sou · H8B373 · 2020-11-30 00:00:00 — Enskilda som behåller ägandet av marken men drabbas av vad som i anges som en betydelsefull olägenhet till följd av ett beslut om naturskyddsområde, skydd av naturtyp eller ett artskyddsområde har rätt till full ersättning av staten för denna olägenhet. Inte heller sådan engångsersättning är skattepliktig.168 I de fall en överenskommelse inte kan nås mellan staten och mark- ägaren fastställs ersättningen av . 16329–30 §§ naturvårdslagen. 164Naturvårdsförordning (/160). 16547 § naturvårdslagen. 16652 § naturvårdslagen. 1672 kap. 48 § 4 p. inkomstskattelagen (30.12.1992/1535). 1684 kap. 80 § 7 p. inkomstskattelagen (30.12.1992/1535). ränta på ersättningen från den dag ansökan om fastställelse av ersätt- ning inkommit till . För ett artskyddsområde kan en temporär ersättning bestämmas av högst om det inte går att fastställa att den betydelsefulla olägen- heten kommer vara permanent. Efter den inledande perioden ska där- efter den slutliga ersättningen bestämmas.169 NTM-centralen kan bestämma att en ersättning större än ska periodiseras genom utbetalning i högst fyra årliga poster. I så fall ska ränta utgå till slutbetalning.170 Frivilligt skydd av skog genom handlingsprogrammet METSO 2008 beslutade regeringen i , efter en längre tids försöks- och utvecklingsarbete, att inleda ett handlingsprogram för bevarande av den biologiska mångfalden i södra , det så kallade METSO- programmet. 2014 beslutade regeringen att fortsätta med program- met . Den ledande principen i programmet är att det är helt frivilligt för markägaren men att staten betalar ersättning till markägaren för de åtgärder som man kommer överens om. Det långsiktiga målet med programmet är att utveckla nätverket av skyddade områden i de södra delarna av , att förbättra naturvården i produktionsskogarna, att ta fram ett bättre och mer omfattande faktaunderlag om natur- värden och skydd av skog samt att förbättra samarbetet mellan skogs- och miljömyndigheterna och andra centrala aktörer i skogen. I det ursprungliga programmet som startade ingick 14 olika åtgärder och programmet fortsätter i huvudsak enligt de riktlinjer som då togs fram. Förutom inrättande av naturskyddsområden om- fattar åtgärderna bland annat utveckling av naturvården i produk- tionsskogar och satsningar på olika typer av samarbetsnätverk. Det långsiktiga kvantitativa målet är att skydda ytterligare produktiv skog , jämfört med utgångsläget (målår var ursprungligen 2020). Cirka två tredjedelar av målet är nått. I prak- tiken kommer en stor del av denna areal att skyddas permanent, an- tingen genom försäljning av skogsmark till staten som inrättar natur- 16953 § naturvårdslagen. 17054 § naturvårdslagen och 9 § naturskyddsförordningen. reservat eller genom inrättande av privat ägda naturskyddsområden, då ekonomisk kompensation betalas till markägaren. IMETSO-programmet prioriteras tio olika typer av skogsmiljöer som är värdefulla för den biologiska mångfalden, till exempel lundar (särskilt bördiga skogar), skogar i närheten av vattendrag inklusive lövsumpskogar, skogar med riklig förekomst av död ved i olika ned- brytningsstadier, skogbevuxna berg, stup och blockfält samt solexpo- nerade miljöer. Förutom inrättandet av permanenta naturskyddsområden kan staten inom METSO-programmet ingå tidsbundna avtal med mark- ägaren enligt lagen om finansiering av hållbart skogsbruk, vanligen för en tioårsperiod. Processen administreras då av skogs- central och markägaren erhåller ekonomisk kompensation för de områden som undantas från skogsbruk. Ofta är dessa områden i be- hov av någon form av skötsel, som till exempel att avverka barrträd för att gynna lövträd. samarbetar aktivt, särskilt på regional nivå, vad gäller arbetsfördelningen mellan de båda myndigheterna. Ett av METSO-programmets syften är att aktivt främja och för- bättra dialogen och samverkan mellan olika intressegrupper och aktörer i skogen. Olika former av samarbetsnätverk som bildas