sou · H8B327 · 2020-05-08 00:00:00 — Efter- frågan på tjänster är hög då nya medarbetare tillkom- mer i kommuner och regioner och organisationers och statliga myndigheter engagemang på området ökat. har på motsvarande sätt äskat ytterligare medel för uppföljningsuppdraget. Uppföljningsmyndigheternas anslag för bud- är oförändrat. 4.3.5Tillgång till specifik kompetens Det nationella uppföljningsuppdraget innebär en rad kontakter med nationella minoriteter, kommuner, regioner och statliga myndighe- ter. För att kunna uppfylla uppdraget behöver uppföljningsmyndig- heterna besitta specifik kompetens, bland annat kunskap om minori- De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar tetslagen, minoritetskonventioner, kunskap och förstå- else för de nationella minoriteternas förutsättningar, utmaningar och identitetsskapande särdrag, kunskap om hur kommuner, regioner och arbetar, samt djupa kunskaper om hur effektiv offentlig uppföljning kan genomföras. För att kunna ge service på nationella minoritetsspråk och för att kunna bemöta nationella mino- riteter på ett bra sätt behövs också språk- och kulturkompetens. Språkkompetens i minoritetsspråk är viktig även för att kunna följa till exempel media på minoritetsspråk. Att säkerställa språk- och kulturkompetens har varit en utmaning för i . Vid rekryteringen av nya med- arbetare framhålls dessa kompetenser som meriterande. har det funnits medarbetare med finsk, samisk, romsk och resande- tillhörighet i medarbetargruppen. har gruppen en romsk och en finskspråkig medarbetare. Vid behov tar man även hjälp av kollegor från andra enheter, som har språk- eller kultur- kompetens. får också del av information via kommunala samordnare och minoritetsföreträdare. framhåller behovet av pedagogisk kompetens och kunskap om att driva processer i uppföljningsarbetet. finns det samarbeten inom som gör det möjligt att ta del av andras idéer från arbetssätt med till exempel utbildning, processledning, samordning och metoder att nå civilsamhällets företrädare. Läns- styrelsen har många olika typer av främjandeuppdrag. Det finns upp- arbetade strukturer och arbetsmetoder från andra områden som kan användas även inom minoritetsarbetet. Det finns även bred kom- petens inom en rad områden. har till exempel sektors- övergripande uppdrag med integrering av mänskliga rättigheter, jämställdhetsintegrering, barnrättsperspektiv, antidiskriminering och folkhälsa. På webbplats finns en kort beskrivning av minoritetsuppdraget på respektive nationellt minoritetsspråk. Hos finns språk- och kulturkompetens i fråga om samiska och samiska förhållanden bland de medarbetare som arbetar med det minoritetspolitiska uppföljnings- och samordningsupp- draget. För vissa tjänster på är det ett krav för anställning att kunna samiska. För andra tjänster, där det inte är ett uttalat krav, kan det ändå vara meriterande. har också gett medarbetare möjligheter att utveckla sina kunskaper när det gäller samiska. Det är inte förenat med några svårigheter att vända sig till De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar myndigheten på samiska. En del av informationen på webbplats finns på nord-, lule- och sydsamiska. Uppdraget att sam- ordna uppföljningen av minoritetspolitiken är placerad på samma avdelning som de samiska språkfrågorna och språkkonsulenterna. bedriver, utöver språkvård, rådgivning och språkrevi- talisering, även en omfattande verksamhet inom en rad områden som berör samhällsplanering, rennäring, rovdjur, samiska näringar, lands- bygdsutveckling, ekosystemtjänster, miljö och klimat, traditionell kunskap, samisk kultur och kulturarv, repatriering, mänskliga rättig- heter, urfolksfrågor samt information om samer och samiska för- hållanden. Arbetet innebär täta kontakter med ett stort antal statliga myndigheter. I avsnittet ges en beskrivning av olika delar av uppdraget och hur arbetet på myndigheterna kommit att utvecklats efter hand. Regeringen har valt en modell med parallella likalydande uppdrag till två myndigheter som förväntas samarbeta och samordna uppfölj- ningsarbetet. Regeringen har med den valda modellen velat nyttja specifika kompetens när det gäller samiska frågor. Ett tudelat nationellt uppföljningsansvar förutsätter ett nära samarbete och en samsyn kring uppdraget. Samverkan och samordning mellan uppföljningsmyndigheterna sker på enhetsnivå på myndigheterna. Samarbetet med läns- styrelsen sköts av . Uppföljningsmyndigheterna uppger att det finns en gemensam aktivitetsplan för myndigheterna. De bestämmer även teman för tematiska uppföljningar tillsammans. Det finns även utmaningar i att komma överens och samarbeta med en annan myndighet. Det kan handla om praktiska frågor eller olika myndighetskultur. Det finnas också utmaningar i de kommuner som ingår i flera förvaltningsområden, enligt medarbetare. Det kan till exempel handla om lokala diskussioner om hur statsbidraget ska nyttjas och fördelas mellan språken, prioriteringar i arbetet som De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar omfattar flera minoriteter samt redovisning av använda medel. Om en kommun ingår i det samiska förvaltningsområdet är det Same- tinget som enligt förordningen, delar ut och följer upp statsbidraget för samtliga uppdrag med de olika språkens förvaltningsområden. I några fall har uppföljningsansvaret ursprungligen legat på läns- styrelsen, men efter att kommunen även anslutit sig till samiskt förvaltningsområde har ansvaret övergått till . I kommuner som ingår i flera förvaltningsområden har uppföljningsmyndigheterna samarbetat i förhållande till kommunerna. beskriver att det varit mycket viktigt för uppföljningsmyndigheterna att hitta former som fungerar, så att de exempelvis inte lämnar olika budskap till kommunerna. medarbetare upplever att samarbetet med har fungerat väl. har haft en samsyn med om prioriteringar inom uppdraget. medarbetare beskri- ver att samarbetet mellan myndigheterna var tätare i början och att man agerade lika i arbetet gentemot kommunerna . med färre kommuner kunde också uppfölj- ningsmyndigheterna åka ut tillsammans vid kommunbesök. Det finns det inte längre resurser till. Från framhåller man att det finns styrkor i denna samverkan. Genom den samlade kompetensen, bredden i kontakt- ytor och nätverk och genom att myndigheterna tillsammans repre- senterar både storstads- och glesbygdsperspektiv har man kunnat effektivisera de begränsade resurserna och nå goda resultat myndigheterna haft uppdraget. Geografiskt har myndighe- terna även ett optimalt läge med säte i samtliga tre förvaltningsområ- den för finska, meänkieli respektive samiska. 4.4.3Fördelning av organisations- och statsbidrag i beslutar om fördelning av organisationsbidrag till minoritetsorganisationer enligt förordningen (2005:765) om statsbidrag för nationella minoriteter. Administra- tionen innebär bedömning av vilka organisationer som anses berätti- De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar gade, utbetalning enligt den fördelningsnyckel som anges i förord- ningen samt redovisning av hur bidraget använts. På i hanteras organisationsbidrag av myndighetens rätts- avdelning. och administrerar även bidrag till vissa minoritetsorganisationer respektive samiska organisationer enligt skrivningar i myndigheternas regleringsbrev. och fördelar statsbidrag till kom- muner och regioner som ingår i förvaltningsområden, enligt förord- ningen (2009:1299) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Statsbidraget beräknas enligt en fast beräkningsnyckel. I administra- tionen ingår även att ta in redovisningar om hur bidraget använts. 4.4.4Dialog med de nationella minoriteterna Det som framkommer i den årliga uppföljningen av minoritetspolitiken ska bland annat ligga till grund för regeringens analys samt utform- ning och utveckling av den fortsatta minoritetspolitiken. För att upp- följningsmyndigheterna ska kunna göra en ändamålsenlig uppfölj- ning behöver de även föra dialog med de nationella minoriteternas företrädare. dialog med minoriteternas företrädare sker i form av minst två årliga samråd och genom minoriteternas deltagande i referensgrupper. Vid dessa samråd har de nationella minoriteterna möjlighet att framföra synpunkter på hur de upplever att genom- förandet av minoritetspolitiken fungerar och peka på områden där det fortfarande finns hinder mot att minoritetslagens bestämmelser ska förverkligas. Minoriteterna ges möjlighet att påverka de teman som myndigheten fokuserar på inom uppföljningen. inbjuds även organisationerna att utse representanter till en referensgrupp som följer uppföljningens olika delar: pla- neringen och upplägg, deltagande i genomläsning, analys och bedöm- ningar av texter samt tillfrågas att komma med förslag på åtgärder. Därtill medverkar minoriteterna på olika sätt i uppföljningen genom enkätundersökningar, fokusgrupper eller annan metod. Tillfälliga arbetsgrupper tillsätts också kring olika frågor. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar genomför gemensamt samråd med samebyar, sameföreningar, samiska organisationer och partier i plenum vad gäller minoritetspolitiska frågor. Minoritetspolitikens uppföljningssystem beskrivs i avsnitt 6. Som framgår där ska uppföljningsmyndigheterna enligt sina reglerings- brev lämna underlag till regeringen. En samlad rapport från de båda myndigheterna lämnas till . I dialogen med i och framkommer att myndigheterna lägger mycket tid och resurser på att få fram underlag och att skriva årsrapporten. I rapport- arbetet samarbetar myndigheterna nära eftersom det är en gemensam uppgift. En upplevelse är att tidsutrymmet är mycket snävt. Arbets- uppgiften uppfattas som omfattande och att det utgör navet i upp- följningsuppdraget. beskriver att de tar fram sin analys av utvecklingen och med begränsade resurser. Den faktiska tiden till för- fogande för analys och skrivarbete är cirka . Uppgiften är mycket resurskrävande vilket upplevs som utmanande för med- arbetarna. uppger att arbetar en medarbe- tare halvtid med årsrapporten, medan det krävs att båda handläggarna arbetar heltid med årsrapporten. uppger att årsrapporten i första hand är skriven för regeringen. Det är möjligt att även företrädare inom de nationella minoriteterna kan använda den. Även myndigheter som lämnar upp- lysningar kan ha intresse av rapporten. Uppföljningsmyndigheterna har inte haft någon särskild dialog om form och innehåll i redovis- ningarna med sektorsmyndigheter som redovisar särskilda uppdrag till dem. Uppföljningsmyndigheterna skickar förslag på redovisnings- upplägg till de myndigheter som önskar det. 4.4.6Stöd till kommuner och regioner En viktig del av uppföljningsmyndigheternas uppdrag att främja mino- ritetspolitikens genomförande är stöd till kommuner och regioner. Stödet kan bestå av olika typer av insatser såsom rådgivning, samord- De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar ning, kompetens- och kunskapshöjande insatser samt insatser för att synliggöra och öka kunskapen om de nationella minoriteterna. Som nämnts tidigare upplever uppföljningsmyndigheterna att be- hovet av stöd till kommuner och regioner är stort, även bland kommuner som ingått i ett förvaltningsområde ett tag. Uppföljningsmyndigheterna har tagit fram olika typer av stöd- material för kommuner och regioner, bland annat en handbok, olika typer av checklistor, ett antal broschyrer som beskriver minoritets- rättigheter, tematiska broschyrer om äldreomsorg, förskola etcetera. Inför revideringen av minoritetslagen har uppföljningsmyndig- heterna arbetat med sitt informationsuppdrag tillsammans med andra myndigheter såsom och och även Kommuner och Regioner, SKR. Att göra besök ute i kommuner är ett bra sätt att arbeta, enligt . Det höjer statusen på frågorna och det öppnar dörrar. anser man sig av resursskäl inte ha den möjligheten. Uppföljningsmyndigheterna har också genomfört informations- kampanjer och deltagit i olika sammanhang där man informerat om minoritetsrättigheter eller frågor som berör nationella minoriteter. De har även genomfört annonskampanjer i dagstidningar för att nå allmänheten och på så sätt väcka en efterfrågan ute i kommunerna. har på regeringens uppdrag skapat webbplatsen , som bland annat innehåller information om minoritets- rättigheter, minoritetspolitikens utformning och information om de nationella minoriteterna. För att skapa aktualitet på webbplatsen publi- ceras med jämna mellanrum nyhetsartiklar på minoritetspolitiska teman. Webbplatsen är svenskspråkig. medarbetare har årliga dialogmöten med de nationella minoriteterna om innehållet på webbplatsen. Uppföljningsmyndigheterna ger också ut ett nyhets- brev , där man informerar om aktuella frågor. har det även funnits ett intranät för kommunala sam- ordnare kopplat till webbplatsen . Där kunde de föra dialog sinsemellan och dela med sig av material. Intranätet lades ned då den, enligt uppföljningsmyndigheterna, inte användes i tillräcklig utsträckning. Det är oklart för utredningen varför samordnarna inte utnyttjade funktionen i tillräckligt hög grad. En årlig konferens arrangeras primärt för kommuner och regio- ner, där man bland annat behandlar den aktuella uppföljningsrappor- De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar ten och olika teman. På konferenserna försöker man också lyfta goda exempel från kommuner och regioner, för att inspirera andra. För- sök har gjorts med att spela in föredrag från konferenser för att bredare kunna dela erfarenheterna. För att nå beslutsfattare i högre utsträckning så har uppföljningsmyndigheterna skickat ut riktade in- bjudningar till konferenser och utbildningar, dock utan någon större effekt. Uppföljningsmyndigheterna har även arrangerat regionala kon- ferenser tillsammans med andra länsstyrelser för att i högre utsträck- ning nå kommuner och regioner som inte ingår i något förvalt- ningsområde. Uppföljningsmyndigheterna har framfört att de skulle vilja ta fram en verktygslåda för kommuner och landsting med till exempel webb- utbildningar. Myndigheterna har dock inte tilldelats några medel för ändamålet. Kommuner och Regioner, SKR, verkar för att dess med- lemmar ska få ett fungerande stöd från uppföljningsmyndigheterna i minoritetsfrågor. SKR erbjuder olika former av stöd till sina med- lemmar inom olika politikområden såsom förskola, skola och äldre- omsorg och har till exempel tagit fram material för att öka kunskapen om mänskliga rättigheter, bland annat genom en webbutbildning som översatts till de nationella minoritetsspråken. SKR driver även utvecklingsarbete för att integrera mänskliga rättigheter inom styr- ning och ledning. Uppföljningsmyndigheterna uppger att de i olika sammanhang har initierat dialog och samverkan med SKR om de behov av stöd inom minoritetspolitiken som kommuner ger uttryck för. Länsstyrel- sen upplever svårigheter med att åstadkomma dialog med kommunala företrädare, utöver kontakterna med de kommunala samordnarna. När det gäller de enkätundersökningar som uppföljningsmyndighe- terna genomfört har man haft kontakt med SKR:s analysavdelning. Många av uppföljningsmyndigheternas stöd- och kompetenshöjande insatser har riktat sig till kommuner inom förvaltningsområdena. När det gäller grundskyddet inom minoritetsrättigheterna har det visat sig betydligt svårare att nå kommuner utanför förvaltningsområdena. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar För att öka takten i minoritetsarbetet utanför förvaltningsområ- dena infördes en ny bestämmelse från i lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Enligt 5 b § ska kom- muner och regioner numera anta mål och riktlinjer för sitt minori- tetspolitiska arbete. Uppgifter om mål och riktlinjer ska på begäran lämnas till den myndighet som har uppföljningsansvar. Uppföljnings- myndigheterna har arbetat särskilt med denna nya bestämmelse bland annat genom att utveckla och revidera material, ta fram ett fråge- och svarsbatteri och en powerpointpresentation, samt utbild- ningar för förvaltningsområdeskommuner. För att nå övriga kom- muner planerar uppföljningsmyndigheterna att gå via andra läns- styrelser för att arrangera regionala utbildningar. Att arrangera sådana utbildningar kräver dock extra resurser som myndigheterna upplever att de saknar. Uppföljningsmyndigheterna har lämnat förslag till om insatser för att öka tillämpningen av grund- skyddet, bland annat genom webbutbildningar, i syfte att få utökade resurser. 4.4.8Samordning av och samverkan med statliga myndigheter Av förarbetena framgår att uppföljningsmyndigheterna även ska samordna insatser inom minoritetspolitiken. Som beskrivits har en rad statliga sektorsmyndigheter uppdrag inom politikom- rådet. Några myndigheter har även sektorsansvar för områden som särskilt ska följas upp i uppföljningsmyndigheternas arbete. Detta gäller särskilt frågor som rör förskola och äldreomsorg. I det initiala arbetet med elva särskilt utpekade myndigheter ingick koordinering och dialog med dessa myndigheter i uppfölj- ningsmyndigheternas uppdrag som regeringsupp- draget omfattade. –2014 genomförde uppfölj- ningsmyndigheterna ett utvecklingsprojekt med myndighetssam- verkan där man kallade till möten med olika teman. Initialt fanns det intresse från övriga myndigheters ledningar att delta men under hand avtog intresset. Av uppföljningsrapporten för framgår att den sista årliga nätverksträffen med statliga myndigheter hölls . Enligt rappor- ten uttryckte deltagarna att nätverket initialt fyllt en viktig funktion för kontakter och informationsutbyten men att träffarna i dess De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar nuvarande form inte längre var lika relevanta. Det beslutades därför att göra ett uppehåll i arbetet. När det gäller valet av teman i årsrapporternas fördjupning har detta, enligt medarbetare, inte diskuterats i förväg med sektorsmyndigheterna. Däremot har man samverkat med aktuell sektorsmyndighet under arbetets gång. menar att insatser från ansvariga sektorsmyndig- heter i första hand initieras genom uppdrag från regeringen. Analys och generell uppföljning på minoritetsområdet har därmed i prakti- ken legat på uppföljningsmyndigheternas medarbetare. När det gäller koordineringen så finns det utvecklingspotential. Samverkan sker med och genom att bland annat arrangera utbildningar där dessa myndigheter medverkar. menar att uppföljningsmyndigheterna inte fun- gerar som ”spindel i nätet ” för samordning och överblick av minoritets- området. I årsrapporterna rapporterar det som framkom- mer i andra myndigheters inrapporterade underlag. har inte heller kunnat prioritera samordning med sektorsmyndig- heter på grund av tidsaspekter och faktiska resurser. skulle enligt uppgift välkomna att uppföljningsmyndigheterna fick ett tydligt mandat på området samverkan och samordning. Ett gott exempel på samverkan är, enligt , myndig- hetens samordning av samrådsförfarande som samlade 26 myndigheter. De nationella minoriteterna har fått lämna önskemål om vilka myndigheter de önskar träffa för dialog och dessa bjuds sedan in till gemensamma samrådsdagar. Detta innebär ett om- fattande och mycket resurskrävande samordningsarbete för läns- styrelsen. folkvalda del deltar inte i dessa samordnade samråd. deltar inte heller. Däremot genomför den folkvalda delen av årliga separata samråd med ett antal statliga myndigheter. har också främjat andra statliga myndigheters sam- rådsarbete genom rådgivning rörande principer för samråd. Arbetet är kopplat till den europeiska koden om idéburna organisationers med- verkan i beslutsprocesser. och driver ett nätverk för länsstyrel- serna i landet där man ger aktuell information, byter erfaren- heter och utbildar. Minoritetsfrågorna har bland annat tagits upp i länsstyrelsernas chefsforum. Genom nätverket sker ett utvecklings- De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar arbete på länsnivå där länsstyrelserna ger stöd och samarbetar med kommuner, myndigheter och andra aktörer i länen. Med utökade resurser skulle länsstyrelsernas stöd till kommunerna kunna öka, både i uppdraget om kommuners skyldigheter att ta fram kartlägg- ningar och riktlinjer för sitt minoritetspolitiska arbete och i övrigt arbete med grundskyddet. har valt ett arbetssätt där man deltar i andra läns- styrelsers möten och konferenser för att lyfta minoritetsfrågorna. anser att det är ett bra tillvägagångssätt om länsstyrel- serna kan samla aktörerna i de respektive länen för att stödja minori- tetsarbetet på lokal och regional nivå, så som ofta sker inom andra länsstyrelseuppdrag. Minoritetsarbetet sker ofta inom ramen för läns- styrelsernas uppdrag med mänskliga rättigheter eller övriga sektors- övergripande uppdrag enligt instruktionen. För att det regionala arbetet ska kunna växlas upp behöver länsstyrelserna tillföras resur- ser och ges tydligare uppdrag. Med ett utökat uppdrag och ytterligare resurser skulle uppföljningsmyndigheterna gärna utveckla och forma- lisera samarbetet mellan länsstyrelserna ytterligare. 4.5Uppföljning av strategin för romsk inkludering I avsnittet beskrivs förutsättningar och arbetssätt för uppföljning av strategin för romsk inkludering. Här beskrivs också hur myndigheten preciserat uppdraget, hur arbetet utformats och hur samverkan med olika aktörer sker. 4.5.1Förutsättningar för uppdraget och arbetssätt Uppföljningsuppdraget för strategin för romsk inkludering omfattar knappt två årsarbetskrafter på i . En stor del av arbetet fokuserar på framtagandet av den årliga uppfölj- ningsrapporten till regeringen rörande strategin för romsk inkluder- ing. Medarbetarna hanterar också många samtal och svarar på frågor. Förutom själva uppföljningsrapporten gör en rad olika insatser inom arbetet med romsk inkludering. Bland annat har myndigheten tagit fram material om rättighetsbaserat arbetssätt och De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar artiklar om romska frågor till webbplatsen . För när- varande pågår ett arbete med dokumentering av gjorda insatser i utvecklingskommunerna. har lämnat två nulägesrapporter till regeringen, i enlighet med särskilda regeringsuppdrag. Det har bland annat rört sig om kvalitativa studier och intervjuer i pilot- och utvecklingskom- muner. har haft en viktig koordinerande roll i arbetet med nulägesrapporterna. Fem statliga sektorsmyndigheter har del- tagit i arbetet. Även romer har varit delaktiga, bland annat genom romska sakkunniga och lokala romska företrädare. En viktig del i det arbetet har varit att hitta romska informanter i de berörda kom- munerna. Det är stort tryck på arbete inom strategin för romsk inkludering. Sårbarheten i arbetet är betydande och i samband med arbetstoppar blir läget mycket ansträngt. För att minska sår- barheten i arbetet arbetar man i team med uppföljnings- och sam- ordningsuppdraget inklusive uppdraget inom romsk inkludering. relation till den romska minoriteten har varierat . Det är inget enkelt uppdrag för medarbetarna eftersom det kan finnas misstro mot myndighetsföreträdare. Från romskt håll uppfattas det som viktigt att det finns en romsk medarbetare på myndigheten. Strategin för romsk inkludering skapar en massa förväntningar men kortsiktigheten i arbetet är, enligt , ett problem. Sär- skilda regeringsuppdrag har lämnats med kort varsel. I en del fall har det inneburit tilldelning av anslagsmedel mot slutet av ett budgetår, vilket inneburit svårigheter att nyttja medlen effektivt. Det är korta ledtider och det är svårt att arbeta strategiskt. Kortsiktigheten med- för också att arbetet blir svårplanerat. Det medför även svårigheter för kommunerna att bidra och när myndigheten initierar uppdrag skapar det inte sällan irritation i kommunerna. Graden av styrning från regeringen har varierat . Från sida menar man att myndighetens uppdrag inom upp- följning av strategin för romsk inkludering skulle behöva förtydligas. För myndighetens uppföljnings- och samordningsuppdrag i sin hel-