sou · H8B366 · 2020-12-02 00:00:00 — lärarna får den kompetens som behövs för uppdraget. Det handlar alltså här inte enbart om den formella behörigheten och att sta- tistiken för andelen behöriga lärare ska förbättras – det handlar om att verksamma lärare ska ha relevant och tillräcklig kompetens för sitt uppdrag så att verksamheten kan hålla hög kvalitet och utvecklas. Lågt ställda krav har bidragit till att cementera otillräckliga förutsättningar för uppdraget Legitimations- och behörighetsreformen är en viktig del i arbetet för att stärka lärarprofessionerna. Men för att reformen ska ha legitimitet är det viktigt att den tjänar sitt syfte, dvs. att den bidrar till att stärka och säkra kvaliteten i undervisningen genom att säkerställa att lärare har adekvat och tillräcklig utbildning för den undervisning de bedriver. Utredningen menar att de lågt ställda behörighetskraven för undervisning i sfi och grundläggande nivå i komvux inte fyller detta syfte utan i stället bidragit till att cementera otillräckliga förutsättningar för kom- vuxverksamheter att utföra sitt uppdrag. De låga formella kraven på ämnesbehörighet sänder en kraftig signal till arbetsgivare, beslutsfattare, lärarstudenter och verksamma lärare m.fl. att någon mer omfattande kompetens inte behövs, utan att en termins studier är tillräckligt. Detta kan ha bidragit till att efterfrågan på kurser på högre nivå inte varit större, att ämnesbehörigheten i sfi inte ökat /15 (jfr 11.2.3). Det är förståeligt att varken huvudmän och lärare inte vill investera tid och energi utöver det som formellt krävs. Utredningen menar dock att höjda formella krav som i högre grad motsvarar den kompetens som behövs kan leda till att lärare upplever att de får bättre förutsätt- ningar att göra ett bra arbete och därmed trivs bättre, vilket kan leda till att yrket upplevs som mer attraktivt. Skärpta krav på ämnesbehörighet kan också bidra till ökad status vilket också kan bidra till yrkets attraktivitet och även till att fler väljer studier på högre nivåer. En termins studier rymmer inte den kompetens som behövs Att en termins studier i svenska som andraspråk inte kan rymma en god grund för sfi-läraruppdraget har framförts relativt ofta och länge, och särskilt sedan legitimationsförordningen (SFS 2011:326) infördes. Flera utredningar har menat att en termins studier i svenska som andraspråk inte ger den kunskaps om krävs för att undervisningen ska kunna hålla hög kvalitet (SOU 2008:52, 2008:109, 2013:76, 2017:51). I samtal om denna fråga har inte heller någon person fram- fört till utredningen att 30 hp skulle ge tillräcklig kompetens för sfi- läraruppdraget. Utredningen återger övergripande av den kompetens vi menar be- hövs för sfi-läraruppdraget i avsnitt 11.2.5. För lärare inom svenska som andraspråk på grundläggande nivå finns ingen sådan beskrivning gjord. Vi menar dock att här behövs liknande kompetensbas och inkluderar därför dessa lärares uppdrag i föreliggande förslag. I dessa lärares uppdrag behövs en didaktisk bredd och ett ämnes- teoretiskt djup som vida överstiger de nu gällande formella kraven. Fastställande av antal högskolepoäng som behövs för uppdragen kan inte utgå enbart från den andraspråkliga nivå som ska uppnås inom utbildningen utan måste beakta det didaktiska uppdrag som läraren har, dvs. komplexiteten i relation till målgrupp och mål och övriga regleringar och förutsättningar som gäller för uppdraget. Läraruppdraget har blivit mer komplext över tid Lärarexamen ställer stora krav på lärarnas kunskaper och förmågor. Även andra faktorer har medfört ökade krav på lärarupp- draget. ställs via det målstyrda kursplanesystemet som gäller hela skolväsendet stora krav på lärarnas professionalitet vad gäller t.ex. tolkning och implementering av styrdokumenten. I och med skollagens införande finns numera explicita krav på att utbildningen och undervisningen ska vila på vetenskap och beprövad erfarenhet. Komvux har länge haft ett brett uppdrag och ska numera även utgöra en bas för regional kompetensförsörjning. Till detta kan läggas att tidigare rådande synsätt om att eleverna bör lära sig språket först därefter lära yrke eller ämne har övergått till en allt tydligare och mer frekvent riktning mot att studierna i sfi/svenska som andra- språk kombineras/integreras med studier inom övriga vuxenutbild- ningen, t.ex. kombinerandet av sfi med yrkesutbildningar. Detta innebär omfattande krav på lärarens kunskaper och förmåga att stödja eleverna att utveckla inte bara andraspråket utan att , via andraspråket, utveckla ämnes- och yrkeskunskaper. Det finns också krav, både från eleverna och från samhället i övrigt, på att språk- och kunskapsutvecklingen ska ske snabbt. För detta allt mer omfattande och komplexa läraruppdrag är en termins studier inte tillräckligt. Lärarbristen är inte skäl att bibehålla låga krav på lång sikt Det har dock framförts till utredningen att förslaget om ökade krav inte är realistiskt då det råder stor lärarbrist och då många sfi-lärare är obehöriga. Detta argument har också framförts i sam- band med andra, tidigare, utredningar (SOU 2013:76, 2017:51). beräknar (se 11.2.4) i Lärarprognos att behovet av sfi-lärare är 2 500 lärare (heltidstjänster). /20 fanns 3 889 tjänstgörande lärare i sfi (heltidstjänster). Prognosen an- ger också att ökningen av lärarbehovet procentuellt sett är störst i komvux på grundläggande och gymnasial nivå jämfört med lärar- behovet i alla skolformer. Argumentet om lärarbrist handlar om att ökade krav skulle med- föra en större lärarbrist. Man tänker att fler lärare då skulle bli obe- höriga (om de inte studerar vidare på högre nivåer) och det skulle bli än svårare att hitta behöriga lärare. Dessutom antas färre lärare vilja studera fler högskolepoäng än 30 eftersom det är en större inve- stering. /20 finns 433 tjänstgörande sfi-lärare som har 1–29 hp i svenska som andraspråk. Dessa skulle utan större investering genom studier kunna nå ämnesbehörighet i sfi och genom goda studievillkor kunna studera vidare. 533 lärare har mellan 31–60 hp och skulle med goda studievillkor troligen relativt enkelt kunna nå 60 hp (se 11.2.3). Det finns givetvis en risk att de lärare som redan har en lärarexamen och som vill utöka sin behörighet i sfi/svenska som andraspråk anser att två eller tre terminers studier är en för stor investering och därför avstår från studierna. Erfarenheter från Lärar- lyftet69 tyder på att ju mer omfattande studierna är ju mer sällan slutförs de. Detta verkar dock främst gälla 90 hp och främst vid lägre studietakt. Goda studie- och arbetsvillkor stödjer dock avklarandet av studierna. Utredningen instämmer bland annat därför i förslag från SOU 2017:51 om att en lärare som ska bedriva undervisning i sfi ska få anställas under högst även om läraren saknar legiti- mation och behörighet (se 11.4.2). Utredningen menar vidare att argumentet för att bibehålla de låga kraven för ämnesbehörighet endast är giltigt på kort sikt. Vi håller förstås med om att lärarbristen är bekymmersam , men menar att ett långsiktigt perspektiv på behörighetskraven behövs för att verksamheterna ska kunna bedrivas med kvalitet längre fram. Att bibehålla låga krav bidrar helt enkelt till ett läge med fortsatt otill- räckliga förutsättningar för verksamheterna att åstadkomma den kvalitet som samhället kräver. Sambandet mellan lärarbrist och krav på ämnesbehörighet – dvs. att lärarbristen, snarare än den kompetens som behövs får styra hur låga/höga behörighetskrav som ska ställas – kan också granskas genom att applicera det på andra ämnen i olika skolformer. Lärar- bristen är t.ex. hög för lärare i naturvetenskapliga ämnen, men det är inte, vad utredningen erfar, aktuellt att sänka kraven för att mot- verka lärarbristen. En fråga man kan ställa här är om det snarare är en kombination av lågt ställda behörighetskrav, en generellt låg status, otrygga anställ- ningsförhållanden och relativt låg lön70 samt den negativa kritik som sfi ofta utsätts för som bidrar till lärarbristen snarare än att höjda krav –ökad kompetens – skulle bidra till lärarbristen. En lärarutbildning kan aldrig erbjuda allt en lärare behöver kunna. Därför behövs kontinuerlig kompetensutveckling i relation till lära- rens aktuella uppdrag. Utredningen anser att våra förslag kan bidra till att relevanta kompetenshöjande insatser kan erbjudas och antas i högre grad och att professionsprogrammets införande kommer att innebära en större systematik och likvärdighet vad gäller möjligheter 69Skolverket (2020) Utvärdering av Lärarlyftet. Delrapport 1 – utveckling . 70Sfi-lärares medellön var lägre än ämneslärare i gymnasiet. Sfi-lärares löne- utveckling har varit lägre än ämneslärares i gymnasiet. I statistiken ingår medlemmar från och : , partsgemen- samt underlag. till relevant kompetensutveckling. Men för att det ska vara möjligt behövs en bred och relevant bas, en grundläggande kompetens, som måste omfatta än en termin. Högre behörighetskrav möjliggör flexibilitet, individanpassning och utveckling Utredningen erfar att det är vanligt att sfi-lärare plötsligt ställs inför nya uppdrag utan att rimliga förutsättningar ges, t.ex. genom kom- petensutveckling. Exempelvis kan man plötsligt behöva övergå från undervisning på studieväg 3 till studieväg 1 eller man får elever med allvarliga fysiska eller psykiska funktionsnedsättningar. Vanligt nu- mera är också att man ska starta upp olika kombinerade eller integre- rade utbildningar med yrkeslärare. Det är också relativt vanligt att lärare i svenska som andraspråk arbetar både inom sfi och på grund- läggande nivå. Lärares kompetens är självklart avgörande för verksamhetens flexibilitet och beredskap att hantera förändrade utbildningsför- utsättningar och därmed för en kvalitativ och likvärdig verksamhet. Ju högre krav på ämnesbehörighet som ställs ju mer flexibel verksamhet kan man få. Om t.ex. 90 hp skulle krävas för alla lärare i sfi och svenska som andraspråk i komvux så skulle lärarna vara behöriga att arbeta på alla nivåer i komvux. Verksamheten skulle då relativt lätt, utan tidsödande och kostsamma kompetensutvecklings- insatser, kunna ställas om i relation till målgruppernas behov och omvärldens i övrigt skiftande krav på utbildningen. En investering i högre behörighetskrav och ökad kompetens kan alltså förväntas bli lönsam . Detta förutsätter förstås att de ingående kursernas innehåll är relevant för lärare i komvux (se utredningens förslag i 11.4.2 och 11.6.4). Ju högre kompetens lärare har, desto mer aktiva kan de generellt vara i att utveckla verksamheten, förutsatt att huvudmannen avsätter tid i tjänsten för det ändamålet. Högre ämneskompetens än en ter- mins studier är helt enkelt nödvändig för den kunskapsbas som i sin tur är en förutsättning för en verksamhet som vilar vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. Med högre krav på kompetens och ämnesbehörighet kan man helt enkelt ställa högre krav på verksam- heten än vad som är realistiskt att göra . Kravnivå, kvalitet, stabilitet och flexibilitet hänger ihop Utredningens uppdrag kan inte sägas omfatta utformandet och genomförandet av höjda behörighetskrav. Därför föreslår vi att en grupp aktörer tillsammans ska utforma en plan för hur högre behörighetskrav ska införas för behörighet i sfi och svenska som andraspråk på grundläggande nivå i komvux. Det kan vara lämpligt att aktörerna även är involverade i den profilering av ämnesstudierna som utredningen föreslår nedan (se 11.6.4). Frågan för denna grupp blir då vilken kompetens- och kravnivå som behövs för tillräckliga förutsättningar för ökad kvalitet i lärar- uppdraget och vilken nivå som är realistisk i dagens situation. Klart är dock att höjda krav är nödvändiga för kvalitet och likvärdighet för undervisningen av elever med svenska som andraspråk inom komvux. I uppdraget ingår att beskriva hur stor ökningen ska vara, när änd- ringen kan införas/börja gälla och på vilket sätt införandet kan ske samt vilka övergångsbestämmelser som behövs. Utredningen menar att utifrån argumenten ovan är otvivelaktigt behörighetskrav/kompetens om 90 hp för samtliga lärare i sfi och svenska som andraspråk i komvux att föredra. Det skulle ge verk- samheterna, dvs. rektorerna och lärarna, de förutsättningar som be- hövs för en stabil och flexibel verksamhet av hög kvalitet. Vi inser att detta är ett mycket stort steg men menar att det ändå bör över- vägas på lång sikt. Nuvarande refererande till att behörighetskraven kan relateras till ”motsvarande” stadier i är inte relevant (se 11.5.2) och bör tas bort. En verksamhet som är beroende av omvärlden och ofta utformas i entreprenad är svår att styra och organisera långsiktigt. Desto viktigare är det att de anställda upplever trygghet i anställning och att man har den kompetens som behövs för uppdraget. Att ha en gedigen kompetens i sina ämnesstudier innebär att man kan arbeta inom hela komvux vilket ger en god arbetsmarknad och möj- ligheter till givande, spännande och omväxlande arbete. Utredningens förslag nedan om profilering av ämnesstudierna omfattar bland annat därför 90 hp. Ökade behörighetskrav kan förväntas leda till ökat intresse för profileringen. En ökning till krav på ämnesbehörighet om 60 hp skulle visser- ligen innebära ökad kompetens men inte möjliggöra att lärare kan arbeta i hela komvux, vilket innebär en mer avgränsad arbetsmarknad för studenterna/lärarna och därmed potentiellt ett mindre intresse för läraryrket inom komvux. Arbetet med planen kommer att ta tid även eftersom det omfattar validering och övergångsregler (se nedan). Förutsatt att utredning- ens övriga förslag som utgör incitament för lärosätena att fokusera vuxenutbildning kommer lärosätena, när nya behörighetsregler kan börja gälla, att ha skaffat en mer omfattande kompetens rörande vuxenutbildning (se även 11.6.5). Validering handlar om att synliggöra, bedöma och ge erkännande och värde åt kunnande som människor har tillägnat sig i samman- hang utanför formell utbildning. I samband med förändrade behö- righetsregler bör den reella kunskap och den erfarenhet som lärare i sfi och grundläggande nivå skaffat sig av undervisning valideras. Här kan jämföras med att dåvarande behörighetsför- klarade ett stort antal verksamma sfi-lärare. Valideringsdelegationen 2015–2019 hade i uppdrag att följa, stödja och driva på ett samordnat utvecklingsarbete inom validerings- området på nationell och regional nivå. Det övergripande målet för Valideringsdelegationens arbete fastställdes i delbetänkandet En nationell strategi för validering (SOU 2017:18). Där angavs att betyd- ligt fler individer ska få sitt kunnande validerat och att validering ska vara tillgängligt i hela landet, på samtliga nivåer i utbildningssystemet och mot en större bredd av kvalifikationer i arbetslivet. Validering som en väg till en kvalifikation ska ha lika hög legitimitet som formell utbildning. I slutbetänkandet Validering – för kompetensförsörjning och livslångt lärande (SOU 2019:69) föreslås bland annat en ny, ge- mensam definition av validering, en ny förordning med generella bestämmelser om validering och ökad tydlighet om validering inom högskolan och . Det arbete och de åtgärder som eventuellt följer av delegationens betänkande bör kunna stödja vali- dering av den aktuella lärargruppens reella kompetens. Även lärare som i andra verksamheter har arbetat med elever som har svenska som andraspråk kan komma ifråga för validering av reell kompetens. Vi avser här lärare som är behöriga inom ämnet svenska, lärare inom språkintroduktion, folkbildningen och studieförbund samt lärare på folkhögskolor. Den sistnämnda gruppen har en vuxen- pedagogisk lärarutbildning. Validering av sfi-lärares kunskaper och erfarenheter bör inte för- svåras av att sfi i olika sammanhang inte anses vara ett ämne. Den rapport om sfi-lärares ämnesteoretiska kunskapsbas som beskrivs i avsnitt 11.2.5 var avsedd att kunna användas vid validering. Då stora nationella satsningar gjorts och eventuellt fortsatt kommer att göras, t.ex. i form av riktade insatser och andra uppdrag till lärosäten, kan även övervägas om uppdragsutbild- ning ska kunna tillgodoräknas/valideras (jfr Valideringsdelegationen SOU 2019:69). Lärosätena har flera uppdrag rörande validering av reell kompetens inom lärarutbildningarna. Detta arbete ska givetvis omfatta svenska som andraspråk och erfarenhet av sfi-undervisning: •För att fler personer med högskoleutbildning ska kunna omskola sig till ämneslärare genom kompletterande pedagogisk utbildning (KPU) har universitet och högskolor fått medel för att kunna öka valideringen av tidigare utbildnings- och arbetslivserfarenhet. •För att kunna utöka insatserna för validering inom Vidareutbild- ning av obehöriga lärare () så att fler ska kunna antas till har det avsatts medel . •Inom ramen för uppdraget om att skapa fler vägar in i läraryrket71 har regeringen givit flera lärosäten i uppdrag att bland annat ut- veckla och använda strukturerade metoder för bedömning och validering av reell kompetens som erhållits genom bland annat tidigare utbildning eller arbetslivserfarenhet för att främja till- träde till en lärar- eller förskollärarutbildning. Utöver validering ska inom uppdraget utformas ändamålsenliga över- gångsbestämmelser. 71Uppdrag U2018/03202/UH. 11.6.4Profilering av ämnesstudierna i svenska som andraspråk inom ämneslärarutbildningen Utredningens förslag: Lämpliga lärosäten ska tilldelas medel för utformande av profilering av kurser i svenska som andraspråk mot vuxnas lärande av och på svenska som andraspråk inom komvux. Profileringen kan omfatta 1–90 högskolepoäng. Vid profilering inom lärarutbildningen ska VFU göras inom komvux. UKÄ bör följa och utvärdera genomförandet av profileringarna. Lärosätena har stor frihet att utifrån examensbeskrivningen utforma lärarutbildningarna. Inom ramen för nu gällande regleringar för ämneslärarutbildningen är det möjligt att utforma profilering mot undervisning av vuxna elever förutsatt att examensmålen nås inom ramen för programmet. har dock någon profilering inte gjorts. Utredningens förslag utgör incitament till lärosätena att utforma en profilering inom ämnesstudierna i svenska som andraspråk 1–90 hp i syfte att stärka ämnesstudiernas relevans för vuxnas lärande. Den föreslagna profileringen berör i övrigt inte ämneslärarutbild- ningen och inte den utbildningsvetenskapliga kärnan, UVK. Lämpliga lärosäten är förslagsvis lärosäten som har mer omfat- tande ämneslärarutbildning och kompetensutveckling inom svenska som andraspråk och som bedöms ha kompetens rörande vuxnas lärande av och på svenska som andraspråk. Det kan t.ex. handla om de lärosäten som erbjuder kurser inom Lärarlyftet 1–30 hp mot sfi/övrig vuxenutbildning. De lärosäten som kommer ifråga kan med fördel samverka kring utformandet av profileringarna. Lärosätena ska tilldelas medel för planering och utformning av profileringen vilket redovisas i årsredovisningen. UKÄ kommer att redovisa sin granskning av hur universitet och högskolor inom ramen för ämnes- och yrkes- lärarutbildningarna förbereder studenter för arbete i vuxenutbildning utifrån kraven i högskoleförordningen (1993:100). Utredningen anser att en profilering av ämnesstudierna i svenska som andra språk är motiverad oavsett resultaten av UKÄ:s mer över- gripande granskning. Utredningen bedömer (se 11.6.2) att UKÄ bör göra uppföljningar i relation till kartläggningens resultat för att undersöka utvecklingen inom området samt efterlevnaden av hög- skoleförordningens krav och formuleringar. Som en del i en sådan uppföljning bör UKÄ även granska lärosätenas utformande och ge- nomförande av profileringarna. Profilering ger studierna effektivt fokus Tanken om en profilering – eller inriktning – är inte ny. Vi visade i avsnitt 11.5.2 att behovet av en mer ändamålsenlig lärarutbildning riktad mot undervisning av vuxna har framförts , men att endast ett initiativ tagits, den utbildning till lärare för arbete inom vuxenutbildningen som erbjöd och där 90 hp i svenska som andraspråk ingick. Utredningen menar att de stora skillnaderna i lärarnas undervis- ningsuppdrag i t.ex. grundskola och i komvux definitivt motiverar en profilering. Lärare i komvux arbetar i ett sammanhang med till stor del annorlunda villkor och förutsättningar än den lärare som arbetar i andra skolformer. Detta har blivit tydligt i flera avsnitt i det här kapitlet men även i t.ex. kapitel 5. Det finns tecken på att de befintliga ämneslärarutbildningarna generellt inte i tillräckligt hög grad förbereder för arbete inom vuxenutbildningen (se 11.5.5). De kurser på nivån 1–30 hp för be- hörighet i sfi som erbjuds inom Lärarlyftet kan dock ses som ett undantag. Däremot finns det tecken på att andra befintliga kurser i svenska som andraspråk 1–30 hp inte i tillräcklig grad förbereder för arbete inom sfi och övriga komvux (se 11.5.5). Utredningen menar att det finns anledning att anta att liknande förhållande gäller även kurser på högre nivåer. Lärarutbildare i övriga kurser i svenska som andraspråk framför till utredningen att det är svårt att se hur befintliga kurser skulle kunna riktas mot vuxnas lärande och komvux förutsättningar i övrigt. Dels p.g.a. att lärarutbildarna generellt sällan har den erfaren- heten/kunskapen och dels för att det redan råder s.k. stoffträngsel i kurserna, dvs. man upplever att kurserna redan ”är fulla” och att det inte finns utrymme för mer/annat innehåll. Komvux växer (se t.ex. 11.2.4) och har också fått ett förtydligat uppdrag rörande regional kompetensförsörjning. I sfi och övriga komvux finns en mycket stor andel elever som lär sig svenska som andraspråk och använder andraspråket för att studera andra ämnen och kombinerade yrkesutbildningar. Det finns ingen uppföljning som tydligt visar huruvida kvaliteten i sfi generellt har utvecklats. Att inom ramen för en profilering erbjuda lärarstudenter och verk- samma lärare kurser som är direkt relevanta för undervisning inom komvux innebär att de studerande kontinuerligt och konkret kan rela- tera innehållet i de (ämnes-)didaktiska studierna till vuxna elevers be- hov och förutsättningar. Att inte, som i generella ämneskurser, använda dyrbar studietid till att fokusera undervisning för yngre elever kom- mer att effektivera studierna och leda till öka kvalitet i undervisningen och därmed till bättre möjligheter till studieframgång för eleverna. I föregående avsnitt redogjorde utredningen för nödvändigheten av höjda behörighetskrav. Vi föreslår här att en profilering kan om- fatta kurserna inom 1–90 hp, alternativ någon eller några av nivå- erna 1–30, 31–60 och/eller 61–90 hp. Omfattningen av profileringen behöver beslutas i relation till vad lärosätet anser möjligt och realis- tiskt i relation till efterfrågan, regleringar och lärosätets kompetens. Ett alternativ är att genomföra profilering av kurserna inom en nivå och utöka profileringen mot fler nivåer efterhand. Utredningen resonerar nedan om möjligheter för profilering av kurser som kan ingå i ämneslärarutbildningar, ges som uppdrags- utbildning eller som fristående kurser utanför eller inom Lärarlyftet. Kurserna bör också kunna införlivas i Professionsprogrammet. Som uppdragsutbildning bör profilkurserna också vara relevanta för de riktade regionala insatserna som utredningen föreslår (se 11.4.4). Det kan också övervägas längre fram att erbjuda profilkurserna inom ramen för det specifikt utformade nationella skolutvecklingspro- grammet och även erbjuda ändamålsenliga medel för deltagande i studierna. Profilkursernas innehåll är direkt relevant En profilering av ämneskurserna inom svenska som andraspråk kan utformas på olika sätt men innebär att ett strategiskt och didaktiskt urval av innehållet måste göras så att studierna alltid är direkt rele- vanta för undervisning inom sfi och svenska som andraspråk på grundläggande och gymnasial nivå inom komvux. Profileringen kan utgöras av särskilda profilkurser där så är rele- vant. Ett exempel kan vara kurser om litteracitetsutveckling för vuxna; på finns en särskild sådan kurs.