sou · H8B38 · 2020-02-19 00:00:00 — (2017), ”Success With a Bitter After- taste: Success Factors in Inter-Municipal Cooperation” Scandi- navian 21(4), s. 53–76. (2013), ”A Democracy of Scale”, , 17(1), s. 7–28. Kettunen, P. (2015), ”The Finnish municipal reform”, politološkog društva : časopis za politologiju, 11(1), s. 55–70. Kjær, U. (2003), ”Territoriell tilknyting og identitet” i Kjær, U. och , P.E. (red.) Kommunestørelse og lokalt demokrati. Syd- dansk universitetsforlag., s. 69–83. Kjær, U. och , P.E. (2003), ”Er der sammenhaeng mellem kommunestørelse og lokalt demokrati?” i Kjær, U. och , P.E. (red.) Kommunestørelse og lokalt demokrati. Syddansk uni- versitetsforlag. Kjær, U., Hjelmar, U. and , A.L. (2010), ”Municipal amal- gamations and the democratic functioning of local councils: The case of the Danish 2007 structural reform”, Local Government Studies, 36(4), s. 569–585. Klok, P-J., Denters, B., Boogers, M. and , M. (2018), ”Intermunicipal cooperation in the : The costs and the effectiveness of polycentric regional governance”, Public administration review, 78 (4) /2018, s. 527–536. , A., , N. och , K. (2017), ”Stadsregioner som demos i ?”, Statsvetenskaplig tidskrift, 119 (3). , O. and , U. (2015), ”Co-owned local govern- ment organisations: Conditions for strategy development”, Financial accountability and management, 31(3), s. 269–286. Ostrom, E. (2010), ”Organizational economics: Applications to metropolitan governance”. , 6(1), s. 109–115. Swianiewicz, P. (2017), ”If territorial fragmentation is a problem, is amalgamation a solution? – Ten years later”, Local Government Studies, 36(2), s. 183–203. Voorn, B., van Genughten, M., and , S. (2017), ”The efficiency and effectiveness of municipally owned corporations: a systematic review” in Local government studies, 43 (5). (2013), ”Private finance for public goods: social impact bonds”, , vol. 16, iss. Welling , S., Houlberg, K. och , L. (2014), ”Do municipal merger improve fiscal outcomes?” Scandinavian political studies, 37(2), s. 196–214. Økonomi og indenrigsministeriet, regionaloekonomi/budgetsamarbejde/budgetlov-og- sanktionsregler/. Økonomi‐ og (2013), Evaluering af kommunal- reformen. (2019), Slutrapport om landskaps- och vårdrefor- men. Erfarenheter av beredningsarbetet, lärdomar och slutsatser. , /norge/politikk/i/wrOQL/Solberg-om- Nav-reformen-Lite-vellykket-fordi-Nav-kontorene-fikk-for- liten-makt. Lånekassen, /nb-NO/Tilbakebetaling/sletting- av-renter-og-gjeld/Sletting-av-gjeld/Finnmark-og-Nord-Troms/. Hämtad 2019-08-12.NAV-reformen, /no/ tema/pensjon-trygd-og-sosiale-tjenester/nav- reformen/id604957/. Norut (2012), Tiltakssonen for Finnmark og Nord-Troms – utvik- lingstrekk og gjennomgang av virkemidlene, rapport 2012:02. 96 S (2016/2017), Endringer i kommunestrukturen. 128 S (2016/2017), Kommuneproposisjonen 2018. Sluttrapport fra ekspertutvalg (2014), Kriterier for god kommune- struktur. Sluttrapport fra Ekspertgruppen (2015), Ett NAV med muligheter. Skrivelser och pm till , B.-P., (2017), Asymmetrisk uppgiftsfördelning – en kritisk granskning, pm till . SKL, Ett nytt frikommunförsök – en idéskiss, pm . Svenskt Vatten (2019), Kommunsamverkan – hinder och möjligheter inom VA-sektorn, skrivelse till , . Syssner, J. (2018), Om kommuners kapacitet och bärkraft: ett diskus- sionsunderlag, , pm till . Vakin (2019), Skrivelse till , . Forum – Idéburna organisationer med social inriktning, /om-forum-2/ideburetoffentligt- partnerskap/. effekter, impact-bond/. , Mer om Leadermetoden, . kommun, /kommun-politik/ Oland-en-kommun/Alternativen/. Mötesplats Social Innovation, . Regeringen (2019), Inriktning för det fortsatta arbetet med att reformera Arbetsförmedlingen, /4ae67d/contentassets/ c468e4fd105941e48d5a7b0cfb6ad5a6/inriktning-for-det- fortsatta-arbetet-med-att-reformera-arbetsformedlingen.pdf. Regeringen (2018) /pressmeddelanden/2018/04/ fler-utrikes-fodda-kvinnor-i-arbete--regeringens-satsningar-pa- etablering-i-varbudgeten/ Hämtad . Stadgar för den ideella föreningen för främjande av kommunala analyser, /download/18.2064a667148a7e3a2b69e85/ 1411739321214/rka-stadgar-2011.pdf. , /regler-och-ansvar/ansvar-i-skolfragor/ fjarrundervisning. , /contentassets/ c2d754bcaf964bcca33ac7cc2510c765/metoden-att-skapa-lokala- arbetsmarknader.pdf. (2019), Det tog till en jämn köns- fördelning bland kommunpolitiker, /hitta-statistik/ artiklar/2019/det-tog-75-ar-till-en-jamn-konsfordelning-bland- kommunpolitikerna/?utm_campaign=unspecified&utm_content =unspecified&utm_medium=nyhetsbrev&utm_source=scb- apsis. , /sveriges-stadsnat/ stadsnatens-roll/. Stärkt kapacitet i kommunerna för att möta samhällsutvecklingen Under de närmaste decennierna ställs kommunerna inför en rad utma- ningar, bl.a. till följd av den demografiska utvecklingen och den snabba urbaniseringstakten. För att kommunerna på lång sikt ska kunna möta samhällsutvecklingen krävs att de har en kapacitet som står i pro- portion till deras uppgifter. En parlamentariskt sammansatt kommitté ges därför i uppdrag att utarbeta en strategi för att stärka kommunernas kapacitet att fullgöra sina uppgifter och hantera sina utmaningar. Kommittén ska utifrån kommunernas varierande förutsättningar dels identifiera och analysera de utmaningar som väntas ha särskilt stor påverkan på deras förmåga att klara av sina uppgifter, dels analysera i vilken utsträckning som samverkan, kommunsammanläggningar, förändrade upp- gifter, en asymmetrisk ansvarsfördelning och andra tänkbara åtgärder kan bidra till att stärka deras förmåga att möta samhällsutvecklingen. Kommittén ska mot bakgrund av denna analys föreslå vilka åtgärder som bör vidtas och hur en genomförandeprocess kan utformas. De åtgärder som föreslås ska kunna genomföras inom dagens system för finansiering av den kommunala sektorn och ska inte innebära en ök- ning av statens utgifter. Eventuella förslag om kommunsammanlägg- ningar ska bygga på frivillighet. Kommittén ges även i uppdrag att utreda förutsättningarna för att ge kommunerna generella möjligheter till avtalssamverkan. Den del av uppdraget som avser avtalssamverkan ska redovisas . Uppdraget ska i övrigt redovisas . Decentraliserad samhällsorganisation med stark självstyrelse har en decentraliserad samhällsorganisation, där en betydande del av den offentliga verksamheten sköts av den lokala nivån, som består av 290 kommuner. Dessa kommuner varierar kraftigt i storlek, både i fråga om befolkningsmängd och yta. Enligt regeringsformen (RF) förverkligas den svenska folkstyrel- sen genom ett representativt och parlamentariskt statsskick samt genom självstyrelse (1 kap. 1 §). Beslutanderätten i kommunerna utövas av valda församlingar och kommunerna sköter lokala och regio- nala angelägenheter av allmänt intresse på den kommunala själv- styrelsens grund (14 kap. 1 och 2 §§). Vidare får kommunerna ta ut skatt för skötseln av sina angelägenheter (14 kap. 4 §). Den kommu- nala självstyrelsen har djupa historiska rötter och syftar ytterst till att stärka demokratin och göra den offentliga verksamheten mer effektiv. Frågor ska avgöras nära de medborgare som berörs och beslut fattas av lokalt valda politiska församlingar. På så vis kan verksamheten ut- formas utifrån förutsättningarna i den egna kommunen. kommuner har ett brett uppdrag och olika roller av skif- tande karaktär. Kommunerna har bl.a. till uppgift att erbjuda invånarna välfärd och ansvarar för vård, skola och socialtjänst. Verksamheten inom välfärdsområdet står för den största delen av kommunernas kost- nader och sysselsätter en stor del av deras personal. Kommunerna har även i uppgift att utveckla ett väl fungerande lokalsamhälle med god tillgänglighet inom områden som samhällsplanering, lokal infrastruk- tur, miljö, skydd och säkerhet samt fritid och kultur. Kommunerna tar vidare ett stort ansvar för att skapa förutsättningar för näringslivs- utveckling, sysselsättning, tillgänglighet till offentlig och kommersiell service samt för bostadsförsörjning, bredbandsutbyggnad, digitali- sering, brottsförebyggande arbete, krisberedskap och civilt försvar. På dessa områden är samspelet med näringsliv, civilsamhället och stat- liga myndigheter av avgörande betydelse. Som exempel på andra vik- tiga kommunala uppgifter kan nämnas tillsyn och tillståndsgivning samt beslut om bistånd. Kommunerna ska även upprätthålla fungerande demokratiska in- stitutioner, skapa goda möjligheter för medborgarnas delaktighet och inflytande samt utforma den politiska styrningen så att folk- viljan förverkligas. De ovan nämnda rollerna och uppgifterna synliggör bredden och komplexiteten i det samlade kommunala uppdraget. Den decentrali- serade samhällsmodellen ställer höga krav på kommunernas förmåga att hantera de utmaningar som följer av samhällsutvecklingen. Den förutsätter bl.a. att varje enskild kommun tar ansvar för att söka stärka sin kapacitet, förnya verksamheten, öka effektiviteten och utveckla demokratin. Ett tydligt politiskt ledarskap, en väl fungerande organi- sation, en effektiv styrning och ett starkt lokalt ansvarstagande är avgörande för kommunernas möjlighet att förverkliga de demokrati- och effektivitetsvärden som den kommunala självstyrelsen ska uppnå. Regleringen i RF visar att det finns högt ställda förväntningar på att kommunerna kan utföra sina uppgifter och spela en viktig roll i samhället. Kommunerna förutsätts ha förmåga att ta ett omfattande och betydande ansvar för välfärd och lokal samhällsutveckling samt ha goda förutsättningar att möta framtida utmaningar. Samhällsföränd- ringar, i synnerhet den demografiska utvecklingen, ställer kommu- nerna inför stora utmaningar som riskerar att påverka deras grund- läggande förutsättningar och funktionssätt. Mot denna bakgrund finns det starka skäl att överväga åtgärder för att långsiktigt säker- ställa kommunernas kapacitet att möta samhällsutvecklingen. Statens ansvar för kommunernas förutsättningar Det är som ytterst avgör den kommunala självstyrelsens omfattning. Staten kan tilldela kommunerna uppgifter och utformar styrningen av deras verksamhet. Statens styrning syftar till att säker- ställa dels att kommunerna utför de tilldelade uppgifterna i enlighet med nationellt fastställda mål och krav, dels att den offentliga servicen är likvärdig och rättssäker. framgår det av regleringen i 14 kap. 3 § RF att en inskränkning av den kommunala självstyrelsen inte bör gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som föranlett den. Det innebär att en proportionalitetsbedömning ska göras i samband med inskränkningar av detta slag, som innefattar en avvägning mellan å ena sidan behovet och utformningen av de natio- nella målen och å andra sidan den kommunala självstyrelsen. Staten har ett övergripande ansvar för att samtliga kommuner har förutsättningar och kapacitet som står i proportion till det samlade uppdraget. och regeringen har vid olika tillfällen vidtagit åtgärder för att stärka kommunernas kapacitet för att de ska kunna klara av sina uppgifter och möta samhällsutvecklingen. Det tydligaste exemplet är de omfattande kommunsammanläggningar som genom- fördes 1952 respektive 1965–1974, och som innebar en väsentlig minsk- ning av antalet kommuner. Reformen möjliggjorde en stark expansion och professionalisering av den kommunala verksamheten. Staten har därefter underlättat möjligheterna till samverkan mellan kommunerna, främst genom regleringen om kommunalförbund, gemensamma nämnder och avtalssamverkan inom särskilt angivna områden. Staten har även förändrat det ekonomiska regelverket på området i syfte att stärka kommunernas kapacitet. Det kommunalekonomiska utjämningssystemet syftar till att ge kommunerna likvärdiga ekono- miska förutsättningar. Vidare har den kommunala finansieringsprin- cipen införts, som bl.a. innebär att staten bör se till att det finns en finansiering när den beslutar om nya uppgifter eller ökade ambitions- nivåer för kommuner och landsting. Principen syftar bl.a. till