sou · H8B352 · 2020-09-16 00:00:00 — I kapitel 10 har utredningen lämnat förslag på tjänster som är lämpliga att införa i en särskild ordning för rutavdrag för äldre personer. 11.2Gällande rätt avseende underlaget, subventionsgraden och taket för rutavdraget Enligt nu gällande regler medges skattereduktion av arbetskostnaden (inklusive mervärdesskatt) för rutarbete och, i de fall som hushållstjänsten ges som löneförmån, det skattepliktiga värdet av förmånen.1 I underlaget för rutavdraget får inte utgifter för material, utrustning och resor räknas in.2 När en köpare anlitar en fysisk person som inte har godkännande för F-skatt och som inte bedriver näringsverksamhet motsvarar rutavdraget de arbetsgivar- avgifter som redovisas för privatpersonen i en förenklad arbetsgivar- deklaration. Skattereduktionen får medges med högst per person och beskattningsår. Vare sig subventionsgraden eller att det 1De materiella bestämmelserna om rut- och rotavdragen, dvs. skattereduktion för hushålls- arbete finns i 67 kap. 11–19 §§ inkomstskattelagen (1999:1229). Bestämmelserna beskrivs närmare i SOU 2020:5 s. 45–55. 267 kap. 18 § andra stycket inkomstskattelagen. Subventionsgrad och tak för rutavdraget endast är arbetskostnader som berättigar till skattereduktion har ändrats sedan rutavdraget infördes . Inte heller stor- leken på rutavdraget vid anlitande av en person som inte har godkän- nande för F-skatt har ändrats sedan införandet av den möjligheten . När det gäller den sammanlagda skattereduktionen (taket) för rut- och rotavdragen fick det ursprungligen uppgå till sammanlagt per person och år. infördes ett tak på för rutavdraget för personer som inte hade fyllt vid beskattningsårets ingång. Taket innebar att av maximala för rut- och rotavdrag fick högst avse sådant arbete som inrymdes i rutavdraget. Något motsvarande tak för personer som fyllt vid beskattningsårets ingång infördes inte. Att taket för äldre personer fortsatt skulle vara motiverades med att äldre kan ha ett förhöjt behov av hushålls- arbete.3 För äldre personer har således taket för rut- och rotavdragen varit maximalt per person och beskatt- ningsår. höjdes emellertid taket för personer som inte har fyllt vid beskattningsårets ingång från till per person och beskattningsår. Det höjda taket gäller retroaktivt från . Ändringen innebär att taket för rutavdrag återigen är för samtliga skattskyldiga.4 I delbetänkandet Fler ruttjänster och höjt tak för rutavdraget (SOU 2020:5) föreslår utredningen att taket för rutavdraget ska höjas från till per person och beskattningsår. Detta förslag har regeringen gått vidare med genom lagrådsremissen Utvidgat rutavdrag och höjt tak för rutavdraget beslutad . Förslaget innebär att av det sammanlagda taket på får rotavdraget uppgå till högst . Under beredningen av utredningens förslag i remissbehandlades delbetänkandet. Synpunkter från remissinstanser avseende förslaget om höjt tak för rutavdraget redovisas i avsnitt 11.5. 2015/16:1 s. 190. 2018/19:89, bet. 2018/19:SkU20, rskr. 2018/19:247. Subventionsgrad och tak för rutavdraget 11.3Ändrat underlag för rutavdraget? Utredningens bedömning: Någon ändring av nuvarande under- lag för rutavdraget bör inte göras med anledning av en särskild ordning för rutavdrag för äldre. Skälen för utredningens bedömning: Som anges i föregående avsnitt får enligt nu gällande regler endast utgifter för arbete (arbetskostna- den) respektive det skattepliktiga värdet av förmånen av hushålls- arbete (arbetskostnaden) medräknas när underlaget för skattereduk- tion fastställs. I underlaget får inte utgifter för material, utrustning och resor räknas in.5 Enligt utredningsdirektivet ska de förslag som lämnas inte innebära någon ändring av rutavdragets inriktning mot arbetskostnader. Utredningen har undersökt om det finns skäl som talar för att inkludera ytterligare moment i underlaget för äldre. Särskilt restiden till och från platsen där tjänsten utförs framstår som ett moment som är närliggande arbetstid och som därför skulle kunna betraktas som arbetskostnad i detta sammanhang. Denna del utförs i praktiken inte i den skattskyldiges hushåll, men skulle ändå kunna betraktas som en del av den tjänst som utförs i hushållet. Vidare räknas restid som uppstår under utförandet av t.ex. omsorgs- och tillsynstjänsten, som arbetskostnad enligt befintliga regler. Att inkludera restid till och från köparens bostad i underlaget för rutavdraget skulle i praktiken leda till en högre subventionsgrad för tjänsten i det fall utförare särdebiterar restiden. Det skulle också förenkla tillämpningen för både utförare och köpare genom att de inte behöver hålla ordning på arbetstid respektive restid. Ett skäl som kan anföras mot en sådan ordning är att den kan ge utförare som inte särdebiterar restid till och från köparens bostad, incitament att börja debitera köparen för restiden. Detta skulle kunna leda till en högre totalkostnad för tjänsten för köparen, givet att inte också timpriset för själva ruttjänsten justeras med hänsyn till att rutavdrag ges för restiden. Ytterligare ett argument mot att räkna restid som arbetskostnad är att det inte är självklart varför just äldre personer skulle ha större nytta av att inkludera restid i fakturan. Om en sådan ordning införs 567 kap. 18 § andra stycket inkomstskattelagen. Subventionsgrad och tak för rutavdraget för äldre personer, men inte för yngre, skulle antagligen de admi- nistrativa kostnaderna för företagen öka då dessa skulle behöva beräkna kostnaderna och fakturera på skilda sätt beroende på hur gammal köparen är. Ordningen skulle även leda till ytterligare undantag i rutavdragssystemet och göra systemet svårare att förstå, vilket går emot de skattepolitiska riktlinjerna. Restiden bör därför inte inkluderas i underlaget för rutavdraget. Inte heller bör någon annan ändring av underlaget göras inom ramen för en särskild ordning för rutavdrag för äldre. 11.4En högre subventionsgrad? Utredningens bedömning: Någon ändring av subventions- graden, dvs. av arbetskostnaden, bör inte göras med anledning av en särskild ordning för rutavdrag för äldre. Ingen ändring bör heller göras i det fall någon som inte har god- kännande för F-skatt anlitas för arbetet. Skälen för utredningens bedömning: När det gäller en höjning av subventionsgraden ska utredaren enligt direktivet särskilt beakta risken för att avdraget vid en viss subventionsgrad blir till en netto- utbetalning för staten, dvs. att skattereduktionen överstiger de skatteintäkter i form av mervärdesskatt, arbetsgivar- eller egenavgift, och inkomstskatt som tjänsten genererar. Av förarbetena framgår att den nuvarande subventionsgraden om 50procent av arbetskostnaden är vald dels utifrån att den beräknades medföra att köparen av tjänsten skulle möta ett pris relativt nära det svarta priset på samma tjänst, dels utifrån att även personer med lägre inkomster ska kunna köpa hushållsarbete.6 Personer med lägre in- komster köper dock dessa tjänster i mindre utsträckning än personer med högre inkomster (se avsnitt 4.2.3). Många tjänster inom ramen för rutavdraget är sådana som köparen till stor del kan utföra själv. För personer med låga timlöner är skillnaden mellan timlönen och utförarens timpris relativt liten, vilket gör att det kan löna sig för dessa personer att utföra arbetet 2006/07:94 s. 39. Subventionsgrad och tak för rutavdraget Hushållets totala inkomst spelar emellertid också in då hus- hållet har behov av att köpa fler varor och tjänster. För hushåll med låga inkomster kommer ruttjänster antagligen lite längre ned på prioriteringslistan då t.ex. matvaror och kläder är något som är svårare för hushållet att producera än hushållstjänster. Av avsnitt 5.3 framgår att äldre personer generellt sett har lägre inkomster än yngre personer. Jämfört med yngre personer köper dock äldre ruttjänster i större utsträckning (se kapitel 4), vilket indi- kerar att äldre kan uppleva ett större behov av dessa tjänster än yngre och därför prioriterar annorlunda. Allt annat lika förväntas en högre subventionsgrad leda till att fler personer väljer att köpa ett ökat antal ruttimmar samt till att fler med lägre inkomster kan köpa rut- tjänster i större utsträckning. Utredningen finner dock att det finns en betydande risk att skattereduktionen vid högre subventionsgrader leder till netto- utbetalningar för staten för stora grupper på arbetsmarknaden. Redan vid dagens subventionsgrad om kan skatte- reduktionen för tjänster utförda av vissa utförare vara i princip i samma storleksordning som de intäkter från mervärdesskatt, social- avgifter och inkomstskatt som tjänsten genererar. Detta kan illustre- ras med två typfall där två olika utförare utför en timmes extra arbete inom ramen för rutavdraget.7 I det första fallet antas utföraren vara med en arbetsinkomst om . I det andra typfallet antas utföraren vara och arbeta extra med ruttjänster för att dryga ut pensions- inkomsten, vilken antas uppgå till . Det som skiljer de två typfallen åt är dels socialavgifterna, som är lägre för äldre personer (se avsnitt 5.4.6), dels marginalskatten på inkomsten, som är lägre för den äldre personen då denne har en lägre årsinkomst (se avsnitt 5.4 om skatter). Vidare antas att timlönen för tjänsten är i båda fallen och att timpriset är lika med arbetskostnaden för tjänsten, dvs. timlönen plus de socialavgifter och den mervärdesskatt som utgår på en timmes arbete. Nettointäkten för den offentliga sektorn utgörs 7Notera att utredningen tolkar direktiven som att de endast avser de direkta skatteintäkterna av en tjänst, dvs. inga antaganden görs exempelvis om ökat arbetsutbud hos köparen till följd av köpet av tjänsten, vilket skulle öka inkomstskatteintäkterna. Subventionsgrad och tak för rutavdraget av summan av de socialavgifter och den mervärdes- och inkomst- skatt som utgår på tjänsten minus skattereduktionen. I det första typfallet uppgår timpriset till 411 kronor.8 Skatte- reduktionen vid en subventionsgrad om är då och den offentliga sektorns intäkter från skatter och socialavgifter uppgår till drygt 241 kronor.9 Nettointäkten för den offentliga sektorn uppgår således till för den arbetade timmen. Skulle subventionsgraden i stället vara skulle skattereduktionen uppgå till , vilket skulle innebära en nettoutbetalning för den offentliga sektorn om . I det andra typfallet uppgår timpriset för tjänsten till drygt 344 kronor.10 Vid en subventionsgrad på uppgår skatte- reduktionen till och den offentliga sektorns intäk- ter från skatter och socialavgifter till cirka 167 kronor.11 I detta fall innebär skattereduktionen på den utförda tjänsten en nettoutbetal- ning för den offentliga sektorn om redan vid 50 procents subventionsgrad. Vid 60 procents subventionsgrad skulle netto- utbetalningen i stället uppgå till för den utförda timmen. Dessa typfall är en förenkling av verkligheten, men illustrerar att en höjning av subventionsgraden till riskerar att leda till nettoutbetalningar för den offentliga sektorn för många av de tjänster som utförs. Om skattereduktionen för tjänsten blir större än skatteintäkterna för densamma är det möjligt att det skulle uppmuntra till fusk genom att personer i princip byter tjänster med varandra. Dessutom är en höjning av subventionsgraden förenad med stora dödviktskost- nader då subventionsgraden sänks för nästan samtliga köp av tjänster som redan görs , vilket skulle minska förslagets kostnads- effektivitet och samhällsnytta. 8Socialavgifter: 0,3142 x 250 =78,. Mervärdesskatt: (1+0,3142) x 250 x 0,25 = . Pris = 250 + 78,55 + 82,14 = . 9Marginalskatten på uppgår till , givet en genomsnittlig kom- munalskattesats. På en timlön om blir det i inkomstskatt. 80,75 + 250 x 0,3142 + (1+0,3142) x 250 x 0,25 = 241,44. 10Socialavgifter: 250 x 0,1021 = 25,53. Mervärdesskatt: (1+0,1021) x 250 x 0,25 = 68,88. 250+ 25,53 + 68,88 = 344,41. 11Marginalskatten på en pensionsinkomst om för personer som är beräknas uppgå till 0,291 vid en genomsnittlig kommunalskattesats. På en timlön om 250kronor blir det i inkomstskatt för timmen. Intäkter: 72,75 + 250 x 0,1021 + (1+0,1021) x 250 x 0,25 = 167,15. Subventionsgrad och tak för rutavdraget Mot denna bakgrund bedömer utredningen att den nuvarande subventionsgraden är väl avvägd. Utredningen är därför inte beredd att föreslå en ökad subventionsgrad för äldre personer. För att behålla neutralitet mellan den som har utgifter för rutarbete och den som får förmån av rutarbete föreslås heller ingen ändring i subventionsgraden när en anställd får hushållsarbete som förmån. Utredningen ser vidare ingen anledning att göra förändringar i skattelättnaden då någon som inte har godkännande för F-skatt anlitas för arbetet. Detta eftersom ingen ändring av subventions- graden föreslås och att det inte har framkommit skäl som talar för att just äldre personer skulle vara i behov av en sådan ordning. 11.5Ett höjt tak för rutavdrag för äldre personer? Utredningens bedömning: Taket för maximal skattereduktion för rutavdraget för äldre personer bör inte höjas utöver den höj- ning som regeringen har föreslagit i lagrådsremissen Utvidgat rut- avdrag och höjt tak för rutavdraget, dvs. taket för rutavdraget för äldre personer bör vara detsamma som gäller för rutavdraget i övrigt. Skälen för utredningens bedömning Taket för rutavdraget har, som tidigare nämnts, varit sänkt för personer som inte fyllt vid beskattningsårets ingång. För äldre personer har det högre taket behållits oförändrat med motiveringen att dessa personer kan ha ett förhöjt behov av hushålls- arbete.12 Regeringen har i lagrådsremissen Utvidgat rutavdrag och höjt tak för rutavdraget föreslagit att taket för rutavdraget ska höjas från till . Det nuvarande taket på per beskattningsår innebär att den skattskyldige, vid en subvention på , får en skattelättnad för arbetskostnader inklusive mervärdesskatt . Exempelvis kan den enskilde för vid en 2015/16:1 s. 190. Subventionsgrad och tak för rutavdraget timkostnad på köpa rutarbete eller per person, givet att inget rotarbete köps. En höjning av taket för rutavdraget med per beskattningsår innebär att den skattskyldige, vid en subvention på , får en ytterligare skattelättnad för arbetskostnader inklusive mervärdesskatt för rutarbeten . Exempelvis kan den enskilde för vid en tim- kostnad på köpa ytterligare cirka eller per person. Utifrån givna förutsättningar innebär alltså en höjning av taket för rutavdraget till , att en skattskyldig kan köpa rutarbete , motsvarande cirka , givet att inget rotarbete köps. Frågan är nu om det finns skäl att ytterligare höja taket inom ramen för en särskild ordning för rutavdrag för äldre personer. Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig över utred- ningens förslag i delbetänkandet att höja taket för rutavdraget till , tillstyrker eller har inga invändningar mot att taket för rutavdraget höjs. anser att ett höjt tak är positivt för tillväxten och skapar fler arbetstillfällen, särskilt för de som står en bit från arbetsmarknaden. understryker särskilt fördelarna med att öron- märks för rutavdraget och inte kan användas till rotavdrag. SPF Seniorerna anser att ett höjt tak för rutavdraget är en anpassning till dagens kostnadsläge samt möjliggör utökning av tjänster inom rut- avdraget som konflikt mellan rot- och rutavdraget undan- röjs. Vidare är bl.a. , och positiva till eller tillstyrker förslaget. () tar inte ställning till vad som är en lämplig storlek på taket för rutavdraget men ställer sig frågande till behovet av att taket höjs. bedömer att en höj- ning av rutavdraget endast har små effekter på registrerad syssel- sättning och offentliga finanser och framför att det främst är hög- inkomsttagare som kan väntas konsumera så mycket ruttjänster att de kan bli föremål för ett fullt avdrag. Subventionsgrad och tak för rutavdraget anser att förslaget inte verkar vara så förankrat i verkligheten, efter- som av de som använt rutavdraget har slagit i taket. () avstyrker förslaget och för fram att en höjning av taket har negativa fördelningseffekter och att en höjning av taket enbart gynnar personer som har en så hög inkomst att deras skatt kan reduceras med . Även i (LO) avstyrker förslaget. TCO avstyrker förslaget och framför att en höjning av taket inte kan motiveras och att en takhöjning i stället riskerar legitimiteten för hela systemet. Taket för rutavdraget för äldre personer bör vara detsamma som gäller för rutavdraget i övrigt Ett flertal remissinstanser är, som ovan framgår, positiva till eller har inga invändningar mot förslaget om att höja taket för rutavdraget från till medan andra remissinstanser avstyrker förslaget. Ingen remissinstans har fört fram att taket borde höjas utöver . Enligt tillgänglig statistik har en betydande andel av köparna som är , kostnader som ligger avsevärt under dagens maximala underlag för rut- och rotavdragen. Enligt uppgifter i avsnitt 4.2.4 gjorde av rutköparna i denna åldersgrupp rutavdrag för eller mer av samma grupp gjorde rutavdrag för eller mer . Mot denna bakgrund och med hänsyn till att det inte har kommit fram något skäl som särskilt motiverar att äldre personer har behov av ett tak för rutavdraget som överstiger , anser utred- ningen att det inte finns anledning att höja taket för maximal skatte- reduktion för äldre personer utöver det tak som regeringen föreslår i lagrådsremissen, dvs. ett sammanlagt tak för rut- och rotavdragen på . 12Vem ska omfattas av ett rutavdrag för äldre? Utredningens uppdrag är att utreda och föreslå en särskild ordning för rutavdrag för äldre personer. En grundläggande fråga vid utform- ningen av en sådan ordning är givetvis vilka som ska innefattas i begreppet äldre. Äldre är ett relativt begrepp som används i många skiftande sammanhang och människor åldras i olika takt. Som utred- ningen anger i avsnitt 9.6 bör möjligheten att använda det utvidgade rutavdraget kopplas till att den enskilde uppnått en viss ålder. I fysiologisk mening börjar åldrandet vid födseln och många toppidrottsmän förlorar sin maximala förmåga redan . Även i arbetslivet kan man betraktas som ”äldre” vid relativt unga år. Svårigheterna att få nytt arbete eller komma tillbaka till arbetslivet efter t.ex. långvarig sjukdom kan i vissa yrken bli märkbara redan . Särskilda åtgärder i arbetslivet riktade till äldre har ofta som åldersgräns. I formella sammanhang är man vanligen hänvisad till att använda en kronologisk gränsdragning. En sådan, ofta använd, gräns utgör inträdet i det allmänna pensionssystemet som varit vid . vid inträdet i det allmänna pensions- systemet, slutar de flesta, som inte redan gjort det, att aktivt delta i förvärvslivet. Men inte många personer behöver hjälp i hemmet eller tillgång till särskilt boende. Här kan i stället 80-års- åldern vara en mer relevant gränsdragning. Vad man menar med ”äldre” beror alltså uppenbart av sammanhanget. I detta kapitel behandlar utredningen frågan om vilken ålders- gräns som bör gälla för en särskild ordning för rutavdrag för äldre personer. Åldersgränsen diskuteras utifrån tre utgångspunkter – Vem ska omfattas av ett rutavdrag för äldre skattesystemet, ett längre arbetskraftsdeltagande och en större efter- frågan på tjänsterna. 12.2Utredningens överväganden och förslag De flesta regler för äldre i skattesystemet utgår från att den skatt- skyldiga ska ha fyllt vid beskattningsårets ingång. Även den tidigare gränsen för taket i rutavdragssystemet utgick från denna åldersgräns (se avsnitt 11.2). Det förefaller därför lämpligt att i första hand överväga denna åldersgräns även för en särskild ordning för rutavdrag för äldre personer, dvs. att ha samma åldersgräns för ett särskilt rutavdrag för äldre personer som vanligen används inom beskattningen, och som är 65 år.1 Framför allt med tanke på att skattesystemet ska vara enkelt och lätt att förstå. Enligt de riktlinjer och vägledande principer som antagit för skattepolitikens utformning ska skatteregler vara generella och tydliga, utan komplicerade gränsdragningar.2 För att stärka legitimi- teten ska regelverket vara möjligt att förstå och inte leda till onödigt stora administrativa kostnader för dem som tillämpar reglerna. Detta ska enligt riktlinjer och principer särskilt beaktas vid ut- formningen av nya skatteregler. Det kan emellertid finnas skäl att överväga en annan åldersgräns för en särskild ordning för rutavdrag för äldre personer. I det fall ett mer generöst rutavdrag bedöms kunna öka den äldre köparens arbetsutbud genom ett längre arbetskraftsdeltagande eller ökat antal arbetade timmar skulle en lägre åldersgräns än vid beskatt- ningsårets ingång kunna vara motiverad. Ett annat skäl som skulle kunna motivera att en åldersgräns för rutavdrag för äldre personer frångås är att efterfrågan av hjälp och stöd i vardagen ökar med åldern. Det är således möjligt att ett utökat rutavdrag för äldre bör riktas mot högre åldrar. 1Som framgår av avsnitt 8.5.2. pågår inom ett arbete med att analysera om även åldersgränserna i skattesystemet bör ändras för att anpassas till åldersgränserna i pensions- och trygghetssystemen. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15:FiU20, rskr. 2014/15:254. Vem ska omfattas av ett rutavdrag för äldre 12.2.2Ett längre arbetskraftsdeltagande för den äldre köparen Som beskrivs i avsnitt 8.2 lever vi allt längre och det är främst antalet personer i högre åldrar som förväntas öka . Att allt fler lever än tidigare är positivt men det innebär även ut- maningar för välfärdssystemet. Det kommer exempelvis att behövas fler anställda inom vård och omsorg av äldre och dessa behov kom- mer att behöva finansieras. Ett förlängt arbetsliv är därför av stor betydelse inte bara för att motverka sjunkande pensionsnivåer utan också för att uppnå en rimlig försörjningskvot och därmed ett ut- hålligt välfärdssystem.3 Dessutom kan några fler år på arbetsmarkna- den leda till betydande förbättringar av den enskildes ekonomi som pensionär.4 Den ökande livslängden är också grunden för åldershöjningarna i pensionssystemet och kringliggande trygghetssystem som det redogörs för i avsnitt 8.5.2. Vad gäller skattesystemet motiverades införandet av jobbskatteavdraget för äldre och slopandet av den särskilda löneskatten för äldre av att äldre skulle arbeta längre.5 Förslagen bedömdes tillsammans öka utbudet av samt efterfrågan på äldre arbetskraft. Frågan är om rutavdraget bidrar positivt till arbetskraftsdeltagan- det och antalet arbetade timmar bland äldre personer. Detta skulle i så fall, mot bakgrund av att många tar ut pension redan innan 65-års- åldern (se avsnitt 8.5), kunna tala för en lägre åldersgräns än . För många äldre är valet mellan att delta i arbetskraften eller inte ett val mellan arbete eller pension. Resultatet av undersökningar bakom pensionsbeslutet indikerar att de främsta anledningarna till att gå i pension är relaterade till hälsa eller funktionsnedsättning, åldersgränser i pensionssystemet, mer tid till fritidsintressen eller familjen samt att en partner gått i pension (se avsnitt 8.5.3). En del fortsätter dock att arbeta även efter pensioneringen. Vad gäller hälsan framgår av avsnitt 8.3.1 att hälsan bland äldre personer generellt sett förbättrats över åren. Allt fler äldre personer kan och vill fortsätta att arbeta längre, men det finns också stora grupper personer som lämnar arbetslivet . Ett av de vanligaste skälen för att ta ut pension vid den åldern är ersättningar på grund 2018/19:133 s. 14. 4Informationen hämtad på webbsidan /forsta-din-pension/sa- fungerar-pensionen/vanliga-missuppfattningar-om-pensionen . 2006/07:01 s.142 f. Vem ska omfattas av ett rutavdrag för äldre I de fall där ohälsan främst har med förvärvs- arbetet i sig att göra är det svårt att se att rutavdraget skulle kunna påverka arbetskraftsdeltagandet i någon större utsträckning. Sam- tidigt är det rimligt att rutavdraget kan underlätta vardagen och minska stressen att sköta både marknadsarbete och hemarbete även för personer som närmar sig pensioneringen.