sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — 1.arbetslöshetsersättning enligt lagen (202X:XX) om arbetslös- hetsförsäkring och kostnader för tillsyn av utbetalning av sådan ersätt- ning enligt lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, 2.aktivitetsstöd till den som tar del av ett arbetsmarknadspolitiskt program, under förutsättning att han eller hon uppfyller villkoren för arbetslöshetsersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring, 3.kostnader enligt lönegarantilagen (1992:497), och 4.sådana statliga ålderspensionsavgifter enligt lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift som betalas på ersättningar enligt 1–3. Förslaget behandlas i avsnitt 25.3. I paragrafen regleras vilka ersättningar och kostnader som ska finansieras av arbetsmarknadsavgifter. I punkt 1 görs en följdändring med anledning av att den lag som bestämmelsen hänvisar till har ersatts av en ny lag om arbetslöshets- försäkring. I punkt 2 görs en följdändring med anledning av att begreppet ”inkomstrelaterad ersättning” som bestämmelsen hänvisar till inte finns i den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. I övrigt görs vissa språkliga ändringar. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för arbetslöshetsersättning som har betalats ut enligt den upphävda lagen (1997:238) om arbetslöshets- försäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 26.2 och 26.3. I punkt 1 anges att lagen träder i kraft . I punkt 2 anges att äldre föreskrifter fortfarande gäller för arbets- löshetsersättning som har betalats ut enligt den upphävda . Av övergångsbestämmelserna till den nya lagen om arbetslöshetsförsäk- ring framgår att gäller så länge som en enskild har kvar ersätt- ningsdagar i en ersättningsperiod som är beslutad innan lagens ikraft- trädande. Övergångsbestämmelsen innebär att den arbetslöshetsersättning som har betalts ut med stöd av , men efter den nya lagens ikraft- trädande är finansierad av arbetsmarknadsavgifterna. 28.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Arbetsförmedlingen får behandla personuppgifter för tillhandahål- lande av information som behövs inom 1.Försäkringskassans, Centrala eller arbets- löshetskassornas verksamhet som underlag för beslut om och kon- troll av förmåner, ersättningar och andra stöd, 2.Skatteverkets verksamhet som underlag för beslut om och kon- troll av skatt, 3.Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens verksamhet som avser tillsyn och uppföljning samt utfärdande av intyg enligt 13 kap. 12 § lagen (202X:XX) om arbetslöshetsförsäkring, 4.Kronofogdemyndighetens verksamhet som underlag för be- dömning enligt 4 kap. utsökningsbalken av i vilken utsträckning en gäldenär har utmätningsbar egendom, 5.socialnämndernas verksamhet som underlag för beslut om och kontroll av ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. socialtjänstlagen (2001:453), 6.Migrationsverkets verksamhet som underlag för beslut om bistånd enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., samt 7.kompletterande aktörers verksamhet enligt uppdrag från . Arbetsförmedlingen får även behandla personuppgifter för att till- handahålla information till eller regeringen eller till någon annan för att fullgöra uppgiftslämnande i enlighet med lag eller för- ordning. Förslaget behandlas i avsnitt 25.3. I paragrafen regleras de s.k. sekundära ändamålen för behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. I första stycket 3 görs följdändringar med anledning av att den lag och paragraf som bestämmelsen hänvisar till har ersatts av en ny lag om arbetslöshetsförsäkring med nya paragrafer. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i verksamhet som avser tillsyn och uppföljning och i ärenden om utfärdande av intyg enligt den upp- hävda 48 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 26.2 och 26.3. I punkt 1 anges att lagen träder i kraft . I punkt 2 anges att äldre föreskrifter fortfarande gäller i verksam- het som avser tillsyn och uppföljning och i ärenden om utfärdande av intyg enligt . Övergångsbestämmelsen innebär att Arbetsförmedlingen får be- handla personuppgifter för tillhandahållande av information som behövs hos IAF för tillsyn och uppföljning samt utfärdande av s.k. U2-intyg enligt den upphävda . 28.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får behandla personupp- gifter, om det är nödvändigt 1.för tillsyn över arbetslöshetskassorna och uppföljning av arbetslöshetsförsäkringen enligt 89 § första stycket lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, 2.för tillsyn över handläggning av och rutiner för handläggning av sådana ärenden hos Arbetsförmedlingen som har samband med arbetslöshetsförsäkringen eller som rör återkallande av anvisningar till arbetsmarknadspolitiska program, 3.för tillsyn över handläggning av och rutiner för handläggning av sådana ärenden hos Arbetsförmedlingen och som rör åtgärder inom aktivitetsstöd, utvecklingsersättning och etabler- ingsersättning eller för uppföljning av sådana åtgärder, 4.för registrering av uppgifter enligt lagen om arbetslöshetskassor, 5.som underlag och för kontroll vid utfärdande av intyg enligt 13 kap. 12 § lagen (202X:XX) om arbetslöshetsförsäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 25.3. I paragrafen regleras de s.k. primära ändamålen för behandling av personuppgifter vid Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. I punkt 5 görs följdändringar med anledning av att den lag och paragraf som bestämmelsen hänvisar till har ersatts av en ny lag om arbetslöshetsförsäkring med nya paragrafer. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i ärenden om utfärdande av intyg enligt den upphävda 48 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsför- säkring. Förslaget behandlas i avsnitt 26.2 och 26.3. I punkt 1 anges att lagen träder i kraft . I punkt 2 anges att äldre föreskrifter fortfarande gäller i ärenden om utfärdande av intyg enligt den upphävda 48 § . Övergångsbestämmelsen innebär att IAF får behandla person- uppgifter om det är nödvändigt som underlag och för kontroll vid utfärdande av s.k. U2-intyg enligt den upphävda 48 § . 28.11Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 28 kap. 13 § Sekretess gäller i ärende enligt lagen (202X:XX) om arbetslöshets- försäkring och i ärende om medlemsavgift för arbetslös medlem enligt lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor för uppgift om en enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men om uppgiften röjs. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Förslaget behandlas i avsnitt 25.3. I paragrafen regleras den sekretess som gäller hos arbetslöshets- kassorna för uppgift om en enskilds personliga förhållanden. I första stycket görs en följdändring med anledning av att den lag som bestämmelsen hänvisar till har ersatts av en ny lag om arbetslös- hetsförsäkring. Det klargörs även att sekretessen omfattar alla ären- den enligt den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring, givet att upp- gifterna i ärendet handlar om enskilds personliga förhållanden. Förutom alla typer av ersättningsärenden omfattar sekretessen bl.a. även ärenden när arbetslöshetskassan prövar om en program- deltagare uppfyller ett inkomstvillkor i syfte att fastställa hans eller hennes nivå på aktivitetsstödet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för uppgifter i ärende om arbets- löshetsersättning enligt den upphävda lagen (1997:238) om arbetslös- hetsförsäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 26.2 och 26.3. I punkt 1 anges att lagen träder i kraft . I punkt 2 anges att äldre föreskrifter fortfarande gäller i ärenden om arbetslöshetsersättning enligt den upphävda . Övergångsbestämmelsen innebär att sekretess gäller för de ären- den om arbetslöshetsersättning som är beslutade med stöd av den upphävda , även efter lagens ikraftträdande. I enlighet med vad som anges i 2 kap. 4 § ska vad som föreskrivs i tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myn- dighet i tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i den mån handlingarna hör till där angiven verk- samhet hos organet. Verksamheten anges i förekommande fall med hänvisning till num- ret i () på den författning med stöd av vilken verksamheten har uppdragits åt organet. prövning av ärenden enligt lagen (1997:239) om arbetslös- (SFS 202X:X) och av ärenden om medlemsavgift för arbetslös medlem (SFS 1997:239) Förslaget behandlas i avsnitt 25.3. I bilagan regleras vilka övriga organ och vilken verksamhet hos organet som omfattas av offentlighets- och sekretesslagen. I bilagan görs en följdändring med anledning av att den lag som bilagan hänvisar till har ersatts av en ny lag om arbetslöshetsförsäk- ring. Det klargörs även att den verksamhet som avses är alla ärenden enligt den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. En ny arbetslöshetsförsäkring för fler, grundad på inkomster En särskild utredare ska lämna förslag till en ny effektivare arbets- löshetsförsäkring för fler, grundad på inkomster. Syftet med utred- ningen är att analysera och föreslå ett mer ändamålsenligt regelverk med ökad förutsebarhet och minskad administration, anpassat till nya förutsättningar. Utredaren ska vidare analysera och föreslå hur fler ska kunna kvalificera sig för och ansluta sig till arbetslöshets- försäkringen. Arbetslöshetsförsäkringens roll som omställnings- försäkring ska värnas. •analysera och lämna förslag till hur en arbetslöshetsförsäkring grundad på inkomster kan utformas •analysera vilka ändringar som behöver göras inom arbetslöshets- försäkringen och lämna förslag till en ny lag och förordning om arbetslöshetsförsäkring •analysera och lämna förslag till hur villkoren i arbetslöshetsförsäk- ringen kan utformas så att fler kvalificerar sig för arbetslöshets- ersättning. En utgångspunkt är att förslagen inte får leda till lägre sökintensitet, ökad risk för begränsat arbetsutbud eller negativa effekter på arbets- löshetsperiodens längd. Förslagen ska vara budgetneutrala. Uppdraget ska redovisas . Behovet av översyn av arbetslöshetsförsäkringen Arbetslöshetsförsäkringen har en central roll i arbetsmarknadspoli- tiken. Den ska ge ekonomisk trygghet till den som förlorar sitt arbete. En fungerande arbetslöshetsförsäkring verkar också som en auto- matisk stabilisator som upprätthåller enskildas konsumtionsförmåga och den inhemska köpkraften under lågkonjunkturer. Arbetslöshetsförsäkringen är vidare en omställningsförsäkring när den arbetssökande är mellan arbeten. Kravet på de arbetssökande att aktivt söka arbete är centralt för försäkringens funktion och legiti- mitet. Tillgång till uppgifter om utbetalda ersättningar från innebär förbättringsmöjligheter Dagens arbetslöshetsförsäkring är förknippad med en omfattande administration. Försäkringen är huvudsakligen baserad och delvis på historiska inkomster. Det är den tidigare arbetsgivaren som på särskilda arbetsgivarintyg lämnar uppgifter om hur mycket den enskilde har arbetat och hur stora inkomsterna har varit månad för månad. Beräkningen av ersättningens storlek blir ofta kompli- cerad, bl.a. genom att frånvaro från arbete räknas av och social- försäkringsförmåner liksom rörliga ersättningar läggs till underlaget. Förutsebarheten i försäkringen är därför låg. Arbetslöshetsförsäkringens nuvarande utformning är inte heller anpassad till de förhållanden som råder på dagens arbetsmarknad. Per- soner som vare sig är anställda eller företagare, som t.ex. uppdrags- tagare, eller en kombination av dessa former, s.k. kombinatörer, har svårt att förutse sitt försäkringsskydd. Arbetslöshetsförsäkringen be- höver därför ses över för att skapa förutsebarhet för den som förvärvs- arbetar oavsett i vilken form förvärvsarbetet utförs. Uppgifter om utbetalda ersättningar för arbete per betalnings- mottagare ska framöver normalt lämnas månatligen i en arbetsgivar- deklaration till . Den som är skyldig att lämna uppgifter om en viss betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration ska informera den som uppgifterna avser om de uppgifter om denne som lämnas i arbetsgivardeklarationen. Det nya systemet med uppgifter på individ- nivå i arbetsgivardeklarationen gäller för alla uppgiftsskyldiga (prop. 2016/17:58, bet. 2016/17:SkU21, rskr. 2016/17:256). Arbetsförmedlingen kommer fr.om. att under vissa villkor få medges direktåtkomst till beskattningsdatabasen i fråga om uppgifter per betalningsmottagare och vissa andra uppgifter i en arbetsgivardeklaration (prop. 2016/17:58 och 2 kap. 8 d § lagen [2001:181] om behandling av uppgifter i beskattnings- verksamhet). ska då också lämna ut bl.a. uppgifter per betalnings- mottagare i arbetsgivardeklarationen till arbetslöshetskassorna från beskattningsdatabasen. Det får dock bara ske i den utsträckning som det behövs för beräkning eller kontroll av arbetslöshetsersättning en- ligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring (prop. 2016/17:58 och 8 d § förordningen [2001:588] om behandling av uppgifter i Skatte- verkets beskattningsverksamhet). Om uppgifter om bl.a. utbetalda ersättningar för arbete som läm- nas i arbetsgivardeklarationerna skulle kunna användas i arbetslöshets- försäkringen skulle försäkringen kunna förenklas, administrationen effektiviseras och förutsebarheten för enskilda öka. Bara en liten del av den information som arbetsgivaren behöver lämna till en arbetslöshetskassa i samband med att en anställning upphör skulle behöva redovisas separat. Kopplingen mellan bidrag till finansiering av den gemensamma försäkringen och rätten till ersättning skulle också kunna stärkas. I dagens försäkring finns det betydande svårigheter att kontrol- lera om rätt ersättning betalas ut i samband med deltidsarbetslöshet. Att använda uppgifter om bl.a. utbetalda ersättningar för arbete som lämnas i arbetsgivardeklarationerna inom arbetslöshetsförsäkringen skulle ge förutsättningar för bättre kontroll och därmed kunna leda till att motverka fusk och fel i försäkringen så att rätt ersättning be- talas ut. En arbetslöshetsförsäkring grundad på inkomster kräver betydande förändringar i regelverket, men skapar förutsättningar för ett nytt försäkringssystem och en översyn av systematik, etablerade begrepp och föreskriftsnivå inom arbetslöshetsförsäkringen. Det finns i samband med det förutsättningar för att åstadkomma en ökad tyd- lighet i hur försäkringen förhåller sig till och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen, t.ex. vad gäller tillgång till försäkringsskydd mot inkomstbortfall. Färre arbetslösa än tidigare omfattas av arbetslöshetsförsäkringen Alltför många står utanför arbetslöshetsförsäkringen. Täcknings- graden, mätt som andel av de arbetslösa som har rätt till arbetslöshets- ersättning, har sjunkit kraftigt . Detta gäller för så- väl kvinnor som män och i alla åldersgrupper. Andelen arbetslösa som fick arbetslöshetsersättning 2016 var , jämfört med . För arbetslösa kvinnor var täcknings- graden , jämfört med 2007. Motsvarande andel för män var . En förklaring till att täckningsgraden har sjunkit är att arbetslös- hetens sammansättning har förändrats. Andelen av de arbetslösa kvin- nor och män som har en svagare anknytning till arbetsmarknaden har ökat . Detta beror bl.a. på att en större andel av de arbetssökande av olika anledningar är nytillträdande på den svenska arbetsmarknaden. Kvinnor och män med svag anknyt- ning till arbetsmarknaden har sällan arbetat så mycket som krävs för att uppfylla villkoren för ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. En ytterligare förklaring till den sjunkande täckningsgraden är de regelförändringar som genomfördes inom arbetslöshetsförsäkringen 2007–2008. Arbetsvillkoret skärptes från 70 timmars arbete och studerandevillkoret avskaffades. Dessutom upp- hörde möjligheten att förlänga ersättningsperioden efter att dagarna har förbrukats och att få arbetslöshetsersättning under studieuppe- håll. En bortre gräns infördes i arbetslöshetsförsäkringen och nya s.k. paraplyprogram, såsom jobb- och utvecklingsgarantin och jobb- garantin för ungdomar, infördes. Jobbgarantin för ungdomar inne- bär att även personer som har uppfyllt villkoren för ersättning och är lämnar arbetslöshetsförsäkringen efter 90 dagars arbets- löshet. infördes etableringsreformen för vissa nyanlända. Den innebar bl.a. att ansvaret för introduktionen och ersättningen övergick från kommunerna till staten. Fler personer som är arbetslösa får därmed ersättning från andra system än från arbetslöshetsförsäkringen, vilket kan vara ändamålsenligt. En annan orsak till den sjunkande täckningsgraden är att arbets- löshetsförsäkringen inte är utformad efter dagens arbetsliv som inne- bär att fler går in i och ut ur arbete. Det finns behov av en mer flexibel arbetslöshetsförsäkring. Villkoren för den som på nytt ska kvalificera sig för arbetslöshets- ersättning efter ersättningsperiodens slut är samma som för den som inte har haft rätt till ersättning. Det får till följd att många som har arbetat även efter anvisning till jobbgarantin för ungdomar eller jobb- och utvecklingsgarantin, men som inte uppfyller arbetsvillkoret, blir kvar i programmen. Den som har en rimlig anknytning till arbets- marknaden bör kunna återkvalificera sig för arbetslöshetsersättning. Återkvalificeringen kompliceras av att det är svårt för den enskilde att bedöma om villkoren för ersättning är uppfyllda. Arbetsförmed- lingen och arbetslöshetskassorna har också problem att hämta in och få rätt information om utfört arbete som personen deltagit i garantierna. Ett sätt att öka täckningsgraden genom regeländringar är att se över villkoren för att kvalificera sig för arbetslöshetsersättning, utan att för den skull arbetslöshetsförsäkringens roll som omställnings- försäkring när den arbetssökande är mellan arbeten förändras. Om fler kvalificerar sig för ersättning kan det både påverka hur många som anvisas till arbetsmarknadspolitiska program och statens ut- gifter för detta. Kopplingen mellan arbetslöshetsförsäkringen och arbetsmarknadspolitiska program bör bl.a. därför beaktas. Vissa personer med svag förankring på arbetsmarknaden som kvali- ficerar sig för ersättning får ersättning på en så låg nivå att ersättningen har liten betydelse för den enskildes ekonomiska trygghet under om- ställningen till nytt arbete. En sådan ordning kan leda till att försäk- ringens legitimitet kan komma att ifrågasättas. Risken kan förväntas öka om det ges möjlighet för fler att omfattas av arbetslöshetsförsäk- ringen som relativt små belopp tillåts utbetalas från försäk- ringen. Behov av översyn av bl.a. bestämmelser om frånkännande Det finns behov av att se över vissa frågor i arbetslöshetsförsäkringen. I den parlamentariska socialförsäkringsutredningens slutbetänkande Mer trygghet och bättre försäkring (SOU 2015:21) framhålls bl.a. att det saknas bestämmelser om vad som sker när en arbetslöshetskassas verksamhet upphör. Det behöver också tydliggöras hur ersättning från angränsande system påverkas av om den sökandes ersättningsrätt upphör i samband med frånkännande, dvs. att ersättningsdagar dras av från den sökandes ersättningsperiod på grund av att den sökande har lämnat felaktiga eller vilseledande uppgifter. Uppdraget att utforma en ny arbetslöshetsförsäkring grundad på inkomster En arbetslöshetsförsäkring grundad på inkomster En arbetslöshetsförsäkring som grundas på inkomstuppgifter bedöms öka förutsebarheten i de enskildas försäkringsskydd och skapa förut- sättningar för träffsäkra kvalifikationsvillkor som omfattar dem som har rimlig anknytning till arbetsmarknaden. Det finns därför skäl att se över om dagens arbetsvillkor bör ersättas av villkor som grundar sig på tidigare inkomster. Genom att rätten till ersättning i huvudsak baseras på sådana er- sättningar som har legat till grund för beskattning och på socialavgif- ter, kommer kopplingen mellan den gemensamma finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen och rätten till ersättning att stärkas. Fusk och fel inom arbetslöshetsförsäkringen kan motverkas mer effektivt genom att inkomster under arbetslösheten kan kontrolleras. Uppgifterna om bl.a. ersättning för arbete som lämnas i arbets- givardeklarationer till bör användas. Det bör även utredas hur inkomster ska definieras och vilka in- komster som bör inkluderas i villkoren för ersättning. Det bör t.ex. utredas om inkomster från subventionerade anställningar ska omfattas. Om arbetsvillkoret, som baseras , slopas till förmån för villkor som baseras på inkomster, får det konsekvenser för arbets- löshetsförsäkringen i de delar där arbetad tid används. Vissa uppgifter om arbetstid kan, t.ex. vid prövning om den sökande är arbetslös eller inte, dock komma att behövas även i fortsättningen. Vid utformningen av villkoren för rätt till ersättning behöver det övervägas inom vilken period, kallad ramtid, villkoren ska ha uppfyllts. En riskerar att försvaga sambandet mellan intjänade inkomster och rätten till ersättning. En för kvalificering riskerar att medföra att storleken på ersättningen blir oproportionerlig i förhållande till den inkomst som den sökande har haft. För att ersättningen ska ha betydelse för individens ekonomiska trygghet är det också nödvändigt att ersättningen inte blir allt för låg. I samband med att periodens längd bestäms uppstår frågor om hur perioder med t.ex. sjukdom eller föräldraledighet bör hanteras. Nuvarande konstruktion med överhoppningsbar tid medför att för- säkringsskyddet är svårt att förutse. Det bör därför ses över hur be- stämmelser om period för kvalificering och bestämmelser om situa- tioner som är överhoppningsbara ska utformas i syfte att bevara arbetslöshetsförsäkringen som omställningsförsäkring som förutsebarheten i försäkringsskyddet ska öka. Det pågår ett utredningsarbete i gällande den parlamentariska socialförsäkringsutredningens förslag om ersättnings- grundande inkomst (EGI) inom socialförsäkringen. Eftersom EGI föreslås grundas på historiska inkomstuppgifter, bör det övervägas om vissa principer kan göras gemensamma för socialförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen. Det gäller exempelvis hanteringen av tid som ska bortses från när beräkningsunderlaget fastslås eller vid pröv- ning av rätt till ersättning. Även andra möjligheter till harmonisering mellan försäkringarna, t.ex. avseende definition av inkomster, bör övervägas, bl.a. för att öka den ekonomiska förutsebarheten för den som går mellan systemen. Oönskade incitament att gå mellan syste- men ska dock motverkas. En försäkring som grundas på inkomster får konsekvenser för arbetslöshetsförsäkringens struktur. Arbetslöshetsförsäkringen, dvs. grundförsäkringen och inkomstbortfallsförsäkringen, blir en samman- hållen inkomstbortfallsförsäkring. Arbetslöshetsförsäkringen bör dock även i fortsättningen vara mer förmånlig för dem som är medlemmar i eller anslutna till en arbetslöshetskassa än för dem som har valt att inte vara med. Medlemskapet i en arbetslöshetskassa ska därmed fortsätta ha betydelse för den sökandes ersättningsnivå. Det bör i sammanhanget beaktas hur regelverket kan utformas för att inte missgynna den som får sin rätt till arbetslöshetsersättning med stöd av förordning (EG) nr 883/2004. Det bör även övervägas hur omställningsprincipen kan förstärkas t.ex. när det gäller ekonomiska incitament till omställning även för den som inte påverkas av sänkningar i ersättningsnivån. Vid utformning av en arbetslöshetsförsäkring grundad på inkoms- ter bör det utredas hur det kan bli lättare för dem som ansöker om ersättning att förutse storleken på den ersättning som kommer att lämnas. Behovet av bedömningar i enskilda situationer bör minskas och beräkningen av storleken på arbetslöshetsersättningen bör för- enklas.