att för- hindra att statligt beslutade åtgärder behöver finansieras genom kom- munala skattehöjningar, besparingar eller omprioriteringar. Därutöver har krav införts på att kommuner ska ha en god ekono- misk hushållning och en budget i balans, vilket tydliggör kommuner- nas ekonomiska ansvar och bidrar till goda planeringsförutsättningar. Utformningen av statens styrning påverkar kommunernas för- måga att hantera olika utmaningar. Statskontoret har på uppdrag av regeringen kartlagt och på en övergripande nivå analyserat konse- kvenserna av den samlade statliga styrningen av kommuner och lands- ting. Uppdraget redovisades i rapporten ning av kommunerna (Statskontoret 2016:24). Myndigheten bedömer i rapporten att den samlade statliga styrningen av kommunerna har ökat i omfång, komplexitet och detaljeringsgrad , även om ökningen varierar mellan olika verksamhets- områden. Detaljstyrningen riskerar enligt Statskontoret att minska dels utrymmet för de kommunala verksamheterna att använda sin kom- petens och erfarenhet, dels utrymmet för anpassning av verksamheten till lokala förutsättningar och behov. I rapporten framhålls att i syn- nerhet gles- och landsbygdskommuner efterfrågar styrning som i större utsträckning är anpassad efter kommunspecifika förhållanden. Både staten och kommunerna har intresse av en väl fungerande styrning som ger utrymme för kommunernas självstyrelse, utan att göra avkall på nationella krav på likvärdighet, rättssäkerhet och kvali- tet. Regeringen har genom den s.k. tillitsreformen initierat ett lång- siktigt strategiskt arbete för att ta ett helhetsgrepp om den samlade statliga styrningen av kommuner och landsting. Utöver uppdraget till Statskontoret har Tillitsdelegationen (Fi2016:03) tillsatts, som har i uppdrag att genomföra projekt i kommunerna för att främja idé- och verksamhetsutveckling samt identifiera hinder för en sådan utveck- ling. Delegationen ska bl.a. kartlägga vilka krav som regelverken för styrning, kontroll, redovisning och uppföljning ställer på kommunerna, samt verka för att åstadkomma en mer effektiv, tillitsbaserad och mindre administrativt belastande styrning (dir. 2016:51). Kommunerna står inför stora utmaningar Kommunerna står som en följd av samhällsutvecklingen inför bety- dande utmaningar. Den demografiska utvecklingen, den snabba ur- baniseringstakten samt flyktingmottagandet och etableringen av ny- anlända påverkar kommunerna i stor utsträckning, inte minst genom ökade behov av bostäder, utbildning och äldreomsorg. Kommunerna ska även hantera en förändrad näringslivsstruktur, klimatförändringar och växande arbetsmarknadsregioner. Vidare ställs krav på kommu- nernas förmåga att möta samhällets ökade förväntningar på digitali- sering och annan teknisk utveckling. Dessutom möter kommunerna medborgarnas växande anspråk på valfrihet och en likvärdig service av god kvalitet. En växande andel privata utförare av välfärdstjänster innebär ökade krav på kommunernas upphandlingskompetens och uppföljning. Därtill leder såväl utvecklingen av nya kunskaper och metoder inom kommunernas verksamheter som omfattande och detaljerad reglering till krav på mer specifika kompetenser. I de fall inte omsätts i tydlig nationell lagstiftning ställs också stora krav på kommunerna att tolka direktiv och förordningar. De politiska partierna har i många kommuner problem med rekry- teringen till kommunala förtroendeuppdrag. Ett stort antal förtro- endevalda uppger dessutom att de har utsatts för hot, våld eller tra- kasserier till följd av sitt politiska förtroendeuppdrag. Förtroendevalda kan även ha svårt att skapa förståelse för beslut som syftar till en an- passning efter kommunens ekonomi och befolkningsutveckling. Flera nationella medborgar- och kundundersökningar, t.ex. Svenskt kvalitetsindex samt medborgarundersök- ningar och de öppna jämförelserna från Kommuner och Landsting (SKL), visar att medborgare och brukare har en relativt positiv uppfattning om kommunernas service. visar under- sökningarna att det finns såväl brister som behov av utveckling och förnyelse i den kommunala verksamheten. I budgetpropositionen lämnas under respektive utgifts- område beskrivningar av övergripande mål och resultat inom kommu- nernas verksamhetsområden. Redovisningen ger en till stora delar positiv bild av måluppfyllelsen och de senaste årens utveckling. Sam- tidigt framgår att måluppfyllelsen varierar och att skillnaderna mellan enskilda kommuner är stora inom olika verksamhetsområden. Vidare riktar statliga myndigheter med uppföljnings- och tillsynsansvar i ett antal rapporter omfattande kritik mot enskilda kommuner när det gäller kvalitet, likvärdighet och rättssäkerhet i kommunernas verk- samheter. Samtliga kommuner följer samma lagstiftning och har i huvudsak samma ansvar och uppgifter. Den enhetliga modellen bidrar till en be- griplig och funktionellt utformad samhällsorganisation samt medver- kar till en effektiv offentlig förvaltning och en tydlig ansvarsfördel- ning. finns stora skillnader mellan landets kommuner, vilket påverkar deras möjligheter att hantera sina uppgifter. Utmaningarna påverkar samtliga kommuner, men kommunernas förmåga att hantera dem varierar, bl.a. beroende på befolkningens storlek, utveckling, ålders- struktur och socioekonomiska förhållanden, om kommunen är tät- eller glesbefolkad samt på kommunens näringslivsstruktur och ekonomiska situation. Krav på strategisk kapacitet För att kontinuerligt kunna möta samhällsförändringar och utmaningar ställs en rad krav på kommunernas strategiska kapacitet att hantera sina uppgifter. Varje kommun måste kunna bereda, fatta och genomföra beslut som gör det möjligt att erbjuda samhällsservice inom olika verksamhetsområden utifrån nationella krav och medborgarnas behov. måste kommunerna ha en helhetssyn vid prioriteringar mellan olika behov och anpassa verksamheten efter lokala och regio- nala förutsättningar. Det förutsätter att det finns förmåga att involvera medborgarna, förankra beslut och skapa förståelse för motiven för de åtgärder och förändringar som ska genomföras. Kommunerna måste även ha en stabil ekonomi och förmåga att inom givna ekonomiska ramar långsiktigt kunna finansiera verksam- het och investeringar samt hantera personal- och kompetensförsörj- ning. Vidare behöver de kunna främja verksamhetsutveckling och innovativt arbete samt forma sin verksamhet utifrån ny kunskap och teknik, inte minst för att kunna dra nytta av de fördelar som digitali- seringen för med sig. Kommunerna måste även kunna hantera frågor som berör ett större geografiskt område än den enskilda kommunen. I många fall är det nödvändigt att mobilisera olika aktörer utanför kommunens organisation och koordinera deras insatser. Det förut- sätter förmåga att utveckla ett väl fungerande samspel med näringsliv, civilsamhälle och statliga myndigheter, samt med närliggande kom- muner och den regionala nivån. Kommunerna måste även kunna axla en viktig roll i arbetet med hållbar utveckling och i arbetet med att säkerställa full respekt för internationella åtaganden om mänskliga rättigheter. Vidare finns behov av flexibilitet och beredskap för att hantera oväntade händelser, t.ex. en kraftig ökning av antalet asylsökande, naturkatastrofer och andra omfattande olyckor, ekono- miska kriser, nedläggningar av företag, social oro och våldsbejakande extremism. För att kommunerna långsiktigt ska kunna möta de ovan beskrivna utmaningarna krävs att de har förutsättningar och kapacitet som står i proportion till deras uppgifter. Samhällsutvecklingen och de växande skillnaderna mellan landets kommuner motiverar en fördjupad analys av hur befintliga och framtida utmaningar bör mötas, samt om, och i så fall vilka, strukturella förändringar som är nödvändiga. Detta är viktigt för att även i fortsättningen ska ha en decentraliserad samhällsorganisation, med kommuner som tar ett omfattande och betydande ansvar för välfärd och lokal samhällsutveckling. Dessa frågor är av sådan vikt att de bör hanteras inom ramen för en parlamentarisk kommitté. De åtgärder som föreslås ska kunna genomföras inom dagens system för finansiering av den kommunala sektorn och ska inte innebära en ökning av statens utgifter. Identifiera kommunernas utmaningar och analysera konsekvenserna av dem Det finns mot bakgrund av de beskrivna utmaningarna, och kommu- nernas skiftande förutsättningar att hantera dem, behov av att identi- fiera vilka utmaningar som i särskilt stor utsträckning påverkar kom- munerna. Vidare finns behov av att analysera deras konsekvenser för att kunna dra slutsatser om hur kommunernas strategiska kapacitet bör stärkas. För att såväl konsekvenserna av utmaningarna som behovet av åtgärder ska kunna bedömas bör först en översiktlig kartläggning göras av hur olika verksamheter påverkas. Det är angeläget att kunna avgöra dels vilka typer av uppgifter och utmaningar som kommunerna ska kunna hantera, dels i vilken utsträckning som kommunerna har den kapacitet som krävs för att utföra uppgifterna. Det är vidare vik- tigt att kommittén, i samband med de analyser som görs av enskilda verksamhetsområden, anlägger ett helhetsperspektiv, som tar sikte på kommunernas samlade kapacitet att hantera sina uppgifter. Kartlägg- ningen ska inte utgöra underlag till förslag om verksamhetsutveckling. Kommittén ska vidare utgå från att även i fortsättningen ska ha en decentraliserad samhällsorganisation, där kommunerna har ett betydande ansvar. Kommittén ska mot denna bakgrund •identifiera utmaningar som i särskilt stor utsträckning förväntas påverka kommunernas långsiktiga förutsättningar att klara av sina uppgifter, •kartlägga vilka verksamhetsområden som i särskilt hög grad kan förväntas påverkas av utmaningarna, samt •analysera utmaningarnas konsekvenser för kommunerna och hur kommunernas skilda förutsättningar påverkar deras möjligheter att hantera utmaningarna. Analysera strukturella åtgärder för att stärka kommunernas förmåga att möta samhällsutvecklingen Kommunernas förmåga att hantera sina uppgifter och möta samhälls- utvecklingen kan stärkas på olika sätt. I den allmänna diskussionen återkommer ofta fyra olika slags strukturella åtgärder: utökad sam- verkan, kommunsammanläggning, förändringar av kommunernas upp- gifter och asymmetrisk ansvarsfördelning. Utökad samverkan lyfts ofta fram som ett sätt att hantera föränd- ringar i befolkningsstorlek och rörelsemönster. Under har kommunernas samverkan ökat genom kommunal- förbund, gemensamma nämnder och bolag samt genom avtal eller mer löst sammanhållna nätverk. Nästan samtliga kommuner deltar i olika former av samverkan för att exempelvis minska sina kostnader, förbättra verksamhetens kvalitet, skapa utrymme för utveckling och förnyelse, underlätta rekrytering och kompetensutveckling samt öka tillgängligheten till arbete, utbildning och service. Samverkan har tillkommit för att hantera konkreta problem inom olika verksamheter, och enskilda kommuner samverkar ofta med andra kommuner i en rad olika konstellationer. Det finns behov av att dels skapa mer långsiktiga och strategiska lösningar inom de verksamheter som kommunerna bedriver i samverkan, dels utveckla formerna för kommunernas inflytande, insyn och styrning. Mot denna bakgrund bör kommittén analysera förutsättningarna för en mer strategisk samverkan, t.ex. genom en mer sammanhållen struktur för samarbete. Behovet av samverkan är särskilt tydligt i kommuner som tillsammans utgör en s.k. funktionell region. regioner uppstår genom att människor passerar en eller flera kommungränser. Det leder till behov av fördjupad samverkan kring exempelvis samhällsplanering, bostadsförsörjning, kommunikationer, infrastruktur, och därmed även till behov av åtgärder för en förbättrad miljö, minskad segregation och ökad jämställdhet i respektive region. Det finns anledning att särskilt analysera om det finns behov av en tyd- ligare struktur för eller reglering av samverkan i funktionella regioner.