sou · H8B33 · 2020-01-17 00:00:00 — Slam från primär- och sekundäravskiljning kallas även primär- och bioslam. Primär- slam utgörs av det slam som sjunker till botten vid försedimen- teringen, dvs. sista steget i den mekaniska reningen. Vid användning av fällningskemikalier används benämningen kemiskt slam. 18Artikel 2 c. 19Jordbruksverket (2019). Det här är respektive betesmark. /stod/lantbruk-skogsbruk-och-tradgard/jordbruksmark/gardsstod-och-stodratter/ gardsstod#h-Markdukanfastodfor, . I slamdirektivet används begreppet jordbruk. I NV:s kungörelse 1994:4 och SJVFS 2004:62 definieras och betesmark på ett liknande sätt. Med menas mark som är lämplig att plöja och som kan användas till växtodling eller bete. Av reglerna följer att man inte får gödsla på betesmark. Utredningen använder begreppet produktiv jordbruksmark, vilket inte omfattar vare sig åkerbete eller naturbetesmark. ningar av dessa typer av slam kallas blandslam.20 Det produceras i medeltal avvattnat slam per person och år. Detta avvatt- nade slam har en torrsubstanshalt (ts) på , vilket be- tyder att trots att slammet har en konsistens liknande matjord så in- nehåller det cirka 75 viktprocent vatten.21 Beroende på om slammet är avvattnat eller inte, alternativt om det har torkats så att vatten- innehållet minskat, får slammet olika volym och egenskaper. Det har bland annat betydelse vid transporter samt dimensionering och de- sign av anläggningar och processer. Nedanstående tabell ger en över- sikt över olika slamfraktioner med avseende på andelen torrsubstans. Källa: Baresel, C. m.fl. (2014), Slamavvattning i kommunala reningsverk. IVL och , Rapport. Om avloppsreningsanläggningen saknar rötning eller aerob stabili- sering blir slammängden större. Några anläggningar stabiliserar slammet genom kalkning, vilket ökar slammängden.22 20Baresel, C. m.fl. (2014). Slamavvattning i kommunala reningsverk. 21Svenskt Vatten (2013). Slamanvändning och strategier för slamanvändning. Svenskt Vatten Meddelande M137. Definitionen av när något utgör avfall är reglerat på EU-nivå. Med avfall avses varje föremål eller ämne som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med.23 Det är alltså nödvän- digt att pröva innehavarens syften eller skyldigheter i fråga om av- loppsslam, det s.k. kvittblivningsintresset, för att kunna bedöma om det är avfall eller inte.24 har betonat att det är de konkreta omständigheterna som avgör om ämnet eller föremålet är avfall eller inte och att beslutet måste fattas av den be- höriga myndigheten från fall till fall. har även konse- kvent hävdat att definitionen av avfall ska ges en vid tolkning för att säkerställa en hög skyddsnivå.25 Normalt sett kan avloppsslam ses som avfall från en reningspro- cess där det finns ett kvittblivningsintresse. Avloppsslam omfattas därmed som utgångspunkt av avfallslagstiftningen. En annan fråga är om slammet efter ett återvinningsförfarande upphör att vara av- fall. Det berörs närmare i avsnitt 10.2.1. En österrikisk domstol har begärt ett förhandsavgörande från som gäller frågan om avloppsslam betraktas som av- fall. Frågan gäller närmare bestämt tolkningen av begreppet avfall avseende avloppsslam från papperstillverkning, vilket där utgör bi- produkt, och om slammet kan anses vara en biprodukt på grund av att en liten andel avloppsslam från ett kommunalt renings- verk tillsätts.26 Målet är ännu inte avgjort. Avfall från avloppsreningsanläggningar är verksamhetsavfall Avfall från avloppsreningsanläggningar utgör s.k. verksamhetsavfall. Verksamhetsavfall är det avfall som uppkommer inom processer vid exempelvis industrier, affärer eller tjänsteföretag. 23Artikel 3.1 i och rådets direktiv /98/EG av om avfall och upphävande av vissa direktiv, (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3, Celex 32008L0098), som genomförts i svensk rätt i 15 kap. 1 § . 2010/11:125 s. 24. 25Europeiska kommissionens tolkningsmeddelande om avfall och biprodukter, KOM (2007) 59slutlig, s. 6. Se bl.a. domar i målen C-318/97, ARCO Chemie, C-9/00, , C-235/02, Saetti, C-457/03, Niselli och C-252/05, Thames Water Utilities, ECLI:EU:C:2007. 