sou · H8B363d3 · 2020-11-12 00:00:00 — Fokus måste enligt kommit- tén ligga på att identifiera möjliga lösningar som ser till barnets bästa med full respekt för rättigheterna i konventionen och dess fakultativa protokoll.11 Vidare är det enligt kommittén av vikt att följa upp åtgär- der och beslut, 12 dvs. ta reda på hur barnet upplevt insatserna och om de varit till barnets bästa. (Jämför artiklarna 3.2, 19, 20, 25 och 39). Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myn- digheter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa (artikel 3.1). En åtgärd omfattar även själva förfarandet. Det innebär att även själva förfarandet i de fall ett barn har utsatts för någon form av utnyttjande som kan vara skadligt för ett barn omfattas, både eventuella straffrättsliga förfaranden, sociala utredningar, rehabiliterande åtgärder och andra stödjande eller före- byggande åtgärder. Vägledning kan hämtas från fakultativt protokoll till konventio- nen om barnets rättigheter om försäljning av barn, barnprostitution 10CRC/C/GC/14 p. 31, se även CRC/C/GC/12 p. 11CRC/C/GC/14 p. 12CRC/C/GC/12 p. 134 (i) och CRC/C/GC/14 p. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande korthet framgår bl.a. följande av protokollet. Processuella förfaranden ska anpassas till ett barns särskilda behov, oavsett om det är offer eller vittne till ett brott. En stat ska tillhanda- hålla lämpligt stöd till barnet under hela rättsprocessen. Vidare ska åtgärder vidtas för att låta ett barns synpunkter, behov och intressen framföras och beaktas. Barnet ska informeras om sina rättigheter och sin roll i samt omfattningen, utvecklingen och den fortsatta handlägg- ningen av förfarandet samt om avgörandet i det egna fallet. Läs mer i kapitlet om artikel 34. Även barnrättskommittén lyfter i en allmän kommentar fram att för att ett barns rätt att få sitt bästa bedömt och beaktat ska förverk- ligas måste man införa och följa vissa barnanpassade förfaranden.13 Kommittén betonar i en annan kommentar att förutsättningarna för att ett barn ska kunna uttrycka åsikter är av betydelse. Hänsyn bör tas till barnets individuella och sociala situation och miljön bör vara sådan att barnet känner sig tryggt och respekterat. Barnet bör, enligt kommittén, inte intervjuas oftare än nödvändigt, särskilt inte när man utforskar händelser som skadat barnet. Vidare måste barnet infor- meras om vad saken gäller, vilka valmöjligheter som finns, vilka beslut som kan komma att fattas och vad de kan få för följder.14 En mer utvecklad beskrivning av barnanpassade förfaranden finns i kapitlet om artikel 3. 39.1.2Andra former av utnyttjanden Varken artikel 36 eller i övrigt ger någon större led- ning kring vilka konkreta former av utnyttjande som träffas av artikeln. Av förarbetena till framgår att avsikten med den vida formuleringen i artikel 36 var att ge ett heltäckande skydd, som skulle omfatta alla former av utnyttjande som inte täcktes av artik- larna 32–35.15 Några exempel på vad som skulle kunna avses med andra former framgår inte av förarbetena. Däremot kan ledning sökas i andra konventioner. I den internationella konventionen om medborgerliga och poli- tiska rättigheter, som nämns i inledning (pre- ambel), förbjuds medicinska och vetenskapliga experiment utan fritt 13CRC/C/GC/14 p. 14CRC/C/GC/12 p. 22–25. 15HR/PUB/07/1, artikel 36, C 5 p. 78–95. Jämför Detrick s. 612–614. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande samtycke (artikel 7). Av konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning framgår särskilt att personer med funk- tionsnedsättning inte utan sitt samtycke får utsättas för medicinska eller vetenskapliga experiment (artikel 15). har i en allmän kommentar om hiv och aids framfört att ett barn inte ska bli föremål för forskning förrän ett in- grepp har testats noggrant på vuxna. Vidare har kommittén angett att det kan krävas samtycke från ett barn för att det ska kunna delta i en forskningsstudie, beroende på ålder och mognad. Även vårdnads- havare kan behöva ge sitt samtycke.16 Att utnyttja ett barn i forskning, t.ex. för medicinska experiment, skulle mot den bakgrunden kunna vara ett exempel på en form av utnyttjande som ett barn ska skyddas mot.17 En annan aspekt, som barnrättskommittén lyfte i samband med en allmän diskussion om barnet och medierna, är att massmedia inte ska göra sig skyldiga till övergrepp på barn. Kommittén menade att barnets integritet bör skyddas vid rapportering i samband med t.ex. inblandning i kriminell aktivitet, sexuella övergrepp och familjeären- den.18 (Om detta, se främst kapitlet om artikel 16, som rör rätten till privatliv). Av artikel 36 framgår inte vilka skyddsåtgärder en stat ska vidta för att genomföra sitt åtagande. Viss vägledning kan dock fås av artikel 4. I artikeln anges att en stat ska vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgär- der, administrativa åtgärder och andra åtgärder för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. Vid behov ska staten vidta sådana åtgärder inom ramen för det internationella samarbetet. Vägledning kan även hämtas från artikel 19.2. I den artikeln anges ett antal exempel på skyddsåtgärder, bl.a. sociala program och före- byggande åtgärder för identifiering, rapportering, remittering, under- sökning, behandling och uppföljning. När det särskilt gäller behand- ling, anges det i artikel 39 att en stat ska vidta alla lämpliga åtgärder för att främja fysisk och psykisk rehabilitering samt social återanpass- 16CRC/C/GC/3 p. () har i samarbete med WHO gett ut Internationella etiska riktlinjer för biomedicinsk forskning som involverar människor som även omfattar riktlinjer som rör barn. 17Unicef (2007) s. 543. 18CRC/C/50 s. 80. Jämför artiklarna 16 och 17. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande ning av ett barn som utsatts för utnyttjande eller övergrepp. Även de andra skyddsartiklarna, 32–35, kan tjäna som tolkningsunderlag, bero- ende på ändamålet med åtgärderna. I dem anges olika skyddsåtgärder, såsom föreskrifter om minimikrav, sanktionsregleringar och inter- nationella överenskommelser. Som nämnts ovan kan även protokollet om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi tjäna som vägledning. I proto- kollet anges en rad åtgärder som en stat bör vidta för att leva upp till dess bestämmelser, t.ex. kriminalisering av vissa gärningar. (Proto- kollet beskrivs närmre i kapitlen om artiklarna 34 och 35.) Vi har i de föregående kapitlen beskrivit skyddet mot att ett barn ut- nyttjas för ett antal olika ändamål, däribland ekonomiska och sexuella. I kapitlet om artikel 19 beskrivs delar av det skydd mot övergrepp och vanvård som ett barn har rätt till. Det skyddet kan givetvis bli aktuellt även vid olika former av utnyttjande av ett barn. I detta kapitel kom- mer vi endast översiktligt att beskriva det sociala skyddsnät som finns. Därutöver redogör vi för regleringen till skydd för vissa specifika former av utnyttjande, som vi kunnat identifiera. i en kommun ska verka för att barn som vistas i kom- munen växer upp under trygga och goda förhållanden. Den ska bedriva förebyggande arbete för att förhindra att ett barn far illa. Vidare ska en socialnämnd tillsammans med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs, uppmärksamma och verka för att barn inte vistas i miljöer som är skadliga för dem. Nämnden ska med särskild uppmärk- samhet följa utvecklingen hos barn som har visat tecken till en ogynn- sam utveckling. Därtill ska nämnden se till att ett barn som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som det behöver. (Se 5 kap. 1 § SoL.) Förutom de frivilliga insatser som en socialnämnd kan besluta om för att skydda ett barn, kan det allmänna med tvång omhänderta ett barn och vårda det utanför hemmet, om det är nödvändigt. (Se vidare i kapitlen om artiklarna 19, 20 och 25.) Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande Det finns också ett straffrättsligt skydd mot att ett barn utnyttjas, genom att ett antal förfaranden är kriminaliserade, t.ex. olaga tvång, äktenskapstvång, ocker och människohandel (4 kap. 1 a, 4 och 4 c §§ samt 9 kap. 5 § BrB). Ett brott som särskilt bör nämnas är människo- exploatering (4 kap. 1 b § BrB). Exploaterar någon ett barn i tvångs- arbete, arbete under uppenbart orimliga villkor eller tiggeri utgör det människoexploatering. Även kriminaliseringen av vålds-, sexual-, och förmögenhetsbrotten har givetvis betydelse för att förhindra att barn utnyttjas. Se vidare kapitlen om artiklarna 24.3 och 33–35. Ett skydd ges också genom förebyggande arbete. har till uppgift att företräda barns rättig- heter och intressen mot bakgrund av åtagande enligt barn- konventionen. Myndigheten ska bl.a. företräda dessa intressen i den allmänna debatten. ska särskilt uppmärksamma att lagar och andra författningar samt deras tillämpning stämmer överens med . Behövs det författningsändringar eller andra åtgärder för att barns rättigheter ska tillgodoses, ska myndig- heten uppmärksamma regeringen på detta. (Se lagen, 1993:335, om .) För att motverka att barn utnyttjas som forskningspersoner inom forskningen finns flera bestämmelser i den svenska lagstiftningen. Nedan redogörs för några av dessa. Lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser män- niskor (etikprövningslagen) tillämpas bl.a. på forskning med en metod som syftar till att påverka personen psykiskt eller fysiskt och på forsk- ning som innebär ett fysiskt ingrepp på en person. Av lagen framgår att sådan forskning inte får utföras utan ett godkännande av . Vid nämndens prövning ska bl.a. mänskliga rättigheter och grundläggande friheter beaktas. Vidare framgår det att sådan forskning bara får utföras på en person som har samtyckt till den forskning som avser honom eller henne. För ett barn som är , eller som inte har förmågan att inse vad forskningen inne- bär för hans eller hennes del, ska vårdnadshavarna i stället samtycka till forskningen. Vid sådant förhållande ska barnet själv så långt möj- ligt informeras om forskningen. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande får forskningen inte utföras om barnet motsätter sig det, under för- utsättning att barnet inser vad forskningen innebär för hans eller hennes del. Ett barn som är gift behandlas i detta sammanhang som en vuxen. Ett samtycke ska alltid vara frivilligt, uttryckligt och preci- serat till viss forskning. Det ska också ha föregåtts av viss specifik in- formation om forskningen. (Se 3, 4, 8, 16–18 och 24 §§ etikpröv- ningslagen.) Av förarbetena till etikprövningslagen framgår bl.a. följande om övervägandena bakom bestämmelserna om samtycke. Ett ställnings- tagande till deltagande i forskning ställer stora krav på forsknings- personen. Säkerheten för personen är lägre vid medicinsk forskning än vid hälso- och sjukvård. Samtycke till deltagande kräver därför en viss mognad. Femtonårsgränsen används i flera andra sammanhang och bedöms utgöra en väl avvägd gräns för när ett barn inte själv kan avge samtycke. Viss integritetskänslig forskning kan vara angelägen när det gäller tonåringar, t.ex. forskning om preventivmedel eller före- komst av könssjukdomar. För att vissa typer av forskning ska kunna bedrivas måste det vara möjligt att i särskilda situationer inhämta enbart den underåriges samtycke. Av förarbetena framgår även att bestämmelserna om samtycke gäller oavsett om forskningen innebär direkt nytta eller inte för forskningspersonen. Vidare framgår det att det är upp till den enskilde forskaren att bedöma om ett barn förstår vad forskningen innebär för honom eller henne. Vid etikprövningen ska nämnden dock ta principiell ställning till hur informations- och samtyckesproceduren ska gå till. Regeringen bedömde att regleringen beaktade skyddet för underåriga i samband med forskning samt att det utgjorde en rimlig avvägning mellan ett barns och dess vårdnadshava- res bestämmanderätt. Förslaget låg enligt regeringen i linje med vad som anges i barnkonventionen.19 Etikprövningslagens bestämmelser om samtycke gäller inte vid en kli- nisk läkemedelsprövning.20 I stället gäller läkemedelslagen (2015:315) och EU-förordningen om kliniska läkemedelsprövningar21 (13 § etik- 2002/03:50 s. 135–137. 20En klinisk läkemedelsprövning är en klinisk undersökning på människor (eller djur) av ett läke- medels egenskaper, 2 kap. 1 § läkemedelslagen. 21Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 536/2014 av om kli- niska prövningar av humanläkemedel och om upphävande av direktiv /20/EG. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande Enligt dessa bestämmelser krävs alltid vårdnads- havarnas informerade samtycke till att ett barn ska delta i prövningen. Har barnet fyllt och förstår vad prövningen innebär för honom eller henne krävs även barnets informerade samtycke. (Se 7 kap. 3 § läkemedelslagen22 och artikel 32 i EU-förordningen.) Kravet på sam- tycke från barn som fyllt infördes mot bakgrund av bestämmel- serna i barnkonventionen.23 En klinisk läkemedelsprövning får endast utföras på underåriga om vissa förutsättningar är uppfyllda. Bl.a. krävs det att prövningen antingen har ett direkt samband med ett medicinskt tillstånd som för- sökspersonen lider av eller att den är av en sådan art att den endast kan utföras på underåriga. Det ska också finnas vetenskapliga skäl att anta att prövningen medför antingen en direkt nytta för försöks- personen, eller är av viss nytta för den population som den under- åriga representerar. (Se artikel 32 i EU-förordningen.) har beslutat om föreskrifter om kliniska pröv- ningar på underåriga.24 Av olika anledningar kan en person vilja få det att framstå som att någon annan, en bulvan, är ägare till t.ex. personens fordon, fastighet eller företag. På så sätt kan den verklige ägaren försöka undgå att betala skatter och avgifter som är hänförliga till egendomen, t.ex. fel- parkeringsavgifter. Ett annat syfte med att dölja den verklige ägaren kan vara att egendomen (t.ex. en bil eller ett bolag) används för brotts- lig verksamhet. Egendom kan också registreras på någon annan för att försöka undgå utmätning. Bulvaner kan även användas för att ingå kreditavtal, för att undvika egen skuldsättning. utnyttjas ett barn som bulvan på detta sätt, vilket bl.a. kan leda till att barnet får skulder. Genom olika lagregleringar har man försökt att begränsa möj- ligheterna att utnyttja ett barn som ”målvakt” på detta sätt. 22Dessa bestämmelser har ännu inte trätt i kraft utan träder i kraft den dag som regeringen bestämmer, se SFS 2018:1272. Liknande bestämmelser finns i nuvarande 7 kap. 6 § läkemedelslagen. 2017/18:196 s. 95. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande Det var tidigare ett problem att barn utnyttjades som fordonsmål- vakter. var fler än 4 000 barn registrerade som ägare av for- don i . För att skydda barn mot att utnyttjas som bulvaner infördes en bestämmelse i lagen (2001:558) om vägtrafik- register.25 Om ett barn äger eller leasar ett fordon som det saknar förarbehörighet för ska en av barnets förmyndare registreras som ägare, i stället för barnet självt (4 a §). I promemorian Översyn av lag- stiftningen mot s.k. fordonsmålvakter (2018:33) föreslås ett antal åtgärder för att på ett generellt plan minska nyttjandet av fordons- målvakter. I propositionen Användningsförbud och avskyltning av for- don med obetalda felparkeringsavgifter behandlas promemorians lag- förslag, som bl.a. innebär att skärpta sanktioner införs för fordon med obetalda felparkeringsavgifter i syfte att minska restföringen av fordonsrelaterade skulder och användningen av fordonsmålvakter. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2021.26 Ett barn får inte vara styrelseledamot i ett aktiebolag (8 kap. 11 § aktiebolagslagen, 2005:551). Det är inte heller tillåtet för en förälder att låta ett barn driva en rörelse som medför bokförings- skyldighet. Ett barn som är eller äldre får driva en rörelse men endast med samtycke från föräldrarna och överförmyndaren27. (Se 13 kap. 13 § FB.) Krediter, abonnemang m.m. Som redogjorts för i kapitlet om artikel 32, kan en förälder normalt inte låta sitt barn iklä sig skulder utan att överförmyndaren godkänt det (13 kap. 12 § FB). Barnet kan inte heller själv teckna krediter eller andra skuldförbindelser (9 kap. 1 § FB). Bestämmelserna kan även hindra att ett barn tar emot en gåva, om gåvan medför att barnet 2005/06:117 s. 17–19. 2019/20:67. 27I varje kommun finns en överförmyndare eller en överförmyndarnämnd, som valts av kom- munfullmäktige (19 kap. FB). Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande ådrar sig förpliktelser.28 Det finns även vissa bestämmelser som in- skränker en förälders möjlighet att låta sitt barn förvärva fast egen- dom (13 kap. 10 § FB). Möjligheterna att skriva över egendom på ett barn för att undvika skatter eller avgifter är således begränsade. När det gäller utnyttjande på så sätt att en förmyndare försking- rar medel från ett barns bankkonto och liknande förfaranden, se kapitlet om artikel 32. I media har det rapporterats om att barn utnyttjas inom den organi- serade brottsligheten. Ett barn kan t.ex. bli anmodad att förvara nar- kotika eller skada eller döda en annan person.29 En anledning till att barn utnyttjas för att begå brott kan vara att barn inte är straffmyndiga. Äldre barn får dömas till påföljd men deras ungdom ska beaktas vid såväl påföljdsval som vid straffmätningen (t.ex. straf- fets längd eller storlek). (Se 1 kap. 6 §, 29 kap. 7 §, 30 kap. 5 § och 32 kap. Det ska dock framhållas både att ungdomsbrottsligheten minskar och att endast en mycket liten andel av de unga som döms har gjort sig skyldiga till allvarlig organiserad och gängrelaterad brotts- lighet.30 Ett antal myndigheter och andra organ arbetar med brottsföre- byggande arbete på olika sätt. En av dem är . Rådet har till uppgift att bidra till kunskapsutvecklingen inom rätts- väsendet och det kriminalpolitiska området samt att främja brottsföre- byggande arbete. Myndigheten ska bl.a. ha ett barn- och ungdoms- perspektiv i sin verksamhet. (Se 1 och 6 §§ förordningen, 2016:1201, med instruktion för .) Även kommunernas socialnämnder har uppdrag som bl.a. syftar till att förebygga att barn begår brott. Läs mer om detta i kapitlet om artikel 40. Det har tillsatts en utredning om huruvida kommunerna ska få ett lagstadgat ansvar för brottsförebyggande arbete. Ett syfte med uppdraget är att förhindra att unga involveras i kri- 28Se t.ex. rättsfallet NJA 1945 s. 605, NJA II 1924 s. 314 och 315 samt SOU 2004:112 s. 216 och 217. 30SOU 2018:85 s. 189–198 och 356. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande minalitet.31 Utredningen utgör en del i regeringens 34-punktspro- gram mot gängkriminalitet. Inom samma program har regeringen tillsats en utredning för att bl.a. överväga och lämna förslag till änd- ringar i lagstiftningen som innebär en skärpt straffrättslig reaktion mot dem som involverar unga i kriminalitet.32 Som nämnts ovan har socialnämnden ett generellt ansvar för att barn inte vistas i en miljö som kan vara skadlig för dem. Nämnden ska också särskilt följa utvecklingen hos ett barn som har visat tecken till en ogynnsam utveckling. Därutöver finns det straffrättsliga och straffprocessuella bestämmelser som indirekt skyddar ett barn från att utnyttjas för att begå brott. Ett allvarligt brott som misstänks ha begåtts av en person under ska normalt utredas. Även ett mindre allvarligt brott ska utredas, efter begäran av en socialnämnd, om nämnden ansett att det kan ha betydelse för att avgöra behovet av insatser för den unge. Mindre allvarliga brott kan också utredas om det behövs för att klarlägga om någon straffmyndig deltagit i brottet. (Se 31 § LUL.) Det är inte endast en gärningsperson som kan straffas för ett brott. Även en anstiftare kan normalt dömas för brottet. För allvar- ligare brott är också stämpling, som bl.a. innefattar försök till anstif- tan, kriminaliserat. Det