sou · H8B373d2 · 2020-11-30 00:00:00 — Vidare ska ärendet handläggas så enkelt, snabbt och kostnadseffektivt som möjligt utan att rättssäkerheten eftersätts, dock finns det ingen så kallad sexveckorsregel för dessa ärenden som det gör för avverkningsanmälan och anmälan för sam- råd enligt 12 kap. 6 § . Det finns inget krav på att ansökta områden ska fältbesökas men ofta är det nödvändigt. Nuvarande praxis inom myndigheten innebär oftast att fältbesök före avverkning sker i syfte att kvantifiera och bedöma förekommande miljövärden och hänsynsbehov till rennär- ingen. Vid fältbesök görs även en bedömning om området utgör pro- duktiv skogsmark, går att föryngra efter avverkning samt om den ansökta avverkningsformen och föryngringsmetoden är lämplig. Vid fältbesöket görs anteckningar om iakttagelser och ställningstaganden som görs och som används vid beslutsprocessen. Tillstånd till avverkning som är oförenligt med intressen som är av väsentlig betydelse för naturvården eller kulturmiljövården får inte ges. tolkning av bestämmelsen och handläggning innebär att nekande av tillstånd till föryngringsavverkning oftast moti- veras med att berörd del utgör ett ”område med mycket stor bety- delse för flora och fauna”. Nivån på benämningen vilar till stor del på begreppet nyckelbiotop. Begreppet nyttjas i enlighet med en intern arbetsrutin från 201513, då annan enhetlig och förankrad metod sak- nas på . Områden där tillstånd till avverkning inte får ges på grund av höga naturvärden och där avverkning är oförenlig med naturvårdens intressen markeras på beslutskarta samt i handläggarstödet Navet. 13Skogsstyrelsen, PM Skog 2/15, Hantering och tillämpning av 18 och 19 §§ SvL – intern riktlinje hos . Vid behov markeras de även i fält till exempel då tillstånd till avverk- ning medges på delar av det ansökta området. –2016 har 112 ansökningar om tillstånd till av- verkning av fjällnära skog resulterat i att nyckelbiotop identifierats och registrerats. En stor del av dessa registreringar har skett vilket förklaras bland annat av den nya rutin som till- kom . och 2016 resulterade knappt var tionde ansökan i att en nyckelbiotop identifierades under fältbesök. Registrering av nyckelbiotoper i annan verksamhet Det förekommer att registrerar nyckelbiotoper även i andra delar av sin verksamhet, bland annat inom uppdragsverksam- heten. Mellan åren –har cirka 7 800 nyckelbiotoper omfattande produktiv skogsmark registrerats i övrig verksamhet. Figur 11.1 Areal av registrerad nyckelbiotop (1993–) Fördelad på olika verksamheter (produktiv skogsmark, hektar) Källa: Uppgift från . NBI har i detta urval beskrivits som de registreringar som gjorts med regeringsuppdrag, åren 1993–1998 och mellan åren 2001–2006 då systematisk inventering utfördes samt delar av 2018. Övrig inventering redovisas här under de övriga åren då inventering skett i den löpande verksamheten. är det möjligt att särredovisa den delmängd registreringar som skett i samband med avverkningsanmälan. I kategorin avverkningsanmälningar innefattas även tillståndsansökningar. ska upphöra att registrera nyckelbiotoper vid tillsyn registrering av nyckelbiotoper i samband med in- kommen avverkningsanmälan/-ansökan har varit ifrågasatt av delar av skogsnäringen och omdiskuterad . En aspekt som lyfts är bland annat att det är svårare att hantera situationer när nyckel- biotopen upptäcks och registreras i ett sent skede inför avverkning.14 Markägaren har då redan planerat för att avverka och i vissa fall kan även avtal ha tecknats med en virkesköpare. De åtaganden som många virkesköpare gjort inom ramen för certifiering medför att en regi- strering innebär att det blir mycket svårt att sälja virket som avver- kats i en nyckelbiotop. Från bland annat naturvårdsorganisationer har denna inventering och registrering framhållits som viktig för bevar- andet av skogar med höga naturvärden. har utrett frågan om deras registrering av nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälan/-ansökan.15 Där konstateras