sou · H8B332 · 2020-06-05 00:00:00 — Ett villkor för rätt till garantiersättning är dessutom att den för- säkrade saknar inkomstrelaterad sjukersättning eller aktivitetsersätt- ning enligt 34 kap., eller att hans eller hennes inkomstrelaterade ersättning understiger en viss nivå, garantinivån (35 kap. 2 § första stycket 1 och 2). Av de ursprungliga förarbetena till bestämmelsen framgår dels att garantiersättning utgör en utfyllnad av den inkomst- relaterade sjuk- och aktivitetsersättningen för dem som är aktuellt försäkrade för garantiersättning och som saknar eller endast har en låg inkomstrelaterad ersättning, dels att den för år räknat belopps- mässiga nivå upp till vilken garantiersättning fyller ut den inkomst- relaterade sjukersättningen benämns garantinivå.31 Bestämmelsen ger alltså uttryck för att garantiersättningen är en utfyllnad av den inkomstrelaterade ersättningen och garanterar den försäkrade en viss ersättningsnivå. Den föreslagna grundersättningen är inte en ut- fyllnad och garanterar inte en viss ersättningsnivå utan är, som när- mare berörts ovan, en förmån som tjänas in och är beroende av den försäkringstid som den försäkrade kan tillgodoräknas. Ett villkor som motsvarar det ovan beskrivna kan därför inte införas för grund- ersättning. Som redovisats i avsnitt 6.3 ovan kommer grundersättningen och den inkomstrelaterade ersättningen dock att samspela på ett sätt som ger ett i huvudsak oförändrat nettoresultat för de försäkrade jämfört dagens system. Hur detta samspel närmare ska utformas redovisas i avsnitt 6.6 nedan. Samspelet innebär att det vid beräkningen av grundersättningen ska tas hänsyn till den försäkrades försäkringstid samt att den försäkrades eventuella inkomstrelaterade sjukersättning och aktivitetsersättning ska minska grundersättningen. Om denna beräkning utmynnar i att den försäkrade inte har rätt till något för- månsbelopp kommer, i likhet med vad som gäller för garanti- ersättningen, någon grundersättning inte att betalas ut. Att det redo- visade villkoret inte införs för grundersättningen bedöms därför inte få några praktiska konsekvenser. 2000/01:96, s. 185. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Förslag: Försäkringstid för sjukersättning och aktivitetsersätt- ning ska kunna tillgodoräknas med som längst . med försäkringstid ska ge rätt till 1/40 av den maximala nivån för för- månen. Som faktisk försäkringstid ska räknas den tid som kan till- godoräknas som försäkringstid i från och med det år den försäkrade fyller till och med året före försäkringsfallsåret. Som faktisk försäkringstid ska räknas 1.kalenderår för vilka det för en person har fastställts pensions- grundande inkomst eller pensionsgrundande belopp för sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning som för kalenderåret upp- går till lägst ett inkomstbasbelopp, och 2.tid som enligt nuvarande bestämmelser tillgodoräknas som faktisk försäkringstid för garantiersättning, med undantag för bestämmelserna om bosättning i tidigare hemland. får inte tillgodoräknas enligt både punkten 1 och punkten 2. Som försäkringstid ska även kunna tillgodoräknas tid från och med det år då försäkringsfallet inträffade till och med det år då den försäkrade fyller (framtida försäkringstid). För att en försäkrad ska få tillgodoräkna sig all framtida försäkringstid ska det krävas att han eller hon har varit bosatt i minst fyra femtedelar av den tid som beräknas från och med det år då den försäkrade fyller till och med året före försäkringsfallet. För den som varit bosatt här än fyra femtedelar av den möjliga tiden ska proportionering göras på visst sätt. Om försäkringsfallet har inträffat före ingången av det år den försäkrade fyllde får försäkringstiden i stället beräknas på följande sätt. Som försäkringstid ska räknas tiden från och med det år då han eller hon fyllde till och med det år då han eller hon fyller . Hänsyn ska dock bara tas till tid då den försäk- rade efter fyllda har uppfyllt förutsättningarna för tillgodo- räknande av faktisk försäkringstid. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning För garantiersättning gäller att försäkringstid kan tillgodoräknas med som längst . Vi har i avsnitt 4.6 gjort bedömningen att denna föreskrift inte bör ändras. Det föreslås därför att försäkrings- tid för grundersättning ska kunna tillgodoräknas med som längst . Tillgodoräknande av försäkringstid för garantiersättning Garantiersättning beräknas enligt huvudregeln med hänsyn till faktisk och framtida försäkringstid (35 kap. 4 § socialförsäkrings- balken). Med faktisk försäkringstid avses den försäkringstid som kan tillgodoräknas för den försäkrade från och med det år då han eller hon fyllde till och med året före försäkringsfallet. Med framtida försäkringstid avses tid därefter till och med det år då personen fyller . Som faktisk försäkringstid räknas tid när en person har varit försäkrad på grund av bosättning i enligt 5 kap. (35 kap. 6 §). Som faktisk försäkringstid räknas också tid när en person före tid- punkten för bosättning i oavbrutet har vistats här i landet efter att ha ansökt om uppehållstillstånd (35 kap. 7 §). Även tid då en person har varit bosatt i sitt tidigare hemland kan under vissa för- hållanden räknas som faktisk försäkringstid (35 kap. 8–10 §§). När faktisk försäkringstid beräknas för en person som anses bosatt i även under vistelse utomlands ska det bortses från tid för vilken den utsände, vid bosättning i , har rätt till sådan ersätt- ning från det andra landet som inte ska ligga till grund för beräkning av garantiersättning (35 kap. 11 §). Som framtida försäkringstid räknas tiden från det år då försäk- ringsfallet inträffade till och med det år den försäkrade fyller . Om den faktiska försäkringstiden är mindre än fyra femtedelar av tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet beräknas den framtida försäkringstiden i stället som en så stor andel av tiden för försäk- ringsfallet, till och med det år då den försäkrade fyller , som mot- svarar kvoten mellan den faktiska försäkringstiden och fyra femte- Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning delar av tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet (35 kap. 12 och 13 §§). Ett undantag från huvudregeln att garantiersättning beräknas med hänsyn till faktisk och framtida försäkringstid gäller för för- säkringsfall som inträffar . I ett sådant fall får som försäkringstid räknas tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med det år då han eller hon fyller . Hänsyn ska dock bara tas till tid då den försäkrade efter fyllda har upp- fyllt förutsättningarna för tillgodoräknande av faktisk försäkringstid (35 kap. 14 och 15 §§). Hur bör försäkringstid för grundersättning tillgodoräknas? Även sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersätt- ning bör som huvudregel beräknas med hänsyn till faktisk och fram- tida försäkringstid, med undantag i motsvarande fall och på mot- svarande sätt som gäller för garantiersättning om försäkringsfallet inträffar . Tillgodoräknandet av faktisk försäkringstid för garantiersättning har utformats på i stort sett samma sätt som tillgodoräknandet av försäkringstid för garantipension. Det finns därför skäl, i den mån det är möjligt och lämpligt, att också anpassa tillgodoräknandet av faktisk försäkringstid för grundersättning till förslagen i vårt delbetänkande om tillgodoräknande av försäkrings- tid för grundpension. När det gäller tillgodoräknandet av faktisk försäkringstid, har vi i avsnitt 6.3 ovan gjort bedömningen att tillgodoräknandet av sådan tid bör breddas genom att en försäkrad bör få tillgodoräkna sig både arbetad tid och bosättningstid. I delbetänkandet har vi avseende grundpensionen föreslagit att arbetad tid ska få tillgodoräknas som försäkringstid på så sätt att som försäkringstid ska räknas kalenderår under vilka det för en person har fastställts pensionsgrundande inkomst (PGI) eller pensionsgrundande belopp för sjukersättning eller aktivi- tetsersättning (PGBSA) som för kalenderåret uppgår till lägst ett in- komstbasbelopp. PGBSA skulle vid beräkningen av försäkringstid få en begränsad betydelse för den föreslagna grundersättningen. Sådana belopp beräknas när inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitets- ersättning har betalats ut, vilket kan ske först efter ett försäkrings- Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning PGBSA kan därför endast påverka beräkningen av försäk- ringstid i de fallen det fastställs ett nytt försäkringsfall för den försäkrade. Ett nytt försäkringsfall kan exempelvis fastställas för en försäkrad som har uppburit inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning och som tillfrisknat och återfått arbetsförmågan för att därefter återfalla i sjukdom och arbetsoförmåga. Vid återfallet i arbetsoförmåga måste ett nytt försäkringsfall fastställas och en ny beräkning av försäkringstid göras. Det framstår som rimligt att PGBSA i en sådan situation ska påverka tillgodoräknandet av försäk- ringstid i form av arbetad tid på motsvarande sätt som har föreslagits för grundpension i vårt delbetänkande. Det kan också noteras att även den inkomstrelaterade ersättningen beräknas med beaktande av både PGI och PGBSA (se 34 kap. 6 § socialförsäkringsbalken).32 Mot den bakgrunden bedömer vi att den konstruktion för tillgodo- räknande av arbetad tid som vi föreslagit för grundpension i vårt delbetänkande bör gälla även för grundersättningen. I förhållande till de i delbetänkandet lämnade förslagen bör det dock förtydligas att det inte är det år under vilket PGI eller PGBSA fastställs som bör räknas som försäkringstid – som försäkringstid bör räknas det år som inkomsten eller beloppet fastställs för. På motsvarande sätt som berörts i delbetänkandet avseende grundpension och omställningspension i form av grundpension, kan ett sådant breddande av anknytningsgrunden medföra att fler får rätt till grundersättning och att statens kostnader för förmånen kan öka.33 Denna effekt torde främst kunna uppstå för dem som arbetar tillfälligt i . Som närmare redogjorts för i delbetänkandet gjorde vi där bedömningen att det torde vara ett mycket begränsat antal personer som kommer att få rätt till grundpension endast till följd av tillfälligt arbete i – oavsett om det är personer som rör sig mellan medlemsstater eller mellan och ett tredje land –och att förmånsbeloppet för dem kommer att vara synnerligen lågt. Kostnaden för grundskyddet bedömdes därför endast påverkas mar- ginellt.34 Vi bedömer att inte heller kostnaden för grundersättningen bör påverkas annat än marginellt av ett motsvarande breddande av anknytningsgrunden. 2000/01:96, s. 92. 33SOU 2019:53, s. 249–251. 34SOU 2019:53, s. 249–251. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Med hänsyn till det anförda föreslår vi att som faktisk försäk- ringstid ska räknas kalenderår för vilka det för en person har fast- ställts PGI eller PGBSA som för kalenderåret uppgår till lägst ett inkomstbasbelopp. Som faktisk försäkringstid bör också räknas tid som enligt nu- varande bestämmelser tillgodoräknas som faktisk försäkringstid för garantiersättning. Detta bör dock gälla med undantag för bestäm- melserna om bosättning i tidigare hemland, vilka enligt det förslag vi lämnat i avsnitt 5.1.6 inte bör få tillgodoräknas som faktisk försäk- ringstid. Arbetad tid och övrig tid som får tillgodoräknas som för- säkringstid som sammanfaller bör dock endast få tillgodoräknas en gång. Som framtida försäkringstid bör på motsvarande sätt som gäller för garantiersättning kunna tillgodoräknas tid från och med det år då försäkringsfallet inträffade till och med det år då den försäkrade fyller (framtida försäkringstid). De ovan redovisade förslagen avseende försäkringstid för grund- ersättning föreslås träda i kraft och börja till- lämpas , se avsnitt 7.2. Det bör dock framhållas att vi i avsnitt 4.6 med anledning av riktåldersreformen har föreslagit ändringar av den övre tidsgränsen i det tidsintervall inom vilken försäkringstid för sjukersättning och aktivitetsersätt- ning i form av grundersättning kan tillgodoräknas. Förslagen i det förevarande avsnittet föreslås sålunda tillämpas medan de ändringar som har föreslagits i avsnitt 4.6 föreslås tillämpas respektive , se avsnitt 7.3. Förslag: Den maximala nivån för hel sjukersättning i form av grundersättning från och med den månad då den försäkrade fyller ska för år räknat motsvara 2,53 prisbasbelopp. Den maximala nivån för hel sjukersättning i form av grund- ersättning till och med månaden före den månad då den försäk- rade fyller samt för hel aktivitetsersättning i form av grund- ersättning ska för år räknat motsvara Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning –2,23 prisbasbelopp till och med månaden före den månad då den försäkrade fyller , –2,28 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , –2,33 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , –2,38 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , –2,43 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , samt –2,48 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller . Nivån för den försäkrades grundersättning (grundnivån) ska vara den maximala nivån enligt ovan multiplicerat med kvoten av försäkringstiden, dock högst , och talet 40. Skälen för förslaget: Grundskyddet i sjukersättningen och aktivi- tetsersättningen är utformat med utgångspunkt i en ålders- beroende garantinivå. Denna nivå är den samma för de som är eller äldre, men lägre för dem som är . Skälen bakom den nuvarande utformningen är att den ekonomiska standarden för yngre personer normalt anses vara relativt måttlig men att inkomst- förhållandena efter etableringen på arbetsmarknaden genomgår en snabb utveckling. Den garanterade nivån startar på en lägre nivå för de allra yngsta men räknas upp realt med stigande ålder fram till 30 år.35 Garantinivån är densamma för ogifta och gifta personer. Den föreslagna grundersättningen syftar inte till att garantera en viss inkomstnivå, utan är en grundskyddsförmån vars förmånsnivå är beroende av den försäkringstid som den försäkrade kan tillgodo- 2000/01:96 s. 111 och 112. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Som framgått i avsnitt 6.3 ovan bör grundersättningen ge ett i huvudsak oförändrat nettoresultat för de försäkrade jämfört med dagens system. Grundersättningens maximala nivåer bör därför mot- svara de maximala nivåer som garantiersättningen ger i dagens system. I avsnitt 6.5 ovan har föreslagits att försäkringstid för sjukersätt- ning och aktivitetsersättning ska kunna tillgodoräknas med som längst och att med försäkringstid ska ge rätt till 1/40 av den maximala nivån för förmånen. Nivån för den försäkrades grund- ersättning, grundnivån, ska därför beräknas genom att multiplicera den tillämpliga maximala nivån med kvoten av försäkringstiden, dock högst , och talet 40. 6.6.2Inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning ska minska grundersättningen Förslag: Den årliga grundersättningen ska vara lika med grund- nivån minskad med den årliga inkomstrelaterade sjukersättning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till som grundersättningen avser. Vid beräkningen ska den inkomstrelaterade sjukersättningen eller aktivitetsersättningen tas upp till det värde den har före minsk- ning med vissa livräntor. Vid beräkningen avses med inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning även sådana utländska förmåner som –motsvarar sjukersättning eller aktivitetsersättning eller som utgör pension vid invaliditet och som därför ska avräknas från inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning, och –inte är att likställa med grundersättning. Skälen för förslaget: Enligt nuvarande bestämmelser beräknas garanti- ersättning med hjälp av ett särskilt beräkningsunderlag. I detta beräk- ningsunderlag ingår den årliga inkomstrelaterade sjukersättning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till som garantiersättningen avser, före minskning med vissa livräntor (35 kap. 21 § socialförsäkringsbalken). Med inkomstrelaterad sjuk- ersättning och aktivitetsersättning avses i detta sammanhang även sådana utländska förmåner som ska avräknas från inkomstrelaterad Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning ersättning och inte är att likställa med garantiersättning (35 kap. 22 §). Den årliga garantiersättningen motsvarar differensen mellan garantinivån, efter avkortning i förekommande fall, och beräknings- underlaget. (35 kap. 23 och 24 §§). Som framgått bör grundersättningen ge ett i huvudsak oförändrat nettoresultat för de försäkrade jämfört med dagens system. Even- tuell inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning måste därför minska grundersättningen. Grundersättningens konstruktion och syfte skiljer sig i ett antal avseenden från garantiersättningens, vilket närmare har beskrivits i avsnitt 6.3. Detta bör komma till uttryck även i beräkningsreglerna, som därför bör omarbetas redaktionellt. Vi föreslår därför att den årliga grundersättningen ska vara lika med grundnivån minskad med den årliga inkomstrelaterade sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till som grundersättningen avser. Vid beräkningen bör den inkomstrelaterade sjukersättningen eller aktivitetsersättningen – i likhet med vad som gäller för garantiersättningen – tas upp till det värde den har före minskning med vissa livräntor. Vid beräkningen bör också, på motsvarande sätt som , utländska förmåner som motsvarar sjukersättning eller aktivitetsersättning eller som utgör pension vid invaliditet och som därför ska avräknas från inkomst- relaterad sjukersättning och aktivitetsersättning minska grundersätt- ningen. Detta bör gälla under förutsättning att de utländska för- månerna inte är att likställa med grundersättning. Med detta avses att förmånens storlek inte får vara beroende av andra förmåner. Av detta följer att bl.a. utländska förmåner som har en konstruktion som motsvarar den tidigare svenska folkpensionen kommer att ingå i beräkningsunderlaget. 