sou · H8B33 · 2020-01-17 00:00:00 — Kemikalieinspektionens övergripande ansvarsuppgifter har inled- ningsvis redovisats i kapitel 4. Det gäller kemikaliekontroll för att förhindra utsläpp på marknaden av de ämnen som är farligast och att tillse att andra farliga ämnen hanteras på ett säkert sätt för hälsa och miljö. Arbetet sker genom utvecklad lagstiftning och andra styrme- 69Havs- och vattenmyndigheten (2018). Åtgärdsprogram för havsmiljön, ÅPH 18. 70Vattenmyndigheten (2017). Förvaltningsplan 2016–2021 för Norra Öster- sjöns vattendistrikt 4, Åtgärdsprogram 2016–2021 – Åtgärder riktade till myndigheter och kommuner samt konsekvensanalys, s. 22 ff. del i , inom EU och genom internationellt samarbete. Större delen av lagstiftningen inom myndighetens ansvarsområde regleras på EU-nivå, där lagstiftningen omfattar kemiska produkter, be- kämpningsmedel och varor. Myndigheten är tillsynsmyndighet över importörer och tillverkare av kemiska produkter, bekämpningsme- del och varor, samt ger tillsynsvägledning till kommuner och läns- styrelser. För att få sälja eller använda bekämpningsmedel i krävs granskning och godkännande av Kemikalieinspektionen. Desinfek- tionsmedel, träskyddsmedel, myggmedel och råttgifter utgör ex- empel på sådana bekämpningsmedel som genom felaktig hantering kan komma att ingå i avloppsströmmarna till reningsverken. KemI kan inom ramen för Reach-lagstiftningen föreslå att användning av ämnen som är särskilt farliga för hälsa eller miljö begränsas eller blir föremål för tillståndsprövning.71 Myndigheten är också ansvarig för klassificerings- och märkningsförordningen72 som innehåller regler för hur tillverkare och importörer av kemiska produkter ska klassi- ficera, märka och förpacka sina produkter. De som köper och använ- der kemiska produkter ska på så sätt få information om produkter- nas farliga egenskaper och hur man kan skydda sig själv och miljön. Kemikalieinspektionen ska vidare vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling samt samordna uppföljning, utvärdering och rapportering avseende miljökvalitetsmålet Giftfri miljö.73 Myn- digheten ska också bidra med kunskap för att främja FoU-samarbete som har särskild betydelse för att kunna nå detta miljökvalitetsmål. En av de indikatorer som används vid uppföljningar av arbetet med giftfri miljö bygger på uppföljning av om halterna ökar eller minskar för ett 60-tal miljö- och hälsofarliga ämnen i avloppsslam.74 Före- komsten av miljö- och hälsofarliga ämnen i avloppsslam ger ett över- 71Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG, (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1, Celex 32006R1907). 72Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1272/2008 av om klassificering, märkning och förpackning av ämnen och blandningar, ändring och upphävande av direktiven /548/EEG och 1999/45/EG samt ändring av förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 353, 31.12.2008, s. 1, Celex 32008R1272). 73Förordning (2009:947) med instruktion för Kemikalieinspektionen. 74Kemikalieinspektionen (2019). Fördjupad utvärdering av Giftfri miljö 2019. Analys och bedömning av miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Rapport 2/19. gripande mått på belastning och diffus spridning av de uppmätta ämnena i samhället. Särskilt farliga ämnen återfinns i större utsträck- ning bland de ämnen vars halter har minskat, vilket tyder på att kemi- kaliekontrollen haft en positiv effekt på utfasningen av denna typ av ämnen. Kemikalieinspektionen har –2020 i uppdrag att genomföra handlingsplan för en Giftfri vardag med syfte att minska riskerna för farliga kemiska ämnen.75 I uppdraget ingår att bedöma om det behövs nationell lagstiftning inom icke-harmonise- rade områden då EU-lagstiftning inte ger tillräckligt skydd. Inom uppdraget bedrivs bland annat arbete med åtgärdsprogram för att minska spridning av högfluorerade ämnen, som är mycket svårned- brytbara i miljön. Myndigheten har inom ramen för uppdraget också initierat ett antal branschdialoger och utvecklat arbetet med att på olika sätt stödja företag att substituera farliga kemiska ämnen i pro- dukter mot mindre farliga eller icke-kemiska alternativ. Syftet är att produkterna ska bli säkrare för hälsa och miljö vid såväl tillverkning, användning som i egenskap av senare avfall. Kemikalieinspektionen deltar i en nationell samverkansfunktion med bland annat och i arbetet mot antibiotikaresistens.76 Verksamheten syftar mot ett samordnat tvärsektoriellt arbete, där resistenta bakterier kan över- föras mellan människor, djur och livsmedel och även spridas via miljön. Ytterligare arbete sker vid samordningsgruppen för nya potenti- ella kemikaliehot, SamTox, vid myndigheten. Förebyggande insatser bedrivs tillsammans med vid myndigheten. Dessa organs arbete beskrivs närmare i kapitel 12. åtgärdsprogram omfattar även en åtgärd som mer direkt gäller Kemikalieinspektionen. Den innebär att inspek- tionen ska tillsynsvägleda länsstyrelser och kommuner samt infor- mera allmänheten om hur kemiska produkter används så att negativ påverkan på vattenmiljön av prioriterade och särskilda förorenande ämnen minimeras. Åtgärden ska genomföras så att den bidrar till att 75Regleringsbrev för avseende Kemikalieinspektionen. Miljö- och energi- departementet, M2019/00783/Ke. 76Regeringen (2017). Uppdrag angående samverkansfunktion och handlingsplan för arbetet mot antibiotikaresistens. Dnr S2017/01706/FS. de åtgärder vidtas som behövs för att miljökvalitetsnormerna för vat- ten ska kunna följas.77 En rad ytterligare myndigheter arbetar med förebyggande upp- strömsarbete och förebyggande kemikaliearbete. Det gäller bland annat med sitt centrum för läkemedel och miljö samt med hemvist hos . Flera av dessa centrumbildningar och plattformar tas upp i kapitel 12. svarar för den statliga förvaltningen i länet och ska uti- från ett statligt helhetsperspektiv arbeta sektorsövergripande med samordning av olika samhällsintressen och statliga myndigheters in- satser. har en lång rad uppgifter, bland annat frågor som avser hållbar samhällsplanering, naturvård, miljö- och hälso- skydd, lantbruk och landsbygd samt folkhälsa.78 åtgärdsprogram riktas bland annat mot . Åtgärder som berör uppströmsarbete i vid bemärkelse är bland annat att länsstyrelserna ska utöka och prioritera sin tillsyn av miljöfarliga verksamheter och vattenverksamheter. Tillsynen ska utifrån ett avrinningsområdesperspektiv inriktas på verksamheter som bidrar till att miljökvalitetsnormerna för vatten inte följs, eller riskerar att inte följas. En annan åtgärd innebär att länsstyrelserna via sin tillsyn eller genom vägledning till kommunerna ska säkerställa att verksamhetsutövare som bedriver verksamhet eller vidtar åtgär- der som påverkar vattenmiljön genomför egenkontroll och har de kontrollprogram som behövs. ska vidare prioritera arbetet med långsiktigt skydd av dricksvattentäkter. Länsstyrelserna ska också prioritera och utveckla sin rådgivningsverksamhet för att 77Vattenmyndigheten (2017). Förvaltningsplan 2016–2021 för Norra Öster- sjöns vattendistrikt 4, Åtgärdsprogram 2016–2021 – Åtgärder riktade till myndigheter och kommuner samt konsekvensanalys, s. 44 f. 78Förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion. minska växtnäringsförluster och förluster av växtskyddsmedel till vattenförekomster. Vägledningen till kommunerna avseende pröv- ning och tillsyn av enskilda avlopp ska också utvecklas.79 Fem länsstyrelser utgör vattenmyndigheter och samordnar vattenför- valtningen i respