sou · H8B347d2 · 2020-08-26 00:00:00 — Vad som i denna lag eller annan författning sägs om socialnämnd gäller i förekommande fall den eller de nämnder som utses enligt första stycket. Första stycket motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 2 kap. 4 § första stycket första meningen SoL. Av bestämmelsen framgår att kommunfullmäktige bestämmer vilken eller vilka nämnder som ska fullgöra kommunens uppgifter inom . Fullmäktige har alltså, liksom , frihet att bestäm- ma nämndorganisationen inom . För att inte ge intryck av att alla uppgifter inom måste fullgöras av en nämnd har bestämmelsen fått en annan språklig utformning (se avsnitt 22.2.1). Detta eftersom vissa uppgifter, enligt 5 kap. 1 § kommunallagen (2017:725), ska fullgöras av fullmäktige. Andra stycket motsvarar nuvarande 2 kap. 4 § andra stycket SoL. Bestämmelser om att en kommun får ingå avtal om att någon av dess uppgifter helt eller delvis ska utföras av en annan kommun eller en annan region (avtalssamverkan) finns i 9 kap. 37 § kommunallagen (2017:725). Utöver avtalssamverkan får en kommun sluta avtal med en enskild person om att utföra kommunens uppgifter inom . Upp- gifter som innefattar myndighetsutövning får dock inte överlämnas. Paragrafen behandlas i avsnitt 21.3.1. Första stycket, som är nytt, upplyser om att det i 9 kap. 37 § kom- munallagen (2017:725) finns bestämmelser om avtalssamverkan. Syftet är att sätta andra stycket i sitt sammanhang, eftersom det där anges att en kommun utöver avtalssamverkan får sluta avtal med en enskild person om att utföra kommunens uppgifter inom social- Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dock inte överlämnas. Andra stycket motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella ändringar, nuvarande 2 kap. 5 § SoL. Verksamhet inom ska vara av god kvalitet. Verksamheten ska bedrivas i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande följas upp, utvecklas och säkras. Paragrafen behandlas i avsnitt 11.1.3, 12.3.3 och 14.3.1. Första stycket första meningen motsvarar i huvudsak nuvarande 3 kap. 3 § första stycket SoL. Jämfört med nuvarande lydelse har dock begreppet insatser ändrats till verksamhet. Med begreppet verk- samhet avses alla åtgärder och aktiviteter som socialnämnden genom- för, däribland insatser. Ändringen är föranledd av att begreppet insatser i denna lag används på ett delvis annat sätt än i nuvarande socialtjänst- lag (jfr 10 kap. 1 §). För att bestämmelsens ursprungliga syfte ska bibehållas – att garantera kvaliteten i den verksamhet som bedrivs (prop. 1996/97:124 s. 51 och 176) – har begreppet insatser ändrats till verksamhet. Första stycket andra meningen, som är ny, kompletterar kravet på god kvalitet i första meningen. Där anges att verksamheten ska bedrivas i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfaren- het. Vetenskap avser vetenskaplig kunskap som har tagits fram med olika forskningsmetoder. Beprövad erfarenhet avser kunskap som bygger på goda exempel där kunskaper från profession och brukare har synliggjorts, värderats och systematiserats genom uppföljning, dokumentation, kritisk granskning och spridning. Att verksamheten ska bedrivas i överensstämmelse med innebär att verksamheten ska vara förenlig med tillgänglig vetenskap och beprövad erfarenhet. Detta förutsätter att en sammanvägning görs av olika vetenskapliga studier och beprövad erfarenhet. Om det inom ett visst område inte finns vetenskapliga studier eller beprövad erfarenhet, eller om under- laget är begränsat, utgör bestämmelsen inget hinder mot att social- tjänsten ändå bedriver verksamhet inom detta område. Bestämmelsen utgör inte heller något hinder mot att tillhandahålla insatser av social- politisk karaktär, t.ex. försörjningsstöd, som inte har sin grund i vetenskap och beprövad erfarenhet. Däremot ska hänsyn tas till veten- skap och beprövad erfarenhet vid utformningen av sådana insatser. Andra stycket, som i huvudsak motsvarar nuvarande 3 kap. 3 § tredje stycket SoL, har kompletterats med ett krav på uppföljning. Kvaliteten i verksamheten ska därmed systematiskt och fortlöpande följas upp, utvecklas och säkras. Uppföljning anses redan ingå i for- muleringen att kvaliteten systematiskt och fortlöpande ska utvecklas och säkras (prop. 1997/98:113 s. 119) och någon ändring i sak avses inte. För utförande av uppgifter inom ska det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Personalen ska medverka till att verksamheten är av god kvalitet. Första stycket motsvarar nuvarande 3 kap. 3 § andra stycket SoL. Andra stycket motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 14 kap. 2 § SoL. Bestämmelsen har omformulerats i syfte att bättre överensstämma med första stycket i språkligt hän- seende. Med personal avses var och en som fullgör uppgifter inom , och med verksamhet avses alla åtgärder och aktivite- ter som genomförs inom , däribland insatser (se av- snitt 11.3.2). Någon ändring i sak avses inte. Behörighet att utföra vissa uppgifter Endast den som har avlagt svensk socionomexamen eller annan rele- vant examen på minst grundnivå i högskolan får utföra sådana upp- gifter inom rörande barn och unga som innefattar 1.bedömning av om utredning ska inledas, 2.utredning och bedömning av behovet av insatser eller andra åtgärder, 3.uppföljning av beslutade insatser. ansvarar för att den som självständigt utför arbets- uppgifter som avses i första stycket har tillräcklig erfarenhet för uppgiften. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella ändringar, nuvarande 3 kap. 3 a § andra och tredje stycket SoL. Bestämmelser om tillfällig yrkesutövning och erkännande av yrkes- kvalifikationer som har förvärvats eller erkänts i en annan stat än inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i finns i lagen (2016:145) om erkännande av yrkeskvalifikationer och i de föreskrifter som meddelas i anslutning till den lagen. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 kap. 3 b § SoL. Den som har annan utländsk utbildning än sådan som avses i 4 § får utföra de uppgifter som anges i 3 § första stycket, om utbildningen ensam eller tillsammans med yrkeslivserfarenhet motsvarar svensk socionom- examen eller annan relevant examen på minst grundnivå i högskolan. Den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall be- döma om kraven enligt första stycket är uppfyllda. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 3 kap. 3 c § SoL. Enskilda ska bemötas på ett respektfullt sätt utifrån sina förutsättningar och behov. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 13.2.5. I paragrafen föreskrivs att enskilda ska bemötas på ett respekt- fullt sätt utifrån sina förutsättningar och behov. Detta gäller i för- hållande till alla enskilda som är i kontakt med , oavsett om det rör sig om en tillfällig eller kontinuerlig kontakt. Det kan t.ex. handla om enskilda som ansöker om insatser eller deras när- stående. Det kan även handla om enskilda som möter inom ramen för sin uppsökande verksamhet eller på annat sätt. Be- greppet bemötas syftar på det samspel som uppkommer mellan den enskilde och personal inom . Personalens bemötande kan komma till uttryck genom handlingar, gester ansiktsuttryck, ordval, tonfall etc. Grundläggande för ett respektfullt bemötande är att den enskilde upplever att personalen lyssnar och svarar på frågor, tar den enskilde på allvar och tror på honom eller henne. Att den enskilde ska bemötas på ett respektfullt sätt utifrån sina förutsätt- ningar och behov markerar att alla inte kan bemötas på ett och samma sätt, utan att bemötandet måste anpassas efter den enskilde. Vid alla åtgärder som rör barn ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Vid bedömningen av barnets bästa ska hän- syn tas till barnets åsikter i enlighet med vad som föreskrivs i 3 §. Vid beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlings- insatser för ett barn ska vad som är bäst för barnet vara avgörande. Paragrafen behandlas i avsnitt 19.2.3. Första stycket första meningen, som delvis motsvarar nuvarande 1 kap. 2 § första stycket SoL, har omformulerats i syfte att bättre överensstämma med artikel 3.1 i den reviderade svenska översätt- ningen av konvention om barnets rättigheter (). Av bestämmelsen framgår att det vid alla åtgär- der som rör barn i första hand ska beaktas vad som bedöms vara bar- nets bästa. Barnets bästa kan inte fastställas en gång för alla, utan måste bedömas vid alla åtgärder som rör barnet, t.ex. vid handlägg- ning av ett ärende, genomförande av en insats eller uppföljning av barnets situation. Vad som är bäst för barnet ska undersökas och vägas mot andra intressen. Vid denna avvägning ska barnets bästa – vilket följer av uttrycket i första hand beaktas – ha hög prioritet och inte bara vara ett bland flera överväganden. Om barnets bästa står i konflikt med någon annans intressen eller rättigheter, t.ex. föräld- rarnas, måste en avvägning göras i varje enskilt fall och en lämplig kompromiss nås. I andra meningen, som är ny, slås fast att hänsyn ska tas till barnets åsikter vid bedömningen av barnets bästa. En för- utsättning för detta är att barnet ges möjlighet att uttrycka sina åsikter. Barnets åsikter ska därefter tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Barnets rätt att framföra sina åsikter följer av 3 §. När en åtgärd rör ett barn ska barnet få relevant information. Infor- mationen ska anpassas till barnets ålder, mognad och hans eller hennes individuella förutsättningar. Den som lämnar informationen ska så långt det är möjligt försäkra sig om att barnet har förstått informationen. Paragrafen behandlas i avsnitt 19.3.2. I första meningen, som motsvarar nuvarande 11 kap. 10 § första stycket första meningen SoL, anges att när en åtgärd rör ett barn ska barnet få relevant information. I andra meningen, som är ny, anges att informationen ska anpassas till barnets ålder, mognad och hans eller hennes individuella förutsättningar. Det innebär att informa- tionen kan behöva ges på ett enkelt och tydligt språk och . Informationen kan även behöva anpassas med hänsyn till barnets förmåga att hantera starka känslor. Fastän ett barn har för- måga att kognitivt förstå viss information så kan informationen väcka starka känslor hos barnet. Den som lämnar informationen be- höver därför ta hänsyn till barnets förmåga att hantera de känslor som informationen kan väcka. Vidare anges i tredje meningen, som är ny, att den som lämnar informationen så långt det är möjligt ska försäkra sig om att barnet har förstått informationen. Det kan t.ex. göras genom att ställa frågor om den information som har lämnats, även om barnet inte får pressas att besvara frågor. Den som lämnar informationen behöver vara lyhörd och reflektera över hur barnet reagerar på informationen för att kunna ta ställning till om han eller hon har förstått den. Rätt att framföra sina åsikter Ett barn ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör bar- net. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. Paragrafen behandlas i avsnitt 19.4.1. Första meningen motsvarar nuvarande 11 kap. 10 § första stycket andra meningen SoL. Där anges att ett barn ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör barnet. Enligt den därpå följ- ande meningen i nuvarande 11 kap. 10 § första stycket SoL ska bar- nets inställning, om han eller hon inte framför sina åsikter, så långt det är möjligt klarläggas på annat sätt. I syfte att markera barnets rätt –inte skyldighet – att framföra sina åsikter har denna bestämmelse upphävts. Om barnet inte framför sina åsikter ska detta alltså respek- teras och socialnämnden ska inte försöka klargöra barnets inställ- ning på annat sätt. Detta innebär inte någon begränsning av nämn- dens ansvar att utreda barnets behov av skydd och stöd. Det utgör inte heller något hinder mot att nämnden, inom ramen för en sådan utredning, konsulterar sakkunniga samt i övrigt tar de kontakter som behövs (se 19 kap. 4 §). I det enskilda fallet kan omständigheterna även vara sådana att barnet inte har förmåga att ge uttryck för sina åsikter, inte ens med hjälp av kommunikationsverktyg. Med hänsyn till principen om barnets bästa är det i sådana fall angeläget att bar- nets åsikter klargörs på ett sätt som iakttar respekten för barnets integritet och självbestämmande. Andra meningen motsvarar i huvud- sak nuvarande 11 kap. 10 § första stycket fjärde meningen SoL. Jäm- fört med nuvarande lydelse ska dock endast barnets åsikter – inte inställning – tillmätas betydelse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. Att barnets inställning inte längre nämns beror på att nuvarande 11 kap. 10 § första stycket tredje meningen SoL har upphävts. Rätt att föra sin egen talan Ett barn som har fyllt har rätt att föra sin egen talan i mål och ärenden enligt denna lag. Ett barn som är yngre får höras i domstol, om barnet inte kan antas ta skada av det. Paragrafen motsvarar nuvarande 11 kap. 10 § andra stycket SoL. ska göra sig väl förtrogen med levnadsförhållandena i kommunen. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 3 kap. 1 § första strecksatsen SoL. ska medverka i samhällsplaneringen och i samverkan med andra samhällsorgan, organisationer, föreningar och enskilda, främja goda miljöer i kommunen. medverkan i samhällsplaneringen ska bygga på nämndens sociala erfarenheter och särskilt syfta till att påverka utform- ningen av nya och äldre bostadsområden i kommunen. Nämnden ska också arbeta för att offentliga lokaler och allmänna kommunikationer utformas så att de blir lätt tillgängliga för alla. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 3 kap. 1 § andra strecksatsen och 3 kap. 2 § första stycket SoL. För att uppnå en mer enhetlig begreppsanvändning i lagen har begreppet samarbete ändrats till samverkan och verka för har ändrats till arbeta för (se avsnitt 6.3). Någon ändring i sak avses inte. Genom tillägg i 2 kap. 3 § och 3 kap. 2 § (2010:900) föreskrivs att hänsyn ska tas till sociala aspekter vid plan- läggningen samt vidare att översiktsplanen ska ange inriktningen för den långsiktiga utvecklingen av den fysiska och sociala miljön. Detta förutsätter kunskap om levnadsförhållandena i kommunen och de sociala problem som finns där. ska bistå med sådan kunskap inom ramen för sitt ansvar att medverka i samhällspla- neringen. ska ta initiativ till och bevaka att åtgärder vidtas för att skapa en god samhällsmiljö och goda förhållanden för barn och unga, äldre och andra grupper som har behov av samhällets särskilda stöd. ska i sin verksamhet främja den enskildes rätt till arbete, bostad och utbildning. Paragrafen motsvarar, med en språklig och redaktionell ändring, nu- varande 3 kap. 2 § andra stycket SoL. Information och uppsökande verksamhet ska informera om i kommunen. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 3 kap. 1 § tredje strecksatsen SoL. ska genom uppsökande verksamhet och på annat sätt främja förutsättningarna för goda levnadsförhållanden. ska i den uppsökande verksamheten upplysa om social- tjänsten och erbjuda grupper och enskilda sin hjälp. När det är lämpligt ska nämnden samverka med andra samhällsorgan och med organisationer och andra föreningar. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 3 kap. 1 § fjärde strecksatsen och 3 kap. 4 § SoL. Förebyggande arbete mot missbruk och beroende 6 och 7 §§ ska arbeta för att förebygga och motverka missbruk och beroende av alkohol och andra beroendeframkallande medel. Detsamma gäller missbruk och beroende av spel om pengar. ska genom information till myndigheter, grupper och enskilda och genom uppsökande verksamhet sprida kunskap om skade- verkningar av missbruk och beroende och om de hjälpmöjligheter som finns. Paragraferna motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 3 kap. 7 § första respektive andra stycket SoL. Begreppet missbruk har ändrats till missbruk och beroende (se av- snitt 6.3). Detta för att återspegla den utveckling i begreppsanvänd- ningen som har skett inom missbruks- och beroendevården. missbruk avses ett skadligt bruk där användandet leder till problem, på ett sätt som skadar hälsan och/eller får sociala konsekvenser. Vid beroende kan förutsättningarna vara precis desamma men med det tillägget att det finns ett medicinskt konstaterat beroendetillstånd. Någon ändring i sak avses inte. Planering av insatser och samverkan Kommunen ska planera sina insatser för enskilda. Kommunen ska då särskilt beakta behovet av tidiga och förebyggande insatser. I planeringen ska kommunen, vid behov, samverka med regionen samt andra samhällsorgan och organisationer. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.2.3. I första stycket första meningen, som delvis motsvarar nuvarande 5 kap. 6 § andra stycket och 8 § andra stycket SoL, regleras en skyl- dighet för kommunen att planera sina insatser för enskilda. Denna skyldighet gäller alla insatser inom , vilket skiljer sig från nuvarande lydelse som enbart gäller insatser för äldre personer och insatser för personer med fysiska och psykiska funktionshinder. Planeringen ska avse det övergripande behovet av olika insatser, inte planering av insatser i enskilda fall. För sådan individuell planering finns bestämmelser i 13 kap. 4–6 §§. Därutöver finns bestämmelser som rör socialnämndens medverkan i samhällsplaneringen i 6 kap. 2 §. Formerna för planeringsarbetet får anpassas efter kommunens lokala förutsättningar. Det kan dock finnas fördelar med att sam- ordna planeringen av insatser med annan planering som ankommer på kommunen, t.ex. enligt lagen (2000:1383) om kommunernas bo- stadsförsörjningsansvar samt (2010:900). Det kan även vara relevant att beakta årsplanering för mottagande av nyanlända för bosättning. Enligt första stycket andra meningen, som är ny, ska kommunen särskilt beakta behovet av tidiga och förebyggande insatser. Här- igenom markeras det förebyggande perspektiv som ska finnas inom (se 2 kap. 3 §). Bestämmelsen ska inte uppfattas som en prioriteringsordning i förhållande till andra insatser, utan mar- kerar enbart vikten av att kommunen vid sin planering uppmärksam- mar behovet av tidiga och förebyggande insatser. Tidiga insatser syftar på när och hur insatserna ges. Det kan handla om att insatser erbjuds på ett sådant sätt att enskilda snabbt och enkelt får tillgång till dem, t.ex. att de genomförs inom rimlig tid efter fattat beslut eller att de erbjuds utan föregående individuell behovsprövning. Förebyg- gande insatser syftar till att motverka behov av andra, mer ingrip- ande, insatser. Det kan handla om insatser för att befintliga behov inte ska bli större eller att behov över huvud taget inte ska uppstå. Gränsen mellan tidiga och förebyggande insatser är flytande och hänger ofta även samman: tidiga insatser är ofta förebyggande och förebyggande insatser ges ofta . I planeringen ska kommunen, vid behov, samverka med regionen samt andra samhällsorgan och organisationer. Detta följer av andra stycket som delvis motsvarar nuvarande 5 kap. 6 § andra stycket andra meningen och 8 § andra stycket andra meningen SoL. Till skillnad från nuvarande lydelse så är kravet på samverkan inte längre undan- tagslöst, utan gäller vid behov. I regel finns sådant behov av samverkan vid planering av insatser för äldre personer och personer med funk- tionsnedsättning. Det kan även finnas behov av samverkan med t.ex. polis och skola vid planering av insatser mot ungdomskriminalitet samt vidare med tjej- och kvinnojourer vid planering av skyddat boende. Däremot är det inte nödvändigtvis relevant att samverka vid planering av alla insatser. Överenskommelse i fråga om vissa grupper Kommunen ska ingå en överenskommelse med regionen om att sam- verka i fråga om –barn och unga som vårdas utanför det egna hemmet, –personer med psykisk funktionsnedsättning, och –personer som missbrukar eller är beroende av alkohol, narkotika, andra beroendeframkallande medel, läkemedel, dopningsmedel eller spel om pengar. Om det är möjligt bör organisationer som företräder dessa personer eller deras närstående ges möjlighet att lämna synpunkter på innehållet Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 5 kap. 1 d §, 8 a § och 9 a § SoL. För att uppnå en mer enhetlig begreppsanvändning i lagen har begreppet samarbete ändrats till samverka. Vidare har personer som missbrukar ändrats till personer som missbrukar eller är beroende (se avsnitt 6.3). Detta för att återspegla den utveckling i begreppsanvändningen som har skett inom missbruks- och beroendevården. Med missbruk avses ett skad- ligt bruk där användandet leder till problem, på ett sätt som skadar hälsan och/eller får sociala konsekvenser. Vid beroende kan förut- sättningarna vara precis desamma men med det tillägget att det finns ett medicinskt konstaterat beroendetillstånd. Någon ändring i sak avses inte. Överenskommelse i fråga om effektivare användning av resurser Kommunen får träffa överenskommelse med regionen, och Arbetsförmedlingen om att, inom ramen för uppgifter, samverka i syfte att uppnå en effektivare användning av tillgängliga resur- ser. Kommunen ska bidra till finansieringen av sådan verksamhet som bedrivs i samverkan. Enligt bestämmelser i lagen (2003:1210) om finan- siell samordning av rehabiliteringsinsatser får kommunen delta i finan- siell samordning inom rehabiliteringsområdet. får granska sådan verksamhet som bedrivits i sam- verkan med och delvis finansierats av eller . Vid en sådan granskning har rätt att ta del av de uppgifter som behövs för att granska verksamheten. Paragrafen motsvarar, med en språklig och redaktionell ändring, nuvarande 2 kap. 6 § SoL. Boende och vissa andra insatser bör genom hemtjänst, dagverksamheter eller andra lik- nande insatser underlätta för enskilda att bo hemma och att ha kontakt med andra. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 3 kap. 6 § första stycket SoL. För att uppnå en mer enhetlig begreppsanvändning i lagen har social tjänst ändrats till insats (se avsnitt 6.2.1). Vidare har den enskilde ändrats till plural – enskilda –för att markera bestämmelsens övergripande karaktär. Någon ändring i sak avses inte. ska arbeta för att äldre personer får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 5 kap. 4 § andra stycket SoL. För att uppnå en mer enhetlig begreppsanvändning i lagen har verka för ändrats till arbeta för och människor har ändrats till personer (se avsnitt 6.3). Någon ändring i sak avses inte. ska arbeta för att äldre personer får goda bostäder och tillgång till lättåtkomliga tjänster. Nämnden ska därutöver ge dem som behöver det insatser i hemmet. Av paragrafen, som delvis motsvarar nuvarande 5 kap. 5 § första stycket SoL, framgår att socialnämnden ska arbeta för att äldre per- soner får goda bostäder och tillgång till lättåtkomliga tjänster. Nämn- den ska därutöver ge dem som behöver det insatser i hemmet. Jäm- fört med nuvarande lydelse har begreppet lättåtkomlig service ändrats till lättåtkomliga tjänster (se avsnitt 6.2.3). Med detta avses allmänna tjänster som finns utanför det egna hemmet, t.ex. allmänna kommu- nikationer, post, apotek och livsmedelsaffär. ska arbeta för att äldre personer får tillgång till sådana tjänster, t.ex. genom fysisk närhet eller tekniska lösningar. För att uppnå en mer enhetlig begreppsanvändning i lagen har även människor ändrats till personer, stöd och hjälp har ändrats till insatser och verka för har ändrats till arbeta för (se avsnitt 6.2.1 och 6.3). Särskilda boendeformer för äldre personer Kommunen ska inrätta särskilda boendeformer för äldre personer som behöver omvårdnad och särskilt stöd.