sou · H8B312 · 2020-03-09 00:00:00 — 2.Om ett värdepappersföretag formellt har delegerat uppgifterna att förvara och administrera tillgångar till en annan finansiell enhet, eller om en annan finansiell enhet formellt har delegerat sådana uppgifter till värdepappersföretaget, ska de tillgångarna inkluderas i det totala ASA-värde som fastställts i enlighet med punkt 1. 3.Om ett värdepappersföretag har förvarat och administrerat tillgångar i mindre än , ska det vid beräkningen av K-ASA använda historiska ASA-data för den period som anges i punkt 1 så snart sådana data blir tillgängliga. Den behöriga myndigheten får ersätta historiska datapunkter som saknas genom tillsynsbeslut baserade på de affärsprognoser som värdepappersföretaget lämnat in i enlighet med artikel 7 i direktiv /65/EU. Europeiska unionens officiella tidning L 314/27 Fastställande av COH för beräkning av K-COH 1.Vid beräkning av K-COH ska COH vara det glidande medelvärdet av värdet av den samlade hanteringen av kundorder per dag, fastställt under varje bankdag, , exklusive de tre närmast föregående månaderna. COH ska vara det aritmetiska medelvärdet av de dagliga värdena från de resterande tre månaderna. K-COH ska beräknas den första bankdagen i . 2.COH ska fastställas som summan av det absoluta värdet av köp och det absoluta värdet av försäljningar för både kontanttransaktioner och derivat i enlighet med följande: a)För kontanttransaktioner ska värdet vara det belopp som betalas eller tas emot för varje transaktion. b)För derivat ska värdet av transaktionen vara kontraktets teoretiska belopp. Det teoretiska beloppet för räntederivat ska justeras för löptiden () för dessa kontrakt. Det teoretiska beloppet ska multipliceras med durationen i följande formel: Duration = löptid () / 10 Utan att det påverkar femte stycket ska COH omfatta transaktioner som utförs av värdepappersföretag som tillhandahåller portföljförvaltningstjänster för investeringsfonders räkning. COH ska omfatta transaktioner som uppstår till följd av investeringsrådgivning och avseende vilka ett värdepappersföretag inte beräknar K-AUM. COH ska inte omfatta transaktioner som utförs av värdepappersföretaget och som uppstår till följd av hanteringen av en kunds investeringsportfölj om värdepappersföretaget redan beräknar K-AUM för den kundens investeringar eller om denna verksamhet avser sådan delegering av kapitalförvaltning till värdepappersföretaget som enligt artikel 17.2 inte bidrar till detta värdepappersföretags AUM. COH ska inte omfatta transaktioner som värdepappersföretaget utför i eget namn på egna eller kunders vägnar. Värdepappersföretag får undanta från fastställandet av COH alla order som inte har verkställts, om det uteblivna verkställandet beror på att kunden annullerar ordern . 3.Om ett värdepappersföretag har hanterat kundorder i mindre än eller har gjort detta som ett litet och icke-sammanlänkat värdepappersföretag, ska det vid beräkningen av K-COH använda historiska COH-data för den period som anges i punkt 1 så snart sådana data blir tillgängliga. Den behöriga myndigheten får ersätta historiska datapunkter som saknas genom tillsynsbeslut baserade på de affärsprognoser som värdepappersföretaget lämnat in i enlighet med artikel 7 i direktiv /65/EU. 1.K-faktorkravet för RtM för positioner i handelslagret i ett värdepappersföretag som handlar för egen räkning på egna eller kunders vägnar ska vara antingen K-NPR, beräknat i enlighet med artikel 22, eller K-CMG, beräknat i enlighet med artikel 23. 2.Värdepappersföretag ska förvalta sitt handelslager i enlighet med del tre avdelning I kapitel 3 i förordning (EU) nr 575/2013. 3.K-faktorkravet för RtM gäller för alla positioner i handelslagret, vilket i synnerhet omfattar positioner i skuldinstrument (inbegripet värdepapperiseringsinstrument), egetkapitalinstrument, företag för kollektiva investeringar, valuta och guld samt råvaror (inbegripet utsläppsrätter). L 314/28 Europeiska unionens officiella tidning 4.Vid beräkning av K-faktorkravet för RtM ska ett värdepappersföretag inkludera positioner utanför handelslagret om dessa ger upphov till valutarisk eller råvarurisk. Vid beräkning av K-NPR ska kapitalbaskravet för positioner i handelslagret hos ett värdepappersföretag som handlar för egen räkning, på egna eller kunders vägnar, beräknas med hjälp av någon av följande metoder: a)Den schablonmetod som anges i del tre avdelning IV kapitlen 2, 3 och 4 i förordning (EU) nr 575/2013. b)Den alternativa schablonmetod som anges i del tre avdelning IV kapitel 1a i förordning (EU) nr 575/2013. c)Den alternativa internmodellmetod som anges i del tre avdelning IV kapitel 1b i förordning (EU) nr 575/2013. 1.Vid tillämpningen av artikel 21 ska den behöriga myndigheten tillåta att ett värdepappersföretag beräknar K-CMG för alla positioner som omfattas av clearing, eller på portföljbasis, om hela portföljen omfattas av clearing eller marginalsäkerhet, på de följande villkoren: a)Värdepappersföretaget ingår inte i en koncern som omfattar ett kreditinstitut. b)En clearingmedlem i en kvalificerad central motpart ansvarar för clearing och avveckling av dessa transaktioner och denna clearingmedlem är ett kreditinstitut eller ett värdepappersföretag som avses i artikel 1.2 i denna förordning, och transaktionerna clearas centralt i en kvalificerad central motpart eller avvecklas enligt principen leverans mot betalning under denna clearingmedlems ansvar. c)Beräkningen av den totala marginalsäkerhet som krävs av clearingmedlemmen baseras på clearingmedlemmens marginalsäkerhetsmodell. d)Värdepappersföretaget har för den behöriga myndigheten visat att valet att beräkna RtM med K-CMG motiveras av vissa kriterier vilka får inbegripa arten av värdepappersföretagets huvudsakliga verksamhet, som främst ska vara handelsverksamhet som omfattas av clearing och marginalsäkerhet under en clearingmedlems ansvar, och det faktum att annan verksamhet som bedrivs av värdepappersföretaget är oväsentlig jämfört med denna huvudsakliga verksamhet. e)Den behöriga myndigheten har bedömt att valet av den eller de portföljer som omfattas av K-CMG inte har syftat till regelarbitrage med avseende på kapitalbaskraven på ett oproportionerligt eller tillsynsmässigt osunt sätt. Vid tillämpning av första stycket c ska den behöriga myndigheten göra en regelbunden bedömning för att bekräfta att marginalsäkerhetsmodellen leder till marginalsäkerhetskrav som avspeglar riskegenskaperna hos de produkter som värdepappersföretaget handlar med och tar hänsyn till intervallet mellan indrivningar av marginalsäkerheter, till marknadens likviditet och till möjliga förändringar under transaktionens löptid. Marginalsäkerhetskraven ska vara tillräckliga för att över en lämplig tidshorisont täcka eventuella förluster från av exponeringsrörelserna med en innehavsperiod på minst . De marginalsäkerhetsmodeller som clearingmedlemmen använder för att begära den marginalsäkerhet som avses i denna punkt första stycket c ska alltid vara utformade i syfte att uppnå en liknande försiktighetsnivå som den som krävs enligt bestämmelserna om krav på marginalsäkerheter i artikel 41 i förordning (EU) nr 648/2012. 2.K-CMG ska vara det tredje högsta värdet av total marginalsäkerhet som clearingmedlemmen krävt av värdepappersföretaget under de tre närmast föregående månaderna, multiplicerat med en faktor på 1,3. 3.EBA ska, i samråd med , utarbeta ett förslag till tekniska tillsynsstandarder för att närmare fastställa metoden för att beräkna den totala marginalsäkerhet som krävs och metoden för att beräkna K-CMG enligt punkt 2, i synnerhet när K- CMG tillämpas på portföljbasis, samt villkoren för efterlevnad av bestämmelserna i punkt 1 e. Europeiska unionens officiella tidning L 314/29 ska överlämna detta förslag till tekniska tillsynsstandarder till kommissionen . Kommissionen ges befogenhet att komplettera denna förordning genom att anta de tekniska tillsynsstandarder som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1093/2010. K-faktorkravet för RtF beräknas enligt följande formel: K-TCD + K-DTF + K-CON K-TCD är lika med det belopp som beräknas i enlighet med artikel 26, K-DTF är lika med DTF fastställt i enlighet med artikel 33, multiplicerat med motsvarande koefficient i artikel 15.2, och K-CON är lika med det belopp som beräknas i enlighet med artikel 39. K-TCD och K-CON ska baseras på de transaktioner som registreras i handelslagret hos ett värdepappersföretag som handlar för egen räkning på egna eller kunders vägnar. K-DTF ska baseras på de transaktioner som registreras i handelslagret hos ett värdepappersföretag som handlar för egen räkning på egna eller kunders vägnar och de transaktioner som ett värdepappersföretag ingår genom att utföra order på kunders vägnar i eget namn. 1.Detta avsnitt är tillämpligt på följande kontrakt och transaktioner: a)Derivatkontrakt som förtecknas i bilaga II till förordning (EU) nr 575/2013, med undantag för följande: i)Derivatkontrakt som direkt eller indirekt clearas genom en central motpart om samtliga följande villkor är uppfyllda: —Värdepappersföretagets positioner och tillgångar i samband med dessa kontrakt kan urskiljas och separeras, för både clearingmedlemmen och den centrala motparten, från de positioner och tillgångar som tillhör såväl clearingmedlemmen som dennes övriga kunder, och denna åtskillnad och separering leder till att dessa positioner och tillgångar är konkursskyddade enligt nationell rätt, om clearingmedlemmen eller en eller flera av dennes övriga kunder skulle fallera eller bli insolvent. —De lagar, förordningar, regler och avtalsmässiga arrangemang som är tillämpliga eller bindande för clearingmedlemmen underlättar överföringen av kundens positioner i samband med dessa kontrakt samt respektive säkerheter till en annan clearingmedlem inom den tillämpliga marginalriskperioden, om den ursprungliga clearingmedlemmen skulle drabbas av fallissemang eller insolvens. —Värdepappersföretaget har ett opartiskt, skriftligt och motiverat juridiskt utlåtande där det konstateras att värdepappersföretaget i händelse av en rättslig prövning inte skulle bära några förluster på grund av att clearingmedlemmen eller någon av clearingmedlemmens kunder blir insolvent. L 314/30 Europeiska unionens officiella tidning ii)Börshandlade derivatkontrakt. iii)Derivatkontrakt som innehas för att säkra en position för värdepappersföretaget som härrör från verksamhet utanför handelslagret. b)Transaktioner med lång avvecklingscykel. c)Återköpstransaktioner. d)Värdepappers- eller råvarulån. e)Marginalutlåning. f)Alla andra typer av transaktioner för värdepappersfinansiering. g)Krediter och lån som avses i avsnitt B punkt 2 i bilaga I till direktiv /65/EU, om värdepappersföretaget utför handeln i kundens namn eller mottar och vidarebefordrar ordern utan att utföra den. Vid tillämpning av första stycket a i, ska derivatkontrakt som direkt eller indirekt clearas genom en kvalificerad central motpart anses uppfylla villkoren i det ledet. 2.Transaktioner med följande typer av motparter ska undantas från beräkningen av K-TCD: a)Nationella regeringar och centralbanker, om de underliggande exponeringarna skulle åsättas riskvikten enligt artikel 114 i förordning (EU) nr 575/2013. b)Multilaterala utvecklingsbanker som förtecknas i artikel 117.2 i förordning (EU) nr 575/2013. c)Internationella organisationer som förtecknas i artikel 118 i förordning (EU) nr 575/2013. 3.Med förbehåll för ett förhandsgodkännande från de behöriga myndigheterna får ett värdepappersföretag från beräkningen av K-TCD undanta transaktioner med en motpart som är dess moderföretag, dotterföretag, ett dotterföretag till dess moderföretag eller ett företag till vilket värdepappersföretaget står i ett sådant förhållande som avses i artikel 22.7 i direktiv /34/EU. De behöriga myndigheterna ska bevilja godkännande om följande villkor är uppfyllda: a)Motparten är ett kreditinstitut, ett värdepappersföretag eller ett finansiellt institut och omfattas av tillfredsställande tillsynskrav. b)Motparten ingår utan förbehåll i samma konsoliderade tillsyn som värdepappersföretaget i enlighet med förordning (EU) nr 575/2013 eller i enlighet med artikel 7 i denna förordning, eller motparten och värdepappersföretaget står under tillsyn för kontroll av att den eller det uppfyller villkoren i gruppkapitaltestet i enlighet med artikel 8 i den här förordningen. c)Samma förfaranden för bedömning, värdering och kontroll av risker gäller för motparten som för värdepappers företaget. d)Motparten är etablerad i samma medlemsstat som värdepappersföretaget. e)Det finns inga rådande eller förutsedda väsentliga praktiska eller rättsliga hinder för att motparten snabbt ska kunna överföra medel ur kapitalbasen eller återbetala skulder till värdepappersföretaget. 4.Genom undantag från detta avsnitt får ett värdepappersföretag, med den behöriga myndighetens godkännande, beräkna exponeringsvärdet för derivatkontrakt som finns förtecknade i bilaga II till förordning (EU) nr 575/2013 och för de transaktioner som avses i punkt 1 b–f i denna artikel genom tillämpning av en av de metoder som anges i del tre avdelning II kapitel 6 avsnitt 3, 4 eller 5 i förordning (EU) nr 575/2013 och beräkna de relaterade kapitalbaskraven genom att multiplicera exponeringsvärdet med den riskfaktor som fastställs för varje typ av motpart enligt tabell 2 i artikel 26 i den här förordningen. Värdepappersföretag som omfattas av den gruppbaserade tillsynen i enlighet med del ett avdelning II kapitel 2 i förordning (EU) nr 575/2013 får beräkna det relaterade kapitalbaskravet genom att multiplicera de riskvägda exponeringsbeloppen, beräknade i enlighet med del tre avdelning II kapitel 2 avsnitt 1 i förordning (EU) nr 575/2013, . 5.Vid tillämpningen av undantaget i punkt 4 i denna artikel ska värdepappersföretagen även tillämpa en faktor för kreditvärdighetsjustering (CVA-faktor) genom att multiplicera kapitalbaskravet, beräknat i enlighet med punkt 2 i denna artikel, med kreditvärdighetsjusteringen (CVA) beräknad i enlighet med artikel 32. I stället för att tillämpa CVA-faktorn som multiplikator får värdepappersföretag som omfattas av den gruppbaserade tillsynen i enlighet med del ett avdelning II kapitel 2 i förordning (EU) nr 575/2013 beräkna kapitalbaskraven för kreditvär dighetsjusteringsrisk i enlighet med del tre avdelning VI i förordning (EU) nr 575/2013. Europeiska unionens officiella tidning L 314/31 Vid beräkning av K-TCD ska kapitalbaskravet fastställas med hjälp av följande formel: α = 1,2, EV = det exponeringsvärde som beräknas i enlighet med artikel 27, RF = den riskfaktor som fastställs för varje typ av motpart enligt tabell 2, och CVA = den kreditvärdighetsjustering som beräknas i enlighet med artikel 32. Nationella regeringar, centralbanker och offentliga organ Exponeringsvärdet ska beräknas i enlighet med följande formel: Exponeringsvärde=max(0;RC+PFE-C) RC = ersättningskostnad fastställd i enlighet med artikel 28, PFE = potentiell framtida exponering fastställd i enlighet med artikel 29, och C = säkerhet fastställd i enlighet med artikel 30. Ersättningskostnad (RC) och säkerhet (C) ska tillämpas på alla transaktioner som avses i artikel 25. Potentiell framtida exponering (PFE) gäller endast derivatkontrakt. Ett värdepappersföretag får beräkna ett enskilt exponeringsvärde på nettningsnivå för alla transaktioner som omfattas av ett nettningsavtal, med förbehåll för de villkor som fastställs i artikel 31. Om något av dessa villkor inte uppfylls ska värdepappersföretaget behandla varje transaktion som en egen nettningsmängd. Ersättningskostnad (RC) Den ersättningskostnad som avses i artikel 27 ska fastställas på följande sätt: a)För derivatkontrakt ska RC vara CMV. b)För transaktioner med lång avvecklingscykel ska RC vara det kontanta avvecklingsbelopp som värdepappersföretaget ska betala eller motta efter avveckling; en fordring ska behandlas som ett positivt belopp och en skuld ska behandlas som ett negativt belopp. L 314/32 Europeiska unionens officiella tidning c)För återköpstransaktioner och värdepappers- eller råvarulån ska RC vara beloppet av kontanter som lånats ut eller lånats in; kontanter som värdepappersföretaget lånat ut ska behandlas som ett positivt belopp och kontanter som värdepappersföretaget lånat in ska behandlas som ett negativt belopp. d)För transaktioner för värdepappersfinansiering där båda delarna av transaktionen är värdepapper, ska RC vara CMV på det värdepapper som värdepappersföretaget lånat ut. CMV ska höjas med användning av motsvarande volatilitets justering i tabell 4 i artikel 30. e)För marginalutlåning samt kredit och lån som avses i artikel ska RC vara tillgångens bokförda värde i enlighet med tillämpliga redovisningsregler. 1.Den potentiella framtida exponering (PFE) som avses i artikel 27 ska för varje derivat utgöra produkten av a)det faktiska teoretiska belopp (EN) för transaktionen som fastställts i enlighet med punkterna 2–6 i den här artikeln, och b)den regulatoriska faktor (SF) som fastställts i enlighet med punkt 7 i den här artikeln. 2.Det faktiska teoretiska beloppet (EN) ska vara produkten av det teoretiska beloppet beräknat i enlighet med punkt 3, dess duration beräknad i enlighet med punkt 4, och dess regulatoriska delta, beräknat i enlighet med punkt 6. 3.Det teoretiska beloppet ska, såvida det inte är uttryckligt angivet och oförändrat fram till förfall, fastställas på följande a)När det gäller valutaderivatkontrakt ska det teoretiska beloppet definieras som det teoretiska beloppet för kontraktets valutadel, omräknat till inhemsk valuta; om båda delarna av ett valutaderivat är denominerade i andra valutor än den inhemska valutan ska det teoretiska beloppet för varje del räknas om till inhemsk valuta, och den del som har det högsta värdet i inhemsk valuta ska utgöra det teoretiska beloppet. b)För aktie- och råvaruderivatkontrakt och utsläppsrätter och utsläppsrättsderivat ska det teoretiska beloppet definieras som produkten av marknadspriset för en enhet av instrumentet och det antal enheter som transaktionen refererar till. c)För transaktioner med flera avkastningsalternativ som är utfallsberoende, däribland digitala optioner eller optionskontrakt som består av flera derivat (target redemption forwards) ska värdepappersföretaget beräkna det teoretiska beloppet för varje utfall och använda det högsta beräknade beloppet. d)Om det teoretiska beloppet är en formel med marknadsvärden ska värdepappersföretaget använda CMV för att fastställa transaktionens teoretiska belopp. e)För swappar med varierande teoretiskt belopp såsom swappar där det teoretiska beloppet ökar eller minskar (amortising/accreting swaps) ska värdepappersföretaget använda det genomsnittliga teoretiska beloppet för swappens återstående löptid som transaktionens teoretiska belopp. f)Swappar med hävstång (leveraged swaps) ska räknas om till det teoretiska beloppet för en likvärdig swap utan hävstång så att det angivna teoretiska beloppet, om alla räntesatser i en swap multipliceras med en faktor, multipliceras med faktorn på räntesatserna för att fastställa det teoretiska beloppet. g)För ett derivatkontrakt med flera utväxlingar av kapitalbelopp ska det teoretiska beloppet multipliceras med antalet utväxlingar av derivatkontraktets kapitalbelopp för att fastställa det teoretiska beloppet. 4.Det teoretiska beloppet för räntederivatkontrakt och kreditderivatkontrakt för löptiden () för dessa kontrakt ska justeras i enlighet med durationen i följande formel: Duration=(1-exp(-0,05•löptid))/0,05 För andra derivatkontrakt än räntederivatkontrakt och kreditderivatkontrakt ska durationen vara lika med 1. 5.Ett kontrakts löptid ska vara den då kontraktet fortfarande kan lösas in. Om derivatet refererar till värdet på ett annat ränte- eller kreditinstrument ska tiden fastställas på grundval av det underliggande instrumentet. För optioner ska löptiden vara den senaste inlösendagen som anges i kontraktet. För derivatkontrakt som är utformade på ett sådant sätt att utestående exponering avvecklas på vissa bestämda datum och villkoren justeras så att kontraktets verkliga värde blir noll, ska den återstående löptiden vara lika med tiden fram till nästa justeringsdag. Europeiska unionens officiella tidning L 314/33 6.Värdepappersföretaget får med hjälp av en lämplig modell göra egna beräkningar av det regulatoriska deltat för optioner och swapoptioner, under förutsättning att de behöriga myndigheterna har gett sitt godkännande. Modellen ska uppskatta graden av förändring av optionens värde i förhållande till små förändringar i marknadsvärdet på det underliggande instrumentet. För andra transaktioner än optioner och swapoptioner, eller om ingen modell har godkänts av de behöriga myndigheterna, ska delta vara lika med 1. 7.Den regulatoriska faktorn (SF) för varje tillgångsklass ska fastställas i enlighet med följande tabell: Aktie i ett enda namn 8.En nettningsmängds potentiella framtida exponering ska vara summan av den potentiella framtida exponeringen av alla transaktioner i nettningsmängden, multiplicerad med a)0,42 för nettningsmängder av transaktioner med finansiella och icke-finansiella motparter för vilka säkerheter vid behov utväxlas bilateralt med motparten i enlighet med de villkor som fastställs i artikel 11 i förordning (EU) nr 648/2012, b)1 för andra nettningsmängder. 1.För alla säkerheter för både bilaterala transaktioner och clearade transaktioner enligt artikel 25 ska volatilitetsjus teringar göras i enlighet med följande tabell: emitterats av nationella regeringar > ≤ 5 år emitterats av andra enheter > ≤ 5 år år ≤ 5 år Börsnoterade aktier och konvertibler Andra värdepapper och råvaror L 314/34 Europeiska unionens officiella tidning I tabell 4 ska värdepapperiseringspositioner inte innefatta återvärdepapperiseringspositioner. De behöriga myndigheterna får ändra volatilitetsjusteringen för vissa typer av råvaror för vilka det finns olika nivåer av prisvolatilitet. De ska underrätta om sådana beslut och ange skälen till ändringarna. 2.Säkerhetens värde ska beräknas enligt följande: a)Vid tillämpning av artikel 25.1 a, e och g: värdet av de säkerheter som värdepappersföretaget tagit emot från sin motpart, sänkt i enlighet med tabell 4. b)För de transaktioner som avses i artikel 25.1 b, c, d och f: summan av CMV av värdepappersdelen och nettovärdet av de säkerheter som ställs eller tas emot av värdepappersföretaget. För transaktioner för värdepappersfinansiering där båda delarna av transaktionen är värdepapper ska säkerhetens värde vara CMV av det värdepapper som värdepappersföretaget lånat in. Om värdepappersföretaget köper eller har lånat ut värdepapperet ska CMV av värdepappret behandlas som ett negativt belopp och sänkas, till ett större negativt belopp, med användning av volatilitetsjusteringen i tabell 4. Om värdepappers företaget säljer eller har lånat in värdepapperet ska CMV av värdepappret behandlas som ett positivt belopp och sänkas med användning av volatilitetsjusteringen i tabell 4. I fall då olika typer av transaktioner omfattas av ett nettningsavtal, med förbehåll för de villkor som fastställs artikel 31, ska de tillämpliga volatilitetsjusteringarna för andra transaktioner i tabell 4 tillämpas på respektive belopp beräknade enligt första stycket a och b per emittent inom varje tillgångsklass. 3.Om det uppstår en valutaobalans mellan transaktionen och den säkerhet som ställs eller tas emot ska en ytterligare volatilitetsjustering på göras.