sou · H8B327 · 2020-05-08 00:00:00 — Även när det är fråga om kon- takter som inte rör ärenden ska myndigheterna sträva efter att be- möta de enskilda på dessa språk (för det närmare innehållet i regler- ingen, se 8 § minoritetslagen). Förvaltningsmyndigheter ska verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli respektive samiska där detta behövs i enskildas kontakter med myndigheten (11 § minori- tetslagen). Särskilda skyldigheter för kommuner Förskola m.m. på finska, meänkieli och samiska Kommunen ska erbjuda plats i förskola samt sträva efter att erbjuda viss annan pedagogisk verksamhet, där hela eller en väsentlig del av utbildningen respektive verksamheten bedrivs på det minoritets- språk som omfattas av förvaltningsområdet. Kommunen är skyldig att tillfråga vårdnadshavare som ansöker om förskoleplats om de vill ha en sådan plats för sitt barn. Detsamma gäller om kommunen erbjuder viss annan pedagogisk verksamhet på språket (se 8 kap. 12 a § och 25 kap. 5 a § skollagen). Äldreomsorg på finska, meänkieli och samiska Kommunen ska vidare erbjuda möjlighet att få hela eller en väsentlig del av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldre- omsorgen av personal som behärskar språket. Kommunen ska infor- mera den som ansöker om bistånd inom ramen för äldreomsorgen Nuvarande organisering av minoritetspolitiken om möjligheterna till sådan service och omvårdnad. Därtill ska kom- munen inom ramen för sådan omsorg även beakta de äldres behov av att upprätthålla sin kulturella identitet (se 18, 18 b och 18 c §§ minoritetslagen). Enligt 5 kap. 6 § tredje stycket socialtjänstlagen (2001:453) ska kommunen verka för att det finns tillgång till perso- nal med kunskaper i bland annat finska, meänkieli eller samiska där detta behövs i omvårdnaden om äldre människor. 3.5.3Statsbidraget till kommuner och regioner i förvaltningsområde Statsbidraget regleras i förordningen (2009:1299) om nationella mino- riteter och minoritetsspråk. Bidraget får enligt förordningen använ- das dels till de merkostnader som uppkommer i kommunen och regionen med anledning av de rättigheter som enskilda har enligt minoritetslagen, dels till åtgärder för att stödja användningen av finska, meänkieli och samiska. Bidraget till kommuner baseras på ett grundbelopp om 660 000 kro- nor som multipliceras med faktor baserad på kommunens invånar- antal. Det lägsta belopp kommunen kan få är och det högsta är . Kommuner som ingår i mer än ett förvaltningsområde får ett särskilt tillägg om . Regio- ner får ett fast bidrag om . Bidraget till kom- muner och regioner som ingår i mer än ett förvaltningsområde är inte uppdelat per minoritetsspråk. Det sker inte någon behovsprövning inför utbetalningen av stats- bidraget. Däremot får statsbidraget sättas ner om inte hela beloppet förbrukats och kommunen eller regionen inte visar att medlen, helt eller delvis, ska användas för sådana särskilda merkost- nader eller åtgärder för att stödja användningen av finska, meänkieli och samiska som inte kommer att täckas av närmast följande års statsbidrag. prövar frågor som rör bidraget till kommuner och regio- ner i samiskt förvaltningsområde, vilket omfattar kommuner och regioner som ingår även i förvaltningsområde för de andra språken. i prövar frågor som rör bidraget till övriga kommuner och regioner. Kommunerna är skyldiga att tillsammans med de nationella minori- teterna kartlägga de behov som finns i kommunen av åtgärder till Nuvarande organisering av minoritetspolitiken stöd för användningen av finska, meänkieli respektive samiska. Kom- munernas kartläggning ska redovisas. Kommuner och regioner är även skyldiga att lämna en ekonomisk redovisning av de utbetalda medlen och en redovisning av vad medlen har använts till. Redovis- ningarna ska göras till den av uppföljningsmyndigheterna som har betalat ut bidraget. 3.5.4Övriga rättigheter i fråga om språk Utöver de grundläggande bestämmelserna och de särskilda regler som gäller för förvaltningsområdena innehåller minoritetslagen ytterligare bestämmelser som avser service på minoritetsspråk. Dessa kan grup- peras i följande kategorier: –rätt att använda finska, meänkieli och samiska hos vissa dom- stolar, –rätt att använda finska, meänkieli och samiska utanför förvalt- ningsområde, och –rätt till äldreomsorg på minoritetsspråk utanför förvaltnings- område. Rätten att använda finska, meänkieli och samiska hos vissa domstolar I 13–16 §§ minoritetslagen finns bestämmelser som ger den som är part i mål och ärenden vid vissa domstolar rätt att under vissa omständigheter använda finska, meänkieli eller samiska under hand- läggningen. Bestämmelserna avser förvaltningsrätt, tingsrätt, mark- och miljödomstol eller sjörättsdomstol med domkretsar som sam- manfaller med vissa i lagen angivna kommuner3. Bestämmelserna innebär rätt att lämna in handlingar och skriftlig bevisning på språket, rätt att få handlingar som hör till målet munt- ligen översatta samt rätt att vid muntlig förhandling inför domstolen tala språket. Part eller parts ställföreträdare, som saknar juridiskt biträde, har även rätt att få domslut och domskäl eller beslut och beslutsmotivering skriftligen översatta till minoritetsspråket. 3Kommunerna när det gäller finska och meänkieli. Kommunerna när det gäller samiska. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken Rätten att använda finska, meänkieli och samiska utanför förvaltningsområde Även utanför förvaltningsområde har enskilda som är part och deras ställföreträdare rätt att använda finska, meänkieli och samiska i munt- liga kontakter med förvaltningsmyndigheter om ärendet kan hand- läggas av personal som behärskar språket (9 § minoritetslagen). Hos vissa statliga myndigheter gäller därtill en ovillkorlig rätt att använda språken i skriftliga kontakter i ärenden. Detta omfattar Justitiekanslern, , och Arbetsförmed- lingen. För två myndigheter, och ombudsmän (), gäller att enskilda har rätt att använda språken i alla skriftliga kontakter (se 10 § minoritetslagen). Förvaltningsmyndigheter ska verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i finska, meänkieli respektive samiska där detta behövs i enskildas kontakter med myndigheten (11 § minori- tetslagen). Rätt till äldreomsorg på minoritetsspråk utanför förvaltningsområde För samtliga kommuner gäller en skyldighet att erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller en väsentlig del av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av per- sonal som behärskar finska, jiddisch, meänkieli, chib eller samiska. Skyldigheten gäller om kommunen har tillgång till personal med sådana språkkunskaper. Kommunen är då skyldig att informera om möjligheten att få service på språket (18 a och 18 c §§ minoritets- lagen). Bestämmelserna bör läsas ihop med kommunens skyldighet att verka för att det finns tillgång till personal med kunskaper i de fem språken där det behövs, enligt 5 kap. 6 § tredje stycket social- tjänstlagen. Utöver det centrala minoritetspolitiska regelverket genomförs in- satser för de nationella minoriteterna och minoritetsspråken inom en rad områden av ett flertal aktörer. Styrningen sker på många olika Nuvarande organisering av minoritetspolitiken Det kan handla om särskilda regelverk, särskilda uppdrag till myndigheter och andra, fördelning av resurser och återrapporter- ingskrav i regleringsbrev. Ett stort antal statliga myndigheter berörs av minoritetspolitiken. Utöver och i är det tre myndigheter som har uppdrag i sin instruktion som mer uttryckligt omfattar de nationella minoriteterna: , och In- stitutet för språk och folkminnen. Utöver i har , , , , och Myndigheten för ungdoms- och civilsamhälles- frågor haft uppdrag inom ramen för strategin för romsk inkludering. Även myndigheter som inte har ett uttryckligt minoritetspoli- tiskt uppdrag kan beröras av politiken genom att deras grundupp- drag utgår från regelverk i vilka ingår bestämmelser om särskilda minoritetsrättigheter. Myndigheter kan också i övrigt beröras av mino- ritetspolitiken på så sätt att deras grunduppdrag ger dem särskilda möjligheter att bidra till att uppnå politikens mål inom ett eller flera av delområdena. Skolväsendet ansvarar för en rad insatser som är centrala för minori- tetspolitiken, utöver rätten till förskoleundervisning inom förvalt- ningsområdena för finska, meänkieli och samiska. Det handlar bland annat om undervisning i minoritetsspråk och undervisning om de nationella minoriteternas kultur och historia. Berörda myndigheter är i första hand () och Statens skolinspek- tion (Skolinspektionen). Regelverk på området som rör nationella minoriteter Rätten till modersmålsundervisning i grund- och gymnasieskolan gäller i hela landet. Bestämmelser om detta finns i 10 kap. 7 §, 11 kap. 10 §, 12 kap. 7 §, 13 kap. 7 §, 15 kap. 19 § och 18 kap. 19 § skollagen (2010:800), 5 kap. 9–12 §§, skolförordningen (2011:185) samt 4 kap. 15, 16, och 18–20 §§ gymnasieförordningen (2010:2039). Nuvarande organisering av minoritetspolitiken melserna innebär främst vissa lättnader för elever som tillhör de natio- nella minoriteterna i fråga om rätten till modersmålsundervisning. Huvudmannen är skyldig att anordna modersmålsundervisning i de nationella minoritetsspråken även om endast en elev på skol- enheten ansöker om undervisning i språket. Elever i som tillhör någon av de nationella minoriteterna behöver inte heller ha grundläggande kunskaper i sitt nationella minoritetsspråk för att huvudmannen ska vara skyldig att erbjuda modersmålsundervisning. I gymnasieskolan och gymnasiesärskolan krävs däremot att eleven har goda kunskaper i språket i likhet med vad som gäller för moders- målsundervisning generellt. Det finns inte heller något undantag för de nationella minoritetsspråken från kravet på att det måste finnas en lämplig lärare. Begränsningen att en elev bara kan få modersmålsundervisning i högst sju läsår om eleven får undervisningen utanför den garanterade undervisningstiden, är inte tillämplig för undervisningen i nationella minoritetsspråk. För romska elever som kommer från utlandet gäller enligt en särskild regel att de även kan få modersmålsundervisning i två språk om det finns särskilda skäl. De nationella minoriteterna omfattas även av reglerna om tvåspråkig undervisning. I 9 kap. 12 § skolförordningen (2011:185) framgår att för elever som har annat dagligt umgängesspråk med föräldrarna än svenska får delar av undervisningen i årskurs 1–6 anordnas på detta språk. För finska gäller detta även årskurs 7–9. Av 1 och 2 §§ förord- ningen (2003:306) om försöksverksamhet med tvåspråkig undervis- ning i framgår att för elever som har ett annat språk än svenska som dagligt umgängesspråk med en eller båda vårdnads- havarna får delar av undervisningen i årskurserna 7–9 anordnas på umgängesspråket. Utbildning om de nationella minoriteterna och minoritetsspråken I läroplanerna och i kursplaner för de olika skolformerna finns mål som omfattar kunskap om de nationella minoriteterna. I exempelvis läroplanen för (Lgr11) anges som ett övergripande mål Nuvarande organisering av minoritetspolitiken att skolan ska ansvara för att varje elev efter genomgången grund- skola har fått kunskaper om de nationella minoriteternas kultur, språk, religion och historia. Motsvarande formulering finns i det övergri- pande målet i läroplanen för gymnasieskolan. I nuvarande kursplaner för historia och samhällskunskap finns skrivningar som avser de nationella minoriteterna. har lämnat förslag till reviderade kurs- och ämnesplaner till regeringen. I förslaget till kursplan för samhällskunskap ingår som centralt inne- håll i årskurs 4–6 de nationella minoriteterna judar, romer, urfolket samerna, sverigefinnar och tornedalingar: kultur, historia och rättig- heter. Vidare ingår som centralt innehåll i årskurs 7–9 de nationella minoriteternas situation i samt den svenska minoritetspoliti- ken och dess framväxt, samt samernas ställning som urfolk. Den centrala aktören är som är förvaltningsmyndighet för skolväsendet och för vissa särskilda utbildningsformer och annan pedagogisk verksamhet som bedrivs i stället för utbildning inom skolväsendet. ansvar gäller i den utsträckning något annat inte är föreskrivet. Utöver finns bland annat de specia- liserade skolmyndigheterna , Specialpedago- giska skolmyndigheten och Sameskolstyrelsen. På området finns även tillsynsmyndigheten . Även den högre utbildningen är central för minoritetspolitiken. Här gäller inte särskilda regler. De universitet och högskolor som är statliga myndigheter ingår i det allmänna och omfattas därmed bland annat av grundskyddet enligt minoritetslagen och språklagen (se av- snitt 3.5.1). och högskolor finns två statliga myn- digheter som är centrala inom området: Universitets- och hög- skolerådet (UHR) och (). Nuvarande organisering av minoritetspolitiken Lärosäten med särskilda uppdrag Ett flertal statliga universitet och högskolor har haft sär- skilda uppdrag avseende utbildning i minoritetsspråk och utbildning av lärare i minoritetsspråk. Universitet och högskolor erbjuder och har erbjudit utbildning i språken även i övrigt. För en översikt på om- rådet, se UHR (2018). I det följande redovisas de särskilda uppdrag i regleringsbrev som gäller . varje läsår erbjuda utbildning i meänkieli varje läsår erbjuda utbildning i finska varje läsår erbjuda utbildning i finska varje läsår erbjuda utbildning i jiddisch Källa: regleringsbrev för för respektive lärosäte. Universitets- och högskolerådet och UHR ansvarar för uppgifter i fråga om service, samordning, främ- jande och utvecklande verksamhet samt internationellt samarbete och mobilitet inom utbildningsområdet. Bland annat handlägger och samordnar UHR antagningen till de flesta högskoleutbildningar i och ansvarar för att ta fram högskoleprovet. UHR ska informera om högskoleutbildning i syfte att enskilda individer ska kunna göra välavvägda val i fråga om sådan utbildning. UHR ska stimulera intresset för högskoleutbildning, och främja breddad rekrytering till högskolan. UHR ska vidare inom högskolan motverka diskriminering och på andra sätt främja lika rättigheter och möjligheter oavsett, bland annat, etnisk tillhörighet och religion eller Nuvarande organisering av minoritetspolitiken UHR ansvarar för uppföljning och analys av frågor inom myndighetens verksamhetsområde. UHR har haft uppdrag i regleringsbrevet att följa upp, analysera och redovisa sina internt och externt riktade insatser utifrån minoritetspolitikens mål. I yttrande till utredningen anför myndigheten bland annat följande. Uppdragen berör myndighetens analys- och uppföljningsverksamhet, myndighetens främjandeverk- samhet som även rör Den globala skolan, samt information på studera.nu och . UHR bidrar via sitt analysuppdrag till att samla in, analysera och sprida resultat till olika intressenter, till reger- ing, berörda myndigheter, lärosäten och skolor. UHR har en unik tillgång till antagningsdata, sökandestatistik och utbildningsutbud genom att myndigheten på uppdrag av lärosätena ansvarar för den samlade antagningen. UHR lyfter inom ramen för sitt främjandeupp- drag även frågor om de nationella minoriteterna på olika konferenser och seminarier. UHR har också tagit fram inspirationsfilmer relate- rade till nationella minoriteters deltagande i högskolestudier på de nationella minoritetsspråken. Verksamheten Den globala skolan tar upp nationella minoriteter på seminarier med fokus på fortbildning i lärande för hållbar utveckling för personal inom förskola, grundskola och gymnasium samt för lärarstudenter, politiker, skolledare och chefer. () ansvarar för uppgifter i fråga om kvalitetssäkring, granskning av effektivitet, uppföljning, tillsyn och chefsutveckling. I bibliotekslagen (2013:801) finns bestämmelser som gäller för det allmänna biblioteksväsendet. Det allmänna biblioteksväsendet består av all offentligt finansierad biblioteksverksamhet, vilket bland annat innefattar folkbiblioteken, skolbiblioteken och högskolebiblioteken. Bibliotekshuvudmän är staten, kommunerna, regionerna och, för vissa skolor, enskilda. Enligt 5 § bibliotekslagen ska biblioteken i det allmänna biblio- teksväsendet ägna särskild uppmärksamhet åt bland andra4 de natio- 4Bestämmelsen omfattar även personer som har annat modersmål än svenska eller ett natio- nellt minoritetsspråk. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken nella minoriteterna, bland annat genom att erbjuda litteratur på de nationella minoritetsspråken. Bestämmelsen innebär inte att alla biblio- tek inom det allmänna biblioteksväsendet i de egna samlingarna måste kunna erbjuda litteratur på minoritetsspråken. För att uppfylla de krav som ställs kan biblioteken använda sig av fjärrlån och samverkan med andra bibliotek i syfte att erbjuda litteratur och information på språken (prop. 2012/13:147, s. 19). Bibliotekshuvudmän inom det allmänna biblioteksväsendet är skyldiga att samverka i syfte att ge alla tillgång till landets samlade biblioteksresurser (14 § bibliotekslagen). Kommuner och regioner är även skyldiga att anta biblioteksplaner (17 § bibliotekslagen). Den statliga myndigheten . (KB) ska ha en natio- nell överblick över och främja samverkan inom det allmänna biblio- teksväsendet. Myndigheten ska även tillsammans med de regionala biblioteksverksamheterna och kommunerna följa upp hur de biblio- teksplaner som antagits har utformats och hur de används (18 § biblio- tekslagen och 3 § förordningen [2008:1421] med instruktion för Kungl. Av KB:s yttrande till utredningen framgår att huvudparten av myn- dighetens arbete som rör nationella minoriteter utförs inom ramen för uppdraget att ha nationell överblick, till exempel genom olika ut- redningar, stödmaterial, föreläsningar och andra främjandeinsatser. Som nämnts följer myndigheten upp biblioteksplaner. Vidare finns frågor om antal titlar på nationella minoritetsspråk i den officiella biblioteksstatistiken. Myndigheten ska även tillhandahålla informa- tionssystem och verka för utveckling och samordning av digitala tjänster inom det allmänna biblioteksväsendet. Inom ramen för den uppgiften har man bland annat gjort en förstudie om digitalt tillgäng- liggörande av böcker på minoritetsspråk. lämnade KB rapporten – förslag till en nationell biblioteksstrategi till regeringen. I rapporten föreslås bland annat att urfolket samernas och de nationella minori- teternas bibliotek tilldelas uppdrag och resurser som resursbibliotek för sina språkområden. Detta inkluderar stöd till medieförsörjning och distribution av medier på de nationella minoritetsspråken. Rappor- ten har remitterats och bereds inom . Nuvarande organisering av minoritetspolitiken och folkminnen (Isof) har till uppgift att bedriva språkvård och på vetenskaplig grund öka, levandegöra och sprida kunskaper om språk, dialekter, folkminnen, namn och immateriella kulturarv i . De nationella minoritetsspråken finska, jiddisch, meänkieli och chib omfattas av Isofs språkvårdande uppdrag. Avdelningen har anställda språkvårdare för dessa språk. Myndigheten ska enligt sin instruktion även samla in, bevara, vetenskapligt be- arbeta samt sprida kunskap och material om bland annat de natio- nella minoritetsspråken. Isof fördelar därtill statsbidrag för revitalisering av finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska: insatser som syftar till att ge enskilda bättre förutsättningar att tillägna sig, utveckla och använda sitt nationella minoritetsspråk genom att stärka deras förmåga att för- stå, tala, läsa eller skriva på minoritetsspråket (förordningen [2010:21] om statsbidrag för insatser till stöd för de nationella minoritets- språken). Institutet ska enligt sin instruktion även följa tillämpningen av språklagen och verka för att den offentliga förvaltningen använder svenska som huvudspråk och de nationella minoritetsspråken enligt gällande lagar och förordningar. Institutet har på uppdrag från regeringen tagit fram ett förslag till hur språkcentrum för finska, jiddisch, meänkieli och chib kan inrättas vid myndigheten. Institutet har ett pågående uppdrag om att utarbeta ett förslag till ett långsiktigt och samlat handlingsprogram för bevarande av de nationella minoritetsspråken i de delar som avser finska, jiddisch, meän- kieli och chib. Uppdraget ska redovisas . I lagstadgade uppgifter ingår att fastställa mål för och leda det samiska språkarbetet. har bland annat antagit ett språkpolitiskt handlingsprogram. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken bedriver vidare samisk språkvård. Vid myndigheten finns även de samiska språkcentrumen som bedriver utåtriktat och revitaliserande arbete. har ett pågående uppdrag om att utarbeta ett förslag till ett långsiktigt och samlat handlingsprogram för bevarande av de samiska språken (nord-, syd-, lule-, ume- och pitesamiska). uppdrag omfattar mer än språkvård. En redogörelse för uppdraget, såvitt det berör minoritetspolitiken, finns i avsnitt 3.6.5 och 4.2. () har till uppgift att, med utgångs- punkt i de nationella kulturpolitiska målen, verka för kulturens ut- veckling och tillgänglighet genom att fördela och följa upp statliga bidrag och genom andra främjande åtgärder. ska vidare enligt sin instruktion särskilt verka för konstnärligt och kulturpolitiskt värdefull utveckling inom verksam- heter som, bland annat, rör samiska folkets och övriga nationella minoriteters kultur. har i yttrande till utredningen an- fört att det som ett komplement till bidrag inom respek- tive konstområde därför finns två särskilda bidrag för nationella minoriteters organisationer/kulturaktörer: ett verksamhetsbidrag till löpande kulturverksamhet och ett projektbidrag till tidsbegränsade projekt. Utöver att fördelar bidrag till enskilda aktörer ansva- rar myndigheten även för statens bidrag till regionerna inom ramen för Kultursamverkansmodellen. fattar beslut om bidrag med regionernas kulturplaner som underlag. De statliga medlen betalas ut i samlad form till regionen som ansvarar för för- delningen till regionala kulturverksamheter. ansvarar även för nationell uppföljning av medlen. Myndigheten ska enligt sitt regleringsbrev i sin bedömning och uppföljning av de regionala kul- turplanerna särskilt uppmärksamma regionernas arbete för att främja de nationella minoriteternas och i synnerhet romers kultur och kulturarv. I instruktion har vidare tagits in en särskild bestäm- melse om redovisning som rör de nationella minoriteterna. Nuvarande organisering av minoritetspolitiken 7 a § i instruktionen ska myndigheten i årsredovisningen redovisa hur myndigheten verkat för det samiska urfolkets och övriga natio- nella minoriteters kultur i såväl kultursamverkansmodellen som övrig bidragsgivning och verksamhet. Redovisningen ska göras utifrån de nationella kulturpolitiska målen och de minoritetspolitiska målens delområden språk och kulturell identitet samt inflytande och del- aktighet. –2019 har haft ett särskilt upp- drag att främja utgivning och spridning av litteratur på de nationella minoritetsspråken. Barn- och ungdomslitteratur är prioriterat. I upp- draget ingår också att genomföra läsfrämjande insatser tillsammans med den romska minoriteten (Ku2017/02332/DISK). En annan central aktör är . ska enligt Same- tingslagen verka för en levande samisk kultur och ta initiativ till verk- samheter och föreslå åtgärder som främjar denna kultur. Bland annat ska myndigheten besluta om fördelningen av statens bidrag och av medel ur Samefonden till samisk kultur och samiska organisationer samt av andra medel som ställs till samernas gemensamma förfogande. beslutar om verksamhetsbidrag till samiska organisationer, institutioner och föreningar samt projektbidrag som rör samisk kultur. Även för språk och folkminnens uppdrag berör natio- nella minoriteters kulturarv, bland annat inom ramen för uppdraget med att samordna och utveckla arbetet med tillämpningen av konvention om tryggande av det immateriella kulturarvet. Exempel på andra myndigheter vars uppdrag kan beröras är Riks- antikvarieämbetet, och Myndigheten för kulturanalys.