sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — I andra stycket anges det att om en sökande inte får ut hel ersätt- ning och det beror på att ersättningen minskats på grund av från- kännande, med anledning av att den sökande har tagit ut pension eller med anledning av att den sökande fått ersättning på grund av arbetslöshet från någon annan än arbetslöshetskassan, så ska 22 ersätt- ningsdagar ändå anses ha förbrukats av ersättningsperioden. Bestäm- melsen innebär att, till skillnad från när en sökande t.ex. är sjuk eller arbetar under del av en ersättningsmånad, ersättningsdagarna för- brukas trots att den sökande helt eller delvis inte får någon ersätt- ning. En sökande som t.ex. har frånkänts kommer att förlora ersättning som motsvarar . Ersättningsperioden för honom eller henne kommer därtill att kortas med 45 ersättnings- dagar. Det betyder att en sökande som har en ersättningsperiod på kommer efter frånkännandetiden att ha 155 ersätt- ningsdagar kvar. Om en sådan sökande skulle ha haft per ersättningsdag kommer han eller hon också att gå miste om totalt . Bestämmelsen innebär vidare att för en sökande som fått pension eller ersättning från annan på grund av arbetslöshet räknas alla av från ersättningsperioden. Det saknar betydelse hur mycket ersätt- ningen minskas med för varje kalendermånad till följd av pension eller ersättning från annan på grund av arbetslöshet. Om den sökande inte fått hel arbetslöshetsersättning för en kalender- månad av annan anledning än vad som följer av 4 § andra stycket ska ersättningsdagar räknas av proportionerligt från ersättningsperioden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om hur ersättnings- dagarna ska räknas av proportionerligt. Förslaget behandlas i avsnitt 13.4.5. I paragrafen regleras hur ersättningsdagarna räknas av från ersätt- ningsperioden när den sökande fått ut reducerad arbetslöshets- ersättning för en ersättningsmånad. Paragrafen har inte någon mot- svarighet i . I första stycket anges att om den sökande inte fått ut hel ersättning, ska ersättningsdagarna från ersättningsperioden räknas av propor- tionerligt, om det inte är en följd av minskning på grund av från- kännande, uttag av pension eller ersättning på grund av arbetslöshet från någon annan än arbetslöshetskassan på grund av arbetslöshet. Bestämmelsen innebär t.ex. att ersättningsperioden för en sökande inte påverkas av att en sökande har stängts av från rätt till ersättning enligt 10 kap. 1–3 §§. En sådan sökande får endast sin arbetslöshets- ersättning minskad med ett belopp som motsvarar antalet ersätt- ningsdagar som han eller hon stängts av från. Om en sådan sökande får ut motsvarande för en månad räknas 17 ersätt- ningsdagar av från ersättningsperioden. Detsamma gäller om en sökande t.ex. varit sjuk eller föräldraledig under del av en ersättningsmånad. Detsamma gäller om en sökande t.ex. varit sjuk eller föräldraledig under del av en ersättningsmånad. Om ersättningen minskas med motsvarande enligt 3 § och den sökande får ut ersättning som motsvarar ska räknas av från ersättningsperioden. I andra stycket finns en upplysningsbestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med- dela föreskrifter om hur en proportionerlig avräkning ska ske. Dagar med aktivitetsstöd ska räknas av från ersättningsperioden med för med aktivitetsstöd som har lämnats efter den månad som det inkomstvillkor som ligger till grund för ersättningsperioden har uppfyllts. Förslaget behandlas i avsnitt 13.4.6. I paragrafen regleras hur ersättningsperioden ska räknas av när den sökande har fått aktivitetsstöd. Paragrafen motsvarade delvis 22 § andra stycket . I paragrafen anges det att dagar med aktivitetsstöd ska räknas av från ersättningsperioden med för med aktivitetsstöd som har lämnats efter den månad som det inkomstvillkor som ligger till grund för ersättningsperioden har uppfyllts. Bestämmelsen innebär t.ex. att ersättningsdagar i