6.6.3Beräkningen av partiell grundersättning Förslag: Partiell grundersättning ska för år räknat lämnas med så stor andel av hel sådan grundersättning som motsvarar den andel av sjukersättning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till. Skälen för förslaget: Enligt nuvarande bestämmelser kan partiell garantiersättning lämnas när den försäkrades arbetsförmåga inte är Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning helt eller i det närmaste helt nedsatt (jfr 33 kap. 9 § socialförsäk- ringsbalken). Garantiersättning lämnas då för år räknat med så stor andel av hel sådan ersättning som motsvarar den andel av sjukersätt- ning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till (35 kap. 25 §). Grundersättningen ska ge ett i huvudsak oförändrat nettoresultat för de försäkrade jämfört med dagens system. På motsvarande sätt som gäller gör garantiersättning bör partiell grundersättning för år räknat därför lämnas med så stor andel av hel sådan grundersättning som motsvarar den andel av sjukersättning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till. 6.7Samordning med efterlevandestöd och livränta Förslag: Bestämmelserna i socialförsäkringsbalken om samord- ning av sjukersättning och aktivitetsersättning med efterlevande- stöd och livränta ska gälla för grundersättning i den utsträckning de gäller för garantiersättning. Både efterlevandestöd och garantiersättning är grundskyddsför- måner. Det har ansetts vara rimligt att en person inte ska kunna uppbära grundskyddsförmåner från dessa två system . För- månerna är därför samordnade för den som uppfyller förutsätt- ningarna för rätt till ersättning från båda systemen. Om en försäkrad för samma månad har rätt till såväl aktivitetsersättning i form av garantiersättning som efterlevandestöd till barn ska därför endast den till beloppet största av förmånerna utges (36 kap. 2 § och 79 kap. 7 § socialförsäkringsbalken). Grundersättning bör i detta avseende hanteras på motsvarande sätt som garantiersättning. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Vid samordning mellan sjukersättning och egenlivränta enligt bestäm- melserna om arbetsskada, statligt personskadeskydd eller krigsskade- ersättning till sjömän i 41–44 kap. socialförsäkringsbalken ska sjuk- ersättningen inte minskas (jfr 36 kap. 4 §). I stället sker samordningen i de fallen genom att livräntan lämnas endast till den del den över- stiger sjukersättningen (se t.ex. 42 kap. 2 och 4 §§). Inkomstrelaterad sjukersättning och sjukersättning i form av garantiersättning ska dock minskas om den försäkrade har rätt till vissa andra former av livränta (36 kap. 3 § socialförsäkringsbalken). Det rör sig dels om livränta på grund av obligatorisk försäkring enligt den upphävda lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller någon annan författning, dels livränta enligt någon annan författning eller enligt särskilt beslut av regeringen som bestäms eller betalas ut av , dels livränta enligt utländsk lagstiftning om yrkesskadeförsäkring. Minskningen av sjukersättningen ska i dessa fall ske enligt följande (36 kap. 6 §). Summan av inkomstrelaterad sjukersättning och garantiersättning ska minskas med tre fjärdedelar av varje livränta vars årsbelopp överstiger en sjättedel av prisbas- beloppet och som den sjukersättningsberättigade har rätt till som skadad. Minskningen ska i första hand göras på garantiersättningen. Grundersättning bör samordnas med livränta på motsvarande sätt som garantiersättning. Förslag: När det gäller avrundning ska grundersättning hanteras på motsvarande sätt som garantiersättning. Vid ändring av fastställd sjukpenninggrundande inkomst (SGI) ska – i fråga om när en fastställd SGI får läggas till grund för ersättning – motsvarande undantag gälla för sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning som gäller för garantiersättning. I fråga om sjukpenning i samband med sjukersättning och aktivitetsersättning ska grundersättning hanteras på motsvarande sätt som garantiersättning. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Enligt nuvarande bestämmelser ska när månadsbelopp för sjuk- ersättning och aktivitetsersättning beräknas, det belopp för år räknat som beräkningen utgår från avrundas till närmaste hela krontal som är jämnt delbart med tolv. Avrundning ska i första hand göras på garantiersättning (36 kap. 30 § socialförsäkringsbalken). Motsva- rande princip gäller vid beräkning av preliminär sjukersättning för försäkrade som senast för beviljats icke tidsbegränsad sjuk- ersättning (37 kap. 11 § andra stycket). Det framstår som rimligt att grundersättning hanteras på samma sätt i detta avseende. Ändring av sjukpenninggrundande inkomst En ändring av fastställd SGI ska gälla från och med den dag då anled- ning till ändringen uppkom (26 kap. 6 § första stycket). Som huvud- regel gäller dock att den ändrade SGI:n får läggas till grund för ersättning tidigast i den ersättningsperiod som infaller i anslutning till att fått kännedom om inkomständringen (26 kap. 6 § andra stycket). Ett undantag från denna huvudregel är om ändringen föranleds av att sjukersättning eller aktivitetsersättning har beviljats den försäkrade eller att sådan ersätt- ning redan har ändrats på grund av att den försäkrades arbetsförmåga har ändrats (26 kap. 7 § 1).