26Mål C-629/19, Sappi . Begäran om förhandsbesked mottogs . stiftning finns en förteckning av avfallstyper med sexsiffriga koder. Avfallsförteckningen baserar sig på Europeiska kommissionens beslut /532/EG, men uppdateras löpande efter nya beslut från kommissionen. Den har genomförts i bilaga 4 till den svenska avfallsförordningen (2011:927). Avfall från avloppsreningsanläggningar är bland annat slam från behandling av hushållsavloppsvatten, med kod 19 08 05. Avfall från avlopp från ett fåtal fastigheter är hushållsavfall Med hushållsavfall avses det avses avfall som kommer från hushåll samt därmed jämförligt avfall från annan verksamhet.27 Som hus- hållsavfall räknas bland annat latrin och slam från slamavskiljare från en eller ett fåtal fastigheter, och utsorterade fraktioner av humanurin och fekalier från små avloppsanläggningar.28 väg- ledning till definitionen av hushållsavfall anger att om avfallet upp- står i en anläggning som behandlar latrin eller toalettavfall från flera olika fastigheter bör det inte anses komma från hushåll i de fall an- läggningen är stor, tekniskt komplex eller på annat sätt skiljer sig från en anläggning avsedd för enstaka hushåll. I de fallen kan inte avfallet heller anses som därmed jämförligt avfall.29 Om avfallet utgör hushållsavfall ansvarar kommunen för att av- fallet återvinns eller bortskaffas.30 Iarbetet med att genomföra reviderade EU-direktiv på avfalls- området föreslås i en promemoria från att be- greppet hushållsavfall ersätts av begreppet kommunalt avfall.31 Med kommunalt avfall avses avfall från hushåll och sådant avfall från andra källor som till sin art och sammansättning liknar avfall från hushåll. Däremot ingår inte avloppsslam och annat avfall från av- loppsnät och avloppsrening samt avfall från septiktankar i avfallsdi- rektivets definition av begreppet.32 Att uttrycket kommunalt avfall 2715 kap. 3 § . 28Havs- och vattenmyndigheten (2015). Juridiken kring vatten och avlopp. Rapport 2015:15, s. 85. 29Naturvårdsverket (2008). Vägledning till definitionen av hushållsavfall, , s. 4–5. 3015 kap. 20 § . 31Miljödepartementet (2019). Genomförande av reviderade EU-direktiv på avfallsområdet, dnr M2019/01776/R, . 32Artikel 3.2 b i och rådets direktiv /98/EG av om avfall och upphävande av vissa direktiv, (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3, Celex 32008L0098). Ändrad genom och rådets direktiv (EU) 2018/851 av om ändring av direktiv /98/EG om avfall (EUT L 150, , s. 109, Celex 32018L0851). ersätter termen hushållsavfall bör dock enligt förslaget inte i sig in- nebära att ansvaret för hanteringen av avfallet ändras. Därför föreslås att det uttryckligen anges att kommunen har ansvar för avloppsslam och annat avfall från avloppsnät och avloppsrening samt avfall från septiktankar om detta avfall kommer från hushåll eller till sin art och sammansättning liknar avfall från hushåll.33 Förlaget har remitterats och föreslås träda i kraft . Omfattningen av begreppet återvinning regleras på EU-nivå. Med återvinning avses enligt avfallsdirektivet varje förfarande vars främs- ta resultat är avfall som har ett nyttigt ändamål, genom att det antingen vid anläggningen eller i samhället i stort ersätter annat material som i annat fall skulle ha använts för ett visst syfte eller för- bereds för detta syfte.34 Definitionen har genomförts i svensk rätt i 15 kap. . Där anges att med återvinning avses att vidta en åtgärd som innebär att avfall kommer till nytta som ersättning för något annat material eller förbereder det för en sådan nytta eller en åtgärd som innebär att avfall förbereds för återanvändning.35 Med materialåtervinning avses enligt avfallsdirektivet varje form av återvinningsförfarande genom vilket avfallsmaterial upparbetas till produkter, material eller ämnen, antingen för det ursprungliga ända- målet eller för andra ändamål; det omfattar upparbetning av