bland annat att det är otydligt om registreringen ingår som en del av tillsynsverksamheten när registrerar nyckelbiotoper i samband med tillsyn. Vidare konstateras att Skogs- styrelsens roll vid nyckelbiotopsinventering inte är författningsregle- rad och att tilltron till tillsynsverksamhet kan ta skada om det är otydligt om vad som ingår och vilka befogenheter myndig- heten har. Sammantaget bedömdes att det kan vara olämpligt att som tillsynsmyndighet fortsätter att registrera nyckel- biotoper i samband med inkommen avverkningsanmälan/ansökan. utredning drog bland annat följande slutsatser och rekommendationer: •Det behövs ett samlat, landsomfattande, kunskapsunderlag om skogar med höga naturvärden som kan användas av olika intres- senter för genomförandet av skogs- och miljöpolitiken. Det be- hövs fortsatta insatser för att komplettera befintliga kunskaps- underlag om skogar med höga naturvärden. 14Skogsstyrelsen, Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper, rapport 7/2016. 15Skogsstyrelsen, Registrering av nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälningar och tillståndsansökningar. Syntes och rekommendationer, rapport 2/2020, s. 32–39. •Nyckelbiotopsbegreppet bör bibehållas och bör fortsätta att äga och förvalta begreppet, stå för definition och ut- tolkning, samt även tillhandahålla inventeringsmetoden för intres- senter som vill använda begreppet och göra databasen tillgänglig. Det behöver förtydligas hur begreppet och databasen ska förvaltas. •Skogsstyrelsen bör upphöra med att registrera nyckelbiotoper i sam- band med inkommen avverkningsanmälan/ansökan. •Skogsstyrelsen bör fortsätta att registrera nyckelbiotoper i sam- band med andra verksamheter. bör även framhålla nyttan med den befintliga nyckelbiotopsdatabasen som kunskaps- underlag. •Skogsstyrelsen kan inte, inom ramen för tillsynen, kontrollera de åtaganden som gjorts med koppling till certifieringssystemen om att bevara områden med höga naturvärden. bör för- tydliga myndighetens förhållningssätt till skogscertifiering och kommunicera det. Mot bakgrund av utredningen fattade i decem- ber 2019 ett beslut om att myndigheten ska ”ta fram ett utvecklat arbetssätt för en allsidig utredning vid handläggning av avverknings- anmälningar/ansökningar så att kan upphöra med att registrera nyckelbiotoper i samband med inkommen avverknings- anmälan/ansökan .”16 Det finns inte något beslut om att upphöra med registrering av nyckelbiotoper i samband med andra verksamheter, till exempel i samband med områdesskydd eller i uppdragsverksamheten. 16Skogsstyrelsens protokoll , nr 8, § 7. Begreppet nyckelbiotop är inte författningsreglerat och används inte i föreskrifter eller allmänna råd kopplat till skogsvårdslagen.17 Skogs- styrelsen har definierat begreppet enligt följande. En nyckelbiotop är ett skogsområde som från en samlad bedömning av biotopens struktur, artinnehåll, historik och fysiska miljö har mycket stor betydelse för skogens flora och fauna. Där finns eller kan förväntas finnas rödlistade arter.18 Resultaten från inventeringarna, som omfattar både nyckelbiotoper och objekt med naturvärden19, är ett kunskapsunderlag inom svenskt miljö- och naturvårdsarbete och ger en bild av var i skogslandskapet det för inventeringen bedömdes finnas biologiskt sär- skilt värdefulla miljöer. Informationen om nyckelbiotoper och objekt med naturvärden är kunskapsunderlag för myndigheternas beslut om formellt skydd och för markägares ställningstagande om frivilliga av- sättningar samt annan planering som miljöhänsyn inom skogsbruket. Resultatet från nyckelbiotopsinventeringen används även för hand- läggning av andra myndighetsärenden, exempelvis vid bildande av naturreservat, samt för kommuner och länsstyrelser i olika planarbeten eller tillståndsprövningar.20 I och med att kunskapsunderlaget i databasen med tiden utveck- lats har även användningsområdena av resultatet, och antalet intres- serade aktörer, ökat. 11.3.1Skogsstyrelsens bedömning av en nyckelbiotop Vid inventering av nyckelbiotoper används en gemensam metod för hela landet.21 har eftersträvat en enhetlig bedömning över landet och mellan inventerare. –2019 har en ut- vecklad metod tagits fram för nordvästra som tar hänsyn till 17Däremot hänvisas till begreppet nyckelbiotop i det allmänna råd som med- delat angående förutsättningarna för samrådsplikt enligt , se allmänt råd till 4 § i SKSFS 2013:3 18Skogsstyrelsen, Rutin – arbete med nyckelbiotoper, H-46/2017. 