ersättningsperio- den för en sökande som har uppfyllt ett inkomstvillkor under pro- gramtid men som fortsätter att få aktivitetsstöd fram tills han eller hon går över till arbetslöshetsförsäkringen minskas med motsva- rande aktivitetsstödsdagar som har betalats ut efter det att inkomst- villkoret uppfylls. Om den sökande begär arbetslöshetsersättning efter att ha deltagit i jobb- och utvecklingsgarantin och arbetslöshetskassan bedömer att den sökande uppfyller inkomstvillkoret och ska kunna få högst i arbetslöshetsersättning ska, om den sökande haft med aktivitetsstöd sedan inkomstvillkoret upp- fyllts, avräknas från ersättningsperioden. Hur ersättningen betalas ut Arbetslöshetsersättningen betalas ut i efterskott. Om det finns särskilda skäl får ersättningen betalas ut på annat sätt än . Förslaget behandlas i avsnitt 13.4.8. I paragrafen regleras hur arbetslöshetsersättning ska betalas ut. Paragrafen har inte någon motsvarighet i . I första stycket anges det att arbetslöshetsersättningen betalas ut i efterskott. Bestämmelsen innebär att arbetslöshetsersätt- ningen betalas ut en gång . Ersättningen betalas vidare ut i efterskott, dvs. efter den månad som en sökande ansöker om ersätt- ning för. Bestämmelsen ska läsas tillsammans med bestämmelserna om arbetslöshetsersättningens form i 1 §, dvs. att ersättningen beräknas och lämnas i form av ett belopp . I andra stycket anges det att om det finns särskilda skäl får arbets- löshetsersättningen betalas ut på annat sätt än . Det får avgöras från fall till fall vad som kan utgöra särskilda skäl. Ett särskilt skäl kan vara om utredningen av rätten till arbetslöshetsersättning dra ut och ett beslut fattas kort efter att datumet för ut- betalningstidpunkten har passerats. I ett sådant fall kan det finnas särskilda skäl att inte vänta in nästa månads utbetalningstidpunkt. Ersättningen ska dock alltid betalas ut i efterskott, dvs. efter att arbetslöshetskassan har utrett och fattat beslut om rätten till arbets- löshetsersättning för en tidsperiod som har passerats. Arbetslöshetsersättning som understiger betalas inte ut och brutet krontal jämnas ut till närmaste högre krontal. Förslaget behandlas i avsnitt 13.4.9. I paragrafen regleras att mindre belopp inte betalas ut. I para- grafen finns också en avrundningsbestämmelse. Paragrafen mot- svarar delvis 20 § . Paragrafens första led anger att ersättning som understiger 100 kro- nor för den månad som sökanden begär ersättnings för inte betalas ut. Paragrafens andra led anger att brutet krontal jämnas ut till när- maste högre krontal. En pågående ersättningsperiod som har fastställts enligt 7 kap. måste förbrukas innan en sökande kan få arbetslöshetsersättning för en ny ersätt- ningsperiod. Om arbetslösheten upphör innan ersättningsperioden är förbrukad får den sökande, vid ny arbetslöshet, fortsätta på den ersättningsperio- den om han eller hon har fått arbetslöshetsersättning eller aktivitetsstöd som närmast föregår den månad som ansökan avser. Vid den prövningen tillämpas bestämmelserna om överhoppningsbar tid i 5 kap. 13–15 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 13.4.7. I paragrafen regleras att en beslutad ersättningsperiod måste vara förbrukad innan en sökande kan påbörja en ny period. Paragrafen reglerar även hur en sökande kan återknyta till en tidigare ersätt- ningsperiod som inte är förbrukad. Paragrafen motsvarar delvis 23 § . I första stycket anges det att en pågående ersättningsperiod som har fastställts enligt 7 kap. måste förbrukas innan en sökande kan få arbetslöshetsersättning för en ny ersättningsperiod. Bestämmelsen innebär att en sökande som arbetar upp ett nytt inkomstvillkor inte kan få en ny ersättningsperiod så länge det finns ersättningsdagar kvar . Den sökande kan dock använda den inkomst av förvärvsarbete han eller hon haft för att få en ny ersättningsperiod efter att den pågående perioden löpt ut (se 5 kap. 11 §). Det är den första