sou · H8B343 · 2020-08-20 00:00:00 — Det kan exempelvis handla om att en lärare i kemi vid betygssättningen måste ha tillgång till underlag i form av labbrap- porter, muntliga presentationer och grupparbeten, och att mallar för underlagen finns att hämta i en bedömningsportal tillgänglig för alla lärare. 33Jönsson (2013). Se även The state of (2014). 34Lundahl, och (2016). 35Jönsson (2013). Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning Befintlig insats i – normalfördelning av godkända betyg har bestämmelser om att ett förväntat utfall av elevernas godkända betyg i en skala med fem steg sker enligt en normalför- delning, se tabell 17.1. Tabell 17.1 Förväntat utfall av de godkända betygen i betygssystem Utfallet ska ske och på aggregerad nivå i hela riket. har i läroplanerna centralt formulerade mål samt be- skrivningar av typiska kunskaper för de olika betygsnivåerna, likt våra kunskapskrav för varje ämne, och betygssättningen ska relateras till dessa. Betygskriterierna för varje betyg består av en mycket begränsad vägledning som inte kan tillämpas utan att läraren förhåller sig till målen i läroplanen. Om läraren använder skalan rätt utifrån målen ska betygen aggregerat och i riket fördelas enligt angivna an- delar. Målen och nivåerna har utarbetats av ämneskonsulenter med stor insikt i respektive ämne i syfte att fördelas så som tänkt. Även om lärare alltså sätter målrelaterade betyg till de enskilda eleverna ska de formulerade målen i respektive ämne vara så tydliga och till- lämpas så enhetligt att elevernas betyg normalfördelas. Den nationella fördelningen av betygen följs upp centralt . Vid den senaste utvärderingen konstaterades att den danska och gymnasieskolan följer fördelningen väl med endast små avvikelser för varje betygssteg.36 har liknande skala för de godkända betygen som , eftersom båda länderna har skalor som inspirerats av ECTS-skalan.37 Det finns dock inte ett uttalat förväntat utfall av de svenska betygen på aggregerad nivå. En modell som likt den danska är kopplad till ett förväntat utfall om en normalfördelning i riket kan vara ett alternativ även i vårt system. Det gör det möjligt att följa upp utfallet över tid 36EVA (2019). 37Se mer om ECTS-skalan i kapitel 8 och kapitel 13. Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning för att få syn på förändringar och eventuellt göra justeringar i syste- met. En skillnad mot är dock att det finns vissa incitament i för att sätta höga betyg, till exempel att betygen är high- stake och att vi har ett skolval vilket kan leda till att betygen används som konkurrensmedel. Detta kan innebära att ett system med en förväntad normalfördelning på aggregerad nivå inte fungerar. Denna risk skulle kunna motverkas genom tillsyn och att sanktioner vid be- hov vidtas för de skolor eller huvudmän som har omfattande avvik- elser från fördelningen. 17.3Insatser kopplade till prov som kräver vidare utredning Utredningen anser att några av de möjliga nya insatser vi nämner i föregående avsnitt skulle kunna införas inom relativt kort sikt, medan andra skulle kunna införas på lång sikt. tror vi att mer omfattande insatser behöver genomföras för att med större kraft och kunna motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning. I våra litteraturstudier, i våra möten och i den intervjustudie som vigenomfört finns en tro på att betygsinflation och olikvärdig betygs- sättning kan motverkas med hjälp av att betygssystemet har ett ankare som elevens betyg måste förhålla sig till. Det har också framhållits att betyg skulle kunna normeras (justeras) utifrån betygsnivåer i någon form av kunskapsmätning, exempelvis resultat på nationella prov. Utredningen instämmer i dessa bedömningar och de insatser som vi särskilt lyfter fram är därför samtliga kopplade till användandet av någon slags kunskapsmätning. Insatserna medför sådana förändringar att de måste utredas vidare och beskrivs därför mer i detalj. Vi ger även en kort konsekvensbeskrivning. Som nämnts tidigare är det av stor vikt att regelefterlevnaden stärks om någon eller några av dessa insatser införs. iså fall kunna få utökade befogenheter när det gäller uppföljningen av betygssättningen för att på så vis motverka betygsinflation och främja en likvärdig betygssättning. Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning Utredningens bedömning: Regeringen bör vidare utreda möjlig- heterna till –ankring av elevernas betyg i de nationella proven i de obligato- riska skolformerna, –införande av examensprov i gymnasieskolan, och –statistisk moderering av betyg med hjälp av nationella prov. 17.3.1Ankring av betyg i de nationella proven i de obligatoriska skolformerna Resultat på nationella prov ska särskilt beaktas vid betygssättning Som tidigare nämnts trädde ny lagstiftning i kraft som innebär att lärarna måste särskilt beakta resultatet från det nationella provet då de sätter betyg. har undersökt vilka effekter regleringen har haft för betygssättningen i relation till de nationella proven i årskurs 9.38 Enligt borde de nya reglerna teore- tiskt ge omedelbara effekter gällande betygssättningen, men att det också kan bli effekter på . slutsats är dock att de utifrån betygsstatistiken inte kan se några tecken på att lärarna sätter betyg i relation till de nationella proven på något annat sätt än tidigare, varken när det gäller betygssättningen mellan skolor eller på individnivå. Bestäm- melsen om att särskilt beakta provresultaten har därför, utifrån de mått som har undersökts, inte lett till en mer likvärdig betygssättning i årskurs 9 bestämmelsen gällde. modeller för ankring av betyg har föreslagit att de nationella proven på något vis ska styra betygssättningen på skolnivå, det vill säga att elevernas provresultat blir en måttstock för nivån på betygen som får sättas på skolan.39 Mot denna bakgrund genomför ett egeninitierat projekt vars syfte är att försöka ge svar på vilken slags relation mellan 38Skolverket (2020c). 39Skolverket (2019a). Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning nationella prov och betyg som bäst kan stärka betygens likvärdighet. Vår genomgång av olika möjliga nya insatser mot betygsinflation och olikvärdig betygssättning sammanfaller i delar med pågå- ende arbete. I deras egeninitierade arbete ingår att studera modeller för ankring av betyg i de nationella proven. En sådan ankring innebär att elevernas betyg på de nationella proven ska utgöra en referens för skolan som läraren måste förhålla sig till vid betygssättningen. På detta sätt modereras betygssättningen och betygsinflationen kan hållas tillbaka. Vi har fått ta del av pågående arbete med modeller för ankring av betyg i det nationella provresultatet. Modellen vi översikt- ligt beskriver i det följande är mer långtgående än vad regleringen om att vid betygssättningen särskilt beakta provresultatet är. I modellen sätter läraren betyg på elevens kunskaper i ämnet utifrån vad som har framkommit i undervisningen och eleven genomför sedan ett natio- nellt prov. Proven kravgränssätts efter genomförandet, det vill säga det bestäms efteråt vilket resultat som motsvarar vilket betyg (se mer nedan). Provresultaten ger ett intervall av meritvärden inom vilket innevarande årskulls betyg får sättas på skolan. På detta sätt kan man garantera att betygen håller sig till resultaten på proven på skolnivå, och därigenom även till den konstaterade kunskapsnivån som råder på den aktuella skolan. I en sådan modell finns en tydlig styrning gällande vilket intervall den betygssättande läraren har att förhålla sig till eftersom provresul- taten anger den reella nivå som alla betyg på skolan ska hamna på. Om lärarna är skyldiga att strikt förhålla sig till skolans resultat på det nationella provet kan betygen inte omotiverat avvika uppåt. I och med att proven kravgränssätts i efterhand kan man också hantera variationer i provens stabilitet, det vill säga att prov från olika år kan anses jämförbara med varandra. Förutsättning för att använda nationella prov till ankring av betyg Om nationella prov ska användas till ankring är det nödvändigt att de är stabila . Om så är fallet kan även elevers resultat mellan årskullar jämföras med varandra, och eventuell betygsinflation kan studeras med utgångpunkt i proven. är de nationella proven som nämnts tidigare inte konstruerade för att mäta kunskapsresultat över Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning I uppdrag om att utveckla och tillhandahålla digitala nationella prov ingår att utarbeta ett gemensamt ramverk för de nationella proven och de nationella bedömningsstöden för att bland annat öka stabiliteten över tid.40 Ett sätt att skapa mer stabilitet i proven och möjliggöra jämförelser är att använda ankaruppgifter, det vill säga uppgifter som åter- kommer i flera prov och vars konstruktion inte ändras. Ankarupp- gifterna måste lyda under strikt sekretess för att systemet ska fun- gera, om uppgifterna på något sätt blir kända förlorar de sitt värde som stabilisatorer i provsystemet. I ett digitaliserat provsystem torde det vara enklare att upprätthålla sekretess än i det nuvarande syste- met med tryckta prov, men en absolut garanti för att läckor aldrig inträffar är naturligtvis svår att ge. Ett annat sätt att skapa stabilitet är att kravgränssätta proven efter genomförandet (bestämma vilket resultat som motsvarar vilket betyg) och på så sätt ekvivalera dem (se till att de har samma svårighetsgrad). fastställs kravgränserna för de nationella proven före genomförandet med hjälp av utpröv- ningar i stora elevgrupper, skattningar och analyser av kunskaps- kraven. Sådan kravgränssättning kan variera mellan åren och därför kan proven inte jämföras med varandra . Modellen så som den beskrivits här är kopplad till de ämnen där det finns nationella prov. I gymnasieskolan är det endast i tre ämnen: engelska, matematik, svenska och svenska som andraspråk. I grund- skolans årskurs 9 genomförs förutom nationella prov i dessa ämnen även nationella prov i samhälls- och naturorienterande ämnen. Sam- manlagt har en elev i den obligatoriska skolan med andra ord natio- nella prov i fem ämnen. Vi har tidigare nämnt att den mest omfattande betygsinflationen i verkar förekomma i de praktisk- estetiska ämnena som inte har några nationella prov. Det är överlag svårt att se vilka insatser som kan åtgärda en felaktig betygssättning inom just dessa ämnen. Ett sätt kan dock vara att utöka modellen med ankring så att det intervall som skapas med hjälp av de nationella provresultaten omfattar alla betyg, alltså även de ämnen som är utanför provsystemet. 40U2017/03739/GV. Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning finns en risk att lärares bedömning påverkas av att proven kravgränssätts före genomförandet. När en elevs provresultat hamnar precis under gränsen för godkänt kan en lärare välja att se över provet igen och ”rätta upp” eleven så att provbetyget inte blir betyget F. Vi har sett denna tendens när vi undersökt provresultaten i de natio- nella proven i matematik, där det är mycket vanligt förekommande att elevers provresultat blir just den poäng som krävs för att eleverna ska uppnå den godkända gränsen för ett visst provbetyg (se vidare kapitel 9, avsnitt 9.1.4). Om kravgränssättningen i stället görs efter provgenomförande och bedömning, kan en konsekvens av modellen därför bli att elevernas provresultat bättre överensstämmer med deras kunskaper. Ytterligare en konsekvens är att proven får en stor betydelse för den enskildes möjlighet att få bra betyg. När prov är mycket avgö- rande för betygen ökar risken för fusk vid genomförandet, även om risken i denna modell mildras något av att elevens resultat inte på- verkar det enskilda betyget utan blir en del av ett aggregerat resultat på skolan. Provstressen riskerar också att öka, och risk finns även för att undervisningen inriktas mot att förbereda för provtillfället, så