sou · H8B314 · 2020-03-11 00:00:00 — Förändringsledning och nya arbetssätt måste gå hand i hand för att verksamhetsutvecklingen ska vara framgångsrik och för att kunna skapa verklig förändring. Ledarna behöver stärkas för att arbetet ska kunna gå i rätt riktning och medarbetarna är lika vik- tiga för att få fullt genomslag. Utveckling kostar, är tidskrävande och därför behövs både ekonomiska och strukturella förutsättningar för att kunna genomföra förändring i verksamheterna. För en hållbar verksamhetsutveckling krävs långsiktig finansiering, rätt kompetens, en tydlig ansvarsfördelning, mandat, samverkan, tydliga strategier och mål. Digitaliseringen av socialtjänst och hälso- och sjuk- vård kan alltså inte ses som fristående från kommunens samlade digitalisering utan förutsätter att det finns en viss basstruktur för digitalisering i kommunen, enligt . Exempel på områden inom digitaliseringen som är kommunövergripande är fiber- utbyggnad för implementering av välfärdsteknik i hemmet, fasta och trådlösa nät i kommunens verksamheter, ledningssystem för infor- mationssäkerhet och frågor om autentisering till tjänster med käns- liga personuppgifter. För att säkerställa ett effektivt arbete krävs dialog och samverkan kring berörda områden inom kommunen. Som framgångsfaktorer lyfte myndigheten fram bl.a.: •En ledning som har tydliga mål och har stöd av politiken samt har dedikerade resurser för utveckling. •Utsedda medarbetare som ansvarar för samordning och som har förutsättningar och mandat att arbeta med digitalisering. •Deltagande i nätverk på nationell och regional nivå för att utbyta erfarenheter. Det är viktigt att arbetsgivaren avsätter tid för att arbeta med nätverken. •Samarbeten med kommuner med liknande förutsättningar. Gå ihop flera kommuner och skapa kundgrupper där man samarbetar med leverantörerna, till exempel i upphandlingsfrågor. Här är några exempel på vad kommuner lyft fram för en framgångs- rik digital verksamhetsutveckling (enligt delrapporten): •En tydlig digital agenda som utgår från omsorgstagarnas och medarbetarnas behov. •Ledning, chefer och medarbetare ska vara med från början i verk- samhetsutvecklingen. •Infrastrukturen bör vara på plats och vara heltäckande. •Initialt bör kommunen satsa ekonomiskt för att optimera värdet. •En central organisation med kompetenser som kompletterar varandra kan stötta verksamheterna i förändringsarbetet. Nyckel- personer kan hjälpa till att hålla kursen och minska utmaningarna. Införande av välfärdsteknik i kommunalt finansierad vård och om- sorg är alltså inte, och ska inte vara, en isolerad process skild från annat förändrings- och utvecklingsarbete. Hela processen behöver säkerställas genom ett engagerat arbete med förändringsledning som omfattar politiken, högsta tjänstemannaledningen och verksamhets- chefer. Arbetet behöver styras av strategiska ställningstaganden. Redan från start behöver den kommande system- och avtalsförvalt- ningen planeras och förberedas. Tillräckliga resurser för att upprätt- hålla dessa varaktigt behöver budgeteras och tillsättas.171 Hur långt en kommun, en eller ett kom- munalt bolag har kommit i sitt digitaliseringsarbete beror till stor utsträckning på chefernas förståelse för digitaliseringen och deras förmåga att peka ut en tydlig riktning och leda förändringen. Kom- mundirektören framstår här som den enskilt viktigaste aktören i detta avseende. Att kommundirektören har kunskap om och prio- riterar digitaliseringsfrågorna är avgörande för kommunens förmåga att driva strategisk verksamhetsutveckling.172 anför i sin rapport lägesbild av digital kom- petens att de offentliga verksamheterna behöver ha en mer koordi- nerad och högre kompetensbas. Kompetensbehovet handlar i huvud- sak om fyra olika områden. 171Välfärd & Hälsa/(2018), s. 3 och 13. 172Ramböll (2017), Pilotstudie – Den digitala omställningen i Kommunsverige, , . 1.Att förstå vad digitalisering handlar om rent tekniskt. Med det menas både att förstå tekniken i sig och att förstå tekniken i rela- tion till verksamheten, t.ex. vad menas med interoperabilitet. 2.Att ha en förmåga att blicka ut, se och tolka trender i omvärlden. Det behövs en förmåga att värdera vad trender innebär för verksamheten i form av framtida möjligheter och utmaningar. 3.Att kunna driva digitalt förändringsarbete. 4.Att förstå innebörden av att sätta medborgaren i centrum i en digital förvaltning. Med det menas kunskap om hur användardri- ven tjänsteutveckling säkerställs och drivs, med syfte att lösa rätt problem och ta fram lösningar skapade utifrån användaren. Ledning och beslutsfattare behöver förstå hur den digitala trans- formationen påverkar alla fyra områden. Enligt behövs nya arbetsformer för att utnyttja den kompetens som finns på bästa sätt, men också tillgång till kompetenslyft. konstaterar att rätt förutsättningar skapas först när både politiker och tjänstemannaledningen är engagerade och prioriterar digitaliseringen. Myndigheten bedömer att såväl politiker på nämndnivå som högsta tjänstemannaledning bör omfat- tas av insatser för främjande av digitalisering. Ett sådant exempel är överenskommelsen Kompetenssatsning för förtroendevalda och tjänste- män mellan SKR och regeringen. avser för sin del att närmare utreda behovet av kunskapshöjande insatser hos ledningarna för socialtjänst och kommunalt finansierad hälso- och sjukvård som är specifika för digitaliseringen inom deras ansvarsom- råden och föreslå hur de kan tillgodoses.173 För att säkerställa att utveckling i en digital tid skapar den nytta som avsetts är ledarskap, styrning och organisation grundläggande. Ledarskapet har en avgörande betydelse för att balansera effektivitet och innovation och i att driva förändringsarbete där den digitala tekniken nyttjas. Ledare behöver uppmuntra nytänkande och sam- arbete för att råda bot på felrädsla och utveckla en innovations- främjande kultur med stöd av gemensamma förutsättningar. För att få full kraft i förnyelsearbetet bör utvecklings- och digitaliserings- frågorna utgå från en verksamhets vision, mål och önskade resultat. 173Anförda rapport s. 22. Förflyttningen som måste göras bör genomsyra ordinarie organisa- tion och ansvarsfördelning och integreras i alla vanliga processer för prioritering, planering, budgetering och uppföljning. Som en del och stöd i detta arbete kan användas regeringens nationella upphand- lingsstrategi som åskådliggörs på hem- sida.174 Facklig samverkan är en metod för verksamhetsutveckling som kan stärkas ytterligare för att dra nytta av digitaliseringens möj- ligheter och medarbetarnas delaktighet.175 Sammanfattningsvis är ledningens kompetens och engagemang avgörande för ett framgångsrikt breddat införande av välfärdsteknik. I intervjuer som gjorts av MFD poängterade många kommunföre- trädare att den digitala kompetensen måste stärkas hos både chefer och beslutsfattare. Vikten av att ledningen är ett föredöme och trygg i tekniken lyftes fram. Det är först då som det går att förmedla tillit till tekniken, både till personalen och slutanvändare. för omsorgspersonal och biståndshandläggare Förslag: () och Socialstyrel- sen ges i uppdrag att se över kompetensförsörjningen inom , särskilt äldreomsorgen. UKÄ och ges också i uppdrag att se över vilka behov av och möjligheter till specialisering som finns för biståndshandläggare. Vidare föreslås att regeringen anvisar medel för framtagandet av att ett standardiserat fördjupningsprogram med inriktning mot äldreomsorg för undersköterskor och andra yrkesgrupper. Pro- graminnehållet kan tas fram av Vård- och omsorgscollege eller motsvarande aktör med finansiering via och ges natio- nell spridning via Myndigheten för . Bedömning: Eftersom utvecklingen med allt fler svårt sjuka äldre som bor kvar hemma väntas fortsätta, behöver biståndshand- läggare utveckla sin kompetens på området åldrande och åldran- dets sjukdomar. Därför behövs specialistutbildningar för bistånds- handläggare med inriktning mot omsorg av äldre. 174Finansdepartementet (2016). 175Sveriges kommuner och landsting (2019). Utveckling i en digital tid. En strategi för grund- läggande förutsättningar. En förutsättning för att äldre ska få en vård och omsorg av god kvalitet är tillgången på personal med rätt kompetens. Ett arbete inom äldreomsorgen är inte något enkelt jobb. För att höja kvali- teten och öka produktiviteten inom äldreomsorgen krävs högre kompetens hos alla som är involverade i vård och omsorg av äldre. Teknik och digitala lösningar kommer att bli en allt viktigare del för att stödja individens självständighet och oberoende och för ett mer rationellt arbete. Detta ökar också produktiviteten genom att exem- pelvis insteg i mer komplicerad vård kan skjutas upp eller att olika kompetenser kan hanteras mer rationellt. Behovet av hälso- och sjukvård och omsorg ökar som bristen på kompetens blir alltmer påtaglig. Personalförsörjningen är en svår utmaning i den offentliga sektorn. Enligt SKR behöver välfärdens verksamheter rekrytera 530 000 personer för att täcka pensionsavgångar. Det motsvarar 200 personer med rätt kompetens !176 Med samma personaltäthet som skulle enbart vård, skola och omsorg behöva ta av netto- sysselsättningsökningen i anspråk. Detta låter sig inte göras. Hoppet sätts därför i hög grad till den digitala tekniken, som ska avlasta, underlätta och utveckla äldreomsorgen. Tekniska lösningar kan förbättra arbetsmiljön och frigöra tid för mer kvalificerade omsorgsinsatser, vilket ökar kvaliteten och attrak- tiviteten i att arbeta inom äldreomsorgen. Framtidens äldreomsorg behöver kännetecknas av ett kollegialt lärande, kontinuerlig kompe- tensutveckling och medarbetardriven innovation. Det systematiska arbetsmiljöarbetet säkerställer en god arbetsmiljö där risk- och kon- sekvensanalyser bidrar till kloka lösningar vid förändring. Introduktion av digital teknik leder ofta till nya arbetssätt, vilket ställer krav på kontinuerlig kompetensutveckling, delaktighet i beslutsprocessen för personalen och ett förebyggande fysiskt och psykosocialt arbetsmiljöarbete. Eftersom det kommer att behövas 80 000 nya medarbetare i äldreomsorgen är det av avgörande bety- delse att arbetsmiljöfrågorna lyfts fram. Sjukskrivningstalen behöver gå ned om kommunerna ska kunna bli mer attraktiva arbetsgivare. För att kunna konkurrera med andra arbetsgivare måste arbetsgivarna 176Sveriges Arbetsterapeuter (2018). Nära liv – nära vård i en digital vardag. inom äldreomsorgen, inte minst kommunerna, erbjuda minst lika bra anställningsvillkor som inom andra branscher. Det handlar också om att bli en attraktiv arbetsplats med god arbets- miljö där personal blir kvar och kan utvecklas vidare. Arbetsmiljön inom hemsjukvård och äldreomsorg kan förbättras med hjälp av digi- tala lösningar. Det kan handla om förbättrat kunskapsstöd, bättre information och överföring av mätdata, men också nya arbetssätt som exempelvis minimerar tiden för förflyttning mellan arbetsställen t.ex. bilåkning. Att arbetstiden är reglerad på minutnivå förefaller motverka målsättningen om en god arbetsmiljö. Sådana strukturella problem behöver åtgärdas för att åstadkomma bättre arbetsmiljö och friskare personal. Det finns betydande samhälleliga och individuella ekonomiska drivkrafter till att minska sjukfrånvaro och arbetsskador. Att arbeta inom vård och omsorg tillhör de mest fysiskt och psykiskt krävande verksamheterna på arbetsmarknaden. Att utföra fysiskt tunga moment som förflyttningar och lyft är för många en del av vardagen. Där- utöver tillkommer psykiskt tunga moment i komplexa situationer med personkontakter utifrån omsorgstagarnas individuella förut- sättningar och behov. Användning arbetstekniska hjälpmedel kan både förebygga skador och underlätta arbetsmoment. beslutade regeringen att utöka mängden gemen- samma ämnen inom vård- och omsorgsprogrammet för att svara mot kompetenskraven för arbete som undersköterska. Justeringen av vård- och omsorgsprogrammet innebär att vissa ämnen och kurser flyttas från den valbara programfördjupningen till det program- gemensamma utrymmet som är obligatoriskt. Ett nytt vård- och om- sorgsprogram är det första steget i regeringens arbete för att reglera yrket undersköterska. Utgångspunkten är de förslag som lämnades i betänkandet Stärkt kompetens i vård och omsorg (SOU 2019:20). Syftet är att stärka kvalitet och säkerhet inom vård och omsorg samt att öka attraktiviteten i under- sköterskeyrket. De nya bestämmelserna föreslås tillämpas på utbild- ningar som startar . Regeringen har utsett en nationell samordnare som ska främja en hållbar kompetensförsörjning inom kommunalt finansierad vård och omsorg, Nationell samordnare för en hållbar kompetensförsörjning inom kommunalt finansierad vård och omsorg om äldre (S 2019:04). Att säkerställa kompetensförsörjningen är framför allt ett ansvar för Regeringen bedömer dock att det till följd av de rådande omständigheterna finns behov av nationellt stöd. Den natio- nella samordnaren får i uppdrag att bl.a. stärka ledarskapet och stimulera nya kunskapsbaserade arbetssätt som är ändamålsenliga för såväl enskilda som personal, bidra till forum för erfarenhets- utbyte mellan kommuner för en god arbetsmiljö samt tillvarata tek- nikens möjligheter. Uppdraget ska redovisas den 15 juni 2021.177 Det vi här föreslår är väl i linje med uppdraget till samordnaren. Det bör därför genomföras utan avvakta samordnarens redovisning. Här kan också nämnas regeringens uppdrag till och () om samverkan kring kom- petensfrågor inom hälso- och sjukvården. Av den kartläggning som gjordes framgår bl.a. att forum för samverkan om kompetensför- sörjningsfrågor på sjukvårdsregional nivå finns i alla sjukvårdsregio- ner, men alla aktörer deltar inte och kommuner saknas helt, en ge- mensam struktur för samverkan på regional nivå saknas, samverkan om kompetensförsörjning är ett prioriterat utvecklingsområde men regioner och lärosäten har kommit olika långt och samverkan mellan regioner och lärosäten är sällan formaliserad på högsta ledningsnivå, samverkan på regional nivå sker i hög utsträckning om operativa frågor men i mindre utsträckning kring strategiska frågor. Det saknas en relevant arena på den nationella nivån som kan vidare- utvecklas för samverkan på övergripande nivå mellan hälso- och sjukvårdens huvudmän, lärosäten, övriga aktörer och beslutsfattare. Även om det finns samverkansforum på sjukvårdsregional nivå behöver samverkan utvecklas och formaliseras. Det konstaterades även att det behövs en formaliserad dialog och samarbete mellan sam- verkan på regional och nationell nivå. Enligt utredningens mening borde ett motsvarande uppdrag läggas på och om kompetensförsörjningen inom . Uppdraget bör även gälla specialiseringen inom olika yrkesgrupper som sjukskö- terskor, fysioterapeuter och arbetsterapeuter. En hög andel av dem som kommer att få bistånds- bedömd omsorg antas också ha en eller flera kroniska sjukdomar. Vidare kommer integrationen mellan vård och omsorg behöva stär- kas vilket också påverkar förutsättningarna för det arbete som bistånds- handläggare utför. Kompetensförsörjningen när det gäller bistånds- handläggare är en strategisk fråga där staten och kommunerna måste Det handlar om kompetenskrav, antal utbildningsplatser, introduktion och fortbildning, men också om nya effektivare arbets- sätt och att få nya unga handläggare att stanna i yrket. Även den tekniska utveckling vi kan förutse påkallar såväl kompetensutveck- ling som möjligheter till specialisering inom yrket biståndshand- läggare. Denna typ av vidareutbildning faller också inom ramen för de specialistutbildningar som Myndigheten för har möjlighet att finansiera. Eftersom en stor andel biståndshandläggare inom äldreomsorgen inte har en socionomexamen vore det inte lämpligt att ställa socionomexamen som behörighetskrav för att få påbörja en eventuell specialistutbildning på avancerad nivå. Ett sådant krav skulle innebära att en stor andel av kommunernas bistånds- bedömare inte skulle vara behöriga att påbörja en sådan utbildning.178 Vi ser också behov av en specialisering inom yrkeskategorin undersköterska. Myndigheten för har redovisat en ökande efterfrågan på detta generellt, bl.a. när det gäller utbildningar inom området välfärdsteknik. Utredningen anser att denna utveck- ling behöver stärkas. Huvudmännen inom området bedriver en framgångsrik samverkan inom ramen för Vård- och omsorgscollege. Verksamheten har en bred förankring inom såväl den offentliga som den privat tillhandahållna omsorgen. Utredningen ser ett behov av att snabba på förändringsarbetet vad gäller såväl generella kompe- tenslyft som det utbildningsbehov som föranleds av en ökad använd- ning av välfärdsteknik. Regeringen har möjligheter att ge särskilda medel till en organisation som Vård- och omsorgscollege i syfte att ta fram fördjupningsprogram för undersköterskor inom äldreom- sorgen. Organisationen har vidare möjligheter att bli en viktig aktör för att inom ramen för vuxenutbildningen tillhandahålla utbildning så att fler som saknar rätt kompetens kan höja sin kompetens alter- nativt att det ger möjligheter till att öka rekryteringen av med- arbetare till omsorgen. 178Det var av handläggarna inom äldreomsorg som hade socionomexamen . Se Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (2019). Om kompetensförsörj- ning av handläggare i . All personal måste utifrån sina arbetsuppgifter få utbildning och handledning i att förstå och använda de digitala tjänster som används och hur de digitala informations-, kommunikations- och kunskaps- stödssystemen fungerar samt handledning för att utveckla sina fär- digheter i att använda dessa. Fortbildning måste i ökad utsträckning ses som en nödvändig investering för framtiden i stället för som en kostnad för arbetsgivarna. Det livslånga lärandet måste bli regel. 8.10.3Förslag om vägledningsuppdrag till Förslag: ges i uppdrag att ta fram stöd för den närmare tillämpningen av de nu föreslagna bestämmelserna i patientlagen och socialtjänstlagen om vård och omsorg till män- niskor vars beslutsförmåga inte endast tillfälligt är nedsatt. An- vändning av välfärdsteknik behöver belysas särskilt. Vilka avvägningar som kan behöva göras i det enskilda fallet i sam- band med att en enskild med nedsatt beslutsförmåga ska tillhanda- hållas en vård- eller omsorgsinsats med stöd av välfärdsteknik är för komplexa för att kunna uttömmande regleras i lag. Det gäller för övrigt även annan vård och omsorg. finns ett tydligt behov av vägledning eftersom det rör svåra frågor av stor betydelse för den enskildas vård och omsorg. Personalen kan behöva ledning också eftersom kompetensen ibland brister både när det gäller de rättsliga förutsättningarna i fråga om skyddsåtgärder och vad som är en god vård och omsorg för människor med exempelvis demenssjukdom. Det finns en del metodstöd i fråga om såväl väl- färdsteknik som nedsatt beslutsförmåga. Bland annat har Social- styrelsen i samverkan med andra aktörer tagit fram webbutbild- ningar som rör välfärdsteknik och etik. Vi menar att det metodstöd som finns utgör en god grund att stå på för att ta fram ett mer samlat stöd kring hur vård och omsorg lämpligen kan tillhandahållas dem vars beslutsförmåga inte endast tillfälligt är nedsatt. Stödet ska inte vara i form av bindande föreskrifter. 8.10.4Kommunernas styrning av utförare Bedömning: Kommuner som vill öka användningen av välfärds- teknik behöver se över sina förfrågningsunderlag, avtal och ersättningsmodeller så att användningen uppmuntras och inte motverkas till följd av ekonomiska incitament och olämpliga av- talsvillkor. Det finns anledning att ta fram ersättningsmodeller som uppmuntrar till såväl att resurser används effektivt som att kvalitet bibehålls och utvecklas. Kommunerna behöver i sin styr- ning av alla sina verksamheter inom vård och omsorg beakta hur välfärdsteknik främjas, utvecklas och används. Förslag: får i uppdrag att ta fram modeller för upphand- ling, stöd och stimulans som leder fram till att en lämplig styrning mot en ökad användning av välfärdsteknik inom vård och omsorg kan utarbetas, testas och implementeras. I uppdraget ingår att involvera berörda myndigheter och intresseorganisationer. och användningen av välfärdsteknik Av intervjuer med små och medelstora företag i fråga om e-hälsa och välfärdsteknik framgår att företagen har en positiv bild av teknik och digitala lösningar som sparar tid och för- enklar arbetet för personalen. Exempel på sådan teknik är lösningar för att kunna läsa och dokumentera mobilt, digitala planerings- system, elektronisk signering av till exempel läkemedel och elektro- niska lås. Sådan teknik kan förbättra arbetsmiljön genom mindre stress, ökad flexibilitet i planeringen, färre medicinavvikelser och direkt tillgång till information om den enskilda. Bilden av teknik som är till för den enskilda är däremot en annan. Det finns en rädsla för att mänsklig kontakt ”digitaliseras bort.” Vikten av social kontakt framhålls och intervjupersonerna betonar vikten av att inte ersätta hemtjänstpersonal med teknik, t.ex. dusch- och matrobotar och videosamtal för tillsyn under dagtid.179 De företag som driver särskilda boenden skiljer sig lite från hem- tjänstföretagen i sin syn på välfärdsteknik som är till för enskilda. De menar att tekniken är ett komplement till personal, att det inte 179Socialstyrelsen (2018a). E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna, s. 52. handlar om att dra ner på personal utan att förbättra vården och omsorgen om de äldre. De ser en vinst i att använda teknik till sådant som tekniken kan göra säkrare och snabbare än människor. I de små och medelstora företagen saknades överlag sådan väl- färdsteknik som är till för de enskilda. Förutom de krav som kom- munernas avtal ställer på användning av verksamhetssystem och digitala arbetssätt, finns enligt intervjupersonerna varken krav eller förväntningar på teknik i avtalen. Det förekommer att personal hjälper den enskilda att beställa hem mat, köpa olika typer av biljetter och besöka nätläkare. Det finns också erfarenheter av enskilda med digitala medicinskåp eller nattillsyn med kamera i hemmet. Det är dock kommunen som beslutar om och tillhandahåller sådan välfärds- teknik och företagen förväntas använda tekniken där den finns. Företagen tog inga egna initiativ för att utveckla eller införa välfärds- teknik som är till för de enskilda utan är överlag nöjda med den teknik som personalen använder för dokumentation och planering. Ett hinder som lyftes fram är de kostnader som är förknippade med tekniken. Små företag har varken möjlighet eller mod att själva investera i teknik. Även de stora företagen lyfter fram kostnader som ett hinder, att tekniken innebär stora investeringar som inte själv- klart betalar sig . Även avtalens skrivningar ses som ett hinder. Om kommunen inte ställer krav på teknik, inte ger någon ersättning för utveckling och inte heller önskar nya arbetssätt från de privata utförarna, saknas drivkraft för att utveckla arbetet med teknik.180 De två stora intervjuade företagen skilde sig från de övriga vad gäller utveckling och användning av välfärdsteknik. I deras boenden finns olika typer av sensorer och larm, trygghetskameror som komp- lement till personal , VR-glasögon och appar för matlagning som de utvecklat själva. Ett av de stora företagen beskrev att lag- stiftning och oklar rättstillämpning gör att de inte utvecklar och använder teknik i önskvärd utsträckning. Frågan om tekniken får ersätta fysisk bemanning eller bara användas som komplement är helt central. Företaget var inblandat i flera domstolsprocesser i syfte att få juridisk vägledning hur lagstiftningen ska tillämpas.181 Enligt har de stora företagen möjlighet att driva utveck- lingen när de bygger boenden att driva i egen regi. 180Socialstyrelsen (2018a), s. 53. 181Socialstyrelsen (2018a), s. 53. efterfrågade framför allt infrastruktur i form av bredband och upp- koppling på boenden, för att digital teknik ska kunna användas.182