sou · H7B369 · 2020-01-01 00:00:00 — En inledande kartläggning är också ett viktigt redskap för att arbetsförmedlare, studie- och yrkesvägledare, omställningsaktörer och andra ska kunna identifiera om individen har mer specifikt kunnande inom något område. I sådana fall kan validering vara en lämplig insats för att personen ska komma vidare till arbete eller fortsatta studier. Den inledande kartläggningen blir då ett tillfälle att informera, motivera och vägleda individen om möjligheterna med validering. I EU:s rekommendation framhålls betydelsen av att personer som är arbetslösa eller riskerar arbetslöshet ges möjlighet att genom- gå en utforskande kompetenskartläggning (skills audit). Arbetsför- medlingen har en mängd olika digitaliserade kartläggnings- och självskattningsverktyg som kan vara ett stöd i kompetenskartlägg- ningen. Det finns även särskilda förberedande insatser som arbets- sökande kan anvisas till som syftar till att kartlägga kompetensen och vägleda och motivera individen. 6.3.2Validering för behörighet och tillträde till utbildning Inom högskolan och är reell kompetens en behö- righetsgrund. En sökande som saknar formell behörighet för en utbildning har därmed rätt att få sin reella kompetens bedömd för behörighet och tillträde till utbildning. Det är det lärosäte eller den utbildningsanordnare som erbjuder utbildningen som ska pröva om den sökande har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Valideringsprocesser för att bedöma sökandes reella kompetens be- höver därför finnas hos samtliga lärosäten och utbildningsanord- nare. Schematiskt beskrivet kan en valideringsprocess för behörighet och tillträde till högskoleutbildning se ut enligt figur 6.1. Vanligen är det en studievägledare som ansvarar för validerings- processens första fas, kartläggningen. Ansökan om bedömning regi- streras och den sökande får information om process och tidsplan. Inkomna underlag granskas och vid behov begärs kompletteringar in. Den sökande ska också få stöd i att synliggöra, uttrycka och styrka kunskaper och färdigheter som är relevanta för behörighet till den sökta utbildningen. Källa: Egen bearbetning efter förlaga från . I bedömningsfasen analyserar en bedömare, vanligen en lärare inom den sökta utbildningen, underlaget utifrån behörighetskrav och den sökandes förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Vid be- hov hämtas ytterligare underlag in via kartläggaren. Utfallet av be- dömningen av om den sökandes kunskaper och färdigheter i huvud- sak överensstämmer med behörighetskraven, eller inte, motiveras skriftligt. Därefter går ärendet vidare till beslutsfasen, där ärendet sammanställs och en beslutsfattare tar beslut om den sökande är behörig och kan antas till den sökta utbildningen eller inte. Beslutet förmedlas till den sökande via antagningsbeskedet.9 6.3.3Validering för tillgodoräknande och förkortning av utbildning Validering för att bedöma om en studerandes tidigare förvärvade kunnande kan tillgodoräknas i utbildningen, genomförs inom kom- vux, och högskolan. Figur 6.2 visar hur en valider- ingsprocess enligt Vård- och omsorgscollege modell för validering mot gymnasiekurser inom vård och omsorg ser ut. Den översiktliga kartläggningen genomförs av en studie- och yrkesvägledare genom utforskande samtal med individen och inven- tering av betyg, intyg och liknande. Individen får information om vad valideringsprocessen innebär. Informationen behöver vara till- räcklig så att individen kan ta ställning till om en validering är moti- verad. I den fördjupade kartläggningen utforskas vad individen kan i för- hållande till mål, innehåll och kunskapskrav i relevanta kurser. I denna fas är det en valideringskunnig yrkeslärare som genomför kartläggningen, och som också bland annat går igenom formerna för valideringen, ämnesmål, kunskapskrav, metodmaterial och liknande. Bedömningen sker både praktiskt på en arbetsplats, med hjälp av en valideringshandledare och en yrkeslärare, och teoretiskt med muntliga och skriftliga prov. Syftet är att kontrollera om individen har kunnande som motsvarar målen för den eller de kurser som valideringen avser. 9För sökande till en högskoleutbildning kan beslutet överklagas till . (praktisk) på (teoretisk) på Källa: Egen bearbetning efter förlaga från Vård- och omsorgscollege. Prövning och betygsättning görs av en betygssättande lärare utifrån det samlade underlaget från bedömningen. I de fall individens kun- nande inte motsvarar samtliga mål i en kurs utfärdas ett intyg som bekräftar det individen kan inom kursen. De kurser eller delar av kurser som individen behöver komplettera med förs in i elevens indi- viduella studieplan. 6.3.4Validering mot yrkeskrav för matchning till arbete Validering är ett arbetsmarknadspolitiskt program som ingår i Arbetsförmedlingens verktygslåda för att hjälpa arbetssökande vidare till arbete eller utbildning. Den inledande kartläggningen görs i detta fall av arbetsförmedlaren med hjälp av bland annat individens upp- gifter om tidigare utbildning och yrkeserfarenhet och olika själv- skattningsverktyg. Om arbetsförmedlaren bedömer att validering kan underlätta den arbetssökandes väg till arbete så görs en anvisning till programmet. I figur 6.3 beskrivs hur en sådan valideringsprocess ser ut för validering mot kockyrket. En fördjupad kartläggning av yrkeskompetensen är första fasen i valideringsprocessen. Kartläggningen görs av en yrkeskunnig person genom utforskande samtal som bland annat kan utgå ifrån de själv- skattningar som den arbetssökande har genomfört. Om det visar sig att individen har begränsad erfarenhet från yrket så avbryts valider- ingen efter kartläggningsfasen. Ett kartläggningsutlåtande ska då lämnas som ett underlag för att avgöra vilka andra insatser som kan vara relevanta för individen. Om den arbetssökande bedöms vara yrkeskunnig inom området blir nästa fas i valideringen bedömning av om yrkeskunnandet mot- svarar kompetenskraven för yrket. Bedömningen genomförs på en arbetsplats av en av branschen godkänd yrkesbedömare. Resultatet av bedömningen kan antingen bli ett yrkesbevis som bekräftar att individen har kunskaper och färdigheter som möter samtliga kom- petenskrav. I annat fall utfärdas ett intyg som bekräftar vad individen kan, samt ett kompletteringsutlåtande som anger vad individen be- höver komplettera med för att erhålla ett yrkesbevis. Intyg + kompletterings- utlåtande kartläggningFördjupad Bedömning Erkännande kartläggning Källa: Egen bearbetning efter förlaga från och Restaurang . 6.3.5Validering för kompetensutveckling av anställda Processen för validering av anställda i relation till branschens kompe- tenskrav kan ofta vara betydligt smidigare än i de tidigare beskrivna sammanhangen. Syftet med denna validering är att synliggöra och bekräfta vad de anställda kan och identifiera i vilka delar kompetensutveckling kan behövas. I figur 6.4 beskrivs en sådan vali- deringsprocess utifrån modellen Industriteknik Bas. I de flesta fall har arbetsgivaren tillräckligt god kännedom om sina anställda för att avgöra om en validering är motiverad eller inte. svarigheten till kartläggningsfasen i de tidigare beskrivna exemplen blir i detta fall ett utvecklings- eller planeringssamtal där den anställde informeras om vad validering innebär och motiveras genom diskus- sion om varför det kan vara värdefullt att genomföra en validering. Bedömningen görs av ett ackrediterat testcenter genom ett web- baserat test, som tar att göra. Resultatet visar vilken kompetens som finns och vad den anställde behöver utveckla. Om bedömningen visar att den anställde möter kompetenskraven inom samtliga kompetensområden som valideras så utfärdas bran- schens certifikat. I annat fall kan en konkret utvecklingsplan tas fram utifrån resultatet, som ger den anställde möjlighet att vidareut- vecklas inom de områden som inte fullt ut motsvarade kraven. Källa: Egen bearbetning efter förlaga från Svensk Industrivalidering. 6.4Referensramen för kvalifikationer (SeQF) en gemensam utgångspunkt 6.4.1Kopplingar bör finnas mellan validering och referensramar för kvalifikationer Utvecklingen av referensramar för kvalifikationer för livslångt lärande ger en ny och tydligare plattform också för etablering av strukturer för validering. I EU:s rekommendation om validering anges att med- lemsstaternas valideringsarrangemang bör kopplas till de nationella referensramarna för kvalifikationer. Med en kvalifikation avses i detta sammanhang ett formellt resultat av en bedömnings- och valide- ringsprocess som ges när ett behörigt organ har fastställt att en per- son har uppnått läranderesultat som motsvarar fastställda kriterier. I referensramarna ska kvalifikationer beskrivas i form av lärande- resultat, det vill säga det en person vet, förstår och kan göra när en lärandeprocess är avslutad. Det innebär att det är personers faktiska kunnande (eller reella kompetens) som räknas oavsett var, hur och hur det har tagit att uppnå detta kunnande. En kvalifikation är därmed frikopplad från lärandeväg. Detta innebär också att en individ bör kunna erhålla en kvalifikation på olika sätt, genom ut- bildning såväl som genom validering av kunnande som förvärvats i arbetet eller på annat sätt. referensram för kvalifikationer (SeQF) infördes genom bland annat förordning (2015:545) om referensram för kvali- fikationer för livslångt lärande.10 SeQF är utformad så att den kan omfatta olika typer av kvalifikationer såväl från det formella utbild- ningssystemet och från icke-formella utbildningar som från arbets- livet. Kvalifikationer vars läranderesultat är författningsreglerade, det vill säga examina från utbildningar inom det formella utbild- ningssystemet, anges i en bilaga till förordningen och är därigenom nivåplacerade genom regeringsbeslut. Av förordningen framgår att utfärdare av kvalifikationer utanför det formella utbildningssystemet, kan ansöka om nivåplacering av kvalifikationen i SeQF hos den ansvariga myndigheten för den svenska referensramen, Myndigheten för . Till så- dana kvalifikationer hör bland annat yrkesbevis, certifikat och intyg som kan utfärdas efter en branschvalidering. Med en nivåplacering för kvalifikationen blir det enklare för enskilda personer, arbetsgi- vare och utbildningsanordnare att förstå och värdera vilken kom- petens som kvalifikationen motsvarar. Detta ökar värdet av intyg från validering. 2014/15:107. 6.4.2SeQF behöver bli känt och fyllas på med fler kvalifikationer för att generera värde har det varit möjligt för olika aktörer att ansöka hos Myndigheten för () om att nivåplacera kvali- fikationer som utfärdas utanför formell utbildning i referens- ram för kvalifikationer, SeQF. Totalt har myndigheten handlagt 35 an- sökningar om nivåplacering i SeQF, varav 2 inkommit . har 6 kvalifikationer nivåplacerats. En av dessa, Servicebran- schens () yrkesbevis inom städservice (nivåplace- rad på nivå 4), är en kvalifikation som kan erhållas efter validering. En förutsättning för att MYH ska kunna besluta om en nivå- placering av en kvalifikation är att den som utfärdar kvalifikationen bedriver ett systematiskt kvalitetsarbete, där kvalitetssäkring av kva- lifikationen ingår.11 Ansökningar som inte har fått beslut om nivå- placering har i de flesta fall avslagits på grund av att ett systematiskt kvalitetssäkringsarbete inte har kunnat påvisas (MYH 2019b, s. 44). Referensramen för kvalifikationer är således på plats, men inne- hållet är fortfarande begränsat. I en intervjustudie som genomfördes kort efter att SeQF hade införts framkom att kännedomen om vad referensramen innebar var låg (Panican 2016). Studien omfattade intervjuer med företrädare för 21 olika branschorganisationer. Några av dessa hade varken hört talas om eller visat något intresse för SeQF. Bland övriga respondenter var de flesta positiva men avvak- tande. Man ansåg att referensramen byggde på en god tanke men att det än så länge saknades tydlighet och lättbegriplighet. En mindre grupp av respondenter uppgav att de arbetade aktivt med att imple- mentera SeQF i relation till sina egna kvalifikationer. Till skillnad från övriga respondenter reflekterade denna grupp även över vad SeQF kan tillföra i relation till den egna branschens valideringsmo- deller. Enligt en rapport från det europeiska centrumet för utveckling av yrkesutbildning, Cedefop, befinner sig SeQF i en tidig operativ fas (Cedefop 2019). I samma rapport beskrivs den skotska referens- ramen, som har funnits på plats . Erfarenheterna från ger en bild av vad SeQF skulle kunna innebära . Den skotska referensramen anses ha en central betydelse för att hjälpa såväl studerande (och personer som önskar studera) som 114 § förordning (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. utbildningsanordnare och arbetsgivare. Den omfattar cirka 11 500 kvalifikationer från olika utbildnings- och yrkesområden, och cirka 1 000 av dessa är framtagna och ägs av arbetsmarknadsorganisationer. Även i Valideringsdelegationens delbetänkande Validering i hög- skolan beskrivs erfarenheterna av den skotska referensramen för kvalifikationer för livslångt lärande. Den upplevs ge enskilda perso- ner en ökad förståelse för vad olika utbildningar och kvalifikationer omfattar. För utbildningsanordnare ger referensramen bättre förut- sättningar att bedöma nivån och omfattningen av en individs tidigare förvärvade kunnande. Detta underlättar mobiliteten mellan olika ut- bildningar och ger förutsättningar för tillgodoräknanden och indi- viduella anpassningar av utbildningar. Referensramen bidrar också till kompetensförsörjning och kompetensutveckling på arbetsmark- naden genom att underlätta arbetsgivarnas förståelse för olika kvali- fikationer (SOU 2018:29, s. 116 f). Mot denna bakgrund framstår det som uppenbart att den svenska referensramen för kvalifikationer behöver fyllas på med fler kvali- fikationer för att generera nytta. MYH erbjuder praktiskt stöd och handledning i att beskriva kvalifikationer på ett sådant sätt att de kan nivåplaceras i SeQF, bland annat i form av workshops och seminarier. Myndigheten driver också det så kallade för branscher som har utvecklat valideringsmodeller eller som är på väg att göra detta. Inom ramen för projektet får branscherna stöd att vidareutveckla sina kvalifika- tioner.12 Ett 20-tal branscher arbetar med att kvali- tetssäkra, anpassa eller uppdatera sina valideringsmodeller. Ett av målen med projektet är att branschernas kvalifikationer ska kunna nivåplaceras i SeQF. 6.4.3Ökad transparens, jämförbarhet och överförbarhet med ett gemensamt språkbruk Jämförbarhet vad gäller inriktning och nivå, men inte omfattning Validering som metod uppstod utifrån behovet att ge jämförbarhet mellan kunnande som utvecklats i formella sammanhang och kun- nande som utvecklats i arbetet eller . 12Projektet operativ och strategisk samverkan (BOSS) är ett ESF-finan- sierat projekt –2019 som syftar till att öka nytta och användning av branschvali- dering för arbetsgivare och individer. vider förvärvar i informella och icke-formella sammanhang ska med validering kunna synliggöras och ges ett motsvarande värde som om det hade utvecklats genom en formell utbildning. Referensramar för kvalifikationer, å andra sidan, syftar till att ge jämförbarhet mellan kvalifikationer från olika sammanhang. Genom att uttrycka kvalifikationerna på samma sätt, i termer av lärandere- sultat, inom både formell utbildning och i arbetslivet, ges ett gemensamt språkbruk. Det underlättar förståelsen av vad individer som erhållit en kvalifikation inom ett visst yrkes- eller ämnesområde kan. Nivåplaceringen av kvalifikationerna ger en ytterligare dimen- sion av jämförbarhet. Samma nivå för två kvalifikationer inom samma yrkesområde säger dock inte att de motsvarar samma kunnande. Medan till exem- pel en gymnasieexamen från ett yrkesprogram är bred och omfattar kunskaper även inom allmänna ämnen så är ett yrkesbevis avgränsat till de specifika yrkeskunskaperna inom området. Jämförbarheten ligger i det som är gemensamt i dessa två kvalifikationer, nämligen nivån på yrkeskunskaperna inom det område som avses. Nivån på en kvalifikation bestäms genom en samlad bedömning av alla kunskaper, färdigheter och kompetenser som ingår i kvali- fikationen. En bredare kvalifikation som placerats på nivå 4 kan där- med även omfatta delar som motsvarar både en högre och en lägre nivå. Flera olika användningsområden för branschkvalifikationer som uttrycks som läranderesultat Kvalifikationerna som är nivåplacerade i en referensram uttrycks i termer av läranderesultat. Detta innebär att kvalifikationen ska be- skriva vad en individ som erhållit kvalifikationen vet, förstår och kan göra inom det område som avses. Ur ett branschperspektiv finns flera fördelar med att uttrycka kompetenskraven i form av lärande- resultat (se figur 6.5). När en bransch tar fram en kvalifikationsbeskrivning för en yrkes- roll som uttrycks i läranderesultat kan kvalifikationen också nivå- placeras i SeQF. Detta ger förbättrade möjligheter för arbetsgivare, utbildningsanordnare och individer att jämföra kvalifikationen med kvalifikationer från andra sammanhang. En nivåplacering ger också en kvalitetsstämpel (se avsnitt 6.4.2). Identifierat behov (t.ex. yrkesroll) Metoder för kartläggning, bedömning Källa: Egen bearbetning av förlaga från Myndigheten för . När branschen tar fram en modell för validering av yrkeskompetens byggs kvalifikationen på med metoder för att identifiera och mäta individens kunnande inom det område som kvalifikationen avser. Genom att kvalifikationen beskrivs i termer av läranderesultat får branschen också ett språk som underlättar i kommunikationen med aktörer inom formell utbildning. Exempelvis blir det enklare att beskriva branschens kompetensbehov i dialogen i natio- nella programråd om lärandemål och kunskapskrav inom formell yrkesutbildning. Samma krav på läranderesultat som används för validering kan också ligga till grund för till exempel olika yrkes- tävlingar eller för utformningen av yrkesprov. Kvalifikationer formulerade som läranderesultat kan även stödja kompetensutveckling av anställda. Om kvalifikationerna uttrycks i moduler (delkvalifikationer) underlättas meritöverföring, det vill säga möjligheter att hitta motsvarigheter inom utbildning för komplet- tering och för tillgodoräknande av det kunnande anställda redan har förvärvat på annat sätt. Sammantaget kan således principen om att uttrycka kompetens- krav i termer av läranderesultat bidra till att knyta samman olika vägar till likvärdig kunskap. Utvecklingsarbete behövs också inom formell utbildning Branschvalideringens koppling till det formella utbildningssystemet är relativt svag. De flesta branschmodeller avser kompe- tenskrav motsvarande anställningsbarhet i yrket, vilket innebär att det framför allt är yrkeskurser inom den kommunala vuxenutbild- ningen (komvux) som är relevanta för motsvarande kompetens. Kom- pletteringsutlåtanden efter en branschvalidering ger dock sällan direkt hänvisning till hela eller delar av gymnasiekurser. Detta begränsar möjligheterna till komplettering inom komvux efter en branschvali- dering. Undantaget är Vård- och omsorgscolleges modell för validering av kunskaper och kompetens för yrkesrollerna undersköterska och vårdbiträde. Där görs valideringen helt mot vård- och omsorgs- programmets yrkeskurser. Smidiga kompletteringsmöjligheter är en fördel med denna modell. En annan fördel är att individen erhåller såväl ett yrkesbevis som formella betyg som sedan kan byggas på med annan formell utbildning. En nackdel är dock att kompetens som utvecklats informellt i yrkesutövningen inte alltid kan bedömas som motsvarande de kun- skapsmål som formulerats för den formella utbildningen. Vägen till ett erkännande kan därmed bli betydligt längre än om kompetens- kraven definierats utifrån yrkesrollen i stället för att kompetens- kraven utgår från mål och kunskapskrav för gymnasieskolans yrkes- kurser. Styrdokumenten för vuxenutbildningen (kunskapsmål i ämnes- och kursplaner och betygskriteriernas kunskapskrav) är skrivna utifrån att eleven inte har några egentliga förkunskaper. De är fram- tagna för progression och lärande mot de kunskapsmål som formu- lerats och anger ofta både vägen mot mål och de läranderesultat som eleven ska ha uppnått efter slutförd utbildning. I styrdokumenten finns därmed en blandning av lärandemål och kunskapskrav som avser det specifika innehållet i olika kurser. Detta gäller i synnerhet de ofta mycket detaljerade kunskapskraven kopplade till olika be- tygsnivåer. Inom ramen för uppdrag om försöksverksamhet med yrkesprov har diskussioner inletts om hur lärandemålen kan vidare- utvecklas så att kopplingen till SeQF:s grundprincip om lärandere- sultat blir tydligare. Försöksverksamheten med yrkesprov genomförs i samverkan med berörda branscher och i dialog med de nationella programråden. Den ska även pröva om utvecklingen av yrkesprov kan bidra till att underlätta validering för elever inom vuxenutbild- ningen eller för nyanlända elever med tidigare yrkes- eller utbild- ningserfarenhet.13 I den första försöksomgången ingår yrkesprov för 18 olika yrken. Den gymnasiala yrkesutbildningen representeras av yrkeslärare med etablerad branschkontakt, medan branschen ska representeras av någon med mandat på nationell nivå och detaljerad branschkänne- dom. Yrkesläraren och branschrepresentanten ska gemensamt kom- ma fram till vilka moment i undervisningen som ur ett arbetsmark- nadsperspektiv är värdefulla att förevisa i ett yrkesprov. sammantagna bild av försöksverksamheten är att de flesta branscher ser väldigt positivt på yrkesproven. Förhoppningarna är stora om att ett yrkesprov kan leda till att utbildningen får en ökad arbetsmarknadsrelevans och att ett godkänt yrkesprov kan bli ett in- tyg som bekräftar att eleven har tillägnat sig de kunskaper som bran- schen efterfrågar.14 Tillgången till kompletterande utbildning efter en validering mot branschernas kompetenskrav behöver öka. Ett för branscherna och skolan gemensamt språkbruk för att beskriva kompetenskrav re- spektive lärandemål kan förbättra möjligheterna att identifiera vilka kurser eller delar av kurser inom komvux som motsvarar komplet- teringsbehoven. Valideringsdelegationen har därför i delbetänkandet En nationell strategi för validering uttryckt att både kompetens- profiler i olika branschers valideringsmodeller och lärandemål för kurser och utbildningar bör formuleras enhetligt och i form av läran- deresultat (SOU 2017:18, s. 38). Inom ramen för det så kallade har ett 20-tal branscher arbetat med att vidareutveckla sina kvalifika- tioner, bland annat avseende hur valideringsmodellens kompetens- krav formuleras (se avsnitt 6.4.2). Vad gäller lärandemål och kun- skapskrav i gymnasiekurser så ingår det i grunduppdrag att utforma och kontinuerligt utveckla skolväsendets styrdoku- ment.15 I detta arbete är det enligt Valideringsdelegationens mening angeläget att kunskapsmålen som uttrycks i kurs- och ämnesplaner 13Regleringsbrev för och 2019 avseende . 14Statens skolverks redovisning av regeringsuppdrag , Dnr 2018:302. 155 § förordning (2015:1047) med instruktion för . vidareutvecklas så att de formuleras i termer av läranderesultat. Där- igenom underlättas både kompletterande studier för personer som genomgått en branschvalidering, och validering av förvärvat kun- nande för elever inom komvux. 6.5.1En ny definition av validering Förslag: Validering ska definieras som en strukturerad process som innehåller fördjupad kartläggning, bedömning och ett er- kännande av kunnande som en person besitter oberoende av hur det förvärvats. En generell reglering är en viktig institutionell förutsättning för ett sammanhållet system för validering Validering genomförs inom både utbildnings- och arbetsmark- nadsområdet och även inom föreningslivet. Ansvaret för validering är i hög grad decentraliserat och valideringssystemet rymmer ett stort antal aktörer.