kallad teaching for the test. Dessutom bör det uppmärksammas att baksidan av en tydlig styrning av betygsnivåerna utifrån provresul- taten är att både lärare och elever kan uppfatta systemet som orätt- vist. En elev på en skola kan till exempel få betyget F i provbetyg, beroende på slumpfaktorer i provet eller vid genomförandet.41 Lärarens bedömning blir dock att eleven sammantaget har kunskaper mot- svarande betyget E. Eftersom elevens betyg på provet blev F kommer detta att påverka intervallet som skolans lärare ska förhålla sig till, särskilt som betyget F motsvarar 0 poäng, och alla de fem godkända betygen ligger i intervallet 10–20 poäng. Att inte betyget F ges poäng behöver alltså på något sätt hanteras i modellen. Det måste också finnas bestämmelser för hur skolor som avviker från intervallet ska följas upp. Möjligen behöver det också införas någon form av sank- tioner för skolorna för att inte avvikelserna ska bli norm. 41Med slumpfaktorer menas till exempel sådant som att en elev missuppfattar provfrågan och svarar fel trots att han eller hon egentligen kan svaret, eller att eleven blir hastigt sjuk vid genomförandet och alltså inte presterar som han eller hon annars skulle ha gjort. Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning Ankring av betyg i de nationella proven bör utredas vidare Den nuvarande bestämmelsen att vid betygssättningen särskilt be- akta provresultaten är en mild variant av en ankring på individnivå, men vi anser att regleringen inte i tillräckligt stor utsträckning bidrar till en likvärdig betygssättning. Även om pågående projekt är steg i rätt riktning anser viatt en ankring i nationella prov som är mer långtgående än dagens reglering behöver införas för att kunna motverka betygsinflationen och den olikvärdiga betygssättningen, och att en sådan ankring bör göras i de obligatoriska skolformerna i vilka betygsinflationen fram- står som mer omfattande än i gymnasieskolan. De nationella proven behöver i så fall vara stabila , och de olika konsekvenserna av modell, eller någon liknande modell, behöver utredas noggrant. I gymnasieskolan anser vi i stället att ett system med examensprov bör utredas (se nedan). 17.3.2Införa examensprov i gymnasieskolan som ytterligare antagningsmöjlighet till högskola och universitet Gymnasieexamen i de nordiska länderna Ett av betygens främsta syften är att användas vid urvalet till hög- skola och universitet. En svensk gymnasieexamen baseras enbart på betyg. Ett alternativ för elever vars betyg inte räcker till för att komma in på den utbildning de önskar är att skriva högskoleprovet. Det är ovanligt i ett internationellt perspektiv att enbart använda betyg i en gymnasieexamen. Övriga nordiska skolsystem (, och ) använder exempelvis examensprov eller en kom- bination av examensprov och betyg. har en modell där god- kända betyg på slutproven, läsårsbetygen och betyg på examenspro- jekt samlas i ett examensbevis. När eleven söker till högre utbildning görs detta utifrån ett examinationsgenomsnitt av samtliga betyg. I skriver eleverna examensprov i mint tre ämnen. Examens- beviset innehåller både betygen från examensproven och slutbetygen (standpunktskarakterer) i de ämnen de studerat under gymnasieskolan. Den finska modellen bygger på två separata mätningar som står var Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning för sig, dels ämnesbetyg, dels examensprovsbetyg. Vi beskriver den finska studentexamen mer utförligt nedan.42 I får eleverna både betyg i ämnet av den undervisande läraren och betyg från examensprov i minst fyra ämnen: ett obligatoriskt (modersmålet finska, svenska eller samiska) och vissa som eleven väljer själv (ett prov i det andra inhemska språket, ett prov i främmande språk, ett prov i matematik, och ett prov i något samhällsvetenskap- ligt, humanistiskt eller naturvetenskapligt ämne). Proven bedöms pre- liminärt av läraren i ämnet och granskas slutligt av en särskild nämnd, som också ansvarar för att konstruera proven. Provresultaten får betyg enligt en annan skala än de lärarsatta betygen. och högskolor beslutar själva om grunderna för antagning. Den vanligaste antagningsformen är en kombination av studentexamensbetyg och särskilda intagningsprov. Det förekom- mer även att sökanden tas in enbart på intagningsprov eller enbart på studentexamensbetyg. Yrkeshögskolorna tillämpar särskilda antag- ningsgrunder vilka beslutas utifrån riksomfattande rekom- mendationer om antagningsgrunder. I regel följer yrkeshögskolorna rekommendationerna. Dessa kan vara betyg, urvalsprov, arbetserfar- enhet eller annat som exempelvis tidigare studier.43 Utredningen har besökt en svensktalande gymnasieskola i , och samtalade då med elever om hur de uppfattar syste- met med studentexamensprov. De uppgav att den förestående prov- perioden kändes stressig, men att den upplevdes som en viktig del av gymnasiestudierna. Det sågs som en fördel att man som elev redan tidigt i gymnasieskolan kan börja planera för i vilka ämnen man vill skriva studentexamen, och att det går att sprida ut prov beroende på när studierna avslutas. Eleverna tyckte att studentexamen kändes bättre än ett slutbetyg, bland annat för att de då blev bedömda av någon annan än sin vanliga lärare. Finska lärare på samma gymnasieskola uppgav att det förekommer viss kritik hos lärare och elever mot att det finns en ”studentexamensstyrning”, det 42De nordiska ländernas betygssystem beskrivs mer utförligt i kapitel 8. 43Från och med 2020 görs systemet för antagning om och studentexamen kommer att utgöra enda antagningsgrund för finska högskolor och universitet. Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning vill säga att proven upptar mycket tid och att informationen om dem börjar ges till elever så tidigt som i årskurs 4. Vi ser flera fördelar med examensprov. Ett system där man i gym- nasieskolan redovisar betyg och provresultat separat kan leda till ökad likvärdighet eftersom det blir ett system med två mätpunkter. Med två mätpunkter, betyg och examensprov, ökar elevers möjlighet att visa sina kunskaper och det sänker trycket på lärarna att sätta omotiverat höga betyg. Eleverna har även två möjligheter att få sina kunskaper bedömda i stället för endast en, vilket kan innebära mins- kad press och en ytterligare chans att lyckas. Med en gymnasieexamen som skulle utgöras av examensprov tillsammans med betyg kan be- tygens roll i gymnasieskolan avdramatiseras. Dessutom är relativt ensamt internationellt om att förlita sig på enbart betyg i gymnasieexamen. Den gymnasieexamen som utredningen ser framför sig bör utgå från både betyg och provresultat. I bedömningssystem där enbart provresultat avgör elevens framtida studier riskerar undervisningen att i stor utsträckning handla om att förbereda eleverna för proven. Hur antagningssystemet till högskola och universitet skulle hantera de två olika bedömningsformerna måste utredas, exempelvis om betyg och provresultat ska vara två separata företeelser eller om de ska sammanvägas till ett slutresultat. Examensproven bör dessutom bedömas externt. Det finns exempel från andra länder där prov först bedöms av den undervisande läraren, för att sedan bedömas av en extern bedömare (exempelvis i och de muntliga slutproven i ). Det finns andra exempel där provet helt bedöms av en extern bedömare (exempelvis i och de skriftliga slutproven i ). Bedömningen kan organiseras så att det inrättas särskilda funktioner med bedömare som bedömer samtliga examensprov i en årskull, så kallad central rättning. Detta är dock kostsamt. Det kan också organiseras så att genomförda skriftliga prov distribueras till alla undervisande lärare i årskullen för extern bedömning. En sådan organisation skulle vara effektiv och möjlig att genomföra (jämför med de försök som genomförs med extern bedömning av de nationella proven samt uppdrag Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning om central rättning). Den innebär dock att prov kommer att bedömas och betygssättas av obehöriga lärare, givet hur situatio- nen ser ut . Därför menar vi att central rättning av välutbildade lärare skulle vara den form av extern bedömning som, trots att den är dyr, skulle ha högst legitimitet i ett system med examensprov. Det måste noga övervägas vilka ämnen som skulle ingå i ett system med examensprov. har gymnasieskolan nationella prov i tre ämnen: engelska, matematik och svenska eller svenska som andra- språk, men troligtvis innebär ett system där examensproven ska vara en av två bedömningsgrunder för gymnasieexamen att eleverna be- höver genomföra fler än dessa tre prov. Ett system med examens- prov kan enligt exempelvis finsk modell innebära att en elev ska delta i minst fyra prov, där ett ämne är obligatoriskt (i moders- målet, i förslagsvis svenska eller svenska som andraspråk) och resterande tre skulle kunna vara valfria. Valet på högskoleförbe- redande program skulle exempelvis kunna stå mellan matematik, samhällsvetenskapligt ämne, naturvetenskapligt ämne, humanistiskt ämne eller något annat ämnesområde beroende på vilket program eleven läser. Valet av provämnen kan vara beroende av vad eleven själv anser sig ha för styrkor, men även av vilken typ av högre utbild- ning eleven planerar för efter gymnasieskolan. Eventuella konsekven- ser härvidlag måste utredas så att elevers val av ämnen för examens- proven inte innebär att dörren stängs till vidare studier. För elever vid gymnasieskolans yrkesprogram måste en särskild bedömning av yrkeskunnande göras. genomför för när- varande en försöksverksamhet med yrkesprov inom yrkesutbildning inom vuxenutbildningen och gymnasieskolan. Yrkesprov skulle kunna ingå i det ovan beskrivna examensprovsförfarandet eller komplettera det. Det är viktigt att beakta att prov är behäftade med vissa risker. Ett prov är alltid bara en mätning vid ett visst tillfälle, och resultatet kan vara behäftat med fel. Det finns exempelvis slumpfaktorer som kan spela avgörande roll för en elevs resultat. Det finns dessutom elever som kan lida av provängslan, eller som på grund av funktionsnedsätt- ningar inte presterar väl i provsituationer. Ett system med examens- prov måste därför, likt systemet med nationella prov, innehålla möjlig- heter till anpassningar eller undantag om särskilda omständigheter råder. Insatser för att motverka betygsinflation och olikvärdig betygssättning Det måste utredas om en elev som av någon anledning misslyckas på sitt examensprov ska få möjlighet att göra provet igen i närtid, eller ska behöva vänta till nästa provomgång. Man kan till exempel överväga att ha två provtillfällen under ett läsår eller . Det måste också utredas om en elev ska ha rätt att göra om ett examensprov för att bättra på ett redan godkänt resultat. Dagens nationella prov i gymnasieskolan skulle kunna tas bort och ersättas av examensprov. Hur detta skulle påverka provens design (omfång, uppgiftstyper, digitalt genomförande med mera) bör utredas vidare. Eftersom nationella prov på gymnasial nivå endast finns i tre ämnen i gymnasieskolan, och ett examenprovssystem innefattar prov i avsevärt fler ämnen, kommer ett införande av examensprov att inne- bära ökade kostnader. Dels måste fler prov konstrueras, ett arbete som alltså genomförs av lärosäten runtom i . Dels skulle en organisation behöva byggas upp kring planering, genomförande och bedömning av examensproven. Skolornas organisering av läsåret skulle också i stor grad påverkas eftersom examensproven behöver förläggas till särskilda provperioder, då lokala och personella resurser måste avsättas. Examensprov bör utredas vidare Vi anser att det finns fördelar med att en gymnasieexamen innehåller både betyg och examensprov och att ett sådant system bör utredas vidare. De finska vittnesmålen om systemets fram- och baksidor som vitagit del av i överensstämmer till viss del med de konse- kvenser vi ser i av vårt omfattande system med nationella prov.