sou · H8B363d3 · 2020-11-12 00:00:00 — Staten är skyldig att såväl skydda barn från att utnyttjas sexuellt som att rehabilitera ett barn som blivit utsatt för ett sådant utnyttjande. Utöver att barnet kan behöva stöd och hjälp på sätt som anges i artiklarna 24 och 39 i barn- konventionen, kan barnet behöva skyddas från att bli föremål för fler skildringar av liknande slag. Därtill kan det, beroende på omständig- heterna, ha begåtts brott mot barnet i form av t.ex. övergrepp. Artikel 34 – skydd mot sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp kan också behöva utredas om någon annan person än barnet själv varit inblandad i själva skildringen. Sammantaget är de skäl som anförs mot en bestämd 18-årsgräns enligt vår mening inte tillräckliga för att motivera att barn med fullbor- dad pubertetsutveckling ges ett mindre omfattande skydd än andra barn. Lagstiftningen stämmer i denna del inte överens med artikel 34 (c) i . Andra delar av det straffrättsliga och straffprocessuella skyddet Straffen för sexualbrotten är relativt höga i förhållande till andra brott i den svenska strafflagstiftningen. Straffet har höjts för utnyttjande av barn genom köp av sexuell handling, efter barnrättskommitténs kritik mot . Även de svenska bestämmelserna om preskriptionstider, domsrätt, rättshjälp, förverkande, utlämning, barnanpassade förfa- randen och sekretess uppfyller enligt vår mening kraven i barnkon- ventionen. Vår bedömning är sammantaget att det straffrättsliga och straffpro- cessuella skyddet för ett barn är förenligt med innebörden av arti- kel 34 i , med undantag för vad som anförts om –sexuella övergrepp som begås utan att gärningspersonen är när- varande (se rättsfallet NJA 2018 s. 1103) –barnpornografibrottet och barn med fullbordad pubertetsutveck- ling. 37.3.2Socialt skydd och stöd Regleringen kring ansvar och befogenheter för ett barn som riskerar att utsättas för övergrepp eller som har utsatts för övergrepp är närmare analyserat i främst kapitlen om artikel 19 och artikel 39. Det kan dock här konstateras att sexuella övergrepp, barn- prostitution och utnyttjande i barnpornografi utgör sådant som bl.a. socialtjänst och brottsbekämpande myndigheter ska förebygga och skydda barn mot. Det finns också flera myndigheter och organ som, Artikel 34 – skydd mot sexuellt utnyttjande och sexuella övergrepp bl.a. utifrån kunskapsinsamling och kunskapsspridning, arbetar mot sexuella övergrepp och utnyttjanden. Enligt vår bedömning överens- stämmer bestämmelserna om skydd och stöd med kraven som följer av artikel 34 i . Svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med innebörden av artikel 34 i med följande undantag. •Det finns luckor i det straffrättsliga skyddet när det gäller sexu- ella gärningar som begås genom digitala medier. •Det är inte förenligt med artikel 34 (c) att ett barn vars puber- tetsutveckling är fullbordad har ett mindre omfattande skydd än andra barn mot att utnyttjas i pornografiskt material. 38Artikel 35 – skydd mot handel med barn Utredningens bedömning: Svensk lagstiftning och praxis över- ensstämmer med innebörden av artikel 35 i . Konventionsstaterna ska vidta alla lämpliga nationella, bilaterala och multilaterala åtgärder för att förhindra bortförande och försäljning av eller handel med barn oavsett syfte och form. Genom artikel 35 åtar sig en stat att vidta alla lämpliga nationella, bilaterala och multilaterala åtgärder för att förhindra bortförande och försäljning av eller handel med barn för varje ändamål. Av förarbe- tena till konventionen framgår det att bortförande av och handel med barn ingick i de första utkasten till vad som resulterade i artikel 34, men efter diskussioner om att handel med barn kunde ske med även andra syften än sexuella, t.ex. för tvångsarbete eller kommersiell adop- tion, enades man om att dela upp innehållet i två artiklar, artiklarna 34 och 35.1 I det grundläggande ramverket för de mänskliga rättigheterna (of Human Rights) finns bestämmelser som på olika sätt rör dem i artikel 35. Av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna2 framgår att ingen får hållas i slaveri eller träl- 1HR/PUB/07/1, artikel 34, C 7, särskilt p. Detrick s. 589 och 599. 2Antagen av genom resolution 3/217 . Artikel 35 – skydd mot handel med barn dom; slaveri och slavhandel i alla dess former ska vara förbjudna (artikel 4). Motsvarande upprepas i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter3 (artikel 8). Av konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning4 framgår att en stat ska vidta alla lämpliga lagstiftande, admini- strativa och sociala åtgärder, utbildningsåtgärder och andra åtgärder för att skydda människor med funktionsnedsättning, såväl inom som utanför hemmet, mot alla former av utnyttjande, våld och övergrepp, innefattande de aspekter som grundas på könstillhörighet (arti- kel 16). En stat ska vidta alla lämpliga åtgärder, inklusive lagstiftning, för att bekämpa alla former av handel med kvinnor och utnyttjande av kvinnoprostitution enligt artikel 6 i konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor5. ska ses som en helhet och artikel 4 ska beaktas i genomförandet av samtliga rättigheter i konventionen. lyfter fram några s.k. grundprinciper, artiklarna 2.1, 3.1, 6 och 12, som de anser har en särskild relevans för genomförandet av rättigheterna i konventionen.6 (Läs mer om dessa nedan.) I barnkon- ventionen finns ett antal bestämmelser som är särskilt relevanta när det gäller att förhindra att ett barn bortförs eller används som han- delsvara, framför allt artiklarna 11, 21, 32–34 och 36. Artikel 11 åläg- ger staterna att vidta åtgärder för att bekämpa olovligt bortförande och kvarhållande av barn i utlandet. Artikel 21 innehåller regler som bl.a. syftar till att motverka kommersiella adoptioner. Artiklarna 32–34, som behandlar specifika former av utnyttjande, är nära knutna till artikel 35, eftersom det kan finnas t.ex. ekonomiska eller sexuella ändamål bakom handeln med barn. Detsamma gäller artikel 36, som behandlar alla andra former av utnyttjande. Bestämmelserna i arti- kel 35 är också nära knutna till artikel 39, som behandlar rätten till rehabilitering för barn som utsatts för någon form av utnyttjande. Även artikel 38 om väpnade konflikter vara relevant beroende på om- ständigheterna. Till finns också ett fakultativt protokoll till kon- ventionen om barnets rättigheter om försäljning av barn, barnprostitu- tion och barnpornografi7, som har ratificerat. 6CRC/GC/2003/5 p. Jämför (2019) s. 113. Artikel 35 – skydd mot handel med barn till protokollet framgår bl.a. att de stater som är parter i protokollet var allvarligt oroade av den omfattande och ökande internationella handeln med barn. Parterna ansåg också att det var lämpligt att utöka de åtgärder som staterna bör vidta för att garantera skyddet mot bl.a. sådan handel och på så sätt bättre uppnå syftena med barnkonven- tionen och genomförandet av särskilt artiklarna 1, 11, 21 och 32–36. Vidare ansåg staterna att det behövdes ett heltäckande angreppssätt på problemen med bl.a. försäljning av barn. Protokollet ska således ses som en förstärkning och fördjupning av åtagandena i barnkon- ventionen. I inledningen till protokollet nämns särskilt konvention nr 182 om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete8, i vilken bland annat barnprostitution, barn- pornografi, att använda barn i olaglig framställning av narkotika samt tvångsrekrytering och obligatorisk rekrytering av barn till väpnade konflikter förbjuds. Även det fakultativa protokollet till konventionen om barnets rättigheter om indragning av barn i väpnade konflikter9, som ratificerat, är i viss mån relevant vid uttolkningen av arti- kel 35. I protokollets inledning nämns bl.a. att uppmärksamhet bör riktas på behovet av att beakta de ekonomiska, sociala och politiska grundorsakerna till att barn blir indragna i väpnade konflikter. Be- gränsningarna kring rekrytering av barn till en väpnad konflikt kan i sin tur inskränka möjligheterna till barnhandel i sådant syfte. Konventionen mot gränsöverskridande organiserad brottslighet till- sammans med dess tilläggsprotokoll om förebyggande, bekämpande och bestraffande av handel med människor, särskilt kvinnor och barn10 (Palermoprotokollet) är också relevanta i sammanhanget. Palermo- protokollet täcker brott som till sin natur är gränsöverskridande och som innefattar en organiserad brottslig sammanslutning. Relevant i sammanhanget är också Konventionen om de civila aspekterna på inter- nationella bortföranden av barn11. 10SÖ 2004:21 och SÖ 2004:22. Artikel 35 – skydd mot handel med barn Nedan beskrivs i korthet hur de grundläggande principerna i kon- ventionen förhåller sig till artikel 35. Läs mer om dessa i kapitlen om respektive artikel. Rättigheterna i gäller alla barn inom en stats juris- diktion utan någon åtskillnad av något slag (artikel 2.1). Detta inne- bär att även barn som inte är svenska medborgare, såsom ett barn med uppehållstillstånd, som söker asyl eller som befinner sig utan tillstånd i , ska omfattas av skyddet enligt artikel 35. Flickors särskilda utsatthet markeras genom artikel 6 i konventionen om av- skaffande av all slags diskriminering av kvinnor, som slår fast att en stat ska vidta alla lämpliga åtgärder, inklusive lagstiftning, för att be- kämpa alla former av handel med kvinnor och utnyttjande av kvinno- prostitution. Genom artikel 6 garanteras ett barn den grundläggande rätten till liv som uttrycks som en universell mänsklig rättighet i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Vidare ska ett barns överlevnad och utveckling säkerställas till det yttersta av en stats förmåga. Eftersom ett barns existens är en förutsättning för att det ska kunna åtnjuta övriga rättigheter i konventionen får artikel 6 en naturlig prioritet och blir på så sätt grundläggande för hela genom- förandet av konventionen. Artikel 35 kan också ses som en vidare- utveckling av artikel 6, eftersom ett barns utveckling, och i viss mån även överlevnad, kan riskeras om barnet utsätts för handel eller bort- förande. menar att rätten till överlevnad och utveck- ling endast kan genomföras med ett holistiskt förhållningssätt. Det sker enligt kommittén genom att alla de andra bestämmelserna i kon- ventionen tillämpas och ses i relation till varandra.12 Barnrättskommit- tén förväntar sig att konventionsstaterna tolkar ordet utveckling i dess vidaste bemärkelse, som ett helhetsbegrepp som omfattar barnets 12CRC/C/GC/7 p. Artikel 35 – skydd mot handel med barn fysiska, mentala, andliga, moraliska, psykologiska och sociala ut- veckling.13 I är det en utgångspunkt att familjen är den grundläggande och naturliga enheten för ett barn, vilket bl.a. framgår av konventionens inledning (preambel). Föräldrar eller andra vård- nadshavare har i första hand ansvaret för ett barns överlevnad och utveckling (artiklarna 5 och 18). I föräldrarnas ansvar ligger bl.a. att se till barnets bästa och att på ett sätt som står i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen av barnets förmåga ge barnet råd och ledning då det utövar sina rättigheter. har staten det yttersta ansvaret för ett barns överlevnad och utveckling samt för att barnet ges det skydd och stöd som det behöver (jämför bl.a. artik- larna 3.2, 6, 9, 19, 20, 23, 26, 27, 32–36, 38 och 39). Enligt artikel 4 ska en stat vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder, administrativa åtgärder och andra åtgärder för att genomföra de rättig- heter som erkänns i konventionen. I fråga om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter ska en stat till fullo utnyttja sina tillgängliga resur- ser för att vidta sådana åtgärder. Vid behov ska sådana åtgärder vidtas inom ramen för det internationella samarbetet. Rätten att uttrycka sin åsikt och få den beaktad Enligt artikel 12.1 ska en stat tillförsäkra ett barn som är i stånd att bilda en åsikt rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör det. Ett barns åsikter ska beaktas i förhållande till ålder och mognad. För att ett barn ska tillförsäkras denna rätt ska barnet enligt artikel 12.2 särskilt beredas möjlighet att höras. Det kan göras direkt eller genom företrädare eller ett lämpligt organ och gäller i alla domstolsförfaran- den och administrativa förfaranden som rör barnet. Barnet ska höras på ett sätt som är förenligt med nationella procedurregler. Detta kan t.ex. innefatta olika åtgärder till skydd och stöd för ett barn i syfte att förhindra bortförande och försäljning av eller handel med barn oavsett syfte och form. Enligt barnrättskommittén har ett barn även rätt att avstå från att utöva sin rättighet; att uttrycka åsikter är för barnet ett val, inte en skyldighet.14 13CRC/GC/2003/5 p. 14CRC/C/GC/12 p. Artikel 35 – skydd mot handel med barn Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myn- digheter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa (artikel 3.1). I en bedömning och pröv- ning av barnets bästa ingår att ta hänsyn till samtliga grundläggande principer och konventionen i sin helhet. Vid en sådan bedömning får barnets upplevelser och åsikter om sin situation särskild betydelse, i förhållande till barnets ålder och mognad (artikel 12). Syftet med begreppet barnets bästa är enligt barnrättskommittén att säkerställa att barn både fullt och faktiskt kan åtnjuta alla de rättig- heter som erkänns i konventionen. Kommittén understryker att en vuxen persons personliga bedömning av ett (eller flera) barns bästa inte får ha företräde framför rättigheterna enligt konventionen; ingen rättighet ska kunna inskränkas av en skönsmässig tolkning av bar- nets bästa. Vidare framhåller kommittén att barnets bästa är ett dyna- miskt koncept, som kräver att man gör bedömningar anpassade till det specifika sammanhanget.15 Nedan redogörs i korthet för i vilka sammanhang principen om barnets bästa kan bli relevant i förhållande till artikel 35. Artikel 3.1 omfattar även lagstiftande organ. Principen om barnets bästa måste beaktas vid utformningen av ett skydd för att förhindra bortförande och försäljning av eller handel med barn, oavsett syfte och form, men även vid utformningen av reglering av stöd till barn som utsatts. Övriga rättigheter enligt ska också beaktas i bedömningen av barnets bästa. Sådana bedömningar bör till viss del även bygga på ett barns egna upplevelser och åsikter i enlig- het med artikel 12. I sin allmänna kommentar om barnets bästa lyfter barnrättskom- mittén särskilt fram den roll som lagstiftande organ har. Kommittén betonar att artikel 3.1 både gäller barn i allmänhet och barn som indi- vider. Det innebär, enligt kommittén, att varje gång en lag eller en be- 15CRC/C/GC/14 p. 1 och 4. Artikel 35 – skydd mot handel med barn stämmelse antas eller en internationell överenskommelse ingås som berör barn bör beslutet styras av hänsyn till barnets bästa.16 Enligt artikel 3.1 ska det i varje beslut som rör ett barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Vid ett beslut eller åt- gärd till skydd, stöd och vård för ett barn, som riskerar att utsättas för eller har utsatts för ett bortförande, försäljning eller människo- handel, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. I en bedömning av barnets bästa ska hänsyn tas till alla de rättig- heter som ett barn har enligt och som är relevanta i sammanhanget. Ett barn ska också ges möjlighet att uttrycka sin åsikt inför att ett beslut tas (jämför artikel 12). understryker att detta ska ske med utgångs- punkt i barnets specifika omständigheter. Fokus måste enligt kom- mittén ligga på att identifiera möjliga lösningar som ser till barnets bästa med full respekt för rättigheterna i konventionen och dess fakultativa protokoll.17 Barnet ska ges möjlighet att uttrycka sin åsikt inför att ett beslut tas. Vidare är det enligt kommittén av vikt att följa upp åtgärder och beslut,18 dvs. ta reda på hur barnet upplevt insat- serna och om de varit till barnets bästa. (Jämför artiklarna 3.2, 19, 20, 25 och 39). Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller pri- vata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndig- heter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som be- döms vara barnets bästa (artikel 3.1). En åtgärd omfattar även själva förfarandet. Det innebär att även själva förfarandet i de fall ett barn riskerar att utsättas för eller har utsatts för ett bortförande, försäljning eller människohandel omfattas både i ett eventuellt straffrättsligt för- farande, i sociala utredningar, vid rehabiliterande åtgärder och andra stödjande eller förebyggande åtgärder. 16CRC/C/GC/14 p. 31, se även CRC/C/GC/12 p. 17CRC/C/GC/14 p. 18CRC/C/GC/12 p. 134 (i) och CRC/C/GC/14 p. Artikel 35 – skydd mot handel med barn Vägledning kan hämtas från det fakultativa protokollet till kon- ventionen om barnets rättigheter om försäljning av barn, barnprosti- tution och barnpornografi. I korthet framgår bl.a. följande av proto- kollet. Processuella förfaranden ska anpassas till ett barns särskilda behov, oavsett om det är offer eller vittne till ett brott. En stat ska till- handahålla lämpligt stöd till barnet under hela rättsprocessen. Vidare ska åtgärder vidtas för att låta ett barns synpunkter, behov och in- tressen framföras och beaktas. Barnet ska informeras om sina rättig- heter och sin roll i samt omfattningen, utvecklingen och den fort- satta handläggningen av förfarandet samt om avgörandet i det egna fallet. Läs mer i kapitlet om artikel 34. Även barnrättskommittén lyfter i en allmän kommentar fram att för att ett barns rätt att få sitt bästa bedömt och beaktat ska förverk- ligas måste man införa och följa vissa barnanpassade förfaranden.19 Kommittén betonar i en annan kommentar att förutsättningarna för att ett barn ska kunna uttrycka åsikter är av betydelse. Hänsyn bör tas till barnets individuella och sociala situation och miljön bör vara sådan att barnet känner sig tryggt och respekterat. Det bör, enligt kommittén, inte hållas samtal med ett barn oftare än nödvändigt, särskilt inte när man utforskar händelser som skadat barnet. Vidare måste barnet informeras om vad saken gäller, vilka valmöjligheter som finns, vilka beslut som kan komma att fattas och vad de kan få för följder.20 En mer utvecklad beskrivning av barnanpassade förfaranden finns i kapitlet om artikel 3. 38.1.2Förhindra bortförande och försäljning av eller handel med barn Av artikel 35 framgår att en stat ska vidta åtgärder för att förhindra bortförande av barn oavsett syfte och form. Ett bortförande behöver inte inbegripa någon ersättning eller ha ett kommersiellt motiv.21 Som framgår av artikelns ordalydelse gäller skyddet oavsett syfte och form. 19CRC/C/GC/14 p. 20CRC/C/GC/12 p. 22–25. 21Jämför (2007) s. 531. Artikel 35 – skydd mot handel med barn Även artikel 11 i handlar om olovligt bort- förande av barn. Den artikeln tar emellertid främst sikte på att ett barn förs bort inom ramen för t.ex. en vårdnadstvist. En annan skill- nad är att artikel 11 endast rör situationer när ett barn olovligen förs utomlands (eller hålls kvar i utlandet). Artikel 35 omfattar däremot bortföranden både inom ett land och mellan länder.22 Konventionen om de civila aspekterna på internationella bort- föranden av barn syftar till att säkerställa ett snabbt återförande av ett barn som olovligen har förts ut till eller kvarhållits i en fördrags- slutande stat. Av artikel 3 i denna konvention framgår att ett bort- förande eller kvarhållande av ett barn ska anses som olagligt om det kränker en persons eller institutions rätt att ge omvårdnad.23 Som framgår av både protokollet till om för- säljning av barn, barnprostitution och barnpornografi och Palermo- protokollet kan bortförandet vara en del av en försäljning av eller handel med barn. Försäljning av och handel med barn Enligt artikel 35 ska en stat förhindra all försäljning av eller handel med barn oavsett syfte och form. Det framgår inte av artikeln vad som avses med försäljning av eller handel med barn. I protokollet till barnkon- ventionen om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi definieras försäljning av barn som ”varje handling eller transaktion genom vilken ett barn överförs av en person eller grupp av personer till annan mot betalning” (artikel 2 [a]). Genom att skyddet ska avse handel oavsett syfte och form, behöver det ha en vid omfattning. Även av förarbetena till konventionen framgår att det fanns en sådan avsikt.24 Av artikel 3.1 i protokollet framgår att en stat ska säkerställa att åtminstone följande gärningar, såvitt angår handel med barn, om- fattas av dess straffrättsliga lagstiftning. Det ska gälla oavsett om ett brott begås inom ett land eller är gränsöverskridande och oavsett om det begås i organiserad form eller av en enskild person: 22Jämför (2007) s. 143 och 531. 23Jämför artiklarna 5, 9, 18, 20 och 21 i . 24HR/PUB/07/1, artikel 34, C 7 p. Artikel 35 – skydd mot handel med barn –bjuda ut, leverera eller ta emot ett barn i syfte att barnet ska utnytt- jas sexuellt, barnets organ ska överlåtas i vinstsyfte eller att barnet ska sättas i tvångsarbete, –som mellanhand otillbörligt framkalla samtycke till adoption av ett barn i strid med tillämpliga internationella rättsliga instrument om adoption, –bjuda ut, ta emot, skaffa fram eller tillhandahålla ett barn för barn- prostitution. Av Palermoprotokollets artikel 3 framgår att handel med människor innebär, när det gäller barn: rekrytering, transport, överföring, hysan- de och mottagande av barn för utnyttjande ändamål (exploitation). Till skillnad från när det gäller vuxna ska detta alltså betraktas som handel med människor, trots att inget otillbörligt påverkansmedel, t.ex. hot eller utnyttjande använts. Skyddet enligt artikel 35 i är inte begränsat till de gärningar och syften som anges i protokollet om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi eller i Palermoprotokol- let; skyddet ska omfatta all handel av barn, oavsett syfte och form. 38.1.3Alla lämpliga nationella bilaterala och multilaterala åtgärder Artikel 35 innebär ett åtagande att vidta alla lämpliga nationella, bi- laterala och multilaterala åtgärder för att förhindra att ett barn bort- förs eller används som handelsvara. I ljuset av artikel 4 innebär det att en stat bl.a. ska vidta lagstiftningsåtgärder, administrativa åtgär- der och andra åtgärder för detta syfte. När det gäller åtgärder för att rehabilitera och socialt återanpassa ett barn som blivit bortfört eller offer för människohandel, se kapitlet om artikel 39. Sådana åtgärder är inte bara rehabiliterande utan också förebyggande mot att ett redan utsatt barn på nytt blir offer för t.ex. människohandel. I protokollet till om försäljning av barn, barn- prostitution och barnpornografi finns en rad bestämmelser som anger både nationella och internationella åtgärder som en stat ska vidta för att leva upp till protokollet. Dessa är relevanta även för genom- förandet av artikel 35, eftersom alla lämpliga åtgärder ska vidtas för att skydda barnet enligt artikeln. Bestämmelserna rör bl.a. sanktio- Artikel 35 – skydd mot handel med barn ner, utlämning av misstänkta gärningsmän, tvångsmedel, rättslig hjälp, stöd till brottsoffer, förebyggande åtgärder och internationellt sam- arbete. Vi har redogjort för dessa främst i kapitlet om artikel 34. Även i Palermoprotokollet finns en rad bestämmelser som rör kriminaliser- ing, bistånd till och skydd av offer för handel med människor, offrens återvändande, förebyggande åtgärder och övriga åtgärder för att för- hindra handel med människor. I Konventionen om de civila aspek- terna på internationella bortföranden av barn finns också en rad rele- vanta bestämmelser.