sou · H8B373d2 · 2020-11-30 00:00:00 — har regeringens uppdrag att ta fram underlag för beslut att inrätta nationalparker19 och leder därför projekten för att bilda nya nationalparker. Projekten genomförs tillsammans med berörd länsstyrelse och i samverkan med centrala aktörer som be- 153 § 15 p. förordning (2012:989) med instruktion för . 16Naturvårdsverket, 2008. Nationalparksplan för – långsiktig plan. 17Naturvårdsverket, 2015. Nationalparksplan för - genomförande 2015–2020. 18Två nya nationalparker har bildats och fyra befintliga nationalparker har utvidgats sedan planen fastställdes . 193 § Förordning (2012:989) med instruktion för . Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer rörda kommuner, samebyar och . Även andra aktörer ges under bildandeprojekten möjlighet att vara delaktiga genom att till exempel lämna förslag och ge synpunkter på utkast till utformning av . Nationalparksprojekten inkluderar flera tidkrävande arbetsmoment som till exempel markköp, arbete med lokal delaktighet och projek- tering och anläggning av nationalparksentréer och andra anläggningar och leder för besökare. Nationalparker med ett brett lokalt stöd och högklassiga besökaranläggningar tar relativt att etablera. Nationalparksprocesserna för de tre senast etablerade nya national- parkerna har tagit mellan fem och att genomföra. Förvaltning av befintliga nationalparker nationalparker förvaltas av . Undantag från denna huvudregel är nationalparkerna i världsarvet Laponia samt national- som förvaltas av en ideell förening respektive en stiftelse.20 Flera nationalparker har särskilda förvaltningsråd. Rådet är ett sätt att arbeta med lokal delaktighet och förankring. Syftet med ett skötselråd är att skapa ett forum för dialog, diskussion och person- liga möten i frågor som rör en nationalpark. Ett skötselråd kan bestå av personer med lokal kunskap om området som till exempel tidigare markägare, representanter från organisationer, föreningar och andra grupper som på olika sätt berörs av . Förvaltningskostnaderna inkluderar skötsel och underhåll av entréer och anläggningar för friluftslivet samt skötsel av hävdberoende natur- typer. Förvaltningen av nationalparker finansieras i huvudsak av anslag 1:3 –åtgärder för värdefull natur. Länsstyrelserna erhåller i normalfallet inga särskilda öronmärkta medel för förvaltningen av nationalparker utan får ett sammanhållet anslag som finansierar förvaltning av både naturreservat och nationalparker. Förvaltningskostnaderna för en nationalpark beräknas i normalfallet till cirka 1–. 203 § nationalparksförordningen (1987:938) och Laponiaförordningen (2011:840). Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer Ett gemensamt varumärke, unikt för nationalparker, ger möj- ligheten att kommunicera det gemensamma budskapet på ett effek- tivt sätt. När allt som görs i nationalparker förmedlar samma sak blir nationalparker ett tydligt, enhetligt och trovärdigt varumärke. För att främja friluftsliv och attrahera fler besökare till nationalparker förmedlas kunskap, information och service till naturen. Det förstärker hela upplevelsen genom att förstärka, tydliggöra och kommunicera nationalparkerna som idé och attraktion. Detta arbete sker inom ramen för varumärket nationalparker och består bland annat av: –Gemensam webbplats: . –Aktörsutbildningar och samarbetsavtal. –Visuell identitet. Tillgänglighet är en viktig aspekt både vad gäller information, natur- vägledning och anläggningar i . En viktig del i arbetet med tillgänglighet är att anlägga nationalparksentréer som är platser dit besökaren lätt kan hitta och ha som utgångspunkt för sitt besök. För många besökare till våra nationalparker blir entréplatsen och vägen dit den enda upplevelsen av området. För andra är entréplatsen det ställe där hen får en första presentation av området. Det är därför viktigt att entréplatsen skapar goda förutsättningar för besökare för att lyckas förmedla upplevelser av det som är national parkens unika karaktär. Den visuella identiteten införs successivt i landets nationalparker. När den identiteten införts i en nationalpark placeras en ”guldkrona” i varje nationalpark. Guldkronan bidrar på så sätt till känslan och vetskapen om att nationalparkerna är den finaste naturen. Som en del i arbetet med varumärket nationalparker och som ett led i arbetet med att skyddade områden ska vara en resurs för friluftslivet och naturturism kan aktörer som bedriver verksam- het i en nationalpark efter genomgången utbildningen ges rätten att Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer nyttja logotypen för samarbete med en viss nationalpark. har åtta nationalparker haft flera utbildningar, vilket resulterat 2019 har totalt 63 aktörer tecknat avtal för att nyttja logotypen. Syftet med aktörsutbildningar och möjligheten för aktörer att nyttja logotypen för samarbete med en viss nationalpark är att öka antalet aktörer som finns i eller i anslutning till nationalparkerna och verkar i linje med varumärkesstrategin för national- parker. Detta bidrar till ökade besöksantal och det i sin tur till ökad kunskap om naturen och förståelsen för betydelsen av naturvård hos allmänheten. Fler nationalparker bör kunna bildas inom statens nuvarande markinnehav I den långsiktiga nationalparksplanen finns Naturvårds- verkets förslag till nya och utvidgade nationalparker i . Tretton områden föreslås som nya nationalparker och för sju befintliga nationalparker föreslås utvidgningar. Den långsiktiga nationalparks- planen kompletteras med en separat genomförandeplan som anger vilka områden som prioriterar . Sedan den långsiktiga nationalparksplanen beslutades har kunskapsläget om områden som är lämpliga som nationalpark höjts avsevärt. Frågor kopplade till betydelsen av nationalparker för natur- turism och friluftsliv har också blivit mer aktuella. Ett arbete med att uppdatera den långsiktiga nationalparksplanen är därför inplanerad att starta . Inom ramen för den långsiktiga nationalparksplanen bör utredas vilka befintliga naturreservat som är i direkt statlig ägo, det vill säga ägs av eller som skulle vara lämpliga för nationalparksbildning i syfte att bidra till lokal och regio- nal utveckling. Arbetet med att utveckla varumärket national- parker kan därigenom komma att utnyttjas på bättre sätt om fler områden med skyddad natur ingår. Det bedöms finnas god potential att utnyttja statens marker på bästa sätt för att gynna lokalsam- hällena genom att skapa attraktionskraft till redan skyddad natur som finns där. Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer 10.5.3Flexibla föreskrifter för nationalparker och naturreservat I omfattas av land- och sötvattenarealen av naturreservat och nationalpark. Utredningen har kommit till slutsat- sen att dessa investeringar förutom att bevara höga naturvärden bör utnyttjas på bästa sätt för att främja en sådan växande bioekonomi och landsbygdsutveckling som är förenliga med syftet med skyddet. Vid sidan av de förslag som läggs avseende uppdrag till Naturvårds- verket att gynna etablering av verksamheter som kan gynna en växande besöksnäring, inte minst i glesbygd, finns skäl att se över det regelverk som omgärdar nationalparker och naturreservat. Vissa delar av dessa skyddsformer låter sig inte, trots att det kan saknas bärande naturvårdsskäl, förenas med anläggningar för naturturism. bör därför ges i uppdrag att även utreda om 7 kap. 2–5 §§ kan inkludera naturturism som ett kom- pletterande sekundärt syfte för nationalparker och naturreservat. Dessutom bör 7 kap. 7 § andra stycket och 5 § national- parksförordningen ses över för att utreda om etableringar av anlägg- ningar för naturturism kan utgöra ett särskilt skäl för dispens från naturreservats- och nationalparksföreskrifterna. Sådana etableringar bör dock endast kunna tillåtas i de fall de inte strider mot bevarande- syftet med skyddet. Utredningens slutsats är att skyddad natur inte ska stå i vägen för ett hållbart entreprenörskap som verkar i det landskap som staten lagt stora resurser på att bevara. Så länge natur- eller kulturvärdena inte riskeras finns det stora möjligheter för en framväxande bransch att möjliggöra för ännu fler än att nyttja de kulturella eko- systemtjänster som skyddad natur bidrar med. För en levande lands- bygd är det viktigt att det skapas nya arbetstillfällen i närheten där folk väljer att bo och verka. Om naturreservat och nationalparker kan ses som en resurs för orten kan acceptansen för områdesskydd och naturvårdsarbetet även komma att förbättras. Samhällsekono- miskt bedöms det sammantaget finnas stora fördelar med att moder- nisera regelverken kring naturreservat och nationalparker för att dessa i större utsträckning ska kunna vara till för människan. Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer 10.5.4Åtgärder för att gynna hållbar naturturism i nationalparker och naturreservat Skogsnäringens andel av bioekonomin är helt dominerande vad gäller förädlings- och exportvärde. Vad gäller sysselsättning har dock effektivisering, mekanisering och rationalisering inom både skogs- bruket och skogsindustrins medfört att näringens betydelse som arbetsgivare minskat i betydelse . Den svenska turistnäringen har å andra sidan sett en kraftig ökning, både i antalet sysselsatta och i omsättning . Nio av tio utländska turister ser den svenska naturen som en del av sin reseanledning. Även trenden för den inhemska turismen bör, mot bakgrund av den pågående debatten om hållbart resande, alltmer komma att ske inom och till viss del till den svenska naturen. Många skyddade områden, inklusive huvuddelen av landets 30 national- parker, ligger i landsbygdskommuner. Det finns en stor utvecklings- potential för naturturism i och i anslutning till dessa, vilket skulle kunna bidra till regional utveckling i dessa kommuner. Regeringen har beslutat att ta fram en nationell strategi för en hållbar turism och besöksnäring, dit naturturism räknas. Naturturism- företagen tillsammans med Svensk Turism har tagit initiativ till en delstrategi för svensk naturturism med särskilt fokus på områden utanför storstäderna. Definitionen av naturturism är enligt strategin ”förflyttad konsumtion i form av aktiviteter, boende, måltider och andra turismtjänster där själva naturupplevelsen är i centrum”. I begreppet ingår även kulturturism. Enligt strategin är skyddade om- råden, särskilt nationalparker, men även områden som ekoparker och biosfärområden där naturturism kan samsas med andra näringar av strategisk betydelse. Även natur utanför formellt skyddade områden har dock stor betydelse för naturturismen. Därför behöver modeller och praxis för samverkan med privata markägare utvecklas vidare så att markägaren får del av turismens intäkter, antingen direkt via arren- den och gemensamma affärsupplägg eller indirekt via ökad konsum- tion på resmålet. Enligt strategin är detta centralt för naturturismens framtid. Naturturism är särskilt väl lämpad för småskalig verksamhet på landsbygden och kan även för den enskilde företagaren kombineras med annan näringsverksamhet. Verksamheten utvecklas extra snabbt kring turistiska noder som större skidorter, nationalparker och andra Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer Även om en privat markägare inte själv utvecklar naturturismen, förbättrar en organiserad naturturism markägarens möjligheter till kommunikation med en tydligt utpekad operatör och kan i dialog med denna påverka verksamhetens plats och inriktning. är ansvarig myndighet för friluftsmål och är ansvarig myndighet för turismfrågor. Det sak- nas dock ett tydligt ansvar för frågor kopplade till naturturism, särskilt i skyddade områden. De satsningar på friluftslivet som görs i skyddade områden är viktiga för och kan användas av naturturism- företagare. Samverkan mellan , och företrädare för naturturismföretag behöver stärkas. På så sätt kan naturturismens behov tydligare kunna inkluderas i Naturvårdsver- kets