sou · H8B357 · 2020-10-08 00:00:00 — We consider that the seriousness of the offence justifies increas- ing the normal penalty for breaches of non-contact orders to the level of imprisonment, i.e. a more severe penalty than a fine. At present, perpetrators in minor cases are free from responsibil- ity. We consider that the more severe approach to ordinary degree breaches of non-contact orders should also lead to a more severe ap- proach to minor cases. A person who has been issued with a non- contact order should thus not be freed from responsibility with ref- erence to having been invited into the home of the protected person or similar. We consider that a fine is a reasonable penalty for such cases in which the act may not have caused the protected person any immediate damage, danger or violation. Even in minor cases, the per- son issued with the non-contact order was expected to conform to the order and, by breaching it, they have committed an offence against the State. In this respect, we have chosen to particularly emphasise that “contact that is manifestly justified in view of special circumstances” is already an exception to non-contact orders under Section 1, first paragraph of the Non-Contact Orders Act. Other considerations with respect to non-contact orders We propose that an extended non-contact order may – regardless of whether the intended subject of the order has breached a previous non-contact order – be combined with an electronic monitoring provi- sion. If the intended subject of the order has breached a previous non- contact order, and unless there are special grounds not to do so, the order should be combined with an electronic monitoring provision. At present, under Section 1a, second paragraph, point 1 of the Non-Contact Orders Act a non-contact order relating to a shared dwelling may only be issued if the grounds for such an order signif- icantly outweigh the intrusion or detriment for the intended subject of the order. We propose that the intensifier ‘significantly’ be dis- carded, so that the assessment concerns whether the grounds for such an order outweigh the intrusion or detriment for the intended subject of the order. The reason for this proposal is that a standard proportionality assessment of the grounds for and against a non- contact order relating to a shared dwelling must already take account of the fact that the intended subject of the order typically has strong grounds to visit and live in their home. A requirement of grounds that significantly outweigh the intrusion or detriment is thus redun- dant and may risk an excessively high threshold in practice for issu- ing non-contact orders relating to a shared dwelling. With regard to the effectiveness of the Swedish regulations, we con- sider that the Swedish judicial system has to be viewed as a whole. The provisions on deprivation of in the form of remand, detention and arrest supplement the provisions on non-contact orders in such a way that Swedish legislation effectively enables the removal of a sus- pected offender from a shared dwelling. We also consider that the provision on specially extended non- contact orders should not be amended in terms of geographical area, as it is already possible to order protection in as large a geographical area as is necessary. Implications of the Inquiry’s proposals, etc. In practice, our reflections and proposals most significantly affect per- petrators who commit repeated honour-based offences against the same victim, and the victims of such offences. Our reflections and proposals also concern the Swedish Authority, the Swedish Prosecution Authority, public defence counsels, injured party coun- sels and special representatives for children, the Swedish Prison and (including non-custodial care), the general courts and social services. The proposal relating to forensic certifi- cates also concerns tors who issue such certificates. With regard specifically to the finan- cial implications, our reflections and proposals primarily concern the Swedish Prison and . The estimated annual cost to the Swedish Prison and of implementing our proposals with regard to the introduc- tion of a new honour-based offence is around million. The courts can be expected to see an increase in costs of around million for longer processing times. The estimated increase in costs for legal counsels is around million. Our procedural proposals concerning forensic certifi- cates etc. are expected to only lead to a marginal cost increase for those ordering such certificates. The estimated annual cost increase for the Swedish Prison and for implementing our proposals on a more severe scale of penalties for breaches of non-contact orders is around million. The increased costs resulting from our proposals are so limited that they can be financed within the ‘’ expenditure area. The proposed legislative amendments can enter into force on 1 January 2022, and no special transitional provisions are necessary. 1.1Förslag till lag om ändring i (1962:700) Härigenom föreskrivs i fråga om (1962:700) dels att nuvarande 4 kap. 4 b–d §§ ska betecknas 4 kap. 4 c–e §§, dels att 2 kap. 2 §, 4 kap. 4 a § och den nya 4 kap. 4 c § ska ha följande dels att det ska införas en ny paragraf, 4 kap. 4 b §, med följande lydelse. För brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1. av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2. av utlänning utan hemvist i , som efter brottet blivit svensk medborgare eller tagit hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och finns här, 3. av annan utlänning som finns här i riket och på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse , eller 4. i utövningen av ett svenskt företags näringsverksamhet och det är fråga om givande av muta, grovt givande av muta eller han- del med inflytande enligt 10 kap. 5 d § 2. Första stycket gäller inte, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte 1 Senaste lydelse 2020:173. tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för brott som avses i 4 kap. 1 a och 4 c §§ och 4 kap. 1 a, 4 b och 4 d §§ 16 kap. 10 a § första stycket 1 och 16 kap. 10 a § första stycket 1 och sjätte stycket eller försök och sjätte stycket eller försök till sådana brott, till sådana brott, 4 kap. 4 § andra stycket var- 4 kap. 4 § andra stycket var- igenom någon förmåtts att ingå igenom någon förmåtts att ingå ett sådant äktenskap eller en ett sådant äktenskap eller en bindelse som avses i 4 c § eller bindelse som avses i 4 d § eller försök till sådant brott, eller försök till sådant brott, eller 3.6 kap. 1–6, 8, 9 och 12 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. 1, 2, 4–6, 8, 9 och 12 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Den som begår brottsliga gärningar enligt 3, gärningar enligt 3, 4, 5, 6 eller 12 kap. eller enligt 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud (1988:688) om kontaktförbud mot en närstående eller tidigare mot en närstående eller tidigare närstående person, döms, om var och en av gärningarna ut- var och en av gärningarna ut- gjort led i en upprepad kränk- gjort led i en upprepad kränk- ning av personens integritet och ning av personens integritet och gärningarna varit ägnade att all- gärningarna varit ägnade att all- varligt skada personens själv- varligt skada personens själv- känsla, för grov fridskränkning känsla, för grov fridskränkning till fängelse i lägst till fängelse i lägst 2Senaste lydelse 2013:367. Har gärningar som anges i första stycket begåtts av en man mot en kvinna som han är eller har varit gift med eller som han bor eller har bott tillsammans med under äktenskapsliknande förhållanden, ska han i stället dömas för grov kvinnofridskränkning till samma straff. Den som begår brottsliga gär- ningar enligt 3, 4, 5, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud i syfte att be- vara eller återupprätta en persons eller familjs, släkts eller annan lik- nande grupps heder, döms, om var och en av gärningarna utgjort led i en upprepad kränkning av den utsattes integritet och gärningarna varit ägnade att allvarligt skada hans eller hennes självkänsla, för hedersbrott till fängelse i lägst och högst . Den som förföljer en person genom brottsliga gärningar som utgör 1.misshandel enligt 3 kap. 5 § eller försök till sådant brott som inte är ringa, 2.olaga tvång enligt 4 kap. 4 § första stycket, 3.olaga hot enligt 4 kap. 5 § första stycket, 4.hemfridsbrott eller olaga intrång enligt 4 kap. 6 §, 5.kränkande fotografering enligt 4 kap. 6 a §, 6.olovlig identitetsanvändning enligt 4 kap. 6 b §, 7.olaga integritetsintrång enligt 4 kap. 6 c §, 8.ofredande enligt 4 kap. 7 §, 9.förtal enligt 5 kap. 1 §, 10.grovt förtal enligt 5 kap. 2 §, 11.förolämpning enligt 5 kap. 3Senaste lydelse av tidigare 4 b § 2018:409. 9. sexuellt ofredande enligt 12. sexuellt ofredande enligt 6 kap. 10 §, 6 kap. 10 §, 10. skadegörelse enligt 12 kap. 13. skadegörelse enligt 12 kap. 1 § eller försök till sådant brott, 1 § eller försök till sådant brott, 11. ringa skadegörelse enligt 14. ringa skadegörelse enligt 12 kap. 2 §, eller 12 kap. 2 §, eller 12. överträdelse av kontakt- 15. överträdelse av kontakt- förbud med elektronisk över- förbud med elektronisk över- vakning eller överträdelse av vakning eller överträdelse av kontaktförbud enligt 24 § lagen kontaktförbud enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud (1988:688) om kontaktförbud döms, om var och en av gärningarna har utgjort led i en upp- repad kränkning av personens integritet, för olaga förföljelse till fängelse i högst . 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) om kontaktförbud Härigenom föreskrivs att 1 a, 2 och 24 §§ lagen (1988:688) om kon- taktförbud ska ha följande lydelse. Kontaktförbud enligt 1 § får avse också förbud att uppehålla sig i en bostad som brukas gemensamt med annan, om det på grund av särskilda omständigheter finns risk för att den mot vilken för- budet avses gälla kommer att begå brott mot en sammanboendes liv, hälsa, frihet eller frid (kontaktförbud avseende gemensam bo- stad). Kontaktförbud avseende gemensam bostad får meddelas en- 1. skälen för ett sådant för- 1. skälen för ett sådant för- bud väger väsentligt tyngre än bud väger tyngre än det intrång det intrång eller men i övrigt eller men i övrigt som förbudet som förbudet innebär för den innebär för den mot vilken för- mot vilken förbudet avses gälla, budet avses gälla, och 2.den som förbudet avses skydda förbinder sig att medverka till att den mot vilken förbudet avses gälla i rimlig utsträckning får tillgång till sina personliga tillhörigheter. Om det kan antas att ett Om det kan antas att ett kontaktförbud enligt 1 § inte är kontaktförbud enligt 1 § inte är tillräckligt, får förbudet utvid- tillräckligt, får förbudet utvid- gas till att avse förbud att uppe- gas till att avse förbud att uppe- hålla sig i närheten av en annan hålla sig i närheten av en annan persons bostad eller arbetsplats persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den per- eller annat ställe där den per- sonen brukar vistas (utvidgat sonen brukar vistas (utvidgat 4Senaste lydelse 2013:974. 5Senaste lydelse 2018:408. utvidgat kontaktförbud ska för- utvidgat kontaktförbud får för- enas med villkor om elektronisk enas med villkor om elektronisk övervakning, om den mot vilken Om den mot vilken förbudet avses gälla har överträtt förbudet avses gälla har överträtt ett kontaktförbud och det inte ett tidigare meddelat kontakt- finns särskilda skäl mot det. förbud och det inte finns sär- skilda skäl mot det ska förbudet förenas med ett sådant villkor. Den som har överträtt ett utvidgat kontaktförbud får meddelas förbud att uppehålla sig inom ett större område än som följer av första stycket (särskilt utvidgat kontaktförbud). Förbudet får om- fatta ett eller flera områden i anslutning till sådana platser där den andra personen har sin bostad eller arbetsplats eller annars brukar vistas. Det får inte avse ett större område än vad som är nödvän- digt. Ett beslut om särskilt utvidgat kontaktförbud ska förenas med villkor om elektronisk övervakning, om det inte finns särskilda skäl mot det. Särskilt utvidgat kontaktförbud får meddelas endast om skälen för ett sådant förbud väger väsentligt tyngre än den inskränkning i rörelsefriheten som förbudet innebär för den mot vilken för- budet avses att gälla. Den som bryter mot ett kon- Den som bryter mot ett kon- taktförbud med villkor om elek- taktförbud med villkor om elek- tronisk övervakning döms för tronisk övervakning döms för med elektronisk övervakning till med elektronisk övervakning till fängelse i högst . fängelse i högst . i övrigt bryter mot ett kontakt- i övrigt bryter mot ett kontakt- förbud döms för överträdelse av förbud döms för överträdelse av kontaktförbud till böter eller fäng- kontaktförbud till fängelse i högst else i högst . I ringa fall ska det inte dömas Om brottet är ringa, döms till 6Senaste lydelse 2018:408. 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (2005:225) om rättsintyg i anled- ning av brott ska ha följande lydelse. Ett rättsintyg får inte utfärdas utan den enskildes samtycke, om inte något annat följer av andra eller tredje stycket. Ett rättsintyg som avser en målsägande får utfärdas utan sam- 1. vid misstanke om brott för vilket det inte är föreskrivet för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i ett lindrigare straff än fängelse i sex år eller försök till brott för vilket månader eller försök till brott för det inte är föreskrivet lindrigare vilket det inte är föreskrivet lind- straff än fängelse , rigare straff än fängelse , till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än som avses i 1 kap. 3 § smitt- skyddslagen (2004:168), 3. vid misstanke om brott 2. vid misstanke om brott enligt 3, 4 eller 6 kap. brotts- enligt 3, 4 eller 6 kap. brotts- balken eller brott som avses i balken eller brott som avses i lagen (1982:316) med förbud lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, mot könsstympning av kvinnor, mot någon som inte har fyllt mot någon som inte har fyllt 4. om uppgifter för vilka det 3. om uppgifter för vilka det gäller sekretess enligt 25 kap. gäller sekretess enligt 25 kap. 1–5 §§ offentlighets- och sekre- 1–5 §§ offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400) eller tyst- tesslagen (2009:400) eller tyst- 7Senaste lydelse 2016:548. nadsplikt enligt 6 kap. 12 § pa- nadsplikt enligt 6 kap. 12 § pa- tientsäkerhetslagen (2010:659) tientsäkerhetslagen (2010:659) har lämnats ut till Polismyndig- har lämnats ut till Polismyndig- heten eller en åklagarmyndighet heten eller en åklagarmyndighet efter samtycke från målsäganden. efter samtycke från målsäganden. Ett rättsintyg som avser den som är misstänkt för brott får utfärdas utan samtycke 1.i samband med kroppsbesiktning enligt 28 kap. rättegångs- balken, eller 2. om annan undersökning 2. om annan undersökning än kroppsbesiktning har ägt än kroppsbesiktning har ägt rum rum och det finns misstanke och det finns misstanke om om sådant brott som avses i sådant brott som avses i andra andra stycket 1–3. stycket 1 och 2. 1.4Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 10 kap. 23 § offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Om inte annat följer av 19–22 §§ får en uppgift som angår misstanke om ett begånget brott och som är sekretessbelagd enligt 24 kap. 2 a eller 8 §, 25 kap. 1 §, 2 § andra stycket eller 3–8 §§, 26 kap. 1–6 §§, 29 kap. 1 §, 31 kap. 1 § första stycket, 2 eller 12 §, 33 kap. 2 §, 36 kap. 3 § eller 40 kap. 2 eller 5 § lämnas till en åklagar- myndighet, , Säkerhetspolisen eller någon annan myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet endast om 1. brott för vilket det inte är 1. brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än föreskrivet lindrigare straff än 2. försök till brott för vilket 2. försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , eller straff än fängelse . 3.försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , om gärningen innefattat försök till överföring av sådan allmänfarlig sjukdom som avses i 1 kap. 3 § smittskyddslagen (2004:168). 8Senaste lydelse 2014:633. 2Utredningens uppdrag och arbete En ny brottstyp för gärningar med hedersmotiv Direktiven för vårt uppdrag beslutades vid regeringssammanträdet (dir. 2019:43).1 Som en utgångspunkt för uppdraget angav regeringen i direktiven att det är av största vikt att samhället reagerar kraftfullt mot alla for- mer av hedersförtryck och att det – trots att viktigt arbete har bedri- vits av flera regeringar i syfte att bekämpa hedersrelaterat våld och förtryck – finns ett behov av att, som ett komplement till det arbetet, ytterligare utreda hur sådana beteenden som hedersrelaterat våld och förtryck tar sig uttryck i bör hanteras straffrättsligt. Utredningens huvudsakliga uppdrag har varit att •analysera och ta ställning till om det bör införas en särskild straff- bestämmelse, med en egen brottsbeteckning, som uttryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld och förtryck, •lämna förslag på en sådan reglering oavsett ställningstagande när det gäller frågan om huruvida ett särskilt hedersbrott bör införas, •om utredaren bedömer det ändamålsenligt, lämna förslag på hur ett effektivare straffrättsligt skydd mot hedersrelaterat våld och förtryck kan åstadkommas på något annat sätt, •överväga hur preskriptionstiden för sådan brottslighet bör beräk- nas och ta ställning till om särskilda preskriptionsregler bör gälla om brott har begåtts mot en person , 1Direktiven återges i sin helhet i bilaga 1. Utredningens uppdrag och arbete •analysera svensk domstols behörighet att döma över sådan brotts- lighet begången utomlands, samt •lämna förslag på nödvändiga författningsändringar. Som en bakgrund till uppdraget i denna del kan nämnas att tillkännagav för regeringen att den ställde sig bakom ett förslag från om att införa en särskild brottsrubri- cering för brott med hedersmotiv (se rskr. 2017/18:240 med hänvis- ning till bet. 2017/18:JuU14 punkt 33). Vidare bör nämnas att riksdagspartierna Socialdemokraterna, – som ett led i regerings- bildningsprocessen efter riksdagsvalet – träffade det avtal som i efterhand har kommit att kallas januari- avtalet eller januariöverenskommelsen. I en särskild punkt i januari- avtalet angavs att hedersrelaterat våld och förtryck måste bekämpas:2 Hedersrelaterat våld och förtryck måste bekäm- pas genom strängare straff och mer kunskap om dessa brott och förtryck. Brott med hedersmotiv ska utgöra en egen brottsrubricering och det ska införas en särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv (Utredning 2019–2020. Ny lagstiftning från ). Reglerna för utvisning av icke-svenska medborgare som döms för hedersrelate- rade brott och hatbrott ska skärpas och frågan om utvisning ska alltid prövas vid sådana brott. Skyddet för den som drabbas av hedersrelaterad brottslighet måste stärkas så att den som drabbas inte avvisas i sådana fall. Kompetens om hedersrelaterat våld ska öka. Arbetet mot heder ska öka i skolorna. Det behövs ett tydligt barnrättsperspektiv i arbetet mot hedersförtrycket. Möjligheterna ska öka att utan föräldrars samtycke ge insatser till unga vid misstanke om hedersbrott liksom att lagen om vård av unga (LVU) ska skärpas i samma syfte. Myndigheternas möjligheter ska stärkas att ingripa vid misstanke om att personer förs ur landet för att giftas bort mot sin vilja eller könsstympas (Tas i samma utredning. Kan hanteras genom tidigare leverans av det sistnämnda förslaget). Inga offentliga medel ska utbetalas till föreningar eller religiösa samfund som genomför barnvigslar eller sanktionerar annan hedersrelaterad brottslig- het (Genomlysning av befintliga förordningar och myndighetsinstruk- tioner ). Kompetensteamet mot hedersbrott permanentas. Här kan parentetiskt noteras att ett förslag till särskild straffskärp- ningsgrund för brott med hedersmotiv hade presenterats av Utredningen om starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäkten- 2Utkast till sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, och de gröna, dokument publicerat . Utredningens uppdrag och arbete skap och brott med hedersmotiv i dess slutbetänkande Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet (SOU 2018:69). Enligt det förslaget ska det vid bedömningen av straffvärdet som en försvårande omstän- dighet särskilt beaktas om ett motiv för brottet varit att bevara eller återupprätta en persons eller familjs, släkts eller annan liknande grupps heder. Vidare hade samma utredning, i syfte att klargöra att även sådana förfaranden kan utgöra människohandel, föreslagit att bestäm- melserna om äktenskapstvång och vilseledande till tvångsäktenskaps- resa (4 kap. 4 c respektive 4 d § ) skulle göras uttryckligen subsidiära till bestämmelsen om människohandel (4 kap. 1 a § brotts- balken) och att ett nytt brott, barnäktenskapsbrott, skulle införas i bestämmelsen om äktenskapstvång. Någon utredning om att ”[b]rott med hedersmotiv ska utgöra en egen brottsrubricering” hade dock inte inletts när januariavtalet ingicks. Förslagen i det nämnda betän- kandet har under vårt utredningsarbete legat till grund för en pro- position, som i sin tur har lett till ny lagstiftning som trädde i kraft den 1 juli 2020.3 Idirektiven utvecklas utredningens uppdrag i denna del på följande sätt:4 Utredaren ska utifrån den problembeskrivning som presenteras i be- tänkandet Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet, i tillkännagivande på området och i januariavtalet göra en analys av rätts- läget avseende möjligheten att ingripa straffrättsligt mot hedersrelaterat våld och förtryck i ljuset av de särskilda problem som hedersrela- terad brottslighet innebär i samhället och för enskilda. Utifrån analysen ska utredaren lämna förslag till hur en särskild straffrättslig reglering som uttryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld och förtryck – ett sär- skilt brott med en egen brottsbeteckning – och som möter de krav på en tydlig avgränsning av det straffbara området som legalitetsprincipen ställer upp skulle kunna utformas, inklusive vilken straffskala som bör väljas. Vid utförandet av uppdraget ska utredaren undersöka om det är lämp- ligt att använda brotten grov kvinnofridskränkning och grov fridskränk- ning som förebild. I det ligger att göra en analys av och ta ställning till vilka typer av brottsliga handlingar som bör omfattas av den särskilda straffrättsliga regleringen. Utredaren ska dock också överväga om det är lämpligt att sådana nedvärderande, manipulerande eller kränkande hand- lingar i syfte att kontrollera en person som i det enskilda fallet inte utgör en straffbar gärning bör omfattas av den särskilda kriminaliseringen. Vidare ska utredaren, med beaktande av medverkansreglerna i 23 kap. 2019/20:131, bet. 2019/20:JuU23, rskr. 2019/20:272 och SFS 2020:349. 2019:43 s. 5 f. Utredningens uppdrag och arbete 4 § , analysera hur den personkrets som ska omfattas av en sådan reglering bör avgränsas. Förslaget ska åtföljas av en grundlig analys av eventuella för- och nackdelar med att införa ett särskilt brott som tar sikte på hedersrela- terat våld och förtryck. Utredaren ska vidare i detta sammanhang upp- märksamma behovet av att strafflagstiftningen i så stor utsträckning som möjligt bör vara generellt utformad och träffa straffbara beteenden oav- sett i vilket sammanhang de förekommer.