prövningen av inkomstvillkoret inför fastställan- det av en ersättningsperiod som ligger till grund för både ersätt- ningens storlek och längd . Det innebär att de för- hållanden som gällde vid fastställandet av ersättningens storlek och längd gäller för hela ersättningsperioden. En sökande kan därför inte åberopa inkomster som han eller hon haft för att få en högre ersättning vid kommande utbetalningar. Det- samma gäller angående medlemskapet i en arbetslöshetskassa. En sökande kan alltså inte höja sin ersättning för att han eller hon varit medlem än vid prövningen av ersättningsperioden. Det är endast medlemskap som låg inom ramtiden vid den första prövningen som påverkar ersättningens stor- lek utifrån medlemskapet. Av 6 kap. 6 § tredje stycket följer dock att en sökande måste stå kvar som medlem under arbetslösheten för att bibehålla den nivå på ersättningen som fastställs utifrån hans eller hennes tid som medlem. Bestämmelsen innebär att arbetslöshetskassan inte behöver göra någon ny prövning av inkomstvillkoret under en pågående ersätt- ningsperiod. Detta hindrar dock inte att arbetslöshetskassan kan på- börja ett ärende om en ny ersättningsperiod när den pågående perio- den närmar sig sitt slut. I andra stycket anges det att om arbetslösheten upphör innan ersättningsperioden är förbrukad får den sökande, vid ny arbetslös- het, fortsätta på den ersättningsperioden om han eller hon har fått arbetslöshetsersättning eller aktivitetsstöd som närmast föregår den månad som ansökan avser. Bestämmelsen innebär att kvarvarande dagar i den tidigare ersätt- ningsperioden kan utnyttjas vid ny arbetslöshet. Den sökande fort- sätter i sådana fall att få ersättning under samma förutsättningar som gällde tidigare, dvs. innan han eller hon tillfälligt lämnade försäk- ringen på grund av arbete. Det gäller såvida inte några nya omstän- digheter uppkommit under uppehållet, t.ex. att den sökande även startat en näringsverksamhet. Det finns dock en bortre gräns för att återknyta till den tidigare ersättningsperioden. Av bestämmelsen följer nämligen att arbetslöshetsersättning eller aktivi- tetsstöd måste ha betalats ut under de senaste tolv måna- derna som föregår ansökan om ersättning. Bestämmelsen innebär även i praktiken att arbetslöshetskassan inte behöver pröva om en sökande uppfyller ett inkomstvillkor inom en ny ramtid som han eller hon begär ersättning. Så länge det finns ersättningsdagar kvar får sökanden ersättning för den perioden och under de förhållanden som gäller för den perioden. Av andra stycket följer även att det vid prövningen av om en sökande ska kunna återknyta till en tidigare ersättningsperiod enligt första stycket ska bestämmelserna om överhoppningsbar tid i 5 kap. 13–15 §§ tillämpas. Bestämmelsen innebär att vissa skyddsvärda situa- tioner som anges i bestämmelserna om överhoppningsbar tid även gäller för att återknyta till en tidigare ersättningsperiod. En sökande som t.ex. under längre varit sjuk eller föräldraledig kan alltså hoppa över sådan tid vid prövningen. Bestämmelsen begränsar hur länge som den sökande kan åter- knyta till den tidigare ersättningsperioden. Om den sökande inte återkommer till perioden inom den tidsram som har beskrivits, ska ärendet betraktas som nytt och inkomstvillkoret och de övriga för- utsättningarna för rätt till ersättning prövas som om det vore första gången som ansökan skett. Det har då ingen betydelse om den sök- ande har haft ersättningsdagar kvar av en tidigare ersättningsperiod. Även i detta fall har alltså ersättningsperioden förbrukats. Särskild prövning för deltagare i arbetsmarknadspolitiska program Prövning av inkomstvillkor m.m. Om det behövs för att fastställa storleken på aktivitetsstödet för den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program får en prövning göras om han eller hon uppfyller ett inkomstvillkor enligt denna lag. Vid en sådan prövning får även storlek och längd på