arbete med skyddade områden. Omlands- och destinations- arbete kring ett skyddat område och en utvecklad besökarinfrastruk- tur inom det skyddade området bidrar tillsammans till naturturism, friluftsliv och lokal och regional utveckling. Här är bland annat kom- munerna viktiga aktörer som i planarbetet kan möjliggöra för anlägg- ningar i anslutning till skyddade områden. I de flesta fallen kan an- läggningar för naturturism etableras i direkt anslutning till skyddade områden som nationalparker, och behöver då inte etableras i områ- det. Men för varje område och varje etablering behöver berörda aktörer samverka och det finns ingen tydlig ansvarig för detta, och bara något enstaka exempel på när det har gjorts. Behovet av och möjligheten till så kallade omlandsprojekt där förutsättningarna för naturturism och företagsamhet kring ett skyddat område analyseras och åtgärder för att stärka möjligheterna bör utredas vidare. I detta arbetet bör bland annat erfarenheterna från Fulufjället21 användas. När statens medel används för en avsättning till naturvård bör även den potential till naturturism dessa områden kan ge utnyttjas. Mar- ken i en nationalpark ägs alltid av staten och särskilt i dessa bör där- för möjligheterna till naturturism beaktas. På så sätt kan flera syften uppnås med skyddet. Utöver skydd av biologisk mångfald och posi- tiva effekter på friluftslivet kan skyddade områden också bli en lång- siktig investering för landsbygdsföretag. 21Gränsöverskridande besöksförvaltning för nationalparker bedrevs som ett samarbets- projekt mellan nationalparksförvaltningarna för i och 2016–2018. Målet var att skapa en gemensam besöksstrategi för att öka tillgängligheten till gränsregionens natur- och kulturarv. Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer Naturturismföretag har möjlighet att nyttja skyddade områden, främst naturreservat och nationalparker, i sin verksamhet genom att exempelvis anordna vandringar, naturguidningar och vilt- skådning. I välbesökta skyddade områden kan det finnas risk för problem och konflikter kopplat till besökare. Traditionellt har detta hanterats med föreskrifter mot vissa aktiviteter. På grund av detta finns ibland begränsningar i hur naturturismföretag kan bedriva verk- samhet inom skyddade områden. Utredningen bedömer att det vanligtvis är bättre och mer effek- tivt att hantera problem kopplat till många besökare med andra instrument än förbud. I första hand bedömer utredningen att dessa problem bör hanteras med kanalisering, information, zonering eller etablering av anläggningar och anordningar som löser problemet utan att olika aktiviteter behöver förbjudas. För att stimulera mer natur- turism och främja den näringen bör en översyn av nu gällande före- skrifter för allmänheten enligt 7 kap. 30 § i landets nationalparker och de naturreservat i respektive län som har störst potential för naturturism och besökare göras så att regelverket är ända- målsenligt och inte i onödan begränsar naturturism. bör få i uppdrag att ta fram riktlinjer för en sådan översyn. Internationellt används zonindelning, eller zonering som det också kallas i stor utsträckning. Det innebär att vissa områden i exempelvis nationalparker avsätts för högt besökstryck och en bred servicenivå, medan andra områden får ett striktare skydd. Flera av landets national- parker har en zonering, till exempel Björnlandet, och . Syftet med zoneringen i dessa nationalparker är olika och kan handla om till exempel att skapa både tysta störningsfria områden och områden för exempelvis skoteråkning. När det gäller zonering för att hantera stort besökstryck från besökare och utveck- ling av naturturism i områdena finns det stor utvecklingspotential. För att landets nationalparker ska kunna nyttjas, både av allmän- hetens friluftsliv, organisationer och naturturismföretagare behövs en infrastruktur av anläggningar och anordningar. I mindre områden där besöken oftast är dagsbesök är behovet stort av till exempel rast- och grillplatser. I större områden som med fördel besöks är behovet stort av stugor, både för möjligheten att rasta men också för övernattning. Det behövs stugor, både som är öppna för alla men även sådana som går att boka i förväg. Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer kommer många besökare till skyddade områden med husbil, en trend som stadigt ökar. Detta innebär ofta en konflikt då det i normalfallet inte finns några särskilt iordningställda platser för hus- bilar. vore det positivt om möjligheten till övernattning i husbil kunde erbjudas i eller i anslutning till vissa nationalparker och naturreservat. Detta skulle dock kräva iordningställande av uppställ- ningsplatser och behov av viss service. Detta skulle kunna iordning- ställas av förvaltaren, men med fördel skötas av lokala entreprenörer. På samma sätt saknas möjlighet att övernatta i tält i flera national- parker, något som bör kunna erbjudas, antingen i direkt anslutning till eller genom att det tillåts på utvalda platser i parken. För att stugor och andra anläggningar på att ändamålsenligt och förutsägbart sätt ska kunna nyttjas av organiserat friluftsliv och natur- turismföretagare behöver åtminstone vissa av dessa kunna bokas eller arrenderas i förväg. Det behövs ett system för detta. Naturvårds- verket bör kunna stå som huvudman för ett sådant gemensamt system för alla anläggningar som uppförs av staten. Utformningen bör ske i samråd med berörda länsstyrelser. En investering i sådan infrastruktur som beskrivs ovan innebär en blygsam kostnad i förhållande till den initiala kostnaden för mark- åtkomst. Sådan infrastruktur är dock en förutsättning för att natio- nalparker och större naturreservat ska kunna locka fler besökare och därmed komma till större nytta för lokalsamhället. Att staten på så sätt gör en handfast satsning på utveckling av det lokala näringslivet ligger helt i linje med det som bör ingå i en övergripande bioeko- nomisk strategi – att varje yta ska användas på bästa sätt och med hög kvalitet. Satsningar i anläggningar i skyddad natur som ligger inom renskötselområdet bör självklart ske i nära samråd med berörd sameby. Amerikanska studier visar att för varje investerad dollar erhåller den lokala ekonomin tillbaka.22 I nationalparker gjordes 2,78 miljoner besök under 2019.23 En finsk studie visar att det gjordes cirka 3,22 miljoner besök i national- parker, vilket innebär en ökning jämfört med före- gående år. Dessa nationalparksbesökare beräknades ha ökat konsum- tionen i närområdena och spenderande därmed totalt 22Pressmeddelande från : . 23Naturvårdsverket, Återrapportering av skydd och åtgärder för värdefull natur 2017–2019, rapport 6920/2020. Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer I genomsnitt beräknades besökarnas utgifter i och vid nationalparkerna vara mer än tio gånger större än de inve- steringar i anläggningar och anordningar som gjorts i och dess närområde.24 I nationalparker i attraktiva turistområden är effektiviteten än högre. har ett uppdrag att redo- visa vad satsningarna på skydd av och åtgärder för värdefull natur har inneburit för landsbygdsutveckling, sysselsättning och naturturism. ska även redovisa arbetet med öppna data om skydd av och åtgärder för värdefull natur och hur det underlättar för landsbygdsutveckling och naturturism. Uppdraget ska redovisas till regeringen senast den 30 mars 2021.25 Utredningen föreslår därför att som huvudman genomför ett samlat projekt för att gynna naturturism i skyddad natur. Följande åtgärder kan ingå i arbetet. –i samverkan med och företrädare för naturturism- företagen analysera hinder och möjligheter för hållbar naturturism och ge förslag på hur kan denna verksamhet kan främjas i skyddade områden, –genomföra en analys och kartläggning av vilka hinder som natur- turismföretagare upplever för att kunna bedriva naturturism i och i anslutning till skyddade områden, –se över vägledningar för utformning av gränser, reservatsföreskrif- ter och skötselplaner så att naturturism främjas utan att syftet med områdesskyddet äventyras, –ta fram en uppdaterad vägledning för utformning av föreskrifter enligt 7 kap. 30 § i naturreservat så att de inte är onödigt inskränkande mot allmänheten, och med huvudsakligt fokus på att möjliggöra att naturreservaten kan nyttjas av frilufts- livet och organiserad verksamhet, inkl. naturturism. –ta fram en utvecklad vägledning för hur zonering och kanalisering skulle kunna användas för att ge större möjligheter för att ut- veckla naturturism i skyddade områden. 24Pressmeddelande från finska Forststyrelsen : . 25Regleringsbrev för avseende . M2019/01283/Nm. Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer –tillsammans med berörda länsstyrelser göra en översyn av avgräns- ningar, föreskrifter och skötselplaner för befintliga nationalpar- ker och naturreservat med hög potential för naturturism i syfte att främja hållbar naturturism, –se över hur befintliga anläggningar i naturreservat och national- parker kan göra största möjliga nytta för både allmänheten och naturturismföretagare, –etablera nya anläggningar som öppna dagstugor och stugor med övernattningsmöjligheter i nationalparker och vissa större natur- reservat, –ta fram ett system för hur anläggningar som öppna dagstugor och stugor med övernattningsmöjligheter ska kunna bokas eller arren- deras och en modell för prissättning, –tillsammans med berörda länsstyrelser se över möjligheterna att etablera uppställningsplatser för husbilar i eller i anslutning till nationalparkerna och de mest välbesökta naturreservaten, –se över föreskrifterna för landets nationalparker för att ge större möjligheter till tältning, 10.5.5Undanröj hinder för etablering av nya nationalparker i renskötselområdet Av 28 b § jaktförordningen följer att renskötares rätt, att med stöd av 28 § jaktförordningen döda rovdjur för att skydda ren vid rov- djursangrepp eller när det finns skälig anledning att befara ett sådant angrepp, inte gäller i nationalpark. Undantaget i 28 b § jaktförordningen innebär bland annat att 28 § och 28 a § inte gäller områden som är utpekade som riksintresse för rennäringen om de ligger inom en nationalpark. uppfattning är att bildandet av nationalpark därmed försvårar ren- skötseln i området. Detta gäller särskilt om omfattar renskötselns åretruntmarker, där kalvning äger rum. Att en renskötare inte får skydda sina renar från rovdjursangrepp med stöd av 28 § jaktförordningen påverkar både samebyarnas en- skilda intresse av att kunna bedriva en ekonomiskt bärkraftig ren- skötsel och det allmänna intresset av att främja samers möjlighet att Nya och utvecklade skydds- och ersättningsformer behålla och utveckla sin kultur och renskötseln som en del av denna. Utredningen bedömer att möjligheten att använda 28 § och 28 a § trots den relativt begränsade användningen är viktig för renskötseln och även har stor principiell betydelse. I arbetet med att bilda en nationalpark i området Vålådalen- Sylarna-Helags i krävde de berörda samebyarna att möjligheten till skyddsjakt med stöd av 28 § jaktförordningen skulle finnas kvar i en framtida nationalpark. Det är rimligt att tro att samma krav kommer att komma från berörda samebyar i framtida försök att bilda nationalparker i renskötselområdet. Eftersom det i praktiken är mycket svårt för att gå vidare med national- parksprocessen när någon sameby eller kommun motsätter sig det är det utredningens bedömning att det kommer vara mycket svårt att bilda nya nationalparker i renskötselområdet så länge inte 28 § jakt- förordningen ändras. Utredningen gör bedömningen att en ändring av 28 b § jaktför- ordningen så att 28 § jaktförordningen skulle gälla för att skydda ren i nationalpark förbättrar förutsättningarna för att bedriva renskötsel i befintliga nationalparker. Dessutom förbättras förutsättningarna att etablera nya nationalparker och utvidga befintliga nationalparker i renskötselområdet.