orga- niskt material men inte energiåtervinning och upparbetning till material som ska användas som bränsle eller fyllmaterial.36 Defini- tionen har genomförts i svensk rätt på följande sätt. Med att mate- rialåtervinna avfall avses att upparbeta avfall till nya ämnen eller före- mål som inte ska användas som bränsle eller fyllnadsmaterial.37 33Miljödepartementet (2019). Genomförande av reviderade EU-direktiv på avfallsområdet, dnr M2019/01776/R, , se bl.a. s. 84, 93 och 99 f. 34Artikel 3.15 i och rådets direktiv /98/EG av om avfall och upphävande av vissa direktiv, (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3, Celex 32008L0098). 3515 kap. 6 § . 3715 kap. 6 § . Att tillvarata energi ur avfall utgör en form av återvinning. Med att återvinna avfall avses att vidta en åtgärd som innebär att avfall kom- mer till nytta som ersättning för något annat material. Med det avses inte enbart materialåtervinning, utan all behandling där avfallet er- sätter eller förbereds för att ersätta annat material som skulle ha an- vänts för ett visst syfte på ett sätt som bidrar till att bevara naturre- surserna. Om avfallet förbränns för att utvinna energi har avfallet ersatt annat material som annars skulle ha förbränts för att erhålla energin.38 Tillvaratagande av el eller värme som alstras i en anlägg- ning för avfallsförbränning eller av gas från organiska ämnen, till ex- empel i en rötningsanläggning eller på en deponi, utgör således en form av återvinning.39 På vilka sätt kan avloppsslam återvinnas? Bilaga II till EU:s avfallsdirektiv innehåller en förteckning över ex- empel på återvinningsförfaranden. Bilagan är genomförd i svensk rätt i bilaga 2 till avfallsförordningen. De återvinningsförfaranden som kan bli aktuella för avloppsslam är: 2.Markspridning med positiva effekter på jordbruket eller ekologin 3.Användning främst som bränsle eller annan energikälla. Både materialåtervinning i form av utvinning av fosfor ur avloppsslam och markspridning med positiva effekter på jordbruket eller ekologin faller således under begreppet återvinning. Eftersom fosfor enligt utredningens direktiv ska återföras till kretsloppet, måste marksprid- ningen avse förhållanden där fosfor kan nyttiggöras, dvs. Det är endast då spridningen av fosfor kan anses svara mot begreppet återvinning. Med produktiv jordbruksmark avses mark som används för odling av alla former av livsmedels-, foder-, industri- eller energigrödor. Dagens regelverk avgränsar begreppet jordbruk till odling för kommersiellt bruk.40 Utredningen ser dock inte anledning 2015/16:166, s. 63 ff. 39Avfall (2019). Ordlista: energiåtervinning, /ordlista, . till att i kretsloppssammanhang göra en sådan begreppsmässig av- gränsning. Återvinningen av fosfor ur avloppsslam och senare åter- föring till produktiv jordbruksmark kan således anses ske inom ramen för kretsloppet oavsett de kommersiella eller andra skäl som ligger bakom odling av den aktuella marken. Annan mark, som t.ex. skogsmark, vägbankar, parker, golfbanor eller deponier, omfattas inte av begreppet produktiv jordbruksmark. Spridning på sådana marker kan inte på samma sätt leda till upptag och nyttiggörande av fosfor i växter som skördas och innebär därför inte att fosfor återförs på ett cirkulärt sätt. I vissa sammanhang kan slamgödsling eller inblandning av slam i anläggningsjord eller lik- nande innebära att fosfor och andra växtnäringsämnen kan ersätta användning av fossilt baserad mineralgödsel. Det kan ses som posi- tivt, men är de växter som tar upp växtnäringen inte del av ett produktionssystem där växtnäring cirkuleras genom att växter/ grödor bortförs. Växtnäringen återförs i stället ofta till mark-växt- systemet på platsen ifråga. Vid sådan användning finns också risk för att det i ett längre tidsperspektiv kan leda till utlakning och i för- längningen övergödning av näraliggande sjöar och vattendrag. Det saknas dock studier som påvisar denna typ av orsakssamband för slamspridning med godkända givor. 3.2.6Övriga begrepp som anknyter till utredningens direktiv Utredningen konstaterar då det gäller begreppsanvändning, att ut- redningsuppdraget i första hand adresserar frågan om utvinning och återvinning, inte återföring av fosfor. Det senare rör i betydande grad ekonomi och marknad för gödselprodukter. Utredningen tar i detta avsnitt upp några av de begrepp som har betydelse för arbetet. Begreppet utvinning används i en rad olika kapitel i (MB), främst avseende utvinning av fyndigheter av värdefulla ämnen eller material, värmeutvinning, olja eller gas. Återanvändning, återvinningsgrad och återanvändningsskäl an- vänds också begreppsmässigt då det gäller avfall (15 kap.). Avfalls- hierarkin anger att den som behandlar avfall eller är ansvarig för att avfall blir behandlat ska se till att det i första hand återvinns genom att det förbereds för återanvändning. Om det visar sig lämpligare ska i stället materialåtervinning ske, annars återvinning på annat sätt. I sista hand ska avfallet bortskaffas, om det visar sig lämpligare 41Den innehållsliga betydelsen eller karaktären för begreppen har i förekommande fall definierats med stöd av TNC/Rikstermbank, ESV (2016), Vägledning verk- samhetslogik, samt Miljösamverkan . (15 kap. 10 § MB). Begreppet återvinning har vidare använts i hand- lingsplanen för Agenda 2030, där det anges att avfall ska begränsas och återvinning ske på ett resurseffektivt sätt.42 Begreppet återföring används inte i , men har angivits i samband med tidigare regeringsuppdrag kring fosfor till Natur- vårdsverket och för den nu aktuella utredningen om giftfri och cir- kulär återföring av fosfor från avloppsslam. Liknande begrepp, som askåterföring, har använts av Skogsstyrelsen.43 Begreppet har fått be- tydande användning i rapporter och andra sammanhang då det gäller återföring av växtnäringsämnen i samband med avlopps- och krets- loppsfrågor. Vad det innebär att ange mål eller kravställa mot begrepp som utvinna, återvinna och återföra i den nu aktuella utredningen framgår mer principiellt av nedanstående matris. Utredningen konstaterar att mål respektive krav på utvinning och återvinning av fosfor kan anges och tidsättas. Vid kravställning för- utsätts även att ansvariga aktörer kan anges. Då det gäller återföring av fosfor i kretsloppet till produktiv , avgörs dock förut- sättningarna även av den marknadssituation som råder och intresset för att använda utvunnen fosfor i de produkter som kan bli aktuella. Möjligheter att utvinna fosfor för omsättning i gödselprodukter utgör en av flera förutsättningar, men innebär inte någon garanti för att åter- föring kommer till stånd. Möjligheterna att återföra fosforn avgörs ytterst av marknaden för gödselprodukter, pris, tillgänglighet och andra preferenser hos verksamhetsutövare, konsumenter med flera. Specifika mål för fosforutvinning och fosforåtervinning saknas . Miljömålssystemet reviderades 2010, då antalet miljömål redu- cerades och olika etappmål fasades ut. Det gällde bland annat etapp- 42Regeringskansliet (2018). Handlingsplan Agenda 2030. 2018–2020. 43Se t.ex. (2014), Slutrapport från arbetet med aktörsrådet kring askåterföring. målet om att av fosforföreningarna i avlopp skulle återföras till produktiv mark, varav minst hälften till åkermark.44 lämnade vid rapporteringen av reger- ingsuppdraget om hållbar återföring av fosfor 2013 ett förslag om etappmål för miljömålssystemet. Det innebar att kretsloppen av växtnäringsämnen skulle vara resurseffektiva och så långt möjligt fria från oönskade ämnen. av fosforn i avlopp skulle tas till vara och återföras som växtnäring till . Därtill skulle av kvävet i avlopp tillvaratas. Bakom myndighetens avvägningar låg den s.k. försiktighetsprincipen samt miljömålen Giftfri miljö och Ingen övergödning. Vidare beaktades generations- målets strecksats om att miljöpolitiken ska inriktas mot att ”krets- loppen är resurseffektiva och så långt möjligt fria från farliga ämnen”.45 Dagens regelverk innehåller angivelser om begränsningar avseende total tillförsel av fosfor och kväve till , vilket även gällde förslag till fortsatt reglering.46 Reduktions- mål finns även för fosfor och kvävebelastningen i bland annat Östersjön.47 Angivelser saknas dock ännu då det gäller målformule- ringar kring nivåer för utvinning och återvinning av fosfor och andra näringsämnen. Utredningens direktiv inriktas på utformningen av spridnings- förbud för avloppsslam, med eventuella undantag. Vidare betonas att utredningen ska redovisa hur den tekniska utvecklingen för fosfor- återvinning ser ut och hur ett krav på utvinning av fosfor bör utfor- mas. Utredningen avgränsar på motsvarande sätt sitt arbete. Åter- föringen av fosfor innebär ytterligare en viktig aspekt i det framtida arbetet, men har inte konkretiserats eller lyfts fram i utredningens direktiv. Det innebär att utredningens arbete begreppsmässigt inrik- tats mot utformning av spridningsförbud med kvantifiering, tidsätt- ning och ansvarsförhållanden för de krav som behöver utformas kring utvinning av fosfor. Därtill kommer teknikfrågor och eventu- ella behov av etablerings- och investeringsstöd kring dessa. 44Naturvårdsverket (2013). Hållbar återföring av fosfor. redovisning av ett uppdrag från regeringen. Rapport 6580, , s. 124 f. 46Ibid., s. 148. 47Naturvårdsverket (2018). Årlig uppföljning av nationella miljömål – Med fokus på statliga insatser. Utredningen diskuterar och anger i sina förslag alternativa scena- rier för målangivelser samt därtill anknytande krav för utvinning av fosfor. 3.3Historisk utveckling – produktion och spridning av avloppsslam , då utbyggnaden av kemisk fällning av fosfor i av- loppsvatten introducerades i de svenska avloppsreningsverken, har det under långa perioder skett en spridning och användning av av- loppsslam för olika ändamål. Spridningen på har motsvarat en betydande eller avgörande andel av slamproduktionen. Vid återkommande tillfällen har det utvecklats s.k. slamstopp, då lantbrukare mer generellt och av olika skäl valt att neka ta emot slam för spridning på . Det har ofta varit kopplat till ny kunskap eller mätningar där man funnit oönskade hälso- eller miljöfarliga äm- nen. I de perioder då slamspridning på inte kunnat ske, har alternativa avsättningsmöjligheter utvecklats. Avloppsslam har t.ex. använts som täckningsmaterial på deponi, för jordtillverkning eller spridits i skogsmark. 3.3.1Utveckling av regler för hantering av avloppsslam48 Avloppsslam har varit föremål för en rad politiska beslut och målsättningar på nationell nivå. angav 1990 målet att slam fortlöpande ska kunna nyttjas inom bland annat jordbruket utan risker för miljö och hälsa och att deponering av slam borde upphöra.49 Kretsloppsprincipen introducerades i den s.k. kretsloppspropositionen.50 Där angavs att allt som utvinns ur natu- ren på ett uthålligt sätt ska kunna användas, återanvändas, återvinnas eller slutligt omhänderta med minsta möjliga resursförbrukning och utan att naturen skadas. Propositionen Svenska Miljömål formule- rade 1997 en rad utgångspunkter som bland annat rör kretsloppsan- 48Avsnittet baserar sig främst på (2002), Aktionsplan för återföring av fos- for ur avlopp. Huvudrapport till Bra slam och fosfor i kretslopp, Rapport 5214. 1989/90:100, bet. 1990/91:JoU16, rskr. 1990/ 91:241. 1992/93:180. passning av avloppssystem. Ett framtida hållbart kretsloppsanpassat va-system behövde utformas så att •slutna kretslopp mellan samhälle och jordbruk skapas för närings- och humusämnen, i första hand för fosfor, •risk för smittspridning till människor och djur minimeras, och att •slamanvändning inte leder till negativa hälso- och miljöeffekter, varken på kort eller lång sikt.51 Dessa utgångspunkter följdes upp i propositionen kring miljömål, delmål och åtgärdsstrategier.52 Där fastslogs att ”fos- for från organiskt avfall och avloppsslam bör ingå i kretslopp mellan stad och land och återföras till jordbruksmark eller annan produktiv mark utan risk för hälsa och miljö”. Kvalitetskraven på avloppsslam har förändrats över åren, vilket även förstärkt behoven av kunskap om avloppsslam som näringskälla i jordbruket. Inledande anvisningar för användning av slam på åker- mark kom från och dominerades av hygienaspekter.53 reglerades användningen genom allmänna råd och rekommendationer från . Gränsvärden för vissa tungmetaller i avloppsslam reglerades 1993.54 gränsvärden har där- efter reviderats genom successiva sänkningar av tillåtna halter. gällt halter i avloppsslam (1998) och tillförsel till (2000). fick 1990 i uppdrag att i samråd med Jord- bruksverket, och Kemikalieinspektionen ”upp- rätta förslag till program för stegvis avveckling av vissa miljöfarliga organiska ämnen samt till åtgärdsprogram vad avser slam från kom- munala avloppsreningsverk”. Avsikten med uppdraget var att myndigheter och kommuner skulle genomföra åtgärder så att det skulle erhållas ett slam som det var riskfritt att sprida även i ett långsiktigt perspektiv. Ett led i arbetet var den policy som antog 1991 för anslutning till kommunala renings- verk. Uppdraget från regeringen avrapporterades senare.55 Arbetet följdes 1994 av verkets kungörelse i frågan med särskilda fö- 1997/98:145. 2000/01:130. 53Socialstyrelsen (1973). 54Förordningen (1985:840) om vissa hälso- och miljöfarliga produkter m.m. 55Naturvårdsverket (1993). Renare slam – åtgärder för kommunala avloppsreningsverk. reskrifter om skydd för miljön, särskilt marken, när avloppsslam an- vänds i jordbruket.56 I denna detaljreglerades vilken typ av slam som skulle få användas inom jordbruket och hur slamspridningen skulle gå till. EG:s slamdirektiv aktualiserades för del i samband med att skulle undertecknas 1994. fick då i upp- drag att ta fram föreskrifter för att ersätta de allmänna råd som tidigare funnits. Efter gemensamma diskussioner tecknade , (numera Svenskt Vatten) och 1994 även den s.k. slamöverenskommel- sen. Syftet var att stimulera användningen av kvalitetssäkrat avlopps- slam, som gödsel- och jordförbättringsmedel, och att så mycket som möjligt av de näringsämnen som fanns i avloppsslam skulle ingå i ett kretslopp mellan stad och land. En Nationell samrådsgrupp etablera- des, liksom ett stort antal lokala och regionala samrådsgrupper, de se- nare med uppgift att kontrollera att slamöverenskommelsen efterlev- des. Den nationella gruppen bestod av de tre undertecknande parterna samt , , en rad berörda företag som arbetade med slamhantering eller livsmedelsproduktion, Hus- hållningssällskapet, , KRAV m.fl. Slamöver- enskommelsen följdes upp . Uppföljningen visade att andelen slam som användes i jordbruket hade ökat efter överens- kommelsen, från att ha varit till en återföring av . uppföljning 1996 visade också att andelen slam som klarade de uppsatta kvalitetskraven hade ökat påtagligt. grundsyn var att avloppsslam var en resurs som skulle nyttjas i bland annat jordbruket. För att för- bättra slammets kvalitet förändrades dock synen på vad som kunde anslutas till kommunala spillvattensnät och reningsanläggningar. Ett åtgärdsprogram anlades för att så långt möjligt åtgärda vid källan och 57Texten kring slamöverenskommelsen –2009 anknyter till bakgrunds- beskrivning framtagen av , . Det var det år som angett som riktpunkt för när slammet skulle vara fritt från föroreningar.58 Imitten av började den s.k. kadmium-fosfor-kvoten allt mer att användas som ett kvalitetsmått på slammet. Den kraftiga tillförseln av kadmium via konstnärsfärger diskuterades intensivt. Ytterligare ett slamstopp infördes . , , rekommenderade då sina medlemmar att inte längre sprida slam på åkrar, vilket återigen ledde till en kraftig minsk- ning av slamspridning på . I samband med detta diskuterades och testades också förbränning av slam. De tillstånd som meddelades, t.ex. , innehöll alla villkor med krav på avfosfori- sering, dvs. fosforutvinning av det slam som skulle förbrännas. Teknik för detta saknades och förbränningen tog aldrig riktigt fart.59 Ett van- ligt alternativ till slamspridning blev därför lagring av slam.