sou · H8B329 · 2020-05-27 00:00:00 — Den bör också vara en av de myndigheter som enligt regeringens beslut får ange en närmare inriktning av försvarsunderrättelseverksamheten och den bör läggas till bland de myndigheter som enligt 4 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet tillåts inrikta sådan signalspaning. Rapportering av incidenter som avser otillbörlig informationspåverkan För att den nya myndigheten ska dels kunna ha en normalbild över den otillbörliga informationspåverkan som sker, dels kunna utveckla ett adekvat stöd bör det införas en bestämmelse som innebär att statliga myndigheter under regeringen ska, till den nya myndigheten för psykologiskt försvar, skyndsamt rapportera incidenter som avser otillbörlig informationspåverkan och som allvarligt kan påverka myndighetens förmåga att utföra sina uppgifter. I likhet med skyldigheten att rapportera informationssäkerhetsincidenter bör denna bestämmelse införas i förordningen (2015:1052) om krisberedskap och bevakningsansvariga myndigheters åtgärder vid höjd beredskap. På samma sätt som gäller vid informationssäkerhetsincidenter bör vid incidenter som kan antas ha sin grund i en brottslig gärning den nya myndigheten för psykologiskt försvar skyndsamt uppmana den rapporterande myndigheten att anmäla incidenten till polisen. Enligt utredningens bedömning bör denna bestämmelse inte gälla för , kommittéväsendet, Säkerhetspolisen, Försvarsmakten, , och . Internationell samverkan är och kommer att vara väldigt viktigt för att hantera de utmaningar står inför när det gäller att motverka otillbörlig informationspåverkan och andra hot. EU, Nato och de länder som utredningen har tittat på har alla vidtagit åtgärder för att stärka sin beredskap och förmåga. Åtgärderna skiljer sig dock mellan länderna beroende på förvaltningspolitisk kultur och förvaltningsrättsligt regelverk. Det är därför inte möjligt att importera en hel modell som genomförts i ett annat land. Däremot finns det mycket goda skäl för en ny myndighet att fortsätta att ta del av erfarenheter från andra länders metoder och organisatoriska lösningar för att kunna fortsätta utveckla det svenska psykologiska försvaret. Den nya myndigheten bör också ta över det ansvar som MSB har för att sekondera medarbetare vid EU:s utrikestjänst (EEAS) och . För att skapa ett utvecklat och modernt psykologiskt försvar som har en reell förmåga i fredstid, vid höjd beredskap och ytterst i krig måste väsentligt ökade medel och personalresurser tillföras verksamheten i förhållande till de medel som avsätts . Eftersom det är förenat med relativt stora kostnader att inrätta en ny myndighet är det också viktigt att uppstartskostnader beräknas då budgetmedel avsätts för den nya myndigheten. Utredningen föreslår att den nya myndigheten ska vara en enrådighetsmyndighet som leds av en generaldirektör. Till myndigheten bör det knytas ett insynsråd. Den nya myndigheten bör lokaliseras till Enligt regeringens andra tilläggsdirektiv till utredningen ska den ”bedöma och redovisa vilka möjligheter som finns för att påskynda processen att inrätta myndigheten och få verksamheten operativ”. Det uppdrag som den nya myndigheten föreslås få innebär att uppgifter och verksamhet som bedrivs vid MSB föreslås föras över till den nya myndigheten. Detta innebär i sin tur att den personal som arbetar med dessa uppgifter vid MSB bör erbjudas verksamhetsövergång till den nya myndigheten. Enligt utredningens bedömning är det av synnerlig vikt att den verksamhet som byggts upp vid MSB kan föras över så intakt som möjligt och att den personal som arbetar med frågorna i så stor som utsträckning som möjligt väljer att följa med verksamheten till den nya myndigheten. Erfarenheterna av de omlokaliseringar av statlig verksamhet som gjorts visar entydigt att då verksamhet flyttas till annan ort, bortom rimligt pendlingsavstånd, så följer inte personalen med vilket får till följd att verksamheten avstannar, kanske upphör, tills det att ny personal