i svenska, genom att uppmuntra och ta tillvara deras nyfikenhet och in- tresse för att kommunicera på olika sätt. Barnen ska erbjudas en stimu- lerande miljö där de får förutsättningar att utveckla sitt språk genom att lyssna till högläsning och samtala om litteratur och andra texter. Utbild- ningen ska ge barnen förutsättningar att kunna tänka, lära och kommu- nicera i olika sammanhang och för skilda syften. Därigenom läggs grunden till att barnen tillägnar sig de kunskaper som alla i samhället be- höver. Förmåga att kommunicera, söka ny kunskap och samarbeta är nöd- vändig i ett samhälle som präglas av stort informationsflöde och kontinu- erlig förändring. Barn som tillhör de nationella minoriteterna, där urfolket samer ingår, ska även stödjas i sin språkutveckling i sitt nationella minoritetsspråk och främjas i sin utveckling av en kulturell identitet. Förskolan ska där- igenom bidra till att skydda och främja de nationella minoriteternas språk och kulturer. För döva barn, barn med hörselnedsättning och barn som av andra skäl har behov av teckenspråk ska språkutvecklingen främjas i det svenska teckenspråket. Barn med annat modersmål än svenska ska ges möjlighet att utveckla både det svenska språket och sitt modersmål.2 2Förordningen (SKOLFS 2018:50) om läroplan för förskolan, s. 5. 4.3Bestämmelser om diskriminering och likabehandling Av 2 kap. 12 § regeringsformen följer att lag eller annan föreskrift inte får innebära att någon missgynnas därför att han eller hon tillhör en minoritet med hänsyn till etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande eller med hänsyn till sexuell läggning. I diskrimineringslagen (2008:567, DL) finns bestämmelser om för- bud mot diskriminering i samband med utbildning. Med direkt diskri- minering avses att någon missgynnas genom att behandlas sämre än någon annan behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jämförbar situation, om missgynnandet har samband med bl.a. etnisk tillhörighet (1 kap. 4 § 1 DL). Med indirekt diskriminering avses att någon missgynnas genom tillämpning av en bestämmelse, ett krite- rium eller ett förfaringssätt som framstår som neutralt men som kan komma att särskilt missgynna personer med bl.a. viss etnisk tillhör- ighet, såvida inte bestämmelsen, kriteriet eller förfaringssättet har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvän- diga för att uppnå syftet (1 kap. 4 § 2 DL). Med etnisk tillhörighet avses nationellt eller etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande (1 kap. 5 § 5 DL). Den som bedriver verksamhet som avses i skollagen får inte diskriminera något barn eller någon elev som del- tar i eller söker till verksamheten (2 kap. 5 § DL). DL genomför bl.a. rådets direktiv /43/EG av om genomförandet av principen om likabehandling av personer oav- sett deras ras eller etniska ursprung. Enligt direktivet får det inte före- komma någon direkt eller indirekt diskriminering på grund av ras eller etniskt ursprung (artikel 2.1). Direkt diskriminering ska anses förekomma när en person på grund av ras eller etniskt ursprung behandlas mindre förmånligt än en annan person behandlas, har behandlats eller skulle ha behandlats i en jäm- förbar situation (artikel 2.2 a). Indirekt diskriminering ska anses förekomma när en skenbart neu- tral bestämmelse eller ett skenbart neutralt kriterium eller förfarings- sätt särskilt missgynnar personer av en viss ras eller ett visst etniskt ursprung jämfört med andra personer, om inte bestämmelsen, krite- riet eller förfaringssättet objektivt motiveras av ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta är lämpliga och nödvändiga (artikel 2.2 b). Av praxis framgår att det inte krävs att den mindre förmånliga behandlingen eller det särskilda missgynnandet inkräktar på rättigheter eller berättigade intressen. har ansett att en åtgärd som innebär mindre förmånlig behandling av invånarna i en stadsdel jämfört med invånarna i andra stadsdelar ut- gör direkt diskriminering om det visar sig att åtgärden har införts eller upprätthållits av skäl som hänger samman med det etniska ursprung som är gemensamt för de flesta av invånarna i den aktuella stadsdelen.3 3Se dom i mål C-83/14 CHEZ Razpredelenie AD mot Komisia za zashtita ot diskriminatsia. Frågan om att få fler barn att delta i förskolans verksamhet och där- med ge fler barn bättre förutsättningar för språkutveckling och lär- ande är aktuell i flera länder. Inom EU har medlemsländerna antagit gemensamma mål för barns deltagande i förskolan, bl.a. för att stärka den sociala inkluderingen av barn med sämre förutsättningar och ut- veckla barns språkkunskaper.1 , som består av minist- rar från alla EU-länder, har fastställt ett riktmärke om deltagande i förskoleverksamhet för av alla barn mellan ålder och skolåldern till 2020. deltog i genomsnitt av barnen i denna åldersgrupp i förskoleverksamhet och barnomsorg i EU. Skillnaderna i deltagande är dock väsentliga mellan länder, regio- ner och socialgrupper.2 menar att det krävs fortsatta insatser för att se till att alla barn får tillgång till en förskola av hög kvalitet; i synnerhet gäller detta barn med sämre förutsättningar. Som skäl anges bl.a. att deltagande i förskola kan vara ett effektivt verktyg för att uppnå jäm- likhet på utbildningsområdet för barn med sämre förutsättningar, t.ex. barn med invandrarbakgrund eller flyktingbarn. Förskola kan enligt rådet bl.a. bidra till att begränsa riskfaktorer som kan utgöra hinder för flyktingbarns utbildningsmöjligheter och integration i samhället. Som riskfaktorer anges fattigdom, fysiska och emotionella stressfakto- rer, trauman och bristande språkkunskaper.3 Frågan om integration och språkutveckling är alltså inte bara hög- aktuell i utan i många andra europeiska länder. Många av län- derna försöker också stärka barns kunskapsutveckling och integration i samhället genom att ge barnen rätt till utökad förskola eller mot- svarande verksamheter. I det följande redogör vi i korthet för hur 1Europeiska unionens råd (2019). 2Europeiska kommissionen (2018). 3Europeiska unionens råd (2019). några av EU:s medlemsländer har hanterat frågan om att öka deltag- andet i förskolan för barn med sämre förutsättningar. I har alla barn som inte uppnått skolåldern pedagogik4, vilket motsvarar den svenska förskolan. Vårdnadshavarna bestämmer om barnet ska delta i verksamheten. I verksamheten ska barn med ett främmande språk som modersmål samt flerspråkiga barn få stöd i att utveckla sina språkkunskaper, sina språkliga och kultu- rella identiteter och sin självkänsla. Utvecklingen av barnens kun- skaper i svenska eller finska ska främjas och utgå från barnens behov och förutsättningar. På det sättet lär sig barnet att göra iakttagelser och uttrycka sina tankar, känslor och åsikter. Småbarnspedagogiken stödjer barnets integrering i det finländska samhället som barnet blir bekant med den finländska kul- turen. Vårdnadshavarna ska få information om småbarnspedagogikens mål, innehåll och metoder, och personalen ska tillsammans med vård- nadshavarna diskutera familjens språkmiljö, språkval, flerspråkiga och kulturella identiteter samt utvecklingen och betydelsen av barnets modersmål, oavsett om det är ett eller flera.5 har läroplikt i stället för skolplikt. Läroplikten innebär att barn antingen kan delta i den grundläggande utbildningen eller på annat sätt förvärva kunskaper som motsvarar den grundläggande utbild- ningens lärokurs.6 Läroplikten börjar det år barnet fyller och upp- hör när den grundläggande utbildningens lärokurs har fullgjorts eller det har förflutit läroplikten började. kommer läroplikten att förlängas fram till och således även omfatta gymnasie- och yrkesutbildning. Året innan läroplikten börjar ska barnen delta i förskoleundervis- ning, vilket motsvarar förskoleklassen, eller annan verksamhet där målen för förskoleundervisningen uppnås. I regel är de barn som del- tar i förskoleundervisningen . Anordnaren av förskoleundervisning ska informera vårdnadshavarna om förskoleundervisningen, vilken inleds , och vårdnadshavarna ska i sin tur anmäla sitt 4Småbarnspedagogik kan ordnas vid daghem, i familjedagvård eller som öppen småbarnspeda- gogisk verksamhet. 5www.oph.fi/sv/utbildning-och-examina/smabarnspedagogik, hämtat . 6Till exempel kan vårdnadshavaren själv sköta undervisningen. barn till förskoleundervisning. Principen är att de barn som har anmälts till förskoleundervisningen regelbundet ska delta i undervisningen så att målen för undervisningen uppnås. Om barnet inte deltar i den förskoleundervisning som kommunen eller anordnaren ordnar ska vårdnadshavaren se till att barnet deltar i annan verksamhet genom vilken målen för förskoleundervisningen uppnås.7 För barn och unga med invandrarbakgrund finns undervisning som förbereder för grundläggande utbildning, vilket är ett komplement till förskoleundervisningen och den grundläggande utbildningen. Under- visningen omfattar därmed barn från och med ålder. I under- visningen kan såväl barn och unga som har flyttat till landet som barn och unga med invandrarbakgrund och som är födda i delta. Syftet med undervisningen är dels att utveckla elevens kunskaper i svenska eller finska, dels att ge eleven övriga färdigheter som behövs för förskoleundervisningen och den grundläggande utbild- ningen. Den förberedande undervisningen kan ordnas i grupp eller genom att eleven integreras i en grupp i den grundläggande utbildningen, om det är motiverat med tanke på utvecklingen av elevens språkkunska- per. Undervisningen kan även ordnas individuellt för en enskild elev. För eleven utarbetas ett individuellt studieprogram där man anger bl.a. målen för elevens lärande, vilka läroämnen som studeras, timantal och innehåll samt elevens integrering i undervisningsgrupper för elever i motsvarande ålder i förskoleundervisningen eller den grundläggande utbildningen. I studieprogrammet ska också beskrivas hur handled- ningen ordnas och om eleven behöver eventuella stödåtgärder. Som avslutning på den undervisning som förbereder för den grund- läggande utbildningen får eleven ett intyg om att den deltagit i under- visningen. I intyget antecknas undervisningens omfattning, vilka läro- ämnen som studerats, omfattning och innehåll samt en beskrivning av elevens framsteg. Eleven får inga siffervitsord utan bedömningen av den förberedande undervisningen ges verbalt i syfte att utveckla elevens förutsättningar för självbedömning.8 7www.oph.fi/sv/utbildning-och-examina/forskoleundervisning, hämtat . 8www.oph.fi/sv/utbildning-och-examina/undervisning-som-forbereder- forskoleundervisning-och-grundlaggande, hämtat . Alla kommuner i har passningsgaranti, vilken innebär att kommunen ska kunna erbjuda passning för alla barn fram till skolåldern. För barn i åldersgruppen 0–erbjuds dag- mamma (dagepleje) eller småbarnsavdelning på en förskola (vugge- stue). erbjuds förskola (børnehave) där barnen går fram till ålder.9 i är tioårig och inleds med förskoleklass (børnehaveklasse).10 Förskoleklassen och grund- skolan är obligatorisk, men till skillnad från i har barnen inte skolplikt utan i stället har de en undervisningsplikt, som är tioårig. Det betyder att barnet har rätt och plikt att motta undervisning, men att föräldrarna kan välja att tillgodose detta på annat sätt än genom det offentliga skolsystemet, t.ex. genom privatskola eller hemunder- visning.11 I har det införts ett obliga- toriskt inlärningsprogram för förskolebarn i utsatta bostadsområ- den.12 Syftet med reformen är att säkerställa att fler barn från utsatta bostadsområden erbjuds förskola där de t.ex. kan utveckla sina språk- kunskaper i danska och sin allmänna kunskapsinlärning. Reformen innebär att barn i utsatta områden som inte redan är inskrivna i förskolan från och med ålder är skyldiga att delta i obligatoriskt inlärningsprogram . De ska fördelas jämt över måndag–fredag och på tider som underlättar för barnen att delta i inlärning, lek och aktiviteter. Vilka bostadsområden som omfattas framgår av en lista som pub- liceras av Ministeriet för transport, byggnad och bostäder en gång . Utsatta bostadsområden definieras som områden där minst två av följande kriterier är uppfyllda: 1.Andelen invånare i åldern 18–som inte är etablerade på arbets- marknaden eller genomgår utbildning överstiger beräk- nat som ett genomsnitt . 9www.borger.dk/familie-og-boern/Boernepasning/Dagpleje-vuggestue-boernehave-og- privat-pasning?NavigationTaxonomyId=d4c79ff4-1258-4d19-aaa5-4fbf7c835704, hämtat . 10www.borger.dk/skole-og-uddannelse/Folkeskolen-privatskoler-efterskoler/Skolestart, hämtat . 11www.uvm.dk/folkeskolen/folkeskolens-maal-love-og-regler/om-folkeskolen-og- folkeskolens-formaal/kort-om-folkeskolen, hämtat . 12www.retsinformation.dk/Forms/R0710.aspx?id=206615, hämtat . 2.Andelen invånare som är dömda för brott enligt vissa lagar är minst det nationella genomsnittet beräknat . 3.Andelen invånare i åldrarna 30–som enbart har en grundut- bildning överstiger . 4.Den genomsnittliga bruttoinkomsten för de boende i åldrarna 15–i området, exklusive studerande, är mindre än 55 pro- cent av den genomsnittliga bruttoinkomsten för samma grupp i regionen. Kommunen ska informera vårdnadshavare om att deras barn måste vara inskrivna i ett obligatoriskt inlärningsprogram eller att föräld- rarna själva måste tillförsäkra att barnet får undervisning som är i linje med det obligatoriska inlärningsprogrammet. Denna informa- tion ska lämnas senast barnet fyller . Om föräld- rarna väljer att själva anordna undervisningen ska kommunen kon- trollera undervisningen. Det obligatoriska inlärningsprogrammet måste äga rum i en kom- munal eller privat förskola som kommunen anser kan stödja barnets språkliga, sociala, personliga och kognitiva utveckling samt demokra- tiska utbildning. I relation till språklig utveckling ska särskild upp- märksamhet ägnas åt barnets danska språk. Huvudspråket måste enligt lag vara danska vid alla daghem. Kommunen måste bedöma vilka daghem i kommunen som har rätt inlärningsmiljö och rätt kompetens att ta på sig uppgiften. Här kan tonvikt t.ex. läggas på den pedagogiska personalens kompetenser, en tydlig och relevant pedagogisk strategi, barnens sammansättning i daghemmet samt avstånd från andra daghem med barn från utsatta bostadsområden som ingår i det obligatoriska inlärningsprogrammet. Kommunen måste därmed besluta hur kommunen vill organisera verk- samheten, t.ex. om barnen som ska tas in på det obligatoriska inlär- ningsprogrammet ska samlas i några få förskolor eller om de ska tas in på olika förskolor. Det obligatoriska inlärningsprogrammet är självständigt jämfört med övrig förskoleverksamhet men bedrivs inom ramen för den ordinarie förskoleverksamheten. Kravet på danska som huvudspråk innebär att ett annat språk än danska kan talas i specifika fall om lärarpersonalen anser det nödvän- digt i en definierad situation, t.ex. för att lära det enskilda barnet det danska språket. Ett barn ska kvarstå i det obligatoriska inlärningsprogrammet till dess att kommunen genomför en lagstadgad språkbedömning när barnet är antingen 2 eller . Om barnet inte är tvåspråkigt och språk- bedömningen visar att barnet fortfarande behöver språkstöd måste kommunen se till att barnet får språkstimulering vid behov. Om bar- net är tvåspråkigt och språkbedömningen visar att barnet behöver språkstöd måste barnet ingå i ett obligatoriskt språkstimuleringspro- gram . Om barnet inte deltar kan barnbidraget dras in. Det franska skolsystemet inleds i förskola (ecole maternelle). Många barn börjar i förskola . För att motverka skillnader när det gäller elevers studieresultat kopplat till socioekonomisk bak- grund har den franska regeringen valt att rikta insatserna mot yngre barn, eftersom det anses ge störst effekt.