bidrar till ett ökat utbyte av erfarenheter och till att ta fram nya metoder och arbetssätt för naturvård i skogen. Sedan METSO-arbetet påbörja- des har drygt tjugo samarbetsnätverk finansierats inom ramen för programmet. Under de år som METSO-programmet genomförts har omfatt- ningen av områden som skyddats varierat. I början var det en successiv ökning för att nå en topp 2014, då lite garanterades ett permanent skydd. har den årliga omfatt- ningen av områden som skyddats permanent sjunkit betydligt, vilket framför allt beror på en kraftig minskning av budgetanslagen för verksamheten. Skogsbrukets miljöhänsyn enligt skogslagen Den finska lagstiftningen innehåller regler för den miljöhänsyn som krävs vid skogsbruk. Den allmänna bestämmelsen om miljöhänsyn i skogslagen föreskriver att skogarna ska skötas och användas så att de allmänna förutsättningarna tryggas för att bevara de livsmiljöer som är viktiga för skogens biologiska mångfald.171 Dessa allmänna bestämmelser kompletteras med regler om sär- skild hänsyn till vissa livsmiljöer som är särskilt viktiga för mångfal- den och som tydligt avviker från den omkringliggande skogsnaturen. De särskilt viktiga livsmiljöer som avses är små områden eller om- råden av mindre betydelse i skogsbrukshänseende. I lagen anges och definieras bland annat bördiga små lundområden och skogsholmar som sådana särskilt viktiga livsmiljöer. Inom dessa områden råder tvingande hänsyn som förhindrar rationellt skogsbruk. I samband med inlämning av den obligatoriska avverkningsanmälan (anmälan om användning av skog) innan avverkning får vidtas, kan markägaren begära ett förhandsbesked från skogscentralen om ett område utgör en särskilt viktig livsmiljö och om de åtgärder som ska vidtas följer hänsynskraven.172 Om de hänsynskrav som gäller i dessa områden orsakar minskad skogsavkastning som inte är att betrakta som ringa för markägaren får Skogscentralen bevilja undantagslov. Det finns en fastställd gräns om vad som ska betraktas som ringa minskning av skogsavkastningen; ekonomiskt bortfall på av värdet på det mark- nadsdugliga trädbeståndet, eller . Ett undan- tagslov innebär att skogen får skötas och användas på ett sådant sätt att bortfallet total sett blir ringa för den berörda personen. Som alter- nativ till undantagslov kan miljöstöd eller annat statligt stöd ersätta markägaren i motsvarande utsträckning.173 Ödemarksområden och strövområden har inte ett primärt miljö- skyddssyfte och ingår inte i det som formellt kan kallas naturskydds- områden i , men påverkar möjligheten till skogsbruk. Detta hindrar inte att dessa områden ingår i bidrag till Natura 2000 nätverket. Ödemarksområdena har inrättats i nordligaste med stöd av ödemarkslagen. Målsättningen är att bevara dessa om- rådens ödemarkskaraktär, trygga den samiska kulturen och natur- 17110 § skogslagen (12.12.1996/1093). 17210–11 §§ och 14, 15 §§ skogslagen. 17311 § skogslagen. näringarna samt att utveckla ett mångsidigt nyttjande av naturen och förutsättningarna för detta. Det finns 12 ödemarksområden i , och deras sammanlagda areal är . I dessa områden är det förbjudet att bland annat bygga vägar och idka gruv- drift utan särskilt tillstånd. I en del av områdena är avverkning helt förbjudet och i en del tillåts skogsbruk i begränsad omfattning. I finns även fem statliga strövområden som omfattar cirka , vilka inrättats med stöd av lagen om friluftsliv. är mångsidiga områden som är avsedda för friluftsliv och övrig rekreation i naturen. I strövområdena bedrivs skogsbruk i begränsad omfattning, med hänsyn till naturvärdena och rekreations- behoven. Strategi för naturskydd i skogen Formellt skydd av natur genom nationalparker och naturreservat är en viktig del av de åtgärder som syftar till att bevara biologisk mång- fald i . Skydd av särskilt utpekade naturtyper, en skyddsform som gäller mindre områden av speciellt värdefulla naturtyper, bidrar också till det övergripande skyddet av biologisk mångfald i . Förutom