kunnat rekryteras och rutiner, metoder och strukturer kunnat byggas upp vilket vanligen tar 1–. Den personal som arbetar med de uppgifter som föreslås föras över till den nya myndigheten är placerade i . Enligt utredningens bedömning är personalen mycket kompetent och välutbildad och består till viss del av personer med svårrekryterad specialistkompetens som är nödvändig för att verksamheten ska kunna bedrivas effektivt och med framgång. Utredningens bedömning är därför att om myndigheten ska kunna fungera och vara operativ när den inrättas så måste den lokaliseras så att personalen får incitament att följa med verksamheten vilket innebär att myndigheten bör lokaliseras till . Om myndigheten skulle lokaliseras till annan ort är utredningens bedömning att detta skulle innebära att verksamheten helt avstannar och att det kan bli mycket svårt att rekrytera viss specialistkompetens. Utan erfaren personal måste metoder och rutiner byggas upp på nytt vilket skulle avsevärt försvåra att få verksamheten operativ snabbt. Detta skulle enligt utredningens bedömning kraftigt försvaga förmåga till psykologiskt försvar vilket vore synnerligen olyckligt givet omvärldsläget och de utmaningar behöver möta bl.a. inför valet . bedömning är att om utredningens förslag genomförs så innebär detta ett viktigt steg på vägen mot en kraftig nationell förmågehöjning inom det psykologiska försvaret. Förslagen får även konsekvenser för MSB (se 15.4) och för försvarsunderrättelsemyndigheterna och Säkerhetspolisen som kan behöva vissa anslagsförstärkningar på grund av detta. 1.1Förslag till förordning (2021:xyz) med instruktion för Myndigheten för psykologiskt försvar Det psykologiska försvarets ändamål 1 § Det psykologiska försvarets ändamål är att värna det öppna och demokratiska samhället, den fria åsiktsbildningen samt frihet och oberoende. Myndigheten för psykologiskt försvars uppgifter 2 § Myndigheten för psykologiskt försvar ska i fred, vid höjd beredskap och i krig stödja, stärka, samordna och utveckla samhällets samlade motståndskraft inom det psykologiska försvaret genom att: 1.Identifiera, analysera, och kunna möta otillbörlig informationspåverkan och annan vilseledande information som riktas mot eller svenska intressen. 2.Sprida kunskap och löpande bidra till övriga berörda aktörers beredskap vad gäller psykologiskt försvar. 3.Se till att utbildning och övningar kommer till stånd inom myndighetens ansvarsområde. 4.Följa, beställa, kvalitetssäkra och förmedla forskning och annan kunskapsutveckling i frågor som rör psykologiskt försvar. 5.Organisera och upprätthålla ett nationellt centrum för psykologiskt försvar. 3 § Myndigheten ska stödja medieföretagen vad gäller att identifiera, analysera och möta otillbörlig informationspåverkan i den utsträckning sådant stöd efterfrågas. 4 § Myndigheten ska samverka med andra myndigheter. Nationellt centrum för psykologiskt försvar 5 § Inom myndigheten finns ett nationellt centrum med samverkande myndigheter. Centrumets huvuduppgift är att utveckla, samordna och stärka den nationella förmågan att identifiera, analysera och möta otillbörlig informationspåverkan. 6 § Myndigheten ska bistå regeringen med underlag för utvecklingen av det psykologiska försvarets förmåga såväl i fred som i krig. Uppgifter om otillbörlig informationspåverkan och annan spridning av vilseledande information som kan ha betydelse för säkerhet eller som av någon annan anledning bör komma till regeringens kännedom ska utan dröjsmål rapporteras till på det sätt som regeringen närmare bestämmer. 7 § Myndigheten leds av en myndighetschef. 8 § Vid myndigheten ska det finnas ett insynsråd som består av högst 9 ledamöter. 9 § Generaldirektören är myndighetschef. 10 § Vid myndigheten finns en personalansvarsnämnd. , , Säkerhetspolisen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , To- , Totalförsvarets rekryteringsmyndighet, , Försvarshögskolan och Myndigheten för psykologiskt försvar ska ha säkra kryptografiska funktioner. I denna förordning används uttrycket säkra kryptografiska funktioner i betydelsen kryptografiska funktioner godkända av Försvarsmakten. 