utgör också en försvårande omständighet att förmå någon att medverka till ett brott genom att missbruka hans eller hennes ungdom. (Se 23 kap. 4 §, 29 kap. 2 § och t.ex. 3 kap. 11 § BrB.) Har någon (som är eller äldre) förmåtts att medverka till ett brott genom t.ex. tvång eller missbruk av personens ungdom kan straffet för den personen sättas lägre än annars. Vid ringa fall ska den minderåriga inte dömas alls. (Se 23 kap. 5 § BrB.) I ett avgörande från hade en far förmått sin son att medverka i ett försök till mord på sin syster (tillika faderns dotter). Straffet för fadern skärptes på grund av att han förmått sin under- årige son () att medverka i brottet. Sonens straff mild- rades av samma anledning.33 I kapitlet om artikel 35 beskrivs skyddet mot att ett barn förs till från utlandet i syfte att utnyttja barnet för att begå brott (se t.ex. rättsfallet RH 2010:34). När det gäller de processuella förfaran- Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Uppdraget ska redovisas . 33Svea hovrätts dom i mål B 10522-14. Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande dena för den som blivit offer för eller vittne till brott, se kapitlet om artikel 3. Artikel 36 i är generellt formulerad och inne- håller i princip inga konkreta skyldigheter. Den reglerar varken vilka åtgärder som ska vidtas eller vad mer specifikt som ett barn ska skyd- das mot. Av artikeln måste ändå anses följa ett krav på ett socialt skyddsnät, som fångar upp de barn som utnyttjas eller riskerar att utnyttjas på något sätt (jämför t.ex. artikel 19). Därutöver måste det vidtas förebyggande åtgärder för att barn inte ska utnyttjas, särskilt när det gäller sådana områden där det framkommit att behov av så- dana åtgärder finns. Det måste också vidtas åtgärder för att identi- fiera de barn som utnyttjas, både som grupp och som individer. Som beskrivits här och i andra kapitel, t.ex. dem om artiklarna 19 och 20, har socialnämnden i en kommun ett generellt uppdrag att se till att barn inte far illa och att de växer upp under goda förhållanden. En socialnämnd kan besluta om öppna insatser men också begära att en domstol förordnar att ett barn ska få vård utanför hemmet och utan barnets eller vårdnadshavarnas samtycken, om det är nödvändigt. På ett mer övergripande plan arbetar för att bevaka barns rättigheter. Framkommer det att barn utnyttjas eller riskerar att utnyttjas på ett sätt som inte tidigare iakttagits, ingår det i myndighetens uppdrag att uppmärksamma lagstiftaren på detta. Det ska även framhållas att det finns ett flertal ideella organisa- tioner som arbetar med barns utsatthet och rättigheter, som också, genom att påtala brister, bidrar till rättsutvecklingen. Sammantaget lever den svenska lagstiftningen upp till det krav på ett socialt skyddsnät som får anses följa av artikel 36. När det gäller forskning och utveckling måste barnets bästa beaktas på flera plan. Ett barn bör naturligtvis skyddas från tester som kan vara skadliga eller riskfyllda för barnet. finns det ett intres- se för barn som grupp att forskning som är relevant för barn också genomförs. Annars finns det risk att ett barn berövas sin rätt till bästa Artikel 36 – skydd mot annat utnyttjande möjliga hälso- och sjukvård eller rätten till liv och utveckling (jämför artiklarna 6 och 24). Under inga förhållanden får ett barn utnyttjas bara för att det är till gagn för samhället. I likhet med vad barnrättskommittén uttalat måste forskning på ett barn, enligt vår mening, normalt bygga på frivillighet i någon form (jämför artikel 7 i konventionen om medborgerliga och politiska rättig- heter, som hänvisas till i inledning). Utöver ett barns rätt till sitt privatliv (artikel 16) och rätt att uttrycka sin åsikt och få den beaktad (artikel 12), har staterna åtagit sig att respektera att det är föräldrarna som har huvudansvaret för sitt barn (se artiklarna 3.2, 5, 14.2 och 18). Enligt artiklarna 1 och 2 omfattar rättigheterna i barn- konventionen alla omyndiga personer .