genomförandet av områdesskydd enligt lagen om naturens mång- fald, som huvudsakligen är en uppgift för miljömyndigheterna, har även övriga sektorer, som till exempel jordbruk och skogsbruk samt fiske ett ansvar för bevarandet av biologisk mångfald. Inom skogs- bruket är olika certifieringssystem viktiga medel att förverkliga bevarandet av biologisk mångfald i . beslutade om en handlingsplan för bio- logisk mångfald; Natur for live – Norsk handlingsplan for naturmang- foldt.174 Den norska regeringen ska enligt handlingsplanen fortsätta det långsiktiga arbetet med skogsskydd, främst genom skydd av offentligt ägda skogar och genom frivilligt skydd av privatägda skogar. Regeringen ska, i samarbete med miljömyndigheterna och skogsägar- organisationerna ta fram rutiner så att viktiga skogsområden snabbt kan bedömas för frivilligt skydd när naturvärdena hotas. St. 14 (2015-2016). till exempel gälla fastigheter med en stor andel nyckelbiotoper och större sammanhängande naturskogsområden. Av handlingsplanen för biologisk mångfald framgår att målet för skydd av skog ska vara av skogsarealen. Det finns till exempel ett särskilt behov av att utöka arealen skyddade områden i de större sammanhängande låglandskogarna på Østlandet. Gräns- justeringar av befintliga skyddade områden kan också bli aktuella bland annat för att förbättra konnektiviteten mellan områden. Det finns även en rikstäckande plan för upprättande av nationalparker som inkluderar 40 nya nationalparker och utvidgningar av 14 existe- rande nationalparker. Ansvar för förvaltningen av större skyddade områden, inklusive nationalparker, ligger i på regional och lokal nivå. Regeringen kommer enligt handlingsplanen i huvudsak att genom- föra det fortsatta skyddet av skog på privat mark genom frivilligt skydd. Naturtyper i skog som är särskilt viktiga för hotade arter kommer att ägnas extra uppmärksamhet. Exempel på sådana natur- typer är bördig ädellövskog, gammal mager ädellövskog, gammal barr- skog och gammal lövskog. I arbetar man med begreppet röd- listade naturtyper. Totalt 22 naturtyper i skog är rödlistade i , varav åtta klassificeras som hotade, däribland kustgranskogar, kalk- rika bokskogar och tempererade kusttallskogar. Utvärdering av det skogliga naturskyddet i Norsk institutt for naturforskning () publicerade 2017 en ut- värdering av skogsskyddet i Norge175. I rapporten utvärderas hur det norska skogsskyddet täcker in skogens naturvariation (representati- vitet), skydd av stora sammanhängande skogsområden samt viktiga naturtyper och livsmiljöer för arter. Enligt utvärderingen hade knappt hälften av det kvantitativa målet om att av skogsarealen ska vara skyddad, uppnåtts. An- delen skyddad skog varierar mellan fylkena, med mellan 1,4–8,3 pro- cent, där den lägre andelen finns i södra delen av landet. Vidare är andelen skyddad produktiv skogsmark, högproduktiv skog, skog i låglandet och i sydliga vegetationszoner underrepresenterade bland 175Framstad, E., m.fl., Evaluering av norsk skogvern i 2016. Dekning av mål for skogvernet og behov for supplerende vern, , Rapport 1352, 2017. de skogar som är skyddade. Den skyddade skogen består i huvudsak av skog på impediment eller av skog med låg bonitet. Andelen av gran-, tall- och lövdominerad skog i de skyddade områdena är någor- lunda lik fördelningen för all skogsareal. En betydande del av löv- skogen på improduktiv mark utgörs av fjällbjörkskog. Död ved utgör ett viktigt substrat for många skogslevande arter inom artrika grupper som svampar och insekter och är därför av stor betydelse för den bio- logiska mångfalden. Skogen i de skyddade områdena har i genomsnitt mer död ved per hektar än genomsnittet för all skog. Utvärderingen konstaterar att större sammanhängande skyddade skogsområden och välfungerande ekologiska nätverk av skyddad skog ger de bästa möjligheterna för att säkerställa skogarternas överlevnad och robusta ekologiska processer. Av den skyddade skogen är 75 pro- cent av områdena små och utan kärnareal. Med kärnareal avses den del av ett skyddat område som ligger längre än från ett skyddat områdes ytterkant. I de skyddade områdena finns av antalet kända före- komster och av den kända arealen av särskild skyddsvärda skogstyper. av de skogslevande arterna av särskilt stort nationellt bevarandeintresse i har en eller flera kända förekoms- ter i något skyddat skogsområde. För både särskilt skyddsvärda natur- typer och för arter där har ett särskilt bevarandeintresse sak- nas dock ett representativt dataunderlag varför det är osäkert hur väl sådana skyddsvärda naturtyper och arter täcks in av det skogliga natur- skyddet i . Naturskyddsområden (Områdesvern) Områdesskydd i har till syfte att bidra till bevarandet av: •variation av naturtyper och landskap, •art- och genetisk mångfald, •hotad natur och ekologiska funktionella områden för prioriterade arter, •större intakta ekosystem som också kan tillgängliggöras för fri- luftslivet, •områden med särskilda värden, •natur som kännetecknas av mänsklig användning genom tiderna (kulturlandskap) eller som har kulturhistoriska värden och som hjälper till att bevara naturvärdena, •ekologiskt och landskapsmässigt sammanhängande områden natio- nellt och internationellt, eller •referensområden för att följa utvecklingen i naturen. De former av områdesskydd som är relevanta för skydd av skog i utgörs av nationalparker, landskapsskyddsområden, naturreser- vat och biotopskyddsområden. Dessutom kan regeringen föreskriva att vissa utvalda naturtyper ska skyddas nationellt. Beslut om områdesskydd fattas av regeringen. I samband med be- slutet ska skyddsområdes syfte och geografiska utbredning bestäm- mas samt de föreskrifter som ska gälla inom området.176 Vid beredningen av ett områdesskydd föreskrivs största möjliga samarbete med bland annat markägare, innehavare av särskild rätt, berörda näringsidkare och representanter för lokalbefolkningen. Inom denna samrådskrets utpekas utövare av samisk kultur och samisk när- ing särskilt. Förfarandet med samråd gäller oavsett om det är staten eller en enskild som initierat skyddsarbetet.177 Ett förslag till områ- desskydd ska kungöras på ett lättillgängligt sätt, bland annat genom publicering i tidning som vanligtvis läses på Internet. När förslaget kungjorts kan alla åtgärder som kan skada områdets skyddsintresse förbjudas . Ansvarigt departement kan även besluta om skyddsföreskrifter som gäller i högst för ett område enligt samma förfarande.178 I ett område som omfattas av områdesskydd får ansvarig myndig- het utföra nödvändigt underhåll. I första hand ska dock myndig- heten ingå avtal med markägaren eller intresseorganisationer om de skötselåtgärder som behövs. Den ekonomiska vinst som kan komma av skötselåtgärder, till exempel genom uttag av oönskade träd eller annan vegetation, tillfaller markägaren eller annan rättighetsinnehavare.179 17633 § lov (2009-06-19-100) om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven). 17741 § naturmangfoldloven. 17842–46 §§ naturmangfoldloven. 17947 § naturmangfoldloven. Större naturområden som innehåller säregna eller representativa eko- system eller landskap och som saknar påtaglig naturpåverkan ka bevaras som en nationalpark. I nationalparker får ingen varaktig påver- kan på den naturliga miljön eller kulturarvet ske. Föreskrifterna för en nationalpark ska ha till syfte att skydda bland annat naturmiljön, djurlivet och kulturminnen. kan också ha till syfte att skydda en ostörd naturupplevelse. Det är i regel tillåtet att färdas till fots inom en nationalpark och inskränkningar i fri- luftslivet kan endas ske i begränsade områden och endast om det är nödvändigt för att upprätthålla skyddssyftena.180 Ett landskapsskyddsområde har till syfte att skydda ett natur- eller kulturlandskap som har ekologisk, kulturell eller upplevelsemässigt värde eller som är viktigt för landets identitet. Föreskrifterna för ett landskapsskyddsområde ska förhindra åtgärder som väsentligt kan förändra landskapet särprägel eller karaktär. En pågående verksam- het kan dock fortgå och utvecklas om det är förenligt med land- skapsskyddets syfte. Naturreservat utgör den striktaste skyddsformen och har till syfte att skydda hotad, sällsynt eller sårbar natur, områden som represen- terar en viss naturtyp, områden som har särskild betydelse för den biologiska mångfalden eller som har ett speciellt vetenskapligt värde. Naturreservat ska användas för de områden där en naturlig utveck- ling eftersträvas eller aktiva återställningsåtgärder behövs. I ett natur- reservat kan all verksamhet som kan försämra områdets skyddsvärde, inklusive allmänhetens tillträde förbjudas.181 18035 § naturmangfoldloven. 18137 § naturmangfoldloven. Ett biotopskyddsområde har till syfte att skydda ett område som har eller kan få särskild betydelse för en eller flera specifika arter. De föreskrifter som krävs för att freda den skyddade arten kan före- skrivas.182 Markägaren vars fastighet tas i anspråk genom områdesskydd har rätt till ersättning från staten för ekonomisk förlust när skyddet med- för försvårande av pågående markanvändning. För markanvändning som kräver tillstånd gäller rätten till ersättning endast om tillstånd har beviljats innan förslag till områdesskydd har kungjorts. Ersätt- ningen bestäms enligt expropriationslagen. Den som begär ersätt- ning för intrång ska begära det från beslut om områdesskydd. Staten ska därefter lämna ett erbjudande om ersättning. Accepteras inte erbjudandet måste markägaren ansöka om stämning till tingsrätt för fastställande av ersättning. Ersättning som utbetalas för områdesskydd är skattefri.183 I syfte att säkerställa en mångfald av naturtyper och de ekologiska processer som är kännetecknade för naturtypen samt för att skydda ekosystemets funktion, struktur och produktivitet kan regeringen184 besluta om skydd för en viss naturtyp i hela eller delar av landet. En naturtyp kan skyddas om den befinner sig i eller riskerar att hamna i ett tillstånd som bör föranleda skydd, om den utgör en vik- tig livsmiljö för en eller flera prioriterade arter, om den har sin väsent- liga utbredning i eller om den behöver skyddas till följd av en internationell förpliktelse. Frågan om skydd initieras av en myndig- het på eget initiativ eller på begäran från en organisation med intresse i saken.185 18238 § naturmangfoldloven. 1839 kap. 13 § 8 p. lov (1999-03-26-14) om skatt av formue og inntekt (skatteloven). 184Beslut fattas av ”Kongen i statsråd”, vilket innebär att hela regeringen och monarken fattar beslutet om en kunglig resolution. 18552–53 §§ naturmangfoldloven. Skogsbruksåtgärder som påverkar en utvald naturtyp och som inte kräver tillstånd ska anmälas till kommunen innan åtgärden genom- förs. Kommunen måste godkänna åtgärden och meddela de försik- tighetsåtgärder enligt skogsbrukslagen som måste iakttas innan åtgär- den genomförs.186 Regeringen har föreskrivit att bland annat lövträdsbevuxen ängs- mark, slåttermyrar, ihåliga ekar och kalklindskogar ska utgöra utvalda naturtyper.187 Skogsbrukets miljöhänsyn enligt skogsbrukslagen Skogsägarens naturvårdsansvar enligt skogsbrukslagen definieras en- ligt följande. Skogsägaren ska se till att alla åtgärder i skogen utförs i enlighet med lagar och förordningar. Skogsägaren ska ha en översikt över miljövärdena i sin egen skog och ta hänsyn till dem vid genomförande av alla åtgärder i skogen. Sådan hänsyn kan innebära att vissa åtgärder i skogen inte kan genomföras. Inom denna ram är skogsägaren fri att hantera skogen ut- ifrån sina egna mål.188 Ansvarigt departement får utfärda närmare föreskrifter avseende skogsägares miljövård. Ansvarigt departement kan även meddela före- skrifter om strängare restriktioner än vad lagen föreskriver för skogs- bruket inom områden med särskilda miljövärden kopplade till bland annat biologisk mångfald när skogsbruk kan medföra väsentligt skada eller nackdel för dessa värden.189 I är planering av skogsbruket en angelägenhet som hanteras genom att de skogs- och miljöresurser som finns inom kom- munen registreras i en 10-årig huvudskogsbruksplan. Det finns stats- medel att söka för markägare i syfte att stimulera upprättandet av frivilliga skogsbruksplaner för de egna brukningsenheterna. 18654 § naturmangfoldloven. 187Forskrift (2011-05-13-512) om utvalgte naturtyper etter naturmangfoldloven. 1884 § lov (2005-05-27-31) om skogbruk (skogbrukslova. 18913 § skogbrukslova. ningen av dessa medel sker enligt den huvudskogsbruksplan som kom- munen utarbetar. En skogsbruksplan ska bland annat innehålla uppgifter om areal, bonitet, volym fördelat på träslag och miljövärden inom bruknings- enheten. Kommunen kan även genomföra en registrering av skogs- och miljövärden utan samtycke från markägaren. Kommunen kan också förelägga markägare att bidra till registreringen genom att ut- arbeta en resursöversikt eller en skogsbruksplan över sin bruknings- enhet.190 En skogsfond är en tvingande avsättning av ekonomiska medel i syfte att ge skogsägarna resurser för att finansiera långsiktiga investeringar för ett hållbart skogsbruk. Skogsägaren måste sätta av medel till fas- tighetens skogsfond i samband med försäljning av skog. Skogsäga- rens avsättning till skogsfond är och högst 40 pro- cent av skogens bruttovärde. Skogsfonden är knuten till fastigheten och övergår därför till en ny ägare vid en försäljning. De medel som avsätts till en skogsfond beskattas när ett uttag görs. Uttag för återinvestering i skogen, bland annat plantering, ny- eller ombyggnation av väg, skogsbruksplan med miljöregistrering, skoglig utbildning och försäkring beskattas , vilket är väsentligt lägre än den normala skattesatsen i . Där- emot får inte skogsägaren någon ränta på de insatta medlen. Räntan tillfaller i stället staten att användas bland annat till fondens admini- stration, informationsmaterial, driftsbidrag till organisationer som främjar skoglig utveckling och upprättande av övergripande material, till exempel kartmaterial, för skogsbruksplanering.191 Frivilligt skydd av skog i – Frivillig vern har arbetet med frivilligt skydd i genomförts enligt ett koncept, som kallas för ”frivillig vern”. Redan i pilotfasen av ”frivillig vern” hade Skogeierforbund, som är 1905 § skogbrukslova och forskrift (2004-02-04-449) om tilskudd til skogbruksplanlegging med miljøregistreringer. 19115–16 §§ skogbrukslova och forskrift (2006-07-03-881) om skogfond o.a. samt 8 kap. 2 § lov (1999-03-26-14) om skatt av formue og inntekt (skatteloven). den norska motsvarigheten till de svenska skogsägarföreningarna, en viktig roll som länk mellan miljömyndigheterna och markägarna. På basis av miljömyndigheternas definition av vilka typer av områden som är prioriterade för frivilligt skydd är det Skogeierforbundet som identifierar potentiellt värdefulla områden och i samråd med mark- ägarna erbjuder områden för fortsatt värdering. Skogeierforbundet levererar med förslaget grundläggande information om området. En utvärdering av arbetet 2010 visade att systemet funge- rade; det var möjligt att skydda områden som uppfyllde naturveten- skapliga kriterier och i många fall hade det frivilliga skyddet haft en konfliktdämpande inverkan. har 370 områden skyddats genom ”frivillig vern” i . Den totala skogsareal som garanterats skydd genom denna skyddsform uppgår till , varav unge- fär hälften utgörs av produktiv skogsmark. Samarbetet mellan miljö- myndigheterna och skogsägarnas organisationer fungerar bra och det förekommer få konflikter om skydd av skog. har anslagen för skydd av skog ökat och är brist på personresurser en av de största utmaningarna i förverkligandet av skyddet i Norge.192 publicerade Norsk institutt for naturforskning () en naturvetenskaplig utvärdering av det frivilliga skyddet av skog i Norge193. Målet för utvärderingen var att se i vilken grad områdena som skyddas genom Frivillig bidrar till att uppnå centrala mål för skogsskyddet i .