1.2Förslag till förordning (2021:xyz) om ändring i förordningen (2015:1053) om totalförsvar och höjd beredskap , , Säkerhetspolisen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , To- , Totalförsvarets rekryteringsmyndighet, och Försvarshögskolan ska ha säkra kryptografiska funktioner. I denna förordning används uttrycket säkra kryptografiska funktioner i betydelsen kryptografiska funktioner godkända av Försvarsmakten. 1.3Förslag till förordning (2021:xyz) om ändring i förordningen (2015:1052) om krisberedskap och bevakningsansvariga myndigheters åtgärder vid höjd beredskap Bestämmelserna i denna förordning gäller, om inte annat anges särskilt, för statliga myndigheter under regeringen med undantag av , kommittéväsendet och Försvarsmakten. Bestämmelsen i 19 § gäller för Bestämmelsen i 19 § gäller för i 20 § gäller för statliga myndig- 20 § och 22 § gäller för statliga myn- heter under regeringen med un- digheter under regeringen med un- dantag av , kom- dantag av , kom- mittéväsendet, Säkerhetspolisen, Försvarsmakten, Försvarets ma- stolen och Statens inspektion för för- För utlandsmyndigheterna tillämpas bestämmelserna endast i den utsträckning som bestäms i föreskrifter som meddelas av (). Till stöd för arbetet med samhällets förmåga att identifiera, analysera och möta otillbörlig informationspåverkan och annan spridning av vilseledande information riktad mot eller svenska intressen ska en myndighet till Myndigheten för psyko- logiskt försvar skyndsamt rapportera incidenter som avser otillbörlig informationspåverkan och som allvarligt kan påverka myndighetens förmåga att utföra sina uppgifter. Om det kan antas att en incident som rapporterats till Myndigheten för psykologiskt försvar enligt första stycket har sin grund i en brottslig gärning, ska Myndigheten för psykologiskt försvar skyndsamt uppmana den rapporterande myndigheten att anmäla incidenten till polisen. Rapporteringsskyldigheten omfattar inte sådana incidenter som ska anmälas enligt 2 kap. 10 § första stycket 2 säkerhetsskyddsförordningen (2018:658). 1.4Förslag till lag (2021:xyz) om ändring ilagen om (2008:717) om signalspaning I lagen (2000:130) om försvars- I lagen (2000:130) om försvars- stämmelser om regeringens och myndigheters inriktning av sådan myndigheters inriktning av sådan spaning får anges endast av reger- spaning får anges endast av reger- ingen, , För- svarsmakten, Säkerhetspolisen, och Nationella operativa avdel- heten för psykologiskt försvar. Regeringen bestämmer inriktningen av den verksamhet som bedrivs enligt 1 § tredje stycket. En inriktning av signalspaningen får inte avse endast en viss fysisk person. 2Uppdrag, avgränsningar och arbetsformer Utredningens uppdrag är att analysera och lämna förslag om en ny myndighet som ska ha det övergripande ansvaret för att utveckla och samordna det psykologiska försvaret. Den nya myndigheten ska verka inom totalförsvaret och vara en förvaltningsmyndighet under regeringen. I uppdraget ingår att analysera och lämna förslag på: •vilka uppgifter som den nya myndigheten ska ansvara för, •vilka uppgifter som har bedrivits av myndigheter med ansvar för det psykologiska försvaret som eventuellt bör återupptas, •vilka uppgifter som bedrivs vid andra myndigheter och som bör föras över till den nya myndigheten, •vilka andra tillkommande uppgifter den nya myndigheten bör ansvara för utifrån utvecklingen i omvärlden, såsom teknikutvecklingen, det förändrade medielandskapet och det försämrade säkerhetspolitiska läget, •hur verksamheten ska vara utformad för att kunna utföras i fredstid, vid höjd beredskap och ytterst i krig, •bedöma skyddsvärdet av den nya myndighetens verksamhet och föreslå hur myndigheten ska organiseras för att skyddsvärdet ska kunna upprätthållas, Uppdrag, avgränsningar och arbetsformer •hur myndigheten ska samverka med berörda myndigheter och andra aktörer som bedöms ha eller bör ha uppgifter inom det psykologiska försvaret, •ledningsform för myndigheten, •finansiering av myndigheten, •nödvändiga författningsförslag, inklusive ta ställning till behovet av författningsändringar för att möjliggöra utbyte av uppgifter som omfattas av sekretess med andra myndigheter, •vid behov redovisa identifierade behov eller generella förbättringsåtgärder, utöver vad som beskrivits ovan, som anses förstärka utvecklingen av det psykologiska försvaret. I uppdraget ingår också att med utgångspunkt i ansvarsprincipen analysera och lämna förslag som syftar till att tydliggöra: •den nya myndighetens behov av samverkan med försvarsunderrättelsemyndigheterna, Säkerhetspolisen, och andra berörda myndigheter •hur den nya myndigheten ska stödja mediernas beredskapsplanering med beaktande av mediernas självständighet och vikten av yttrande- och informationsfrihet och en fri opinionsbildning •hur den nya myndigheten ska stödja och samverka med universitet, högskolor och forskningsinstitut samt möjligheten för den nya myndigheten att initiera forskningsprojekt på området, och •hur den nya myndighetens verksamhet ska förhålla sig till andra aktörer, utöver de som nämns i ovanstående punkter och som kan anses ha uppgifter inom det psykologiska försvaret. Utredningen ska även redovisa hur länder som bedöms vara relevanta för utredningsuppdraget har organiserat det psykologiska försvaret, vilka internationella samarbeten, inklusive inom EU, som är relevanta för den nya myndighetens verksamhet, samt i övrigt göra de internationella jämförelser som utredaren bedömer befogade. Utöver de konsekvensbeskrivningar som följer av kommittéförordningen (1998:1474) ska utredningen särskilt analysera och redo- Uppdrag, avgränsningar och arbetsformer visa slutsatser avseende de effekter förslagen kan få för berörda myndigheter och aktörer och då särskilt vad en eventuell överföring av uppgifter från befintliga myndigheter till den nya myndigheten skulle innebära för berörda myndigheter och andra aktörer. I detta ska särskilt de verksamhetsmässiga, ekonomiska och personella konsekvenserna redovisas. Uppdraget ska i enlighet med det första tilläggsdirektivet redovisas . I ett andra tilläggsdirektiv, beslutat , framhåller regeringen att det är av ”stor vikt att det skyndsamt skapas förutsättningar för utveckling och samordning av det psykologiska försvaret”. Därför ska utredningen ”inom ramen för uppdraget bedöma och redovisa vilka möjligheter som finns för att påskynda processen att inrätta myndigheten och få verksamheten operativ”.1 Enligt regeringens direktiv är det en utgångspunkt för utredningen att försvarsunderrättelsemyndigheterna, Säkerhetspolisen, och andra myndigheter inom rättsväsendet ska ha oförändrade uppgifter. Ytterligare en utgångspunkt är att den nya myndigheten inte ska bedriva informationssäkerhetsarbete utanför den egna myndigheten. Utredningen har vidare tolkat uppdraget så, att det avser att lämna förslag till uppdrag, resurser, strukturer och andra förutsättningar för en ny myndighet men att däremot utveckling av doktrin och metoder för det psykologiska försvaret främst bör göras av den nya myndigheten. Arbetet har genomförts under relativt stor tidspress givet att psykologiskt försvar är ett mycket stort och kontinuerligt växande område att utreda och belysa. Detta har gjort att av allt det som utredningen hade velat analysera har vi varit tvungna att lämna en del frågor till den fortsatta beredningen i och kanske därefter till en organisationskommitté och slutligen till den nya myndigheten. En närmare analys av personuppgiftsbehandling i den nya myndigheten och de juridiska förutsättningarna för detta är en sådan fråga som utredningen inte hunnit med att belysa. 2019:42 och dir. 2019:62. Uppdrag, avgränsningar och arbetsformer Utredningen har hämtat mycket av underlaget till detta betänkande från skriftliga källor: Forskningsrapporter, tidningsartiklar, propositioner, statliga utredningar, författningstexter, regleringsbrev, årsredovisningar m.m. Utredningen har vidare genomfört fem möten med sakkunniga och experter. Till utredningen har också varit knuten en referensgrupp med forskare med kompetens inom psykologiskt försvar. Ut- redningen har träffat forskargruppen i sin helhet . var även sakkunniga och experter inbjudna. Ut- redningen har därutöver haft enskild dialog med flera av forskarna och vill i detta sammanhang särskilt nämna professor emeritus och fil . Dessutom har utredningen träffat och samtalat med representanter för: •Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor •Myndigheten för press, radio och TV •Myndigheten för samhällsskydd och beredskap •NATO StratCom COE i Uppdrag, avgränsningar och arbetsformer •Rådet för psykologiskt försvar2 •TU – Medier i •Utredningen – samling för en stark demokrati (Ku 2018:02) •Utredningen satsning på medie- och informationskunnighet och det demokratiska samtalet (Ku 2018:04) •Utredningen om civilt försvar (Ju 2018:05). Därutöver har utredningen träffat och inhämtat upplysningar från ett stort antal kunniga personer; framför allt forskare, journalister och tidigare anställda vid myndigheten för psykologiskt försvar samt deltagit i konferenser och seminarier. Utredningen har också haft möjlighet att presentera vissa preliminära tankar och idéer bl.a. vid i . 2Rådet är knutet till . 3 Vad är psykologiskt försvar? Psykologiskt försvar är ett svårfångat begrepp. Det råder dock konsensus om att det inte handlar om en enda myndighets verksamhet utan om en verksamhet eller en förmåga i samhället som många aktörer bidrar till. I flera skrifter anges att psykologiskt försvar i huvudsak handlar om tre delar, som dock beskrivs lite olika. Statskontoret utgick i rapporten med psykologiskt försvar1 från följande tre punkter: •Identifiera, analysera och möta informationspåverkan. •Öka befolkningens motståndsanda och försvarsvilja. •Säkerställa att information och kommunikation ska kunna upprätthållas under störda förhållanden. 72 () väljer forskaren . Rossbach att formulera psykförsvarets tre huvuddelar enligt följande: •Att motverka vilseledning och desinformation, inklusive ryktesspridning, och propaganda, med andra ord allt det som fientlig psykologisk krigföring ägnar sig åt, •att säkerställa att myndigheterna kan få ut sitt budskap under en kris, såsom ett krig, •att bidra till att förstärka befolkningens försvarsvilja, exempelvis genom att uppmärksamma opinionen kring försvarsviljan. 1Myndigheternas arbete med psykologiskt försvar, s. 7. 2Strategisk utblick 7. Närområdet och nationell säkerhet. FOI 2017, s. 46. Vad är psykologiskt försvar? Försvarsberedningen anger i rapporten (Ds 2017:66), som publicerades att ”det psykologiska försvaret syftar ytterst till att stärka vår motståndskraft inför och vid ett väpnat angrepp” och att ”det psykologiska försvaret innefattar tre delar”: •Att säkerställa befolkningens försvarsvilja i fred och motståndsvilja i krig, •att säkerställa att saklig offentlig information snabbt och effektivt kan förmedlas även under störda förhållanden, samt •att identifiera, analysera och möta påverkanskampanjer. Det är uppenbart att samtliga tre källor har fångat ungefär samma saker när de försökt ringa in vad ett modernt psykologiskt försvar ska avse. Det finns dock vissa skillnader i terminologi som gör att det framstår som viktigt att försöka komma ett steg längre i att definiera ett modernt psykologiskt försvar. I detta kapitel analyseras därför hur detta begrepp och dess beståndsdelar (med vidhängande begrepp) har definierats och föreslår hur begreppet psykologiskt försvar ska förstås och användas . 3.21950–1982 – Det psykologiska försvaret utreds, inrättas och söker en uppgift 3.2.1Den Mossbergska utredningen – och dess förspel blev det alltmer uppenbart att världspolitiken och det säkerhetspolitiska läget gått in i ett nytt skede med en tydlig ideologisk polarisering och skärpta konfliktlinjer mellan de två stormakterna och och deras respektive allierade. kom att ges benämningen det och kom för del att innebära dels alliansfrihet, dels framväxten av ett utvecklat och övat totalförsvar där utgifterna för det militära försvaret låg på av BNP. Initiativet till att utreda det som senare kom att benämnas psykologiskt försvar kom från överbefälhavaren som i en skrivelse framhöll att den statliga informationsberedskapen i krig borde utredas. Frågorna var viktiga men Vad är psykologiskt försvar? krigsårens myndighet hade utsatts för stark kritik, framför allt för dess försök att styra vad pressen skulle publicera.3 Efter beredning i , där frågan kom att bollas mellan olika departement beslutade regeringen att tillsätta en utredning. I direktiven fastslog inrikesminister att för att ett land skulle kunna försvara sig mot det totala kriget måste det finnas ett totalt försvar ”där hela samhället anspännes i en gemensam försvarsvilja”. Inrikesministern utvecklade tankegången på följande sätt: Man brukar inom det totala försvaret skilja på det militära försvaret, civilförsvaret och det ekonomiska försvaret. Av vad jag anfört torde ha framgått, att vår beredskapsorganisation måste avse även det psykologiska området.4 Genom denna skrivning i direktiven stod det ganska klart att totalförsvar nu skulle förses med ett fjärde område, nämligen det psykologiska försvaret. Exakt när begreppet psykologiskt försvar myntas i är inte klarlagt. Psykförsvarets , , använder i boken utgiven , begreppet propagandaförsvar.5 Ett annat begrepp som används i samma bok är den mentala försvarsberedskapen.6 I boken frihet som gavs ut , finns ett kapitel med titeln försvaret som i huvudsak författades av är i många stycken en förlaga till det betänkande som den statliga utredningen (där Husén medverkade som expert) kom att lämna 1953 och som återanvände många av de resonemang och formuleringar som Husén formulerat /49. I utredningsdirektiven förutsågs psykologiskt försvar handla om att i krig upprätthålla en statlig nyhetstjänst som kunde förse press 3ÖB:s skrivelse anförs i SO 1953:27, s. 9. I den första paragrafen i SIS instruktion (SFS 1940:60) fastslogs att bland dess uppgifter fanns ”övervakningen av alla slags skildringar för allmänheten, såsom genom tidningar, tidskrifter, böcker, muntliga föredrag, bilder, film, radio, grammofonskivor m.m.” och att ”övervakningsverksamheten har till syfte att förebygga, att sådana skildringar lämnas allmänheten, som med hänsyn till politiska eller militära läget icke bör förekomma”. Se vidare i , : ”Censur- och propagandaministeriet” – En översikt av Informationsstyrelsens verksamhet 1940–45 utifrån dess efterlämnade arkiv. 4SOU 1953:27, s. 9–10. 5Husén, : Psykologisk krigföring s. 30–31, 53, 57, 58. 6Ibid s. 56. 7Om bokens tillkomsthistoria och kontext se , : ”Nationens livsfråga”. Propaganda och upplysning i försvarets tjänst, s. 114–117. Vad är psykologiskt försvar? och andra nyhetsförmedlare med saklig information men också att vara rådgivande i frågor om vad som, utifrån risken att skada försvaret eller gynna fienden, inte borde publiceras.8 Medan utredningen pågick var statsmakterna inte helt inaktiva. inrättades systemet med civilbefälhavare (fem stycken) som i krig skulle samordna de civila försvarsåtgärderna och annan civil verksamhet inom civilområdet. I uppdraget ingick även att verka för att i krig upprätthålla befolkningens försvarsvilja och försvarsförmåga.9 kontext framstår det psykologiska försvaret i huvudsak som en inverterad version av psykologisk krigföring, dvs. det psykologiska försvaret är de åtgärder som måste genomföras för att stå emot psykologisk krigföring från en fiende. Med det synsättet måste man för att kunna definiera psykologiskt försvar först definiera psykologisk krigföring vilken i sin tur måste avgränsas från militär krigföring. om det psykologiska försvaret, eller den Mossbergska utredningen, som den kommit att kallas efter dess ordförande10 resonerade på följande sätt: