sou · H8B366 · 2020-12-02 00:00:00 — Exempelvis behöver sfi generellt sett förbereda för kommu- nikation och aktiv delaktighet i olika samhälls-, studie- och arbets- livsmöten som vuxna individer deltar i. Det kan handla om föräldra- möten, grupparbeten i studier, arbetsplatsmöten och möten med läkare, studie- och yrkesvägledare, chefer och arbetskamrater. Sfi ska, menar utredningen, fokusera på att förbereda vuxna elever för språkanvändning i t.ex. sådana varierade och för individen potentiellt viktiga möten. Därmed ligger sfi-utbildningens kurser långt ifrån en nybörjarkurs för vuxna i t.ex. främmandespråket italienska, där nybörjarspråket i huvudsak är tänkt att användas i informella fritids- och vardagssammanhang, t.ex. restaurangbesök. Inom sfi finns gene- rellt sett inte möjlighet att prioritera för samhälle och individ dyrbar lektionstid på vad man kan säga på svenska för att beställa mat på restaurang. Däremot ska utbildningen ge eleven en handlingsbered- skap för att hantera olika situationer i samhälls- och arbetsliv och studier, t.ex. träna på kommunikationsstrategier på andraspråket, inför ett restaurangbesök hitta användbara fraser på nätet eller infor- mation om när studie- och yrkesvägledaren har mottagningstid. Om individen däremot tänker sig en snar framtid inom restaurangvärlden blir sådana fraser aktuella för undervisningen. För att kunna för- bereda för detta krävs att läraren har omfattande språkteoretiska och didaktiska kunskaper. Kunskapskraven för sfi-kurserna handlar alltså om att eleven ska kunna ”kommunicera i både informella och mer formella situationer i vardags-, samhälls-, studie- och arbetsliv”.51 Sådana mycket varierade, ”vuxna” sammanhang finns inte med i kunskapskraven för svenska som andraspråk i . Undervisningen i svenska som andra- språk i syftar i stället till att eleverna utvecklar kunska- per i och om svenska språket främst ”för att tänka, kommunicera och lära” och ”på svenska utifrån sin kunskapsnivå”, alltså för studier. Utredningen vill dock betona att andraspråket som verktyg ”för att tänka, kommunicera och lära” i andra ämnen också är aktuellt för t.ex. sfi-elever som kombinerar språkstudier med ämnes- och yrkes- studier. Sfi-läraren ska alltså kunna välja ut relevant innehåll och utforma undervisning för en oerhört heterogen elevgrupp (t.ex. ele- ver som inte kan läsa och skriva och akademiker, unga och äldre, f.d. hemmaarbetande och de med lång yrkeserfarenhet). Alla sfi-elever har rätt till individanpassad utbildning inom sfi och sfi i kombination med t.ex. en yrkesutbildning. Avsaknaden av sådana för vuxna rele- vanta sammanhang utmärker i övrigt styrdokument. Sfi-läraruppdraget kan alltså inte beskrivas enbart utifrån de språk- liga nivåer som eleverna ska uppnå. Den kompetens som sfi-lärare behöver ha bör också relateras till de didaktiska utmaningar som lära- ren har. Sfi-lärarens didaktiska uppdrag kan utifrån beskrivningarna ovan sägas vara såväl bredare som djupare än vad som kan rymmas i en termins ämnesstudier när man tar hänsyn till elevgruppens hetero- 51SKOLFS 2017:91 Avslutande kurs D; gäller muntlig interaktion, muntlig produktion och skriftlig. genitet, verksamheternas förutsättningar samt elevernas utbildnings- bakgrund, deras mål med studierna och de högst varierade situationer som eleverna ska kunna använda sitt andraspråk i. 11.5.3Flera vägar till behörighet Det finns flera vägar att bli legitimerad lärare i sfi och/eller i övriga komvux. Här nedan beskrivs kortfattat olika alternativ. Man kan få en lärarexamen genom att gå ett ordinarie lärarutbild- ningsprogram men också genom andra kortare utbildningsvägar som kompletterande pedagogisk utbildning (KPU) som riktar sig till per- soner som redan har genomgått ämnesstudier, vidareutbildning av obehöriga lärare () och Kompletterande utbildning för perso- ner med avslutad utländsk lärar- eller förskollärarutbildning (ibland kallad ). Man kan också komplettera en annan lärarexamen, t.ex. en grund- lärarexamen, med poänggivande kurser för att utöka sin behörighet. Behörighet avgörs av och kan skifta beroende på typ av examen, examensår och lärosäte. Varje examen bedöms individuellt. Den som vill läsa en sammanhållen lärarutbildning för att bli lärare i sfi/svenska som andraspråk och andra ämnen inom komvux behöver läsa en ämneslärarutbildning. Inom ramen för ämneslärarutbildningen finns två inriktningar, mot arbete i grund- skolans årskurs 7–9 respektive inriktning motarbete i gymnasie- skolan. De olika inriktningarna skiljer sig åt i ämnesdjup. Det finns fastslaget vilka ämnen man kan läsa i utbildningen. För att bli ämnes- behörig för undervisning i sfi och svenska som andraspråk i komvux studerar man ämnet svenska som andraspråk (se 11.2.2 behörig- hetskrav). Att det inte finns någon sammanhållen lärarutbildning som är riktad mot verksamhet i vuxenutbildning inklusive sfi kan innebära att det är svårt för den som vill bli lärare inom sfi och övriga komvux att hitta rätt lärarutbildning. Det är nämligen ofta otydligt på läro- sätenas och andra informationskanalers information om lärarutbild- ningar hur man kan bli behörig för undervisning i komvux. Många lärosäten erbjuder lärare möjligheter att inom ordinarie ut- bildningsutbud utöka sin ämnesbehörighet och/eller utveckla sin kompetens. Det kan vara i form av fristående kurser eller inom ramen för Lärarlyftet. Genom Lärarlyftet (se 11.3.1) kan lärare komplettera sin legi- timation med fler behörigheter. Huvudmannen kan söka statsbidrag för lärares studier inom Lärarlyftet. Alla lärare som har en lärar- examen eller lärarlegitimation kan söka kurserna. För att delta i en kurs inom Lärarlyftet fordras förutom detta att man är anställd av staten, en kommun eller fristående skola och att man har en arbets- givare som har godkänt deltagandet. Lärare som är anställda av annan anordnare som enligt avtal med kommunen utför uppgifter på entre- prenad inom skolväsendet kan numera också gå kurser inom Lärar- lyftet. Man behöver inte undervisa i det ämne man vill studera. Kurserna anordnas av utvalda universitet eller högskolor. Utbild- ningen består huvudsakligen av distansstudier med några campus- träffar på universitet eller högskola. Det finns särskilda statsbidrag52 som kan sökas för lärare som är anställda och studerar på högskolenivå med inriktning svenska som andraspråk och svenska för invandrare. Det finns inget krav på att läraren ska vara legitimerad, behörig eller undervisa i ämnet svenska som andraspråk eller i sfi. Bidraget kan sökas för både reguljära kur- ser och utbildningar förutsatt att de har en tydlig kopp- ling till svenska som andraspråk eller svenska för invandrare som ämnesområde. Rektorsprogrammet är en statligt reglerad befattningsutbildning för rektorer, biträdande rektorer, förskolechefer och andra skolledare med ansvar för läroplansstyrd verksamhet. Rektorsprogrammet är obligatoriskt för rektorer som börjat sin anställning efter och som inte har gått en äldre statlig rektorsutbildning eller motsvarande. Man ska påbörja utbildningen efter tillträde som rektor. Utbildningen erbjuds skolledare både inom det 52Förordning (2016:709) om statsbidrag för fortbildning av lärare när det gäller svenska som andraspråk och vuxenutbildning i svenska för invandrare samt SKOLFS 2018. offentliga skolväsendet, på fristående skolor och i entreprenadverk- samhet. Rektorsprogrammet är en uppdragsutbildning från och ges av ett antal lärosäten . Programmet ska ge goda kun- skaper om rektorns ansvar enligt skollagen (2010:800), läroplanerna och andra författningar. Rektorsprogrammet omfattar 30 hp. Inne- hållet i rektorsprogrammet anges i måldokument och be- handlar tre kunskapsområden: skoljuridik och myndighetsutövning, mål- och resultatstyrning och skolledarskap. Rektorn ska genom utbildningen utveckla sådana kunskaper och kompetenser som krävs för att kunna sätta den egna verksamhetens resultat i relation till de nationella och lokala målen. Vidare ska rek- torn utveckla förmågan att kritiskt granska sin egen praktik och utifrån en analys av denna formulera strategier för utvecklings- och förändringsarbete. Rektorsprogrammet ska alltså knyta an till den enskilda deltagarens verksamhetspraktik och ge förutsättningar för att utveckla denna genom att skapa sammanhang och en djupare förståelse för uppdraget. Befattningsutbildningen ska ses som en generell ledarskaps- utbildning för skolväsendet, dvs. inte specifikt riktad mot någon skolform. Rektorers uppdrag kan dock skilja sig åt beroende på de olika utbildningsverksamheterna (jfr kapitel 5 och avsnitt 11.2.6). 11.5.5Relevant innehåll tycks ofta saknas () har ett uppdrag att kartlägga och analysera hur universitet och högskolor inom ramen för ämnes- och yrkeslärarutbildningarna förbereder studenter för arbete i vuxenutbildning utifrån kraven i högskoleförordningen (1993:100) som bland annat anger att studenten ska visa kännedom om vuxnas lärande (bilaga 2, examensordningen). Syftet med upp- draget är att ge en översiktlig nationell bild och bidra till lärosätenas kvalitetsutvecklingsarbete. Uppdraget skulle ursprungligen redovi- sas men är förlängt till . Enligt UKÄ kommer kartläggningen huvudsakligen att göras genom en enkät till samtliga lärosäten som erbjuder ämnes- och yrkes- lärarutbildningar. Enkätfrågorna kommer att beröra såväl UVK och ämneskurserna som VFU. Lärosätena kommer att tillfrågas om och i så fall hur och i vilken omfattning vuxnas lärande behandlas i t.ex. styrdokument såsom kursplaner eller lokala kursmål, undervisnings- moment, kurslitteratur och examinationsuppgifter. Enkäten kommer också att efterfråga orsakerna till att vuxnas lärande eventuellt inte ingår. Vad gäller VFU kommer frågor att ställas om möjligheter finns till VFU inom komvux, hur fördelningen av ser ut mel- lan andra skolformer och komvux samt orsakerna till att studenterna eventuellt inte kan göra VFU inom komvux. Vidare ingår frågor om lärosätena erbjuder fortbildning vad gäller vuxnas lärande. Slutligen ingår eventuellt, enligt UKÄ, även frågor om lärarutbildarnas kom- petens/erfarenhet av arbete inom komvux. har UKÄ inom ramen för uppdraget om utbildnings- utvärderingar granskat 10 yrkeslärarutbildningar. Sådana granskningar, som görs i form av självutvärderingar, fokuserar på hur utbildningen säkerställer att studenterna får goda förutsättningar att nå examens- målen och på hur lärosätet säkerställer att studenten uppnått examensmålen när examen utfärdas. Vidare ska granskningarna bidra till lärosätenas utvecklingsarbete av kvaliteten på utbildningarna. Ett av målen som granskades var kravet på kännedom om vuxnas lärande. Enligt plan kommer beslut att fattas . Vux tycks saknas i utbildningsvetenskapliga kärnan Flera utredningar har lyft att t.ex. vuxenpedagogik kan ingå i den vetenskapliga kärnan (UVK), som ingår i samtliga lärarutbildningar. , professor i vuxenpedagogik vid uni- versitet, har närmare undersökt om lärarutbildningarna förbereder för arbete i komvux så som de enligt högskoleförordningen ska göra –och i så fall på vilket sätt och i vilken utsträckning.53 Rapporten baseras på en innehållsanalys av alla kursplaner och litteraturlistor för kurser inom ramen för UVK vid ämneslärarprogrammen med inriktning mot gymnasieskola och vid yrkeslärarprogrammen vid tolv universitet. Genom en innehållsanalys av utbildningsdokumen- ten beskriver Fejes var kurserna lägger sitt fokus i termer av utbild- 53Fejes, A. (2019) för komvux? Hur förbereder ämneslärarprogrammen och yrkeslärar- programmen studenter för arbete i vuxenutbildning? ningskontext (grundskola, gymnasieskola, vuxenutbildning) och mål- grupp (barn, unga, vuxna) vilket tydliggör vad som prioriteras och vad som eventuellt ignoreras. Den utbildningsvetenskapliga kärnan erbjuds alla studenter, men med specifikt innehåll beroende på lärarprogram. Kärnans 60 hp ska enligt högskoleförordningen bland annat beröra följande innehåll: •Skolväsendets historia, organisation och villkor samt skolans värde- grund, innefattande de grundläggande demokratiska värderingarna och de mänskliga rättigheterna, •läroplansteori och didaktik, •vetenskapsteori och forskningsmetodik, •utveckling, lärande och specialpedagogik, •sociala relationer, konflikthantering och ledarskap, •bedömning och betygssättning, •utvärdering och utvecklingsarbete. Kurserna berör därmed aspekter som i delar antas vara kontext- och målgruppsspecifika, vilket också bekräftas av att många lärosäten har olika versioner av dessa kurser beroende på vilket lärarprogram det handlar om. Sammantaget indikerar studien att inget ämneslärarprogram med inriktning mot gymnasieskola vid tolv av landets universitet har mål eller innehåll som påvisar att de förbereder studenterna för arbete i vuxenutbildningen. Samma situation råder vid fem av de sju yrkes- lärarprogrammen som ingick i studien. Fejes menar att även om vuxenutbildning och vuxna ibland nämns så är det framför allt i förbi- farten, t.ex. i skrivningar om ”barn, unga och vuxnas lärande”. Vuxnas lärande följs inte sedan upp i kursplanen eller i litteraturlistan. Studien tyder vidare på att forskningsintressen och profiler hos den institution eller forskningsmiljö som ansvarar för specifika kurser har en direkt inverkan på de mål och det innehåll en kurs får. För att t.ex. få kunskap om vuxenutbildning och vuxna måste stu- denten läsa sin utbildning vid ett lärosäte där en forsknings- och utbildningsmiljö med kunskap om vuxnas lärande har ansvar för enskilda kurser inom den utbildningsvetenskapliga kärnan. Detta, menar , väcker frågan om statens styrning av lärarutbildningen, enskilda lärosätens samordning av sina utbildningar och prioriter- ingar, samt frågor om likvärdighet inom och mellan lärarutbildningar. Fejes menar därför att studiens resultat bör föranleda att berörda lärarutbildningar initierar ett reformarbete med syfte att kursernas kunskapsinnehåll kan bidra till att förbereda studenterna för arbete i komvux. Enligt Fejes ger studien underlag för ändringar i högskole- förordningen eftersom det är uppenbart att dagens skrivningar och uppföljningssystem inte räcker till för att få lärosätena att följa lag- stiftningen när det gäller att lärarutbildningarna ska förbereda för arbete i komvux (jfr ovan och 11.6.2). Vux tycks saknas i ämneskurserna Det är högskoleförordningen som anger examinationsmål för lärar- utbildningarna, men det är de enskilda lärosätena som bestämmer fördelningen av kurser och antal poäng inom t.ex. 30 hp, dvs. vilket konkret innehåll, vilken litteratur och vilket arbetssätt som ska finnas i lärarutbildningarna och i fristående kurser. Det betyder att det är forskare/lärarutbildare som utformar relevant innehåll för bli- vande och verksamma lärare. Det finns tecken på att lärosäten generellt sett i begränsad om- fattning erbjuder kurser och kompetensutveckling som utformats för lärare inom komvux. beskriver i sitt be- tänkande (SOU 2018:71) de enkätsvar som inkom från 11 av de 13 lärosäten som erbjuder lärarutbildning och utbildningsvetenskap. av de tillfrågade lärosätena erbjöd då fortbildning specifikt framtagen för vuxenutbildningen, riktad till lärare inom komvux. För lärare som vill fördjupa sig i vuxnas lärande, t.ex. lärare som har en lärarexamen riktad mot yngre åldrar eller yrkeslärare, finns fri- stående kurser i vuxenpedagogik/vuxnas lärande. Vad utredningen erfar kan sådana erbjudas t.ex. på , , och . erbjuder kurser i undervisning och handledning av vuxna. övergripande granskning54 på rubriknivå av kursutbudet rörande svenska som andraspråk visar att lärosätenas första 30 hp i svenska som andraspråk i hög grad lik- nar varandra. Sammanfattningsvis handlar kurserna om •skolan/svenska som andraspråk i det mångkulturella/flerspråkiga samhället, •migration(-sprocesser) och kulturmöten, •svensk grammatik/det svenska språksystemet i ett andraspråks-/ tvärspråkligt perspektiv, •svensk fonetik och fonologi och •andraspråksutveckling/-inlärning, andraspråksundervisning. Förutom vad gäller de kurser som ingår i Lärarlyftets kurser mot sfi och övriga vuxenutbildningen är det mycket sällan uttryckt att/om innehållet i det övriga kursutbudet behandlas i relation till barns, ungdomars och/eller vuxnas behov och förutsättningar. På nivån 1–30 hp är det vidare ett ytterst fåtal kurser (fyra, varav två inom Lärarlyftet) som behandlar läs- och skrivundervisning för vuxna elever med ingen eller kort formell skolbakgrund, dvs. avgö- rande kunskaper för undervisning inom studieväg 1 där cirka 20 pro- cent av sfi- eleverna studerar (jfr 11.2.5). Vidare är det ytterst få kurser (5, varav 1 inom Lärarlyftet) som behandlar bedömning, dvs. ger lärare kunskaper att utforma och genomföra formativ och summativ bedömning av elevernas språkliga progression. Visserligen ingår bedömning i UVK, men vad utredningen erfar handlar det då om bedömning på en mer generell nivå, t.ex. olika typer av bedöm- ning, olika teorier, och innehållet i UVK är inte kopplat till de ämnen läraren ska bedöma inom. Detta erbjuds i stället inom ämneskur- serna (för svenska som andraspråk alltså ytterst sällan inom de första 30 hp). Ett annat område som ytterst sällan ingår i kursernas be- skrivning är olika pedagogiska digitala verktyg. Utredningen betonar att vår granskning är gjord på basis av kursernas benämningar och viss granskning av kursplaner. Det kan alltså finnas fler kurser som i undervisningen tar upp ett innehåll rik- tat mot vuxnas lärande av andraspråket svenska även om kurs- planerna inte uttrycker det. Lärarutbildare om vad som (inte) ingår Utredningen har gjort en enkät till en grupp lärarutbildare i svenska som andraspråk. Enkätfrågorna formulerades utifrån de kompetens- behov utredningen ser att sfi-lärare har . Frågorna var tänkta att komplettera tidigare refererade kompetensbeskrivningar (se 11.2.5). Tolv lärarutbildare besvarade enkäten som därmed endast kan ses som en mindre undersökning, men svaren bekräftar utredningens övergripande granskning och bedöm- ningar. Enkäten handlade huvudsak om på vilka sätt/ifall lärarutbildarna ansåg att lärarutbildningar (inkl. behörighetsgivande uppdragsutbild- ningar/lärarlyft samt VFU) rustar lärarstudenter för arbete inom sfi och svenska som andraspråk inom övrig vuxenutbildning. Även om inga stora slutsatser kan dras av svaren kan de ändå sägas ge vissa tecken på att några av de högaktuella utmaningarna som sfi och sfi i kombination med annan utbildning brottas med inte alltid behandlas inom lärarutbildningar/kurser. På frågan om utbildningarna ”tar upp läs- och skrivinlärning som vuxen (grundläggande litteracitet)” svarar drygt hälften ja. En lärar- utbildare svarar att en 7,5 hp finns ”i SFI-kursen men vi vet inte riktigt vad vi vill att den ska innehålla” och det blir också tydligt att sådan kurs kan finnas antingen inom de första 30 hp eller på . På frågan om utbildningarna tar upp exempel på hur sfi-/andra- språks-lärare och yrkeslärare kan samarbeta för att planera och ge- nomföra kombinerad/integrerad språk- och yrkesutbildning svarar endast två ja. En kommentar är ”Den tanken har vi inte tänkt” och en annan kommenterar: ”nej, inte som ett eget innehåll, men det brukar ofta komma upp i diskussioner initierade av deltagarna”. Även på frågan om utbildningarna tar upp konkreta exempel på hur man inom undervisningen inom sfi och svenska som andraspråk kan använda elevernas upplevelser på praktik-/arbetsplatser som ut- gångspunkt i undervisningen är det endast två lärarutbildare som svarar ja. Den enda kommentaren är: ”Vi har inte tänkt på det och ser inte hur vi ska få plats med det i kursen”. En enda lärarutbildare svarar ja på frågan om utbildningarna tar upp konkreta exempel på hur man kan kombinera undervisningen i sfi och svenska som andraspråk med orienteringskurser och/eller teoretiska kurser på grundläggande nivå. En kommentar visar att det förekommer att lärarutbildare anser att denna fråga inte hör hemma inom de 30 hp som behövs för sfi-lärares behörighet: ”Det borde ligga på en fortsättningskurs i så fall”. Utredningen frågade även om vuxna elevers behov och förutsätt- ningar för lärande i sfi, svenska som andraspråk och övriga komvux tas upp på andra sätt än de sätt som kommit upp i enkätfrågorna. Man svarar då att detta tas upp i flera olika delkurser eller exempelvis genom att man tar upp gällande styrdokument. Någon kommenterar att man har ”en särskild 30 hp riktad mot sfi/komvux, och en sär- skild 7,5 hp mot grundläggande litteracitetsutveckling för vuxna m.m.”. Man anger också att man i fonetikkurserna behandlar hur man didaktiskt kan jobba med uttalsundervisning vilket man tänker behövs i störst utsträckning för vuxna. Ett annat sätt är att man i kursen om hur ett andraspråk utvecklas tar upp flera faktorer upp som ”påverkar inlärning – vuxnas större möjligheter intellektuellt men också hinder socialt och samhälleligt, vilket påverkar motiva- tion och möjligheter”. VFU erbjuds inte alltid inom komvux Verksamhetsförlagd utbildning (VFU, ”praktik”) ingår i all lärar- utbildning. Under VFU kan studenten bland annat få möjlighet att få perspektiv på den kommande professionen, koppla samman teori och undervisningspraktik, själv pröva på att (inter-)agera i klass- rummet, utveckla förmågan till samarbete genom att medverka i arbetslag, samverka med andra skolformer och utveckla en trygg och tydlig arbetsroll. VFU spelar med andra ord en viktig roll i lärar- studentens yrkesblivande. För grundlärar-, ämnes- och yrkeslärarexamen krävs en VFU om sammanlagt 30 hp, förlagd inom relevant verksamhet och ämne.55 Ett exempel på att lärarstudenter har begränsade möjligheter att göra VFU inom vuxenutbildning är att det i , på lärarutbildningarna på , och (), totalt fanns 7 489 aktiva placerade lärarstudenter. Av dessa var endast 128 studenter (dvs. ) placerade på komvux/sfi för sin VFU. Av dessa var en stor majoritet, 96 studenter, från yrkeslärarprogram- met. Från ämneslärarprogrammet var 18 studenter placerade inom komvux.56 Studenter på grundlärarprogrammen är inte med i dessa beräkningar. På har 63 studenter (eller har haft) VFU- placering inom komvux . Av dessa går 58 på yrkeslärarprogrammet, övriga 5 går ämneslärarprogrammet eller kom- pletterande pedagogisk utbildning (KPU). Det kan dock vara fler som gör VFU inom komvux då flera gymnasieskolor har vuxenutbildning i samma byggnad och då lärarna/VFU-handledarna kan tjänstgöra i båda skolformer. Detsamma gäller sfi, varför det inte går att se hur många av lärarstudenterna deltagit specifikt i sfi. Åtta av de tolv lärarutbildare som besvarade den enkät som be- skrivs ovan svarade att lärarstudenterna kan ha VFU inom komvux. Oklart om sfi är ”relevant verksamhet och ämne” för VFU Isamtal med VFU-handläggare på lärosäten framkommer att tolk- ningen av ifall komvux och sfi kan anses vara ”relevant verksamhet och ämne”57 varierar på olika ämneslärarutbildningar. Utredningen återger nedan olika rådande synsätt för att illustrera anledningar till att ämneslärarstudenter kan ha begränsade möjligheter till VFU- placeringar inom komvux. En anledning till att VFU inom komvux begränsas är att lärosäte och huvudman helt enkelt inte har ett inom komvux utan enbart grundskola och gymnasieskola. Detta kan i sin tur bero på att varken lärosäte eller huvudman av tradition inte ”tänker in” komvux i relation till lärarutbildningar. ”relevant verksamhet och ämne” upplevs inte omfatta sfi eller övriga komvux eftersom det inte finns någon lärarutbildning som riktas mot sfi eller vuxenutbildning. Inriktningarna inom ämneslärar- utbildningarna är ju mot årskurs 7–9 respektive gymnasiet. Sfi är ju inte heller ett ämne som kan ingå i eller kombineras för en examen utan studenterna läser ämnet svenska som andraspråk. VFU-handläggare på lärosäten kan också anse att sfi och grund- läggande nivå inom komvux är en för ”låg nivå” för de studenter som 56Kontakt med förvaltningsledare på .