sou · H8B351 · 2020-09-02 00:00:00 — Genom paragrafen genomförs artikel 14.4–14.6 och artikel 15 i direktivet om tillhandahållande av digitalt innehåll. Konsumenten har enligt första stycket i flera situationer rätt att häva avtalet. Sådan rätt föreligger då avhjälpande eller omleverans inte kommer i fråga därför att det är omöjligt eller om närings- idkaren vägrar eftersom det inte kan ske utan oskälig kostnad för denne. Inte heller kommer avhjälpande eller omleverans i fråga om det framgår klart av omständigheterna att näringsidkaren inte kommer att företa avhjälpande eller omleverans inom skälig tid eller utan väsentlig olägenhet för konsumenten, till exempel därför att näringsidkaren har lämnat ett sådant meddelande till konsumenten. Rätt till hävning föreligger också då näringsidkaren inte har levt upp till sina skyldigheter att avhjälpa felet eller företa omleverans inom skälig tid efter det att konsumenten framställde sitt krav och utan kostnad eller väsentlig olägenhet för denne. Det gäller även i fall då näringsidkaren har avhjälpt felet eller företagit omleverans men detta skett exempelvis . Bedömningen ska göras med hänsyn till det digitala innehållets eller den digitala tjänstens natur och det ändamål för vilket konsumenten behövde det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Om bristande avtalsenlighet framkommer trots näringsidkarens försök att återställa det digitala innehållet eller den digitala tjänsten till avtalsenlighet har konsumenten rätt till hävning. Vidare har konsumenten rätt att häva avtalet utan föregående försök till avhjälpande eller omleverans om felet är allvarligt. Den möjligheten tar främst sikte på fall där felet är sådant att konsumen- ten inte kan förväntas fortsätta att ha förtroende för näringsidkaren, som när konsumenten inte kan förväntas sätta sin tilltro till att felet kommer att kunna åtgärdas genom avhjälpande eller omleverans. Till exempel bör konsumenten ha rätt att häva avtalet om näringsidkaren har tillhandahållit ett virusprogram som i sig är infekterat med virus. Om konsumenten vill häva avtalet vid fel på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten har konsumenten en skyldighet att avge en hävningsförklaring. Konsumenten måste ge uttryck för sitt beslut att häva avtalet men det uppställs inte något formkrav. När konsumenten betalar för tillhandahållande av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten finns i andra stycket ett undantag från rätten till hävning i den situationen att näringsidkaren visar att felet är ringa. Vid ett kontinuerligt tillhandahållande kan ett fel i form av avbrott i tillhandahållandet anses som ringa, när det ligger nära gränsen för att inte utgöra ett fel över huvud taget. När konsumenten betalar för tillhandahållandet kan konsumen- ten enligt tredje stycket i samma situationer som vid hävning, i stället välja att kräva ett prisavdrag som svarar mot felet. Prisavdraget ska stå i proportion till minskningen av värdet på det som har tillhanda- hållits jämfört med det värde som det digitala innehållet eller den digitala tjänsten skulle ha haft om det inte hade förelegat fel. Vid ett kontinuerligt tillhandahållande ska prisavdraget avse den del av tidsperioden under vilken det förelåg fel. 12 § Om avtalet hävs ska näringsidkaren återbetala alla penning- belopp och digitala värderepresentationer som konsumenten har betalat. Vid kontinuerligt tillhandahållande ska näringsidkaren till konsumenten återbetala den andel av betalningen som svarar mot tid under vilken det förelåg fel samt vad som har betalats i förskott avseende tid efter det att avtalet hävts. Konsumenten är inte skyldig att betala för användningen av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten under vilken det förelåg fel. Paragrafen reglerar konsumentens betalningsskyldighet och närings- idkarens återbetalningsskyldighet vid hävning. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.5. Genom paragrafen genomförs artiklarna 13.3, 16.1 och 17.3 i direktivet om tillhandahållande av digitalt innehåll. I första stycket regleras näringsidkarens återbetalningsskyldighet. Vid enskilt tillhandahållande har konsumenten rätt till återbetalning av allt som konsumenten har betalat. Vid kontinuerligt tillhanda- hållande har konsumenten endast rätt till den andel av det betalade penningbeloppet eller den digitala värde- representationen som motsvarar och står i förhållande till den tid under vilken det förelåg fel på det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Näringsidkaren ska också återbetala det penningbelopp eller den digitala värderepresentation som utgör förskott för den period som skulle ha återstått enligt avtalet om avtalet inte hade hävts. Konsumenten är enligt andra stycket inte skyldig att betala för eventuell användning av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten som föregår hävningen av avtalet och under vilken det inte förelåg avtalsenlighet. 13 § I fråga om näringsidkarens skyldigheter avseende konsumentens personuppgifter gäller och rådets förordning (EU) 2016/679. Paragrafen innehåller en upplysning om att den angivna förordningen reglerar skyldigheter för näringsidkaren med avseende på konsumen- tens personuppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.5. Genom paragrafen genomförs artiklarna 13.3 och 16.2 i direktivet om tillhanda- hållande av digitalt innehåll. 14 § Om avtalet hävs får näringsidkaren inte använda sådant annat innehåll än personuppgifter, som har tillhandahållits eller skapats av konsumenten vid dennes användning av det av näringsidkaren tillhandahållna digitala innehållet eller digitala tjänsten. Sådan användning får dock förekomma om innehållet 1.inte har något annat användningsområde än det som tillhanda- hålls av näringsidkaren, 2.endast rör konsumentens verksamhet vid dennes användning av det digitala innehåll eller den digitala tjänst som tillhandahålls av näringsidkaren, 3.har aggregerats med andra uppgifter av näringsidkaren och det inte är möjligt eller endast med oproportionella ansträngningar går att dela upp innehållet, eller 4.har genererats gemensamt med andra och innehållet kan användas av andra konsumenter. På konsumentens begäran ska näringsidkaren även efter det att avtalet hävts för konsumenten tillgängliggöra sådant innehåll som avses enligt första stycket, förutom i de fall som avses i andra stycket 1–3. Detta digitala innehåll ska tillgängliggöras utan kostnad, inom skälig tid och i ett allmänt använt, maskinläsbart format. Paragrafen reglerar när näringsidkaren efter hävning av avtalet får använda visst innehåll som har tillhandahållits eller skapats av konsumenten och dennes skyldighet att efter hävning tillgängliggöra sådant innehåll för konsumenten. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.5. Genom paragrafen genomförs artikel 13.3 och artikel 16.3 och 16.4 i direktivet om tillhandahållande av digitalt innehåll. Vid användning av det digitala innehåll eller den digitala tjänst som näringsidkaren tillhandahåller, kan konsumenten skapa eller tillhandahålla innehåll. När avtalet hävs får näringsidkaren – frånsett personuppgifter som inte regleras i denna paragraf – inte använda sådant innehåll annat än under vissa förutsättningar. Till exempel kan vid vissa typer av dataspel skapas innehåll som konsumenten bara har användning för vid spelandet eller som har skapats gemensamt med andra konsumenter som vid framtagandet av olika miljöer i ett dataspel. Näringsidkaren kan då bland annat ha ett intresse av att få använda loggar och statistik över konsumentens användning av tjänsten. I första och andra styckena regleras i vilka situationer närings- idkaren får använda det innehåll som konsumenten skapat och att denne i övrigt inte har en sådan rätt. På konsumentens begäran har näringsidkaren en skyldighet att tillgängliggöra visst innehåll på det sätt som är särskilt föreskrivet i tredje stycket. 15 § Om avtalet hävs får näringsidkaren, förutom i fall som avses i 14 § tredje stycket, hindra konsumentens framtida användning av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Paragrafen behandlar näringsidkarens rätt att stoppa konsumentens användning av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten om avtalet hävs. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.5. Genom paragrafen genomförs artiklarna 13.3 och 16.5 i direktivet om tillhandahållande av digitalt innehåll. Näringsidkaren kan hindra konsumentens användning genom att till exempel göra det digitala innehållet eller den digitala tjänsten otillgängligt för konsumenten eller genom att avaktivera dennes användarkonto. Konsumenten har dock alltid den rätt till viss tillgång till innehåll som följer av 14 § tredje stycket. 16 § Om avtalet hävs ska konsumenten avstå från att använda det digitala innehållet eller den digitala tjänsten och avstå från att göra detta tillgängligt för annan. Om ett digitalt innehåll har tillhandahållits på ett fysiskt medium och näringsidkaren begär det, ska konsumenten på näringsidkarens bekostnad återlämna det fysiska mediet utan onödigt dröjsmål. Näringsidkarens begäran ska göras dagar efter det att kon- sumenten meddelade näringsidkaren att avtalet hävs. Paragrafen reglerar konsumentens skyldigheter vid hävning av avtal. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.5. Genom paragrafen genomförs artikel 13.3 och artikel 17.1 och 17.2 i direktivet om tillhandahåll- ande av digitalt innehåll. Konsumenten är skyldig att avstå från att använda det digitala innehållet eller den digitala tjänsten och från att göra detta tillgängligt om avtalet hävs. Ett sätt att säkerställa att skyldigheten har fullgjorts kan vara att det digitala innehållet och varje användbar kopia raderas. Om ett digitalt innehåll har tillhandahållits på ett fysiskt medium kan näringsidkaren välja att ta tillbaka det fysiska mediet på egen bekostnad. Sådan begäran ska göras dagar från det att konsumenten meddelade näringsidkaren om sitt beslut att häva avtalet. Återbetalning vid prisavdrag och hävning 17 § Näringsidkaren ska fullgöra sin återbetalningsskyldighet vid prisavdrag och hävning utan onödigt dröjsmål och dagar efter det att konsumenten meddelade näringsidkaren sitt beslut att häva avtalet eller informerade om sitt krav på prisavdrag. Näringsidkaren ska använda samma betalningsmetod som kon- sumenten använde. Någon avgift för återbetalningen får inte påföras. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillvägagångssättet vid närings- idkarens återbetalning till konsumenten. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.6. Genom paragrafen genomförs artiklarna 13.3 och 18 i direktivet om tillhandahållande av digitalt innehåll. Näringsidkaren kan vara skyldig att göra en återbetalning till konsumenten till följd av konsumentens rätt till prisavdrag eller hävning. En sådan återbetalning ska ske utan onödigt dröjsmål och under alla omständigheter från den dag då närings- idkaren informerades om konsumentens beslut att kräva prisavdrag eller att häva avtalet. Vid återbetalningen ska näringsidkaren använda samma betalnings- metod som konsumenten använde, såvida inte konsumenten uttryckligen samtycker till något annat och förutsatt att konsumenten inte åsamkas några avgifter till följd av en sådan betalningsmetod. Näringsidkaren får inte ta ut någon avgift för återbetalningen till konsumenten. Ändring av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten 18 § Om det digitala innehållet eller den digitala tjänsten ska tillhandahållas kontinuerligt , får näringsidkaren ändra innehållet eller tjänsten om det följer av avtalet och det där anges ett giltigt skäl till sådan ändring, ändringen sker utan kostnad för konsumenten och konsumenten har informerats om ändringen på ett tydligt sätt. Om ändringen försämrar konsumentens tillgång till eller användning av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i mer än endast obetydlig utsträckning, har konsumenten rätt att säga upp avtalet. Sådan rätt föreligger dock inte om konsumenten har möjlighet att utan extra kostnad behålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten utan ändring och det fortfarande föreligger avtalsenlighet. Uppsägning ska ske senast från det att konsumenten mottog information enligt tredje stycket eller ändringen genomfördes. Vid uppsägningen tillämpas 12–17 §§. När en sådan ändring som avses i andra stycket genomförs ska konsumenten i skälig tid ha informerats om egenskaperna hos och tidpunkten för ändringen samt om rätten att säga upp avtalet eller om möjligheten att behålla innehållet eller tjänsten i oförändrat skick. Informationen ska lämnas i en handling eller i någon annan läsbar och varaktig form som är tillgänglig för konsumenten. Denna paragraf är inte tillämplig på ett paket i den mening som avses i direktiv (EU) 2018/1972 av om inrättande av en europeisk kodex för elektronisk kommunikation, om delar av en internetanslutningstjänst eller en nummerbaserad interpersonell kommunikationstjänst ingår i paketet. Paragrafen reglerar förutsättningarna för näringsidkaren att ändra egenskaper i det digitala innehållet eller den digitala tjänsten när avtalet avser kontinuerligt tillhandahållande . Överväg- andena finns i avsnitt 9.2.3. Genom paragrafen genomförs artiklarna 3.6 andra stycket och 19 i direktivet om tillhandahållande av digitalt innehåll. De ändringar som avses i denna paragraf ska skiljas från sådana åtgärder som syftar till att upprätthålla avtalsenlighet, som uppdateringar. Inte heller avses situationer där parterna ingår ett nytt avtal om tillhandahållande, som till exempel kan vara fallet vid distri- bution av en ny version. Näringsidkaren har enligt första stycket rätt att ändra egenskaper i det digitala innehållet eller den digitala tjänsten under förutsättning att avtalet tillåter det och om det i avtalet ges ett giltigt skäl till en sådan ändring. Ändringen måste vidare ske utan merkostnad för konsumenten. Ett giltigt skäl kan vara att ändringen är nödvändig för en anpassning till en ny teknisk miljö eller till ett ökat antal användare. Konsumenten ska också ha informerats om ändringen på ett tydligt och begripligt sätt. När ändringen försämrar konsumentens tillgång till eller användning av det digitala innehållet eller tjänsten i mer än endast obetydlig omfattning, gäller enligt andra stycket särskilda krav på den information som ska lämnas. I en sådan situation har också konsumenten rätt att säga upp avtalet förutom om näringsidkaren har gjort det möjligt för konsumenten att utan extra kostnad behålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten utan ändring. Det är i det senare fallet en förutsättning att det fortfarande föreligger avtalsenlighet hos det digitala innehållet eller den digitala tjänsten; konsumentens rätt till påföljder vid fel påverkas inte. Bedömningen av om en ändring påverkar konsumentens tillgång till eller användning av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten negativt i mer än endast obetydlig utsträckning, ska göras objektivt. Hänsyn ska tas till det digitala innehållets eller den digitala tjänstens art och syfte och till den kvalitet, funktionalitet, kompatibilitet och andra centrala egenskaper som är normala för innehåll eller tjänster av samma typ. Exempel på när en sådan rätt inte föreligger kan vara när en ändring förbättrar tjänsten men gör den något långsammare att använda eller när en funktion som inte längre används tas bort eftersom det finns andra sätt att göra samma sak. När rätt till uppsägning föreligger har konsumenten rätt att säga upp avtalet från mottagandet av informationen eller från den tidpunkt då näringsidkaren gjorde ändringen, beroende på vilken tidpunkt som infaller senast. Vid uppsägningen tillämpas bestämmelserna om hävning i 12–17 §§. Den information som ska ges till konsumenten när närings- idkaren vill göra en ändring som påverkar konsumentens tillgång till eller användning av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten negativt i mer än endast obetydlig utsträckning, ska enligt tredje stycket till att börja med omfatta egenskaperna hos och tidpunkten för ändringen. Information ska även ges om rätten att säga upp avtalet eller, när det är aktuellt, om möjligheten att behålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i oförändrat skick. Informa- tionen ska lämnas på ett sätt som gör det möjligt att lagra informationen på ett varaktigt medium (jämför artikel 2.13). Det viktiga är alltså att konsumenten har möjlighet att spara informationen. Informationen kan till exempel ges i en bifogad fil till ett e-postmeddelande. I fjärde stycket görs undantag från paragrafens tillämpnings- område för vissa paket av digitala tjänster, eller digitala tjänster och utrustning, om vissa typer av digitala tjänster ingår i paketet (jämför artikel 3.6 andra stycket). Påföljder vid konsumentens dröjsmål 19 § Vid dröjsmål på konsumentens sida är näringsidkaren inte skyldig att tillhandahålla det digitala innehållet eller den digitala tjänsten. Näringsidkaren får välja mellan att kräva att konsumenten betalar eller, enligt 1 § 14, häva avtalet. Om näringsidkaren häver avtalet får han eller hon dessutom kräva skadestånd av konsumenten enligt 1 § 14. Vid hävning tillämpas 12–16 §§. Paragrafen reglerar de påföljder som näringsidkaren kan göra gällande på grund av konsumentens dröjsmål med betalningen. Övervägan- dena finns i avsnitt 9.2.4. Vad som avses med konsumentens dröjsmål och vad som krävs för att näringsidkaren ska ha rätt att häva avtalet samt omfattningen av det skadestånd som näringsidkaren har rätt till, framgår genom hänvisning i 1 § 14 till 8 kap. 1 §, 3 § första och andra styckena och 4 §. Av sista meningen framgår att även vid hävning på grund av konsumentens dröjsmål med betalningen ska bestämmelserna om verkningar av hävning i 12–16 §§ tillämpas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs konsumentköplagen (1990:932). 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för avtal om köp, om varor som ska tillverkas efter avtalsslutet och om byte av lösa saker som har ingåtts före ikraftträdandet. 4.Bestämmelserna om avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll eller digitala tjänster i den nya lagen tillämpas på tillhandahållanden som äger rum , oavsett när avtalet om tillhandahållande ingicks. 10 kap. 18 § ska dock endast tillämpas om avtalet om tillhandahållande ingicks eller . Övervägandena finns i avsnitt 12. Genom bestämmelserna genom- förs artikel 24 i varudirektivet och artikel 24 i direktivet om tillhanda- hållande av digitalt innehåll. Enligt första punkten börjar den nya lagen att tillämpas . När det gäller lagens tillämplighet på avtal som omfattats av konsumentköplagen och som träffats före ikraftträdandet, se tredje punkten. I fråga om tillhandahållande av digitalt innehåll eller digitala tjänster blir lagen tillämplig på sådant tillhandahållande som sker från och med dagen för ikraftträdandet, oavsett om avtalet ingåtts före ikraftträdandet. Vid avtal om tillhanda- hållande , antingen kontinuerligt eller genom en rad enskilda tillhandahållanden, är alltså lagen tillämplig på det tillhanda- hållande som sker . Ett undantag finns dock i fjärde punkten. Av andra punkten följer att konsumentköplagen upphävs som lagen träder i kraft. I tredje punkten tydliggörs, i enlighet med allmänna principer inom avtalsrätten, att konsumentköplagen dock fortfarande gäller för avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Enligt fjärde punkten gäller bestämmelserna i den nya lagen om avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll eller digitala tjänster retroaktivt på så sätt att de ska tillämpas på tillhandahållanden som äger rum från och med lagens ikraftträdande även om avtalet om tillhandahållande ingicks tidigare. De bestämmelser som kommer att gälla retroaktivt är alltså de i 1 kap. och 10 kap. i den nya lagen och alla de bestämmelser i lagens övriga kapitel som hänvisning sker till i 10 kap. om det är fråga om ett avtal om tillhandahållande av ett digitalt innehåll eller en digital tjänst. Ett undantag gäller dock för bestämmelsen om ändring av det digitala innehållet eller den digitala tjänsten i 10 kap. 18 § som endast ska tillämpas om avtalet om tillhandahållande har ingåtts efter ikraftträdandet. Ett digitalt innehåll på ett fysiskt medium som endast fungerar som bärare av det digitala innehållet, exempelvis en cd-skiva, regleras i den nya lagen, med vissa undantag, av bestämmelserna om avtal om tillhandahållande av digitalt innehåll eller digitala tjänster. När det gäller frågan om när tillhandahållande av ett digitalt innehåll på ett sådant medium ska anses ha skett gäller dock genom hänvisning i 10 kap. 1 § 1 samma regler som beträffande varor. Det blir därför i de fallen fråga om ett avlämnande och inte om ett tillhandahållande. Som en följd av det gäller att om avtal om köp av exempelvis en cd-skiva träffas före lagens ikraftträdande men avlämnande sker senare, avgörs frågan om vilken lag som är tillämplig inte av punkt 4 i övergångsbestämmelserna. I stället framgår för dessa fall av punkt 3 att konsumentköplagen gäller avseende köpet. 14.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1964:528) om tillämplig lag beträffande internationella köp av lösa saker 1 § Denna lag tillämpas på sådana köp av lösa saker som har internationell karaktär. Från lagens tillämpningsområde undantas 1.köp av registrerade fartyg och luftfartyg, 2.köp av värdepapper, 3.försäljning genom judiciell myndighets åtgärd eller i exekutiv ordning, samt 4.köp som omfattas av lagen (0000:000) om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal eller av artikel 6 i och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I). Med köp likställs avtal om leverans av lösa saker som ska tillverkas, om materialet ska tillhandahållas av den som har åtagit sig leveransen. I paragrafen ändras hänvisningen i andra stycket 4 till konsument- köplagen till att avse lagen om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 1 § andra stycket 4 tillämpas i dess tidigare lydelse om bestämmelserna i konsumentköplagen (1990:932) gäller för köpet. Ikraftträdandetidpunkten anges i punkt 1. Av punkt 2 framgår att bestämmelsen i 1 § andra stycket 4 ska tillämpas i dess tidigare lydelse om bestämmelserna i konsument- köplagen gäller för köpet. 14.3Förslaget till lag om ändring i köplagen (1990:931) 4 § Lagen gäller inte i fall då lagen (0000:000) om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal är tillämplig. I paragrafen ändras hänvisningen till konsumentköplagen till att avse lagen om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 4 § tillämpas i dess tidigare lydelse om bestämmelserna i konsumentköplagen (1990:932) gäller för avtalet. Ikraftträdandetidpunkten anges i punkt 1. Av punkt 2 framgår att bestämmelsen i 4 § ska tillämpas i dess tidigare lydelse om bestämmelserna i konsumentköplagen gäller för avtalet. 14.4Förslaget till lag om ändring i produktansvarslagen (1992:18) 11 § I den mån någon är skyldig att ersätta en skada enligt denna lag, har den som enligt 5 kap. 14 § lagen (0000:000) om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal eller 31 § fjärde stycket konsument- tjänstlagen (1985:716) har lämnat ersättning för skadan rätt att av honom eller henne återfå vad han eller hon betalat. I paragrafen ändras hänvisningen till bestämmelser i konsumentköp- lagen till att avse motsvarande bestämmelser i lagen om konsument- skydd vid köp och vissa andra avtal. Paragrafen ändras också språkligt. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Om någon har lämnat ersättning enligt 31 § konsumentköp- lagen (1990:932) tillämpas i stället 11 § i dess tidigare lydelse. Ikraftträdandetidpunkten anges i punkt 1. Av punkt 2 framgår att paragrafen i dess tidigare lydelse gäller om någon som är skyldig att ersätta en skada enligt produktansvarslagen har lämnat ersättning för skadan enligt 31 § konsumentköplagen. 14.5Förslaget till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486)