19Se nedan för beskrivning av objekt med naturvärden. 20Skogsstyrelsen, Registrering av nyckelbiotoper i samband med avverkningsanmälningar och tillståndsansökningar. Syntes och rekommendationer, rapport 2/2020. 21Skogsstyrelsen, , . de lokala och regionala förutsättningarna vilket medför vissa skillna- der mellan olika regioner. har dessutom utarbetat en särskild rutin för arbe- tet med inventering av nyckelbiotoper i syfte att få en enhetlig han- tering av nyckelbiotoper inom verksamheten.22 Till rutinen har Skogs- styrelsen tagit fram särskilda PM som utvecklar frågor som rör de olika kärnprocesserna (inventering, rådgivning, tillsyn, ekonomiska stöd, områdesskydd, uppdragsverksamhet och geodataförsörjning). Det är alltid en helhetsbedömning av biotopens samlade natur- värde som avgör om ett område är nyckelbiotop eller inte. Bedöm- ningen av området görs alltid i fält och grundas på vissa huvudfakto- rer som strukturer, arter, skogshistorik, störning och fysiska faktorer. Den relativa betydelsen av dessa huvudfaktorer kan variera mellan olika slags nyckelbiotoper och det är inte ett absolut krav att samt- liga faktorer förekommer. Det finns drygt 50 olika nyckelbiotop- typer vilka beskrivs i metoden.23 I vissa fall krävs till exempel inte död ved som struktur för att ett område ska utgöra en nyckelbiotop. Områdets egenskaper bedöms också utifrån ett stort antal detalj- faktorer, till exempel trädslagsblandning, volym, beståndsålder, bonitet, markslag, fuktighet, vegetationstyp och gamla/grova träd. Förekomst av rödlistade eller hotade arter i ett skogsbestånd inne- bär inte per automatik att området utgör en nyckelbiotop. Ett stort antal av rödlistade arter24 i ett område signalerar normalt att området bör bedömas vara en nyckelbiotop, särskilt vid förekomst av hotade arter enligt rödlistan. Likväl kan ett naturskogsartat bestånd, utan fynd av rödlistade arter eller signalarter, också registreras som nyckelbio- top. Förekomst av arter med utpräglat landskapsekologiska krav, till exempel många fåglar och däggdjur, tas inte med vid bedömningen. ambition i inventeringen har varit att bedöm- ningen ska ske så enhetligt som möjligt över hela landet. I praktiken finns det dock en viss spridning i bedömningarna vilket tydligast framkommit vid genomförda kontrollinventeringar. Det beror enligt bland annat på varierande naturgeografiska, ekologiska och skogshistoriska förutsättningar samt de olika inventerarnas indivi- duella kunskaper och erfarenheter. Även väder och tid påver- kar förutsättningarna för en inventering. 22Skogsstyrelsen, Rutin – arbete med nyckelbiotoper, H-46/2017. 24Se kapitel 3.6.3 angående rödlistan. rade kalibreringsövningar och kontinuerlig fortbildning strävar Skogs- styrelsen efter så säkra och enhetliga bedömningar som möjligt. 11.3.2Kompetenskrav för inventerare av nyckelbiotoper Sedan nyckelbiotopsinventeringen påbörjades har cirka 450 handläggare registrerat och fört in nyckelbiotoper i det nationella registret.25 Som nämnts i det föregående ställer arbetet med inventeringen höga krav på inventeraren. Samtliga av de handläggare som registrerat nyckelbiotoper har genomgått olika utbildningsinsat- ser för att nå upp till de krav som myndigheten ställer för att få be- hörighet att registrera. har tagit fram följande formella krav för att inventera och registrera nyckelbiotoper.26 •Högskoleexamen inom skog eller biologi eller motsvarande grund- utbildning utan högskolestatus. •Högskoleutbildning i ämnet naturvårdsbiologi (Naturvårdsbiologi/ ekologi med huvudinriktning på landmiljöer, inkluderat mekanis- mer bakom och förutsättningar för bevarande av mångfald i sko- gen) minst 15 högskolepoäng eller motsvarande utbildning utan högskolepoäng. •Skogsstyrelsens grundutbildning för nyckelbiotopinventerare i . •Skogsstyrelsens utbildning i signalartskännedom . •Genomfört klassificering, avgränsning och registrering av minst fem nyckelbiotoper av skiftande karaktär under handledning. •Deltagande i kalibrering nyckelbiotoper varje kalenderår. finns cirka 150 personer inom som kan arbeta med nyckelbiotopsinventering. 25Information i mail från . 26Skogsstyrelsen, Anvisning - Kompetens och utbildning, Protokoll H81/2019. 11.3.3Externt ifrågasättande av nyckelbiotop Om bedömning av ett område ifrågasätts kan ytter- ligare en fältbedömning göras av en erfaren inventerare från ett annat distrikt. Det görs endast under förutsättning att anser det befogat. I mera komplicerade eller principiella fall ska två erfarna inventerare delta. Om inventerarna gör olika bedömningar kan inven- terare/specialister från en oberoende bedömningsgrupp inom Skogs- styrelsen konsulteras. I de fall bedömningen ändras på så sätt att området inte ska anses utgöra en nyckelbiotop ska området tas bort från registret. har följt upp myndighetens hantering av ifrågasättanden. I de flesta fall har det inte gjorts några större för- ändringar av tidigare bedömningar i de fallen.27 11.4.1Kunskapen om skogens naturvärden har ökat Kunskapen om naturvärden i skogen har ökat betydligt sedan nyckel- biotopsinventering påbörjades . Denna kunskaps- ökning beror bland annat på de erfarenheter som utvecklats inom själva nyckelbiotopsinventeringen, till exempel har den landsomfatt- ande inventeringen bidragit till en kraftigt ökad kunskap om signal- arters och vissa rödlistade arters miljökrav. Kunskapen har även ökat genom riktade inventeringar av särskilt svårbedömda skogstyper och genom den forskning som bedrivits om nyckelbiotoper.28 Särskilt har kunskapen ökat om skogstyper där naturvärdena inte är så uppenbart knutna till gamla träd och död ved. Det gäller till exem- pel kalkbarrskogar och sandtallskogar vars naturvärden missades i början av inventeringen på grund av bristande kunskap och erfarenhet av naturvärden i dessa skogstyper. Det gäller även torrare miljöer gene- rellt, till exempel glesa tallskogar, som har betydelse för solälskande insekter snarare än för fuktkrävande mossor, lavar och svampar vil- ket inledningsvis var de dominerande signalarterna som inventerarna letade efter. Därför kompletterades nyckelbiotopsmetodiken med vissa arter av insekter, och omisskännliga spår av dessa 27Skogsstyrelsen, Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper, rapport 7/2016, s. 21. 28Gustafsson, L. och , M. forskning om nyckelbiotoper – Här är resultaten. , () . arter för att på ett säkrare sätt kunna bedöma naturvärdena i torrare skogstyper. Nyckelbiotopsinventeringen har även bidragit till ett ökat antal kun- niga inventerare och en ökad kompetens hos dessa för bedömning av naturvärden i skogen. Genom att personal som arbetet med Skogs- styrelsens inventering bytt arbetsplats finns numera kom- petensen spridd i olika företag, myndigheter och organisationer. Arealen nyckelbiotoper, registrerade av de större skogsbolagen, mellan- stora skogsägare och är vilket mot- svarar av den produktiva skogsmarksarealen.29 Den högsta andelen produktiv skogsmark som är registrerad som nyckel- biotop finns i och . De största arealerna registrerade nyckelbiotoper återfinns i och . Lägst areal nyckelbiotoper finns i och län med . Det nyregistreras nyckelbiotoper i landet. genomförde under fältsäsongen en kontroll- inventering av dittills utförda nyckelbiotopsinventeringar. Resultaten av kontrollinventeringen visade att nyckelbiotoper omfattade 3,6 pro- cent av den produktiva skogsmarksarealen (4,i norra och i ).30 Detta innebar att cirka 800 000 hek- tar produktiv skogsmark bedömdes utgöras av nyckelbiotoper. Osäkerheten i skattningen var dock betydande. genom- fördes inom nordvästra återinventering av de områden som ingick 2000. Resultaten visar att det i den delen av landet finns större arealer nyckelbiotoper än vad den tidigare skattningen visade. 29Skogsstyrelsen och , Nyckelbiotoper. Redovisning av underlag till Skogs- utredningen , , dnr 2019/3066, s. 6. 30Skogsstyrelsen, Kontrollinventering av nyckelbiotoper , meddelande 3-2001. Nya skattningar indikerar att det kan finnas omkring 630 000 hek- tar oregistrerade nyckelbiotoper utanför formellt skyddade områden i hela landet.31 En betydande del av dessa kan dock förväntas åter- finnas i områden som är frivilligt avsatta. Därtill finns det registrerade nyckelbiotoper som nämndes i inledningen av avsnittet. Objekt med naturvärden är skogsområden som inte uppfyller kraven på att vara nyckelbiotop men som ändå kan vara viktiga för den bio- logiska mångfalden och kan utvecklas till nyckelbiotoper inom rela- tivt . Objekt med naturvärde ingår också tillsammans med nyckelbiotop i begreppet värdekärna som definieras i Naturvårds- verkets och strategi för formellt skydd av skog som utredningen redogjort för. Objekt med naturvärde definieras på följ- ande sätt32: Ett objekt med naturvärden är ett skogsområde som innehåller höga naturvärden i form av strukturer eller naturvårdsarter, som är kopplade till historiken eller den fysiska miljön. Naturvärden når inte upp till den kalibrerade nivån för nyckelbiotoper. har inventerat och registrerat dessa områden främst på små- och mellanskogsbrukets marker. Informationen om objekt med naturvärden används bland annat som underlag vid arbete med områdesskydd och av skogsägarna vid planering av skogsbruk och frivilliga avsättningar. Storskogsbruket använder inte alltid begreppet objekt med naturvärden, i vissa fall används likartade begrepp. Var- ken storskogsbrukets objekt med naturvärden eller likartade begrepp finns registrerade i nyckelbiotopsdatabas. I databas fanns cirka 43 000 registrerade objekt med naturvärden med en areal av pro- duktiv skogsmark.33 Bedömningen av nedre kvalitetsgränser för objekt med naturvärden har varierat inom landet och . Även priori- teringen av det dagliga arbetet med att inventera och registrera objekt 31Skogsstyrelsen och , , dnr 2019/3066, s. 35. Nyckelbiotopsinventering , s. 13. 33Skogsstyrelsen, Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper, rapport 7/2016, s. 46. med naturvärden har varierat regionalt, vilket kan innebära att före- komsten är underskattad. Nyckelbiotopsinventeringen startade och objekt med naturvärden förväntas utvecklas till nyckelbiotoper inom inte alltför avlägsen tid. Vid senare återbesök bedöms därmed objekt med naturvärden, enligt uppgifter från inventerare, ganska ofta som nyckelbiotoper. Om det beror på att naturvärdena utveck- lats eller att bedömningar av naturvärdena och kunskapen hos de som inventerar har förändrats är svårt att säga.34 I samband med framtagandet av den utvecklade metoden för nordvästra analyserades denna frågan närmare, men med de underlag som fanns tillgängliga då gick det inte att dra någon entydig slutsats om hur kravnivån utvecklats inom nordvästra Figur 11.2 Indikativ uppskattning av förekomst av nyckelbiotoper och registrerade objekt med naturvärden Hela landet (hektar produktiv skogsmark, samt andel av produktiv skogsmark) Källa: Underlagsrapport – Nyckelbiotoper Uppskattningen av oregistrerade nyckelbiotoper innehåller en betydande felmarginal och avser produktiv skogsmark utanför formellt skydd. Inom formellt skydd finns sannolikt en stor mängd oregistrerad nyckelbiotop. 34Skogsstyrelsen, Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper, rapport 7/2016, s. 92. 35Skogsstyrelsen, Utveckling av metod för nyckelbiotopsinventering i nordvästra , rapport /12. 11.4.4Nyckelbiotoper i de frivilliga avsättningarna I en skogsbruksplan kan skogsägare peka ut frivilliga avsättningar. Skogsbruksplaner görs normalt av skogsbruksplanläggare som van- ligtvis inte har den utbildning som motsvarar den som krävs av de som utför inventering av nyckelbiotoper. Påträffade nyckelbiotoper blir därför endast i undantagsfall klassade som nyckelbiotoper i dessa sammanhang. Det är därför troligt att det finns många oregistrerade nyckelbiotoper i de frivilliga avsättningarna. oregistrerade nyckelbiotoper bedöms finnas i de största skogsägarnas frivilliga avsättningar, med en koncentration mot nordvästra I en undersökning av frivilliga avsättningar bedömdes av småskogsbrukets frivilliga avsättningar utgöra områ- den som motsvarar kriterierna för en nyckelbiotop och utgjorde objekt med naturvärden.37 I en undersökning 2011 bedöm- des av alla frivilliga avsättningar vara områden med utvecklade värden.38 I begreppet områden med utvecklade värden in- gick i detta sammanhang nyckelbiotop, objekt med naturvärde samt skyddszon. Inventering av nyckelbiotoper har genomförts i mer begränsad omfattning i nordvästra . I detta område finns det omfattande frivilliga avsättningar. Med tanke på det historiska mer begränsade brukandet och förekomsten av naturskogsartade skogar i området utgör sannolikt en stor del av de frivilliga avsättningarna av nyckel- biotoper, även om de inte har registrerats. 36Skogsstyrelsen och , Nyckelbiotoper. Redovisning av underlag till Skogs- utredningen , , dnr 2019/3066, s. 35. 37Skogsstyrelsen, Skogsbrukets frivilliga avsättningar, meddelande 3-2008, s. 16. 38Skogsstyrelsen, Skogsbrukets frivilliga avsättningar, rapport 5/2012, s 16. Figur 11.3 Registrerade nyckelbiotoper Länsvis redovisning (produktiv skogsmark, hektar samt andel) Källa: Underlagsrapport – Nyckelbiotoper samt uppgift från . Produktiv skogsmark är hämtad från Riksskogstaxeringen, 2017. Storskogsbruket redovisar sina frivilliga avsättningar till vilket möjliggjort att dessa kunnat jämföras med nyckelbiotopsdatabasen. Småskogsbruket redovisar inte öppet sina frivilliga avsättningar. Sammanställningen har därför gjorts av skogsbruksplaner omfattande från de fyra skogsägarföreningarnas medlemmar. Med hänsyn till att endast av den enskilt ägda skogen ingår i sammanställningen över småskogsbrukets frivilliga avsättningar är arealen registrerade nyckelbiotoper utanför kända naturvårdsavsättningar sannolikt överskattad. Av sammanlagt registrerade nyckelbiotoper återfinns inom formellt skydd, inom storskogsbrukets frivilliga avsättningar och inom den delmängd av frivilliga avsättningarna bland småskogsbruket som är kända för utredningen. eller cirka 21procent av de registrerade nyckelbiotoperna återfinns därmed utanför kända naturvårdsavsättningar. 11.4.5Nyckelbiotoper är skogsbiologiska värdekärnor Nyckelbiotoper har varit föremål för forskning. Det finns ett relativt stort antal vetenskapliga artiklar som handlar om jämförelser mellan nyckelbiotoper och produktionsskog samt kanteffekter och artinne- håll. De artgrupper som dominerar i undersökningarna är lavar, svampar och mossor. Följande slutsatser dras i en syntesrapport som omfattar 70 veten- skapliga arbeten och 19 andra rapporter om forskning om nyckel- biotoper från , , och Baltikum:39 •Nyckelbiotoper har oftast högre förekomst än omgivande skog av såväl alla arter som rödlistade arter, det vill säga de har ett högt naturvärde och är därmed viktiga för bevarandet av och faunan. •Naturvårdsintressanta arter påverkas negativt när avverkningar sker i nära anslutning till nyckelbiotoperna. •Nyckelbiotoperna kan utgöra ett viktigt nätverk som kan bidra till att arter kan sprida sig i ett fragmenterat skogslandskap. •Naturvårdskategorier som nyckelbiotoper, hänsynsytor, och reser- vat men även gammal produktionsskog kompletterar varandra och fyller olika funktioner i skyddet av skogslevande arter •Nyckelbiotoper kan vara kostnadseffektiv naturvård eftersom de trots att de är virkesrika och därmed ekonomiskt värdefulla, har betydligt fler naturvårdsintressanta arter än reservat40, hänsyns- ytor och gammal produktionsskog. •Många nyckelbiotoper har påverkats kraftigt av dimensionsavverk- ning men en del även av kalavverkning .