sou · H8B357 · 2020-10-08 00:00:00 — Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen med hänsyn till bildens eller uppgiftens innehåll eller sättet för eller omfattningen av spridningen var ägnad att medföra mycket all- varlig skada för den som bilden eller uppgiften rör. I 4 kap. 7 § anges följande: Den som fysiskt antastar någon annan eller utsätter någon annan för störande kontakter eller annat hänsynslöst agerande döms, om gärningen är ägnad att kränka den utsattes frid på ett kännbart sätt, för ofredande till böter eller fängelse i högst . Dataintrång och grovt dataintrång I 4 kap. 9 c § anges följande: Den som olovligen bereder sig tillgång till en uppgift som är avsedd för automatiserad behandling eller olovligen ändrar, utplånar, blockerar eller i register för in en sådan uppgift döms för dataintrång till böter eller fäng- else i högst . Detsamma gäller den som olovligen genom någon annan liknande åtgärd allvarligt stör eller hindrar användningen av en sådan uppgift. Är brottet grovt, döms för grovt dataintrång till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen har orsakat allvarlig skada eller avsett ett stort antal uppgifter eller annars varit av särskilt farlig art. 4.3.4Ärekränkningsbrotten (5 kap. ) Även förtals- och förolämpningsbrotten är av relevans för våra över- väganden i fråga om hedersrelaterat förtryck. Förtal och grovt förtal samt förolämpning I 5 kap. 1 § anges följande: Den som utpekar någon såsom brottslig eller klandervärd i sitt levnads- sätt eller eljest lämnar uppgift som är ägnad att utsätta denne för andras missaktning, dömes för förtal till böter. Var han skyldig att uttala sig eller var det eljest med hänsyn till om- ständigheterna försvarligt att lämna uppgift i saken, och visar han att upp- giften var sann eller att han hade skälig grund för den, skall ej dömas till ansvar. I 5 kap. 2 § anges följande: Om brott som avses i 1 § är grovt döms för grovt förtal till böter eller fängelse i högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om gärningen med hänsyn till uppgiftens innehåll eller sättet för eller om- fattningen av spridningen eller annars var ägnad att medföra allvarlig skada. I 5 kap. 3 § anges följande: Den som, i annat fall än som avses i 1 eller 2 §, riktar beskyllning, ned- sättande uttalande eller förödmjukande beteende mot någon annan döms, om gärningen är ägnad att kränka den andres självkänsla eller värdighet, för förolämpning till böter. Om brottet är grovt, döms till böter eller fängelse . Den särskilda åtalsbestämmelsen i 5 kap. 5 § är av central betydelse men återges inte här. Den redovisas dock och kommenteras i av- snitt 8.3.3. 4.3.5Sexualbrotten (6 kap. ) I 6 kap. finns bestämmelser om våldtäktsbrotten och de andra sexualbrotten. Hedersrelaterat våld och annat sådant för- tryck kan i vissa fall innefatta sexualbrott. Exempelvis kan en s.k. oskuldskontroll vara straffbar som våldtäkt enligt 6 kap. 1 § brotts- balken.8 Vi bedömer att de flesta av bestämmelserna om sexualbrotten är mindre centrala för våra överväganden. Detta av främst den anled- ningen att det vi huvudsakligen ska utreda är om det går att åstad- komma en straffskärpning för upprepad brottslighet mot samma brotts- offer där vart och ett av brotten anses mindre straffvärda.9 Eftersom sexualbrott sällan är att anse som mindre straffvärda kommer dessa, som utgångspunkt, att även i fortsättningen behandlas separat av rättsväsendet, snarare än att de kommer att betraktas som bestånds- delar i en upprepad brottslighet.10 De flesta av de centrala bestäm- melserna om sexualbrotten kommer därför inte att citeras här. Ett brott som är relativt sett mindre straffvärt än de flesta andra av sexualbrotten – och som skulle kunna tänkas ingå som ett led i en 8Se t.ex. rättsfallet NJA 2013 s. 548. 9Se avsnitt 2.1. 10Se avsnitt 8.3.3. grov fridskränkning eller en grov kvinnofridskränkning – är sexuellt ofredande, som regleras i 6 kap. 10 § : Den som, i annat fall än som avses förut i detta kapitel, sexuellt berör ett barn eller förmår barnet att företa eller medverka i någon handling med sexuell innebörd, döms för sexuellt ofredande till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som blottar sig för någon annan på ett sätt som är ägnat att väcka obehag eller annars genom ord eller handlande ofredar en person på ett sätt som är ägnat att kränka personens sexuella integritet. 4.3.6Brotten mot familj (7 kap. ) I 7 kap. finns bestämmelser om brotten mot familj. Det är visserligen tänkbart att exempelvis tvegifte, enligt 7 kap. 1 § första stycket , eller egenmäktighet med barn, enligt 7 kap. 4 § första stycket , skulle kunna begås i en hederskontext. Vi stannar dock vid detta konstaterande utan att presentera var och en av bestämmelserna i 7 kap. närmare. 4.4Egendomsbrotten (8–12 kap. ) I avsnitt 4.3 har vi behandlat brotten mot person. Vissa av dessa brott, i3–7 kap. , är centrala för våra överväganden. Vid en första anblick kan det tyckas som om egendomsbrotten (i 8–12 kap. ), som vi nu ska beröra kort, saknar relevans i ett betänk- ande som handlar om hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck. Ett egendomsbrott handlar i princip om att någon orsakar att en annan person hamnar i ett sämre ekonomiskt läge. Denna andra per- son skulle kunna vara såväl en fysisk person som en juridisk person, exempelvis ett bolag som bedriver butiksförsäljning av vissa varor. har emellertid uppmärksammats att s.k. ekonomiskt våld ibland används som en komponent i systematiskt förtryck som riktas mot exempelvis en närstående. I 4 kap. 4 a § , om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning, finns numera en hänvisning till 12 kap. brotts- balken, som handlar om skadegörelsebrotten. Ett skadegörelsebrott kan alltså vara en komponent i en grov fridskränkning eller en grov kvinnofridskränkning. Av relevans för våra överväganden kan pekas på att det finns andra kapitel i som också handlar om egendomsbrott, näm- ligen –8 kap. , om stöld, rån och andra tillgreppsbrott, –9 kap. , om bedrägeri och annan oredlighet, –10 kap. , om förskingring, annan trolöshet och mutbrott, och –11 kap. , om brott mot borgenärer m.m. Bestämmelser om kontaktförbud finns i lagen (1988:688) om kon- taktförbud (KfL). Redan här kan nämnas att det finns bestämmelser om överträdelse av kontaktförbud, som behandlas i avsnitt 4.5.6. Anledningen till att dessa brottstyper inte har behandlats i avsnitt 4.3 (eller 4.4) är att de inte har utformats som brott mot person (eller egendomsbrott). Överträdelsebrotten är i stället utformade på så sätt att de riktar sig mot staten. Den som överträder ett av staten meddelat kontaktförbud straffas formellt sett för detta i sig, snarare än för det obehag som det kan antas att målsäganden i de flesta fall upplever vid ett sådant brott. 4.5.2Förutsättningar för att meddela olika typer av kontaktförbud I 1 § första stycket KfL definieras ett kontaktförbud som ett ”förbud […]för en person att besöka eller på annat sätt ta kontakt med en annan person eller att följa efter denna person”. Från detta förbud undantas, enligt fjärde stycket, ”kontakter som med hänsyn till sär- skilda omständigheter är uppenbart befogade”. I 1 § andra stycket KfL anges de grundläggande villkoren för med- delande av kontaktförbud: Kontaktförbud får meddelas om det på grund av särskilda omständig- heter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot, förfölja eller på annat sätt allvarligt trakassera den som förbudet avses skydda. Vid bedömningen av om det finns en sådan risk ska det särskilt beaktas om den mot vilken förbudet avses gälla har be- gått brott mot någon persons liv, hälsa, frihet eller frid. 1 § tredje stycket KfL innehåller ett proportionalitetskrav: Ett kontaktförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud uppväger det intrång eller men i övrigt som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla. I 1 a § första stycket definieras kontaktförbud avseende gemensam bostad som ett ”förbud att uppehålla sig i en bostad som brukas gemen- samt med annan”. Ett sådant förbud får, enligt samma stycke, med- delas om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid. I 1 a § andra stycket finns ett särskilt slags proportionalitetskrav, enligt vilket ett kontaktförbud avseende gemensam bostad får med- delas endast om 1.skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än det intrång eller men i övrigt som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses gälla, och 2.den som förbudet avses skydda förbinder sig att medverka till att den mot vilken förbudet avses gälla i rimlig utsträckning får tillgång till sina personliga tillhörigheter. I 2 § första stycket KfL anges att ett kontaktförbud – om det kan antas att ett kontaktförbud enligt 1 § inte är tillräckligt – får utvidgas till att avse förbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas (utvidgat kontaktförbud). Ett beslut om utvidgat kontaktförbud ska, enligt samma stycke, förenas med villkor om elektronisk övervakning, om den mot vilken förbudet avses gälla har överträtt ett kontakt- förbud och det inte finns särskilda skäl mot det. Den som har överträtt ett utvidgat kontaktförbud får, enligt 2 § andra stycket KfL, meddelas förbud att uppehålla sig inom ett större område än som följer av första stycket (särskilt utvidgat kontaktför- bud). Ett särskilt utvidgat kontaktförbud får, enligt samma stycke, omfatta ett eller flera områden i anslutning till sådana platser där den andra personen har sin bostad eller arbetsplats eller annars brukar vistas. Det får inte avse ett större område än vad som är nödvändigt. Ett beslut om särskilt utvidgat kontaktförbud ska förenas med villkor om elektronisk övervakning, om det inte finns särskilda skäl mot det. Av 2 § tredje stycket KfL framgår att det uppställs ett proportio- nalitetskrav även i fråga om de särskilt utvidgade kontaktförbuden: Särskilt utvidgat kontaktförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än den inskränkning i rörelsefri- heten som förbudet innebär för den mot vilken förbudet avses att gälla. När ett beslut om kontaktförbud med villkor om elektronisk över- vakning har meddelats, är den mot vilken förbudet gäller, enligt 2 a § KfL, skyldig att medverka till att den elektroniska övervakningen kommer till stånd och kan fortgå. 4.5.3Begränsningar i tiden m.m. I 3 § KfL finns en allmän bestämmelse om att ett kontaktförbud ska förses med de begränsningar och undantag som är påkallade med hän- syn till förhållandena i det enskilda fallet. Ett kontaktförbud ska, enligt 4 § första stycket KfL, meddelas för , högst . Kontaktförbud avseende gemensam bostad får dock meddelas . Kontaktförbudet gäller, en- ligt andra stycket, , om inte annat bestäms. Ett kontaktför- bud avseende gemensam bostad får, enligt tredje stycket, förlängas endast om det finns särskilda skäl och med högst i taget. Ett kontaktförbud med villkor om elektronisk övervakning får, en- ligt samma stycke, förlängas med högst i taget. I övrigt får ett kontaktförbud förlängas med högst i taget. I 5 § KfL finns bestämmelser om delgivning. Kan det antas att kontaktförbud avseende gemensam bostad kom- mer att meddelas, är den mot vilken förbudet avses gälla, enligt 6 § KfL, skyldig att på tillsägelse av en polisman följa med till ett förhör som hålls därefter, om förhör på platsen inte kan äga rum eller det av annan anledning är av vikt för utredningen att den mot vilken förbudet avses gälla följer med till förhör. Vägrar han eller hon utan giltig orsak, får polismannen ta med honom eller henne till för- Ett sådant förhör får inte avslutas senare än efter det att den förhörde togs med till förhöret. I 6 a § KfL finns olika bestämmelser om skyndsamhet i handlägg- ningen. I7–13 §§ KfL finns vissa andra bestämmelser om allmän åklaga- res handläggning av frågor om kontaktförbud. 4.5.5Verkställighet, hävning och ändring av kontaktförbud 13 a § KfL innehåller två bestämmelser om verkställighet av beslut om kontaktförbud: När ett beslut om kontaktförbud avseende gemensam bostad har med- delats får en polisman avlägsna den mot vilken förbudet gäller från bo- staden. När ett beslut om kontaktförbud med villkor om elektronisk över- vakning har meddelats, är ansvarig för verkställig- heten av den elektroniska övervakningen. I 14–22 §§ finns bestämmelser om tingsrätts överprövning av åklaga- rens beslut i fråga om kontaktförbud. Om det på grund av ändrade förhållanden finns skäl till det, får åklagaren, enligt 23 § första stycket, häva eller ändra ett beslut om kontaktförbud som har meddelats av åklagaren eller rätten. Detta gäller dock, enligt andra stycket, inte om beslutet är föremål för rättens prövning. I 24 och 25 §§ KfL finns straffbestämmelser. I 24 § första meningen anges –att den som bryter mot ett kontaktförbud med villkor om elek- tronisk övervakning döms för överträdelse av kontaktförbud med elektronisk övervakning till fängelse i högst och –att den som i övrigt bryter mot ett kontaktförbud döms för över- trädelse av kontaktförbud till böter eller fängelse i högst . I 24 § andra meningen anges att det i ringa fall inte ska dömas till ansvar. I 25 § KfL anges att den som har meddelats ett kontaktförbud med villkor om elektronisk övervakning och som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet hindrar att den elektroniska övervakningen kommer till stånd eller kan fortgå döms för hindrande av elektronisk övervakning till böter eller fängelse i högst . I 26 och 27 §§ KfL finns vissa bestämmelser om dataskydd. Vi ska enligt direktiven inhämta information från övriga nordiska länder om hur de har reglerat de frågor som uppdraget avser (se av- snitt 2.1). Av störst intresse är att undersöka hur hedersrelaterade gärningar bedöms enligt de övriga nordiska ländernas rättsordningar. Detta eftersom vårt uppdrag är öppet utformat i den delen. Den frågan be- handlas i avsnitt 5.2. Redan här kan sägas att det delavsnittet är mycket kortfattat eftersom det saknas bestämmelser som tar uttryckligt sikte på hedersrelaterade gärningar. Vidare är det av visst intresse att undersöka hur övriga nordiska länder har utformat system för kontaktförbud eller motsvarande, även om vårt uppdrag i den delen i stor utsträckning handlar om att be- döma hur lagstiftningen bör vara utformad mot bakgrund av dels den kritik som Grevio riktat mot det svenska systemet, dels ett tillkänna- givande av avseende straffskalan för överträdelse av kon- taktförbud. Den frågan behandlas i avsnitt 5.3. När det kommer till straffskalan för brotten grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning finns det inte någon exakt motsvarig- het till de brottstyperna i något av de övriga nordiska länderna. Det vore därför missvisande att göra en jämförande studie i den delen. Det kan i den delen tilläggas att straffnivåerna i andra länder inte har ansetts vara ett tungt vägande argument för att ändra de svenska straff- nivåerna avseende en viss brottstyp, även om sådana hänsyn togs vad avser narkotikabrottslighet. Liksom i förekommer motsvarigheter till ”hedersrelaterat våld” som etablerade begrepp även i andra länder, inklusive de nor- diska länderna. Här ska endast som exempel nämnas att det i talas om ”æresrelatert vold”.1 Norska Barne-, ungdoms- og familie- direktoratet har 2017 definierat sådant våld på följande sätt:2 I noen familier er familiens kollektive ære svært viktig. Familiene er opp- tatte av at kulturelle- og tradisjonelle normer skal overholdes for å opp- rettholde familiens omdømme i andres øyne. Æresrelatert vold er overgrep mot et individ som familien opplever at har vanæret dem, eller som de frykter at skal vanære dem. Volden har som mål å forhindre ærestap eller å gjenopprette tapt ære. Æresrelatert vold kan være svært alvorlig vold, da det er mye som står på spill for familien og slekten dersom æren går tapt. For familien vil et ærestap kunne bety at familien mister sin anseelse, at relasjoner blir brutt og at familien sperres ute fra det sosiale fellesskapet de er en del av. Æren det er snakk om i forbindelse med æresrelatert vold er i stor grad knyttet til oppførselen til kvinnene i familien sin oppførsel. Kvinnene skal oppføre seg sømmelig og være jomfru til de blir gift. Den æresrelaterte volden kan arte seg forskjellig. •nedverdigelser og annen psykisk vold frykter å bli tatt med til utlandet mot sin vilje og etterlatt hos slekt og familie der. Vi har i avsnitt 4 redogjort för att det i den svenska lagstiftningen finns många straffbestämmelser som kan tillämpas på hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck. Detsamma gäller de övriga nordiska ländernas strafflagstiftningar. Sådana bestämmelser, om – exempelvis –motsvarigheter till de svenska brotten misshandel, olaga tvång, äktenskapstvång och brott mot lagen med förbud mot könsstymp- ning, kommer inte att beröras närmare här. 1Se avsnitt 3.2 om att begreppen heder och ära kan sägas överlappa varandra. 2Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet, Æresrelatert vold, tillgänglig på: vold/Tvangsekteskap_og_aresrelatert_vold/Kunnskap_og_ressurser/Aresrelatert_vold/ (hämtad: ). Vår undersökning i denna del har varit inriktad på om det finns någon straffbestämmelse i de övriga nordiska ländernas strafflagstift- ningar som uttryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld eller annat sådant förtryck. Vid denna undersökning har vi kommit fram till att så inte är fallet. Införandet av straffskärpningsgrunden avseende brott med hedersmotiv i 29 kap. 2 § innebar alltså, så som vi har uppfattat rättsläget i de övriga nordiska länderna, att blev det första av de nordiska länderna som har en straff- lagstiftning som pekar ut brott med sådana motiv särskilt. Av denna anledning har vår nordiska utblick i denna del inte gett utredningsarbetet någon konkret ledning. I finns olika skydda den som utsatts för för- följelser. I det fortsatta ska polititilhold, strakstilhold, opholdsforbud och bortvisning beröras. De aktuella frågorna regleras i lov (nr 112 af 03/02/2012) om til- hold, opholdsforbud og bortvisning. Om en person upprepade gånger har blivit förföljd, så kan den danska polisen ge förföljaren ett polititilhold (eller endast tilhold). Villkoren för att meddela ett tilhold anges i 2 § i den ovan nämnda lagen: Tilhold kan gives, hvis 1) der er begrundet mistanke om, at en person a)har krænket en andens fred ved at forfølge eller genere den anden ved kontakt m.v. som anført i § 1 eller b)mod den anden har begået strafbart forhold, der kan sidestilles med en sådan fredskrænkelse, og 2)der er bestemte grunde til at antage, at den pågældende fortsat vil krænke den anden som anført i nr. Tilhold kan endvidere gives, hvis 1)der er begrundet mistanke om, at en person har begået en overtrædelse af straffelovens bestemmelser om drab, røveri, frihedsberøvelse, vold, brandstiftelse, voldtægt eller anden sædelighedsforbrydelse eller forsøg på en af de nævnte forbrydelser, og 2)den forurettede eller dennes nærmeste efter lovovertrædelsens grovhed ikke findes at skulle tåle kontakt m.v. med den pågældende som anført i § 1. Ett tilhold betyder att den som har fått förbudet meddelat mot sig inte får kontakta eller förfölja skyddspersonen. Mer konkret innebär ett tilhold ett förbud för någon att vända sig direkt till en annan per- son, genom fysisk kontakt, telefonsamtal, e-post, brev eller medde- landen på sociala medier, oavsett om meddelandets innehåll framstår som vänligt eller ovänligt. Det skyddar också mot indirekta kontak- ter, exempelvis efterföljande utan direkt kontakt eller uttalanden om personen på internet eller liknande. Ett polititilhold gäller initialt men kan förlängas, om rekvisiten är uppfyllda. Överträdelse straffas med böter eller fängelse . Skyddspersonen får inte besvara meddelanden från eller på annat sätt kontakta den som har fått ett tilhold. Om så sker, så kan för- budet upphöra att gälla. Ansökan om ett polititilhold görs hos danska polisen. Ett polititilhold kan inte meddelas mot någon som skyddspersonen bor tillsammans med. Skilsmässa behöver inte ha ägt rum om paret är gift men samlivet ska ha upphört. Om förutsättningarna för tilhold inte är uppfyllda kan polisen i stället meddela förföljaren en advarsel, dvs. en varning om tilhold. Om det finns ett barn som har rätt till umgänge med förföljaren, så kan ett tilhold utformas så att umgänget kan fortlöpa. I sådana fall gäller inte alltid huvudregeln om att skyddspersonen inte får kon- takta den som har fått förbudet meddelat mot sig. Så får ske exem- pelvis om barnet blivit allvarligt sjukt. Om det är nödvändigt kan ett polititilhold utvdigas. Då talas om utvidet polititilhold. Förbudet omfattar i så fall också andra medlem- mar i skyddspersonens hushåll, exempelvis barn eller partner. För- följaren förbjuds då att kontakta även dessa. Ett strakstilhold är ett interimistiskt förbud mot att uppsöka någon, som kan meddelas som ett ärende om polititilhold pågår. Det interimistiska beslutet kan som utgångspunkt gälla . Opholdsforbud betyder att en förföljare kan förbjudas att uppe- hålla sig eller färdas i ett visst område. Det kan exempelvis handla om området kring skyddspersonens bostad, arbetsplats eller skola. Ett sådant förbud kan meddelas, om det är fråga om särskilt grova eller farliga förföljelser, när det bedöms att ett polititilhold inte är till- räckligt. Förutsättningarna regleras i 4 § i ovan angiven lag: Opholdsforbud kan gives, hvis betingelserne for tilhold efter § 2 er op- fyldt, når 1)mistanken angår oftere gentagen krænkelse efter § 2, stk. 1, nr. 1, forsætlig overtrædelse af et tilhold efter § 1 eller en lovovertrædelse om- fattet af § 2, stk. 2, eller § 8, nr. 2)et tilhold efter § 1 ikke kan anses for tilstrækkeligt til at beskytte den anden person. Ett opholdsforbud kan vara . När perioden löper ut, kan förbudet förlängas om rekvisiten är uppfyllda. Förbudet kan, liksom polititilhold, utvidgas till att avse också andra medlemmar i skyddspersonens hushåll. Om en person som är är misstänkt för att ha utsatt en person för ett sexualbrott, olaga tvång (ulovlig tvang), hot om våld eller annan personfarlig kriminalitet, så kan polisen meddela en bort- visning. Bortvisning betyder att den som åtgärden meddelats mot inte får uppehålla sig i skyddspersonens hem. Bortvisning kan kombineras med polititilhold och/eller opholds- forbud. Bortvisningen kan vara i med möjlighet till för- längning, om rekvisiten är uppfyllda när perioden löper ut. Ovan angivna beslut kan överklagas till statsadvokaten. Ifinsk rätt finns bestämmelser om besöksförbud i lag (4.12.1998/898) om besöksförbud. Enligt 1 § i den nämnda lagen finns det två varianter av be- söksförbud: vanligt besöksförbud och besöksförbud avseende gemen- sam bostad. Förutsättningarna för de två nämnda formerna av besöksförbud regleras i 2 §: Besöksförbud kan meddelas om det finns grundad anledning att anta att den person mot vilken förbudet avses gälla kommer att begå brott mot den persons liv, hälsa, frihet eller frid som känner sig hotad eller på annat sätt allvarligt trakassera denna. Besöksförbud avseende gemensam bostad kan meddelas, om den per- son mot vilken förbudet avses gälla genom hotelser, tidigare brott eller annat beteende ger anledning att anta att han eller hon sannolikt kom- mer att begå ett brott mot den persons liv, hälsa eller frihet som känner sig hotad och ett förbud inte är oskäligt med hänsyn till hur allvarligt det hotande brottet är, de i den gemensamma bostaden boende perso- nernas förhållanden och andra omständigheter i saken. När det kommer till förbudets innehåll finns två olika varianter – normalt besöksförbud och utvidgat besöksförbud – som regleras i 3 §: