sou · H8B356 · 2020-09-30 00:00:00 — Det demokratiska samtalet i en digital tid Så stärker vi motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat Betänkande av kommittén Nationell satsning på medie- och informationskunnighet och det demokratiska samtalet SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2020 Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att ge en särskild utredare för att värna det demokratiska samtalet i uppdrag att i samverkan med relevanta aktörer arbeta med utåtriktade insatser som ökar människors motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat, t.ex. genom medie- och informationskunnighet. Direktören utsågs som särskild utredare. Utredningen har antagit namnet kommittén Nationell satsning på medie- och informationskunnighet och det demokratiska samtalet. Avdelningschefen har varit huvudsekreterare i utredningen fr.o.m. t.o.m. . anställdes fr.o.m. som huvudsekreterare i utredningen. anställdes fr.o.m. som sekreterare i utredningen. anställdes fr.o.m. som sekreterare i utredningen. var anställd som sekreterare i utredningen fr.o.m. t.o.m. . anställdes fr.o.m. som sekreterare i utredningen. anställdes fr.o.m. som sekreterare i utredningen. Utredningen överlämnar härmed sitt betänkande Det demokratiska samtalet i en digital tid. Så stärker vi motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat (SOU 2020:56). Uppdraget, utgångspunkter för arbetet och centrala begrepp ................................................. Utgångspunkter för arbetet ................................................... Definition av centrala begrepp ............................................... Det demokratiska samtalet ..................................... Medie- och informationskunnighet ....................... 1.4.3Motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat ............................................ Desinformation och propaganda ............................ Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete.............. Utgångspunkter för det utåtriktade arbetet.......................... Kommunikativ strategi för kommittén ................................. Webbplats som kommunikativt verktyg................ En nationell kommunturné .................................................... Upplägg för möten under kommunturnén ............ 2.5 Möten, samarbeten och annan utåtriktad verksamhet ......... Aktörssamverkan av särskild vikt Möten med riksdagspartierna................................. 2.5.3Deltagande i andras seminarier, konferenser Egna seminarier och evenemang ............................ Medverkan i nyhetsmedia....................................... 2.5.7Antologi – Det demokratiska samtalet i en digital tid........................................................... Möten med aktörer utanför ...................................... Desinformation, propaganda och näthat i en digital tid ........................................................... 3.2Digitaliseringens påverkan på demokratin – allmänna 3.2.1Frigörelse och förtryck i spåren av den digitala 3.2.2Den digitala tekniken som ett redskap för demokratins motståndare ................................. 3.2.3Statliga aktörer som sprider desinformation 3.2.4Plattformsföretagens makt över det De etablerade nyhetsmedierna har försvagats ....... Digitaliseringen och kognitiva sårbarheter............ Mängden av information har mångfaldigats .......... 3.3 Hur fungerar desinformation och propaganda? Vad är desinformation och propaganda? Syftet med desinformation och propaganda.......... Hur går desinformation och propaganda till? Hur fungerar näthat? Syftet med näthat..................................................... Hur går näthat till? Digitaliseringen som möjliggörare av hat .............. Demokratisk delaktighet, desinformation, propaganda och näthat i .................................. 4.2Digitaliseringens betydelse för delaktighet och demokratiskt deltagande.................................................. Delaktigheten i det nya informationssamhället..... 4.2.2Den digitala tekniken och de politiska 4.2.3Digitaliseringens påverkan på det politiska 4.3 Desinformation och propaganda i ............................ Narrativ, förövare och målgrupper......................... 4.3.3Varför är desinformation och propaganda ett hot mot det demokratiska samtalet? 4.4 Näthatet i .................................................................... Vem drabbas av näthat?........................................... Vem ligger bakom näthatet? 4.4.4Varför är näthat ett hot mot det demokratiska samtalet?................................... Insatser som bidrar till stärkt motståndskraft.............. Det offentligas insatser för stärkt motståndskraft ............. Medier, kultur och demokratifrämjande .............. Digitalisering och digital delaktighet ................... Skola och vuxenutbildning.................................... Universitet och högskolor .................................... Säkerhet och samhällsskydd ................................. Kommuner och regioner ...................................... 5.3 Det civila samhället............................................................... 5.3.2Organisationer som arbetar med medie- och informationskunnighet och andra 5.3.3Organisationer som arbetar med näthat och trygghet på nätet ............................................ Regleringen av plattformsföretagen..................... Exempel på insatser från plattformsföretagen .... Andra aktörer i näringslivet ................................................. 5.7Material, metoder och studier om medie- och informationskunnighet och stärkt motståndskraft ............ Översiktlig beskrivning av material 5.7.2Exempel på studier om effekter av insatser som syftar till stärkt medie- och Exempel på annan forskning om motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat.......................................... Kommitténs bedömningar om det framtida arbetet ...... 6.2Övergripande lägesbild gällande desinformation, propaganda och näthat ......................................................... 6.2.1Kommitténs bedömning om desinformation Kommitténs bedömning om näthat..................... 6.3Kommitténs bedömningar och rekommendationer om fortsatta insatser............................................................. 6.3.1En nationell strategi för stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat....... Insatser för att stärka arbetet med medie- 6.3.3Utvecklingsområden när det gäller skolans och vuxenutbildningens arbete med medie- Behov av kunskapsutveckling ............................... Ett särskilt arbete med att motverka näthat......... Rättsväsendets åtgärder mot näthat ..................... 6.3.8Åtgärder som rör plattformsföretagens påverkan på demokratin ........................................ Listor med aktörsmöten, utåtriktade I regeringens demokratistrategi Strategi för en stark demokrati – främja, förankra, försvara beskrivs desinformation, propaganda och näthat som utmaningar som riskerar att ha en negativ inverkan på det demokratiska samtalet och som kan bidra till att underminera demokratin . Det var delvis mot denna bakgrund som regeringen tillsatte en särskild utredare för att leda en nationell satsning på medie- och informationskunnighet () och det demokratiska samtalet. Satsningen har tagit namnet kommittén Nationell satsning på medie- och informationskunnighet och det demokratiska samtalet. I vissa sammanhang har vi använt det korta namnet Det demokratiska samtalet. I enlighet med direktivet har kommittén haft i uppdrag att genom utåtriktade aktiviteter och i samverkan med relevanta aktörer verka för att öka människors motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat. Vi har sammanställt, kompletterat, förstärkt och spridit kunskap om pågående insatser för att stärka medie- och informationskunnigheten och om digitala miljöers betydelse för delaktigheten och deltagandet i demokratin. Fokus har varit att stärka enskilda individers och samhällets motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat. Kommittén har också analyserat och lämnat bedömningar och rekommendationer för fortsatta insatser på området och för hur insatser kan tas vidare inom den befintliga myndighetsstrukturen. Kommittén har huvudsakligen bedrivit ett utåtriktat, kunskapsspridande och kommunikativt arbete. Den huvudsakliga delen av detta arbete har varit en turné med besök i ett stort antal kommuner runt om i . Vid dessa besök har kommittén föreläst och genomfört Vi har samtalat med och lyssnat på dels politiskt förtroendevalda, dels företrädare för lokalsamhället. Utöver kommunbesöken har kommittén träffat, samarbetat och fört dialog med cirka 80 aktörer som med olika utgångspunkter och perspektiv arbetar med åtgärder för att stärka motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat. För att nå ut brett i samhället har kommittén valt att samarbeta med och möta aktörer som förmedlar vidare kunskap och som har förutsättningar att nå ut brett till många människor. Dessa aktörer omfattar bl.a. myndigheter, kommuner, regioner, skolor, bibliotek, universitet och organisationer inom det civila samhället. Vi har även träffat företrädare för kulturinstitutioner, medier, fackförbund, näringsliv och plattformsföretag. Därutöver har kommittén träffat ledande företrädare för samtliga riksdagspartier och haft seminarier och avstämningar med en rad forskare. En stor del av arbetet med medie- och informationskunnighet och andra insatser för ökad motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat riktas mot barn och unga. För att komplettera dessa insatser har vi valt att göra särskilda insatser för att nå den vuxna befolkningen. Kommittén har också valt att särskilt arbeta med politiska beslutsfattare, vilka dels har en central funktion i demokratin, dels utsätts för mycket hat och hot på internet. Kommittén har prioriterat mötesplatser där vi haft möjlighet att träffa ett stort antal människor. Det har varit möten som vi organiserat själva liksom möten, seminarier och konferenser som andra aktörer arrangerat. En viktig utgångspunkt för det utåtriktade arbetet har varit att lyssna in och sprida ett hoppingivande budskap om att situationen är allvarlig, men att den går att påverka i en positiv riktning. Kommittén har producerat eget utbildningsmaterial som t.ex. en förkortad och sammanfattad version av vår föreläsning i form av en kortlek. Därutöver har ett webbaserat utbildningsmaterial, Nyhetsmaskinen, tagits fram. Vi har också gett ut antologin samtalet i en digital tid, i vilken forskare, myndighetschefer, journalister och företrädare för civilsamhället har fått skriva om förutsättningar, utmaningar och erfarenheter kring det demokratiska samtalet i en digital tid. Kommitténs bedömning om utmaningarna med desinformation, propaganda och näthat Digitaliseringen har vitaliserat demokratin i flera avseenden. Det är enklare för människor att ta del av och sprida information liksom att sluta sig samman, mobilisera och engagera varandra i olika politiska frågor. kan den digitala tekniken användas för övervakning och repression och den har underlättat för olika aktörer att dolt agera för att påverka opinioner. Desinformation och propaganda är inte nya fenomen, men genom digitaliseringen har dessa företeelser blivit mer omfattande och sofistikerade. I förhållande till en del andra europeiska länder tycks också vara särskilt utsatt. Informationspåverkan är, utifrån vad kommittén kan erfara, något mer förekommande på nationell nivå, men kan också förekomma i lokala frågor. Aktiviteten ökar i regel vid olika kriser, särskilda händelser och vid de allmänna valen. Kommitténs bedömning är sammantaget att desinformation och propaganda utifrån utvecklingen i vår omvärld och dess omfattning i utgör en allvarlig demokratiutmaning. På samma sätt har förekomsten av hat och hot blivit mer förekommande , vilket delvis beror på den ökade användningen av sociala medier. Den som är aktiv i den offentliga debatten kan förvänta sig att ta emot hot och hat över olika sociala forum. Det påverkar vem som vill engagera sig i den allmänna debatten och politiken och i värsta fall även beslutsfattandet i sig. Att näthatet i högre utsträckning drabbar vissa grupper i samhället, såsom kvinnor och personer med utländsk bakgrund, kan leda till att deras röster inte i samma utsträckning som andras hörs i det offentliga samtalet. Vi bedömer att näthatet stör det demokratiska samtalet och att det därmed utgör ett hot mot demokratins funktionssätt i . Sammantaget kan utvecklingen med desinformation, propaganda och näthat få stora konsekvenser för demokratin. Motsättningar mellan grupper i samhället kan fördjupas och den mellanmänskliga tilliten skadas. På så sätt kan förutsättningarna för den allmänna opinionsbildningen raseras som förtroendet för demokratins institutioner, såsom de beslutsfattande församlingarna, myndigheter och nyhetsmedier, påverkas. Vedertagna uppfattningar som bygger på kunskap och fakta kan ifrågasättas. Det är särskilt problematiskt när samhället står inför stora och svåra hot såsom klimatkrisen och corona- Mot bakgrund av detta har kommittén formulerat följande rekommendationer för stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat, som utförligare redogörs för i kapitel 6. En nationell strategi för stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat Det är ett flertal olika myndigheter och organisationer som arbetar med medie- och informationskunnighet och andra åtgärder för stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat. Utgångspunkterna för arbetet skiljer sig åt, men det finns också flera beröringspunkter och överlappningar. Samverkan mellan dessa aktörer har stärkts , men finns ett behov av att utveckla samordningen av arbetet. Det snabba tempot i utvecklingen av digital teknik innebär också att kunskapen om och förståelsen av teknikens användning och påverkan på samhälle och individ måste hållas aktuell. Därutöver har kommittén i sitt arbete haft som utgångspunkt att desinformation, propaganda och näthat också behöver motverkas med ett bredare arbete för att stärka samhällets demokratiska motståndskraft. saknas det dock i stor utsträckning samordning mellan insatser för stärkt medie- och informationskunnighet och andra insatser för stärkt motståndskraft. Mot bakgrund av utvecklingen i och vår omvärld liksom av bristen på samordning i arbetet menar kommittén att det finns ett behov av en nationell strategi för stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat. Med en strategi kan en tydligare politisk styrning av insatserna uppnås och en struktur för samverkan etableras. Arbetet kan hållas samman och ledas i en gemensam riktning. Resurser kan fördelas mer ändamålsenligt och de aktörer som på olika sätt berörs eller arbetar med frågorna kan rikta sina insatser mot samma målbild. Arbetet kan på så sätt bli mer långsiktigt, resultatorienterat och sammanhängande. Genom en strategi kan också en gemensam målsättning för arbetet med stärkt motståndskraft antas och insatserna blir därigenom möjliga att utvärdera och följa upp. En strategi för att motverka desinformation, propaganda och näthat bör enligt kommitténs bedömning avse såväl medie- och informationskunnighet som andra insatser för att stärka individers demokratiska motståndskraft. Arbetet bör breddas och omfatta ett stort antal aktörer inom bl.a. rättsväsendet, försvaret, utbildningsväsen- det, forskningen, folkbildningen, biblioteksväsendet, kulturen, nyhetsmedierna, det civila samhället och näringslivet. Även kommunerna och regionerna bör omfattas. och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) bör få en roll i att hålla samman en sådan strategi på myndighetsnivå. En samverkansnod för arbetet bör inrättas på , t.ex. i form av ett samverkansprogram. Arbetet med stärkt motståndskraft bör ges en långsiktig finansiering Kartläggningar visar att olika insatser för medie- och informationskunnighet och stärkt motståndskraft ofta har haft en kortsiktig finansiering och varit utförda i projektform. Samordningen mellan de olika aktörerna som ger stöd till insatser inom området har varit begränsad, vilket medfört risker för överlappning i arbetet och ineffektiv resursanvändning. Det finns följaktligen behov av stärkt samordning och långsiktighet i finansieringen. Därutöver bör det ges möjlighet till effektutvärdering och finnas utrymme för att främja innovation. Insatser för att stärka arbetet med medie- och informationskunnighet Samverkan i arbetet med medie- och informationskunnighet har stärkts , delvis som ett resultat av de samverkansuppdrag som regeringen gav 2018 och 2019. För att detta arbete inte ska bli en kortsiktig satsning anser kommittén att det av instruktionen till bör framgå att myndigheten ska ha ett ansvar för att underhålla en samverkansstruktur för arbetet med medie- och informationskunnighet. Vidare bör det förtydligas att myndigheten ska sprida kunskap om och stärka arbetet med medie- och informationskunnighet. Det är också nödvändigt att bredda arbetet och därför bör instruktionen för utvecklas så att den inte avgränsas till insatser som enbart är riktade till barn och unga. För att nå ut brett i befolkningen är det vidare betydelsefullt att andra relevanta myndigheter involveras och att även kommuner, regioner, nyhetsmedier och organisationer inom det civila samhället görs delaktiga i arbetet. Utvecklingsområden när det gäller skolans och vuxenutbildningens arbete med medie- och informationskunnighet Skolans och vuxenutbildningens bidrag till medie- och informationskunnighet bör enligt kommittén stärkas. Det kan ske genom att undervisningen när det gäller digitala medier utvecklas och att en förstärkt kompetensutveckling för lärare och personal inom skolbiblioteken genomförs. Även skolbiblioteken som en pedagogisk resurs i skolans undervisning för medie- och informationskunnighet bör stärkas och tillgången till biblioteksservice inom vuxenutbildningen utökas. Kunskapsutveckling och effektutvärdering av insatser Utifrån kommitténs kartläggning av metoder och material för medie- och informationskunnighet och stärkt motståndskraft framgår det att ett arbete för att stärka kunskapen om desinformation, propaganda och näthat behöver genomföras. Fler målgrupper behöver nås och människor ska kunna ta del av insatser oavsett var man bor. Dessutom behöver materialet vara tillgänglighetsanpassat och tillgängligt på olika språk. Det är också viktigt att de olika metoder för medie- och informationskunnighet och stärkt motståndskraft som används av olika aktörer och mot olika målgrupper studeras och utvärderas. Följeforskning och effektutvärdering bör också planeras och ges finansiering när nya insatser påbörjas. Det kan vidare finnas ett värde i att innovativa metoder används, i synnerhet när det handlar om att nå ut till nya målgrupper. Därutöver bör forskningen om desinformation, propaganda och näthat liksom erfarenheter från arbete för stärkt medie- och informationskunnighet och andra motståndsstärkande insatser samlas och göras tillgängliga, t.ex. genom den kunskapsplattform som utvecklar på uppdrag av regeringen. Slutligen bör kartläggningar av de insatser som genomförs med medie- och informationskunnighet och stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat göras regelbundet. Arbete med att motverka näthat mot förtroendevalda och andra utsatta grupper För att förtroendevalda ska kunna fullgöra sina uppdrag under trygga och säkra former är de insatser som görs av kommuner och regioner av stor betydelse. Det finns mycket som tyder på att arbetet med att förebygga och motverka hot och hat har stärkts , men fortfarande kvarstår problem. Det gäller bl.a. bristande kunskap bland förtroendevalda om vad som är brottsligt, oklar ansvarsfördelning och bristande samverkan. Det stöd som utsatta förtroendevalda kan ta del av skiljer sig alltjämt mellan olika kommuner och olika politiska partier. Det finns därför enligt kommittén ett behov av ett fortsatt förebyggande och stödjande arbete i kommuner och regioner. Stöd bör ges för att höja kunskapen bland förtroendevalda, men också för att kommuner och regioner ska kunna få förutsättningar att bedriva ett operativt arbete. Särskilda insatser kan behöva göras för att motverka det hat och hot som förtroendevalda kvinnor och förtroendevalda med utländsk bakgrund utsätts för. Det kan även finnas skäl att överväga huruvida kommunerna och regionernas arbetsmiljöansvar för förtroendevalda bör förtydligas. Stöd till andra utsatta grupper Flera yrkesgrupper utsätts för ett omfattande näthat. Det gäller i synnerhet journalister och opinionsbildare, men även exempelvis kulturarbetare, forskare, personer som arbetar inom rättsväsendet, vissa myndigheter och liksom företrädare för det civila samhället är drabbade. En stor del av de som är verksamma som journalister eller kulturarbetare arbetar som egenföretagare eller frilansare och har därför sämre förutsättningar att skapa sig en trygg och säker arbetsmiljö än vad personer som har en anställning vid en myndighet eller ett större företag har. Ansvarsförhållandena är ofta otydliga mellan uppdragsgivare och uppdragstagare. Många journalister och kulturarbetare kan dessutom bli ekonomiskt drabbade om hatet och hotet leder till att de inte kan fortsätta sin verksamhet. Personer som utsätts för näthat i sin yrkesutövning ska trots detta kunna verka under trygga och säkra former. Berörda arbetsgivare, fackförbund och intresseorganisationer som företräder dessa yrkesgrupper bör genomföra stödjande insatser såsom kompetensutveckling och rådgivning. Ytterligare kunskap kan behövas för att klargöra omfattningen av hat och hot mot utsatta yrkesgrupper. Insatser som bedrivs av olika civilsamhällsorganisationer är också av stor betydelse för enskilda som utsätts för hat, hot eller trakasserier över nätet. Rättsväsendets åtgärder mot näthat Förtroendevalda, journalister och andra opinionsbildare som kommittén varit i kontakt med ger uttryck för en känsla av att det är för enkelt att komma undan med kränkningar som sker via internet. Det är mycket få som anmäler hat och hot till polisen eftersom de inte tror att en anmälan skulle leda till något. Dessutom anses det straffrättsliga skyddet vara för svagt och straffvärdet för lågt. Det finns också en del som pekar på att det juridiska systemet, i form av utredning och åtal av brott som begås online, ligger långt efter det som gäller utanför internet och att resursknapphet, brist på kunskap och samordning försvårar utredningarna. Mot bakgrund av näthatets omfattning, liksom dess utmaning mot demokratins funktionssätt, måste det vara en fråga som rättsväsendet prioriterar. Det är viktigt att fortsatta åtgärder vidtas för att motverka förekomsten av näthat. Enligt kommitténs bedömning kan också en översyn behöva göras för att identifiera vilka delar av rättskedjan som behöver utvecklas och effektiviseras. Det är av betydelse för samhällets motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat att tilliten mellan människor liksom tilliten till samhällsinstitutionerna hålls stark. Om människor saknar tillit till varandra, till fakta och till det offentliga blir det svårt att föra meningsfulla demokratiska samtal. En utmaning när det kommer till tilliten till myndigheterna är dock att deras informationsarbete utmanas av bl.a. det allt snabbare och mer splittrade informationsflödet. Nya informationskanaler har uppkommit och olika påverkansoperationer har blivit mer kraftfulla.