sou · H8B317 · 2020-04-01 00:00:00 — Eftersom LBF innehåller nödvändiga bestämmelser om tillsyn och ingripanden har utredningen övervägt om lagen om miljösparkonto bör hänvisa till dessa bestämmelser. tillsyn enligt LBF omfattar dock bara och svenska filialer till kreditinstitut i länder utanför EES. Utländska kreditinstitut inom EES omfattas inte, oavsett filial i . har även begränsade möjligheter till ingripande mot utländska institut. Det beror på att bestämmelserna i om tillsyn över och ingripanden mot kreditinstitut (13 och 15 kap.) i huvudsak genomför kapitaltäckningsdirektivet3. Det direktivet innebär att det som huvudregel är den behöriga myndigheten i hemlandet som ska ingripa mot överträdelser av det unionsrättsliga regelverket om kapitaltäckning i värdlandet. Det är av EU-rättsliga skäl viktigt att utländska kreditinstitut som bedriver finansieringsverksamhet genom filial i kan ansöka om tillstånd att tillhandahålla miljösparkonto. Särskilda bestämmelser om tillsyn bör därför införas i lagen om miljösparkonto. En bestämmelse om tillsyn tas in i 11 § i den nya lagen om miljösparkonto. 3Europaparlamentets och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG. Förslag: Ett kontoförande institut ska lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen begär. får, när inspektionen anser att det är nödvändigt, genomföra en undersökning hos ett kontoförande institut. Miljösparkonto är en skattegynnad sparform där det är av stor vikt för legitimiteten i systemet att insatta medel används till rätt ändamål. Det är därför önskvärt att utövar en aktiv tillsyn över verksamheten med miljösparkonto hos de kontoförande instituten. måste ha möjlighet att kräva in uppgifter från de kontoförande instituten och att kontrollera att instituten uppfyller sina skyldigheter enligt den nya lagen. De kontoförande instituten ska för denna kontroll vara skyldiga att lämna de upplysningar om sin verksamhet med miljösparkonto och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen begär. Om är nödvändigt för tillsynen av institutets verksamhet med miljösparkonto bör ha rätt att genomföra undersökning på plats hos ett kontoförande institut. kan genom en undersökning på plats inspektera alla aspekter av institutets verksamhet som inspektionen har tillsyn över enligt den föreslagna lagen. Platsundersökningen syftar främst till att ta del av handlingar och studera rutiner på plats. En bestämmelse om de kontoförande institutens upplysningsskyldighet tas in i 14 § i den nya lagen om miljösparkonto. I 15 § tas en bestämmelse in om möjligheten till platsundersökning. Förslag: Om ett kontoförande institut åsidosätter sina skyldigheter enligt denna lag ska ha möjlighet att ingripa genom att återkalla institutets tillstånd att tillhandahålla miljösparkonto eller, om det är tillräckligt, meddela varning. Om tillståndet återkallas upphör ett konto att vara ett miljösparkonto. Om ett kontoförande institut inte uppfyller villkoren i den föreslagna nya lagen måste ha möjlighet att ingripa. Vid allvarliga överträdelser bör kunna återkalla det kontoförande institutets tillstånd. Det kan vara fallet t.ex. om institutet inte kunnat uppfylla matchningskravet, eller om det framstår som uppenbart att matchningskravet inte kommer att kunna uppfyllas. Om överträdelsen är ringa och tillfällig, eller av andra skäl ursäktlig, bör det räcka att institutet meddelas en varning. bör också ha möjlighet att besluta om tidsbegränsade undantag från matchningskravet om det finns särskilda skäl, se avsnitt 11.3.5. Det är väsentligt för legitimiteten i systemet att det inte kan missbrukas på så sätt att ett institut får tillstånd att ha miljösparkonton och det sedan visar sig att det inte finns förutsättningar att erbjuda krediter till godkända miljöåtgärder. Detta särskilt som ett tillstånd är en förutsättning för att en sparare ska kunna få skattereduktion för grönt sparande. För att det ska undvikas är det viktigt att vid sin tillståndsgivning har ett tillräckligt underlag för att bedöma om villkoret kan uppfyllas. Om står klart att ett kontoförande institut inte kommer att kunna uppfylla matchningskravet får återkalla tillståndet redan innan den inledande treårsperioden har löpt ut. Bestämmelser om återkallelse och varning tas in i 16 § i den nya lagen om miljösparkonto. 11.3.10 Ett kontoförande instituts underrättelseskyldighet Förslag: Ett kontoförande institut ska underrätta kontohavaren om att ett miljösparkonto upphör. Om ett tillstånd att tillhandahålla miljösparkonto återkallas, eller om det kontoförande institutet förklarar sig avstå från tillståndet, upphör ett konto att vara ett miljösparkonto. Skattereduktion för grönt sparande ska inte längre ska tillgodoräknas kontohavaren för tiden efter upphörandet. Det kontoförande institutet måste därför utan dröjsmål underrätta kontohavarna om att ett konto är ett miljösparkonto. En bestämmelse om de kontoförande institutens underrättelseskyldighet tas in i 19 § i den nya lagen om miljösparkonto. 11.3.11 register och underrättelseskyldighet Förslag: ska föra ett register över medgivna och återkallade tillstånd. och ska underrättas om medgivna och återkallade tillstånd. För att garantera allmänhetens rätt till information om vilka företag som driver tillståndspliktig verksamhet med miljösparkonto behöver föra ett register över medgivna tillstånd. Allmänheten bör kunna lita på att de företag som är införda i registret och visas på uppfyller kraven för att driva sådan verksamhet. Ett sådant register behövs också för att ska kunna få denna information i sin kontrollverksamhet. För att ska kunna kontrollera att ett konto som kontrolluppgift lämnas för är ett miljösparkonto enligt den föreslagna lagen måste vara skyldiga att lämna verket uppgifter om beviljade tillstånd. Även behöver underrättas om meddelade tillstånd efter- som de har en skyldighet att meddela kontoförande institut om ett godkännande av en miljömålsåtgärd återkallas. Bestämmelser om register och underrättelseskyldighet tas in i 10 § respektive 18 § i den nya lagen om miljösparkonto. Förslag: får ta ut avgifter från ett kontoförande täcka kostnaderna för inspektionens verksamhet enligt den nya lagen om miljösparkonto. De företag som står under tillsyn betalar avgifter till inspektionen för anslagsfinansierad verksamhet enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. tar även ut avgifter för prövningen av olika typer av ärenden. Sådana avgifter regleras i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos . Utredningen föreslår att även kostnader för verksamhet avseende tillståndsprövning och tillsyn enligt den nya lagen får tas ut i form av avgifter från de kontoförande instituten. En bestämmelse som reglerar möjlighet att ta ut avgifter av de kontoförande instituten tas i 20 § i den nya lagen om miljösparkonto. 11.4.1Lag om godkända miljöåtgärder Förslag: Bestämmelser om godkännande av miljöåtgärder införs i en ny lag. I utredningens uppdrag ingår att definiera grönt sparande och att lämna förslag på ett system för certifiering av gröna projekt som bidrar till uppfyllande av de svenska miljömålen. En process för oberoende verifiering av en viss åtgärds positiva effekter på miljömålen är nödvändig för att säkerställa att ett system för grönt sparande ger effekter i linje med utredningens direktiv. Ett alternativ där marknadsaktörerna själva bygger upp kompetens på klimat- och miljöområdet och integrerar dessa aspekter i sina ordinarie kreditbedömningar kan inte uppfylla ett sådant krav. Enligt utredningens mening talar övervägande skäl mot att använda begreppet certifiering i detta sammanhang. används begreppet miljöcertifiering t.ex. för certifiering enligt ISO 14001, som är en standard för miljöcertifiering av företag. Denna standard är väl inarbetad av marknaden. En certifiering av projekt som bedömts bidra positivt till de svenska miljömålen skulle också riskera att leda till konkurrens med befintliga miljömärkningar som exempelvis KRAV och Svanen. Utredningen har därför valt att kalla denna verifiering för godkännande. Det är enbart krediter som finansierar godkända miljöåtgärder som utgör miljömålskrediter för ett kontoförande institut vid bedömning av om matchningskravet i den nya lagen (0000:000) om miljösparkonto är uppfyllt. Mot bakgrund av den betydelse som ett godkännande av miljöåtgärder har anser utredningen att förutsättningarna bör regleras i en ny lag (0000:000) om godkända miljöåtgärder. 11.4.2Ackreditering eller slutet system? Förslag: En process för godkännande av miljöåtgärder ska utformas som ett slutet system med en statlig myndighet som processägare. En process för godkännande av miljöåtgärder skulle kunna utformas antingen som ett öppet system där olika aktörer kan söka ackreditering hos Swedac för att utföra godkännandet, eller som ett slutet system där processen i sin helhet ägs och utförs av en statlig myndighet. Nedan följer en genomgång av dessa alternativ och utredningens bedömning av för- och nackdelar i relation till utredningens syften. Öppet system med ackreditering Ackreditering är ett system för kvalitetssäkring och kontroll som finns inom ett stort antal samhällsområden. Ackreditering innebär att ett företag eller en organisation får ett godkännande av att ha kompetens, system och rutiner för att utföra vissa uppgifter inom provning, kontroll eller certifiering. All ackreditering i följer förordning 765/2008. Swedac är utsedd av regeringen att vara nationella ackrediteringsorgan och att granska och godkänna företag och organisationer som arbetar med certifiering och kontroller. Swedac ackrediterar exempelvis alla företag som utför bilbesiktning och granskar att de arbetar korrekt. Ackrediteringar utfärdas av Swedac i ett öppet system där alla som vill och kan leva upp till ställda krav har möjlighet att etablera sig som ackrediterat organ på ett visst område. Ackreditering kan vara ett hjälpmedel för myndigheter och kommuner med tillsynsansvar genom att oberoende aktörer i viss utsträckning kan anlitas för att utföra myndighetens kontrollarbete. kan i sin tur lita på att Swedac kontrollerar de ackrediterade organen. Även ett certifieringsorgan kan vara ackrediterat. Vid produkt- och processcertifiering är det en produkt, tjänst eller en process som certifieras. Produkter kan exempelvis handla om elektriska apparater. En tjänst kan t.ex. vara en persontransport och en process kan handla om produktionsprocessen för ekologiska livsmedel eller att trävarors ursprung kan spåras. Vid ledningssystemscertifiering är det en organi- sation och dess ledningssystem som certifieras. Det kan exempelvis handla om säkerhet på arbetsplatsen eller om informationssäkerhet. Vid personcertifiering är det en person som certifieras. Det innebär att det säkerställs att personer har kompetens att utföra givna uppgifter, exempelvis besiktningsmän och kontrollörer. Det finns också exempel på certifieringsorgan som organiseras som slutna system där exempelvis en myndighet eller ett visst bolag ensamt utför certifiering eller licensiering enligt en viss standard. Ett exempel är , som av regeringen fått det övergripande ansvaret för bl.a. miljömärket Svanen i . Svanen är en nordisk miljömärkning där varje land har ett eget sekretariat som ansvarar för landets verksamhet. Miljömärkning utvecklar kriterier utifrån ett livscykelperspektiv – från råvara till avfall. Kriterierna revideras kontinuerligt för att produkten ska vara en av de bästa på marknaden. När kraven har funnits görs en översyn. Då utvärderas och omarbetas kriterierna utifrån ny kunskap, teknisk utveckling, externa synpunkter och erfarenheter och skickas sedan ut på remiss. Skälen för utredningens förslag En fördel med att utforma systemet som öppet och att använda ackrediterade organ för att godkänna miljöåtgärder skulle vara att det minskar behovet hos den ansvariga myndigheten att använda sina egna resurser till processen. Det skulle också garantera en hög grad av överensstämmelse med de krav som uppställs för godkännande och erbjuda goda möjligheter till uppföljning av godkända åtgärder. Ackreditering är dock ett avgiftsbaserat system som innebär att den som ska kontrolleras självt står för kostnaden. Systemet är uppbyggt så att kostnader belastar de verksamheter som föranleder kontroll och tillsyn. I det förslag som utredningen valt att förorda är transparensen begränsad ifråga om vilka fördelar ett godkännande kommer att medföra. Då godkännandet i detta fall för företagens del inte främst kommer att handla om att sälja en produkt eller en tjänst med stöd av godkännandet, utan om en möjlighet att kunna få rabatterade miljömåls- krediter hos en bank, kan en hög avgift för godkännande verka avskräckande. I ett slutet system kan kostnaderna stanna hos den ansvariga myndigheten i de fall ingen, eller endast en mindre, ansökningsavgift tas ut. Vidare är en fördel med ett slutet system att det möjliggör ett processorienterat arbetssätt hos den ansvariga myndigheten där både kriterier för godkännande och ordning för handläggning av ärenden tillåts att utvecklas i takt med att lärdomar dras inom organisationen. Det sagda underlättar också i processen med att utvärdera systemet och att genomföra nödvändiga framtida författningsändringar. Vidare kommer det it-stöd som är nödvändigt för att ansökningsprocessen ska fungera att kräva utveckling och finansiering. Utredningens bedömning är därför att godkännandeprocessen bör inrättas som ett slutet system med en statlig myndighet som processägare. Förslag: ska vara beslutande myndighet i ärenden om godkända miljöåtgärder. Den myndighet som framstår som lämpligast att hantera godkännande av miljömålsåtgärder är . Verket har en central roll i miljöarbetet och ska vara pådrivande, stödjande och samlande vid genomförandet av miljöpolitiken. Att är beslutande myndighet i ärenden om godkännande skulle även säkerställa en samordnad handläggningsordning på nationell nivå. Inom verket finns en organisation för handläggning av ansökningar till Klimatklivet. Erfarenheter från den organisationen bör i möjligaste mås tas tillvara i arbetet med att utforma system för ansökan och handläggning av ärenden om godkända miljömålsåtgärder. En bestämmelse om att är beslutande myndighet i ärenden om godkända miljöåtgärder tas in i 3 § i den nya lagen om godkända miljöåtgärder. Förslag: Projekt och förvärv av tillgångar som bidrar till att nå ett eller flera miljömål får godkännas som miljömålsåtgärder. En åtgärd får inte godkännas om den medför en betydande negativ inverkan på ett annat miljömål, redan har påbörjats, utgörs av informationsinsatser, är marknadsföring eller måste genomföras t.ex. för att uppfylla villkor i en annan lag. Närmare föreskrifter om vilka åtgärder som ska anses bidra till att nå ett miljömål ska tas fram av . I direktiven anges att kapitalet i det gröna sparsystemet ska användas till att finansiera gröna projekt. Ett projekt är enligt ett ”planerat arbete av större omfattning”. Ett exempel på problematiken med att begränsa omfattningen av godkännandet till just projekt är byggandet av en grön fastighet eller en vindturbin. Planeringen och byggandet kan tolkas in under definitionen av ett projekt. När byggnaden är klar borde den dock snarare definieras som en tillgång än ett projekt. På samma sätt är en lantbrukares investering i en fossilfri virkestork eller en eldriven traktor en investering i en tillgång och inte ett projekt. I praktiken bör både projekt och tillgångar kunna finansieras via det gröna sparsystemet utan några problem. Utredningen har därför valt att använda det gemensamma begreppet åtgärder, som omfattar både projekt och förvärv av tillgångar som kan anses bidra positivt till uppfyllande av ett eller flera miljömål. Det finns inte någon bedömningsram för att på ett snabbt och enkelt sätt säkerställa att en investering i ett visst projekt eller tillgång (åtgärder) kommer att bidra till uppfyllnad av de svenska miljömålen. Detta eftersom det aldrig har gjorts någon nationell ansats till en svensk taxonomi med utgångspunkt i miljömålssystemet. Det är heller inte möjligt att inom ramen för den nu aktuella utredningen genomföra ett sådant omfattande arbete. Utredningen har mot den bakgrunden gjort bedömningen att det i förslaget till lag om godkända miljömålsåtgärder endast bör anges de yttre ramarna för när en åtgärd kan godkännas. Det bör ankomma på , som är regeringens expertmyndighet på området, att föreskriva om närmare villkor för när en åtgärd kan anses bidra positivt till uppfyllnad av miljömålen. Länsstyrelserna har i uppdrag att tillsammans med bl.a. näringslivet och kommunerna ta fram regionala Det bör vara möjligt att tillsammans med länsstyrelserna utifrån de regionala planerna bedöma vilka åtgärder som kan anses bidra till miljömålen. När det finns en heltäckande taxonomi som är antagen av EU:s medlemsstater kommer den sannolikt att medföra möjligheter till förenklingar i hanteringen av en process för bedömning av gröna aktiviteter genom att vägledning kan hämtas från taxonomins kriterier för hållbara verksamheter. Att taxonomin används på detta sätt kan förenkla för framför allt företagen och de enskilda genom att bedömningen av grönt kommer att bli likartad oavsett om det är fråga om sparande på miljösparkonto eller t.ex. gröna fonder. Av den information som är tillgänglig kommer taxonomin sannolikt inte att medföra någon begränsning ifråga om vilka åtgärder som kan anses bidra positivt till uppfyllnad av de svenska miljömålen. Förutom att en åtgärd ska bidra till miljömålen är det lika viktigt att en åtgärd inte har en sådan negativ inverkan på ett annat miljömål att åtgärdens nettoeffekt på miljömålen är negativ. Vidare är syftet med miljösparsystemet att den som har att besluta om en investering i en åtgärd ska ges incitament att välja ett miljömässigt bättre alternativ. Godkännande bör därför inte kunna utfärdas till åtgärder som redan har påbörjats för ansökan, eftersom investeringsbeslutet i dessa fall redan har fattats. Inte heller bör godkännande utfärdas till åtgärder som utgör marknadsföring eller rena informationsinsatser, eller som måste vidtas för att uppfylla exempelvis villkor i en annan lag eller författning. För att godkännande ska utfärdas krävs att en åtgärd uppfyller samtliga dessa kriterier. Godkännande av företag? Innan det finns en färdigställd och fullt ut tillämplig taxonomi, och företagen också rapporterar i enlighet med taxonomin, bedömer utredningen att det inte är möjligt att besluta om godkännande av företag i sin helhet. Detta borde kunna vara teoretiskt möjligt för ett fåtal specifika företag, där företagets hela affärsidé kan sägas vara ett projekt med inriktning mot miljömålen. Godkännande av företag i sin helhet och en eventuell koppling till andra typer av lån än projektfinansiering kommer dock att ställa betydligt högre krav på uppföljning och kontroll än vid godkännande av specifika åtgärder. För ett projekt eller vid förvärv av en tillgång är det rimligt att vid beslut om god- kännande utgå från ett syfte och en viss förväntad effekt. Ett företag kan ändra sin verksamhet betydligt och därmed är effektberäkningen mer osäker. För att företag ska kunna godkännas i sin helhet måste därför frågan lösas om hur kontrollen av företagets verksamhet under godkännandets giltighetstid ska utföras. Dessutom är ofta företag, onoterade såväl som noterade, verksamma utanför , oavsett om det bara innebär försäljning av produkter utanför . Den geografiska fördelningen av verksamheten kan även förändras och skulle behöva följas upp. Direktivet fastställer att syftet med utredningen är att öka investeringar i den gröna omställningen, vilket i sin tur leder till ökad uppfyllnad av de svenska miljömålen. Det innebär en tydlig geografisk begränsning för förslaget. Att föreslå en lösning i det avseendet, som möjligen bara kommer att vara gällande , innan taxonomin antagits, anser utredningen inte vara ändamålsenligt. Däremot bör inte uteslutas möjligheten att använda sig av taxonomin för att godkänna företag i sin helhet. Nordea har gjort en genomgång av 230 noterande företag i för att se stor del av dessa företags aktivitet som faller inom ramen för taxonomin. I snitt konstaterades av omsättningen falla inom ramen. Det finns också vissa noterade företag som har av sin aktivitet inom ramen för taxonomin, t.ex. vindkraftsbolaget . Enligt statistik för noteringar har det noterats tolv renodlade miljöteknikbolag på First North. Ingen aktör har dock ännu gjort någon analys kring i vilken utsträckning dessa verksamheter faller inom ramen för taxonomin. Bestämmelser om vilka åtgärder som får godkännas som miljömålsåtgärder tas in i 4, 5 och 16 §§ i den nya lagen om godkända miljömålsåtgärder. 11.4.5Vem som får ansöka om godkännande Förslag: Privatpersoner får inte ansöka om godkännande av miljömålsåtgärder. Syftet med förslaget är att få igång åtgärder som bidrar till att miljömålen kan uppfyllas. Framför allt är det små och medelstora företag som har svårt med finansiering och behöver vidta åtgärder. En möjlighet att eventuellt få lägre låneränta kan i dessa fall förväntas få de största effekterna. Men även stiftelser, ekonomiska föreningar och kommuner bör ha möjlighet att få miljömålsåtgärder godkända. I likhet med vad som gäller för Klimatklivet, som är ett stöd med motsvarande syfte, bör privatpersoner inte ha möjlighet att ansöka om godkännande En bestämmelse om att en privatperson inte får ansöka om godkännande tas in i 6 § i den nya lagen om godkända miljöåtgärder. Förslag: Av beslut om godkännande ska framgå villkoren för godkännandet samt vilka kostnader som omfattas av godkännandet. Ett beslut om godkännande ska gälla . I ansökan om godkännande ska sökanden ange en närmare beskrivning av åtgärden, bl.a. platsen för åtgärden, åtgärdens start- och slutdatum samt vilken metod som ska användas vid utförandet av åtgärden. För att underlätta kontrollen av om en åtgärd har utförts korrekt bör ett beslut om godkännande vara villkorat av att de angivna förutsättningarna och övriga villkor som finner nödvändiga att uppställa följs. Om förutsättningarna förändras så att villkoren är uppfyllda ska den som beviljats godkännandet underrätta Om avvikelsen inte kan avhjälpas ska godkännandet återkallas, se avsnitt 11.4.8. För att undvika att kostnader som inte är hänförliga till verksamhet som bidrar till miljömålen omfattas av godkännandet bör en specificerad kostnadsberäkning för åtgärdens olika delmoment bifogas ansökan. beslut ska tydligt ange kostnadsramen för godkännandet, vilket även kommer att anvisa de kontoförande instituten enligt den nya lagen om miljösparkonto om den maximala storleken på en miljömålskredit som kan beviljas för att finansiera åtgärden. Godkännandet ger en möjlighet för den som behöver låna till ett grönt projekt eller en grön tillgång att söka en miljömålskredit hos ett kreditinstitut som valt att delta i miljösparsystemet. Eftersom förslagets fokus ligger på att stödja den samhällsomställning som krävs för att miljömålen ska uppnås, bör godkännandet ha en begränsad giltighetstid. Det bör beaktas att teknikutvecklingen sker i rask takt och att åtgärder som bedöms som gröna inte nödvändigtvis kommer att vara det . Utredningen föreslår mot den bakgrunden att giltighetstiden ska vara . Bestämmelser om beslut om godkännande tas i 9 och 10 §§ i den nya lagen om godkända miljöåtgärder. Förslag: ska kunna förelägga den som beviljats ett godkännande att lämna de uppgifter som behövs för kontroll av förutsättningarna för godkännandet eller att de övriga villkor som följer av beslutet följs.