arbetslöshetsersättningen bestäm- mas på samma sätt som för en sökande som begär sådan ersättning. Förslaget behandlas i avsnitt 23.5.1. Paragrafen reglerar förutsättningarna för den prövning arbetslös- hetskassan ska göra för att ska kunna fastställa storleken på aktivitetsstödet. Paragrafen motsvarar delvis 22 a § . Av paragrafen följer att om det behövs för att fastställa storleken på aktivitetsstödet för den som deltar i ett arbetsmarknadspolitiskt program får en prövning göras om han eller hon uppfyller ett in- komstvillkor enligt denna lag. Vid en sådan prövning får även storlek och längd på arbetslöshetsersättningen bestämmas på samma sätt som för en sökande som begär sådan ersättning. Bestämmelsen innebär att arbetslöshetskassan kan behöva pröva om en enskild uppfyller ett inkomstvillkor, trots att han eller hon inte gör anspråk på arbetslöshetsersättning. I ett sådant ärende behö- ver arbetslöshetskassan även pröva storleken och längden på den arbetslöshetsersättning som den sökande skulle ha haft om han eller hon hade ansökt om sådan ersättning. Arbetslöshetskassan behöver därefter lämna alla uppgifter till som behövs för att aktivitetsstödets storlek ska kunna bestämmas för programdel- tagaren. En prövning enligt paragrafen görs typiskt sett för enskilda som inte haft arbetslöshetsersättning innan han eller hon anvisas till ett arbetsmarknadspolitiskt program. Bestämmelsen innebär att arbetslöshetskassan i princip ska till- lämpa alla bestämmelser om prövningen av inkomstvillkoret i 5 kap., arbetslöshetsersättningens storlek i 6 kap. och ersättningsperiodens längd i 7 kap. Den enda skillnaden är att ramtiden ska fastställas enligt 11 § och alltså inte enligt ordinarie ramtidsbestämmelser i 5 kap. 10–12 §§. Ramtid och överhoppningsbar tid Vid en prövning av inkomstvillkoret enligt 10 § ska ramtiden avse de som närmast föregått den månad då sökanden påbörjade programmet. Bestämmelser om överhoppningsbar tid i 5 kap. 13–15 §§ ska till- lämpas på ramtidens bestämmande enligt första stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 23.5.1. Paragrafen reglerar ramtidens bestämmande för den prövning som ska göras enligt 10 §. Paragrafen motsvarar 15 b § . I första stycket anges det att vid en prövning av inkomstvillkoret enligt 10 § ska ramtiden avse de som närmast föregått den månad då sökanden påbörjade programmet. Bestämmelsen inne- bär en avvikelse från ordinarie regler som gäller för ramtidens fast- ställande enligt 5 kap. 10–12 §§. I andra stycket anges det att bestämmelser om överhoppningsbar tid i 5 kap. 13–15 §§ ska tillämpas på ramtidens bestämmande enligt första stycket. Bestämmelsen innebär att ordinarie bestämmelser för överhoppningsbar tid ska tillämpas vid prövningen av om en pro- gramdeltagare uppfyller ett inkomstvillkor. Samordning med andra ersättningar Arbetslöshetsersättningen ska minskas för en sökande som haft inkomst av förvärvsarbete på deltid samma månad som han eller hon begär ersättning för. Ersättningen ska minskas proportionerligt i förhållande till den sökandes inkomster av förvärvsarbete innan arbetslösheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om 1.formeln för hur arbetslöshetsersättningen ska minskas enligt första stycket, och 2.hur arbetslöshetsersättningen ska minskas för den som har inkoms- ter från förvärvsarbete som avser flera kalendermånader. Förslaget behandlas i avsnitt 14.4.1. Paragrafen reglerar hur arbetslöshetsersättningen minskas när en sökande under arbetslösheten har inkomster från deltidsarbete. Paragrafen har inte någon motsvarighet i . I första stycket anges det att arbetslöshetsersättningen minskas för en sökande som har haft inkomst av förvärvsarbete på deltid samma månad som han eller hon begär ersättning för. Ersättningen ska minskas proportionerligt i förhållande till den sökandes inkomster av förvärvsarbete innan arbetslösheten. Bestämmelsen innebär att sökande måste haft deltidsinkomsterna samma månad som han eller hon begär ersättning. Den sökande ska anses ha haft inkomsten den månaden han eller hon har utfört arbetet. Det är den månad som den sökande har utfört själva arbetet som avses. Det har alltså inte någon betydelse om den sökande får sin lön utbetalad under någon annan månad än den när arbetet utfördes. Minskningen av ersättningen ska stå i proportion till den sökan- des inkomster av förvärvsarbete innan arbetslösheten. Med andra ord ska den sökandes inkomstbortfall, dvs. skillnaden mellan den sökandes inkomster innan arbetslösheten och de inkomster från för- värvsarbete som den sökande haft under arbetslösheten, vara sty- rande för minskningen. För den som har haft inkomster från förvärvsarbete på heltid, minskas inte arbetslöshetsersättning enligt den aktuella bestämmel- sen. Då prövas den sökandes ersättningsrätt i stället mot bestäm- melserna i 4 kap. 1 § eller, om den sökande arbetat heltid under del av månaden enligt 8 kap. 3 §. I andra stycket 1 finns en upplysningsbestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om formeln för hur arbetslöshetsersättningen ska minskas enligt första stycket. Bestämmelsen innebär en möjlig- het att närmare föreskriva om vad som ska anses vara en propor- tionerlig minskning i förhållande till den sökandes inkomster under och innan arbetslösheten. I andra stycket 2 finns en upplysningsbestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med- dela föreskrifter om hur arbetslöshetsersättningen ska minskas för den som har inkomster från förvärvsarbete som avser flera kalender- månader. Det kan t.ex. vara fallet för den som får bonusutbetalningar eller annan ackumulerad ersättning från arbete utbetalt under en viss månad. Arbetslöshetsersättning får lämnas vid sidan av inkomst från förvärvsarbete på deltid. Förslaget behandlas i avsnitt 14.4.2. Paragrafen reglerar en bortre gräns för hur länge en sökande kan få ersättning vid sidan av ett deltidsarbete. Paragrafen motsvarar delvis 7 § ALFFo. Av paragrafen följer att arbetslöshetsersättning får lämnas vid sidan av inkomst från förvärvsarbete på deltid. Bestämmelsen innebär att det inte är möjligt att fortsätta att arbeta deltid med arbetslöshetsersättning med ersättning. Det saknar betydelse hur mycket en sökande har arbetat under en månad för att månaden ska anses förbrukad, så länge som den sökande fått ut någon arbetslöshets- ersättning vid sidan av inkomster från deltidsarbete. Ersättningsdagar som finns kvar i en ersättningsperiod när den sökande har arbetat kan dock användas, men då endast om sökanden inte arbetar under den månad som han eller hon begär ersättning för. Särskilt om bisyssla och deltidsföretagande Bestämmelserna i 1 § ska inte tillämpas på inkomster av förvärvsarbete från deltidsföretagande enligt 4 kap. 9 § eller bisyssla. Med bisyssla enligt första stycket avses ett arbete som innan arbets- löshetens inträde och inom ramtiden enligt 5 kap. 10–12 §§ har utförts vid sidan av ett annat arbete på heltid, under förutsättning att 1.inkomsterna från bisysslan inom ramtiden i genomsnitt inte överstigit den minsta totalinkomst som krävs för att uppfylla inkomst- villkoret enligt 5 kap. 1 § delat med tolv, och 2.att omfattningen av bisysslan inte utökas under arbetslösheten. Vid prövningen av om en sökande ska anses uppfylla villkoren för bisyssla enligt andra stycket ska det bortses från arbete som han eller hon bedrivit inom ramen för ett företag. Förslaget behandlas i avsnitt 14.4.3. I paragrafen regleras vilka inkomster från förvärvsarbete som är undantagna från samordning. Paragrafen motsvarar delvis 39– 39 a §§ . I första stycket anges det att arbetslöshetsersättning inte ska sam- ordnas med inkomster av förvärvsarbete från deltidsföretagande eller bisyssla. Bestämmelsen är en undantagsbestämmelse från den all- männa samordningsbestämmelsen i 1 §. Bestämmelsen innebär att inga inkomster som den sökande haft från bisyssla eller deltidsföre- tagande ska beaktas vid prövningen av hur förvärvsinkomster ska minska ersättningen. Bestämmelser om vad som utgör deltidsföre- tagande framgår av 4 kap. 9 §. I andra stycket anges att med bisyssla avses ett arbete som innan arbetslöshetens inträde och inom ramtiden enligt 5 kap. 10–12 §§ har utförts vid sidan av ett annat arbete på heltid. Bestämmelsen innebär att det inte är möjligt att klassa arbete utanför ramtiden som bisyssla. Bestämmelsen innebär vidare att både det arbete som ska prövas för bisyssla och huvudsysselsättningen, heltidsarbetet, måste ha utförts parallellt innan arbetslösheten. Detta förhållande ska ha gällt . Det ställs inga krav på att arbetet ska ha utförts sammanhängande. Det avgörande är i stället om arbetena har utförts parallellt inom ram- tiden. I andra stycket 1 anges det att inkomsterna från bisysslan inom ramtiden i genomsnitt inte överstigit den minsta total- inkomst som krävs för att uppfylla inkomstvillkoret enligt 5 kap. 1 § delat med tolv Bestämmelsen innebär att inkomsterna i genomsnitt inte får överstiga om det den minsta totalinkomst som krävs för att uppfylla ett inkomstvillkor är fastställt till . I andra stycket 2 anges det att omfattningen av bisysslan inte får utökas under arbetslösheten. Bestämmelsen innebär att arbetet upp- hör att vara bisyssla om det utökas i förhållande till omfattningen innan arbetslösheteten. Av 4 § följer att en viss del av inkomsten från bisysslan kan komma att samordnas om den utökas under arbets- lösheten. Av tredje stycket framgår att det vid prövningen av om en sökande ska anses uppfylla villkoren för bisyssla enligt andra stycket ska det bortses från arbete som han eller hon bedrivit inom ramen för ett företag. Bestämmelsen innebär att arbete som bedrivs inom ramen för en näringsverksamhet aldrig kan anses vara bisyssla. För före- tagare gäller i stället bestämmelserna om deltidsföretagare i 4 kap. 9 §. För det fall att kriterierna inte är uppfyllda för att anses som del- tidsföretagare gäller förbudet enligt huvudregeln för företagare i 4 kap. 1 §, dvs. att en sådan sökande helt saknar rätt till arbetslöshets- ersättning så länge som han eller hon anses vara företagare. Om inkomsterna från bisysslan överstiger den inkomst som följer av 3 § andra stycket 1, ska överskjutande belopp minska arbetslöshetsersätt- ningen enligt huvudregeln i 1 §. Förslaget behandlas i avsnitt 14.4.3. Paragrafen reglerar hur inkomster från bisyssla ska samordnas med arbetslöshetsersättning. Paragrafen motsvarar delvis 39 a § . I paragrafen anges det att om inkomsterna från bisysslan över- stiger den inkomst som följer av 3 § andra stycket 1, ska överskjutande belopp minska arbetslöshetsersättningen enligt huvudregeln i 1 §. Enligt 3 § ska inkomsterna från bisysslan inom ramtiden igenom- snitt inte ha överstigit den minsta totalinkomst som krävs för att uppfylla inkomstvillkoret delat med tolv. De innebär t.ex. att om den minsta totalinkomsten som krävs för att uppfylla ett inkomst- villkor har fastställts till kan den sökande inte tjäna mer än för att undvika att samordning. Om den sökande skulle ha inkomster på mer än , ska alltså det överskjutande beloppet minska arbetslöshetsersättningen. Det innebär att om den sökande har inkomster motsvarande under en viss månad, ska samordnas enligt 1 §. Arbetslöshetsersättningen ska minskas för en sökande som fått allmän pension eller annan pension som lämnas på grund av förvärvsarbete under samma månad som han eller hon begär arbetslöshetsersättning för. Ersättningen ska i sådant fall minskas med ett belopp som mot- svarar pensionen den månaden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om hur pension som avser annan tid än en månad ska omräknas till ett månadsbelopp. Förslaget behandlas i avsnitt 14.5.1. Paragrafen reglerar hur arbetslöshetsersättningen minskas när det sökande tar ut pension. Paragrafen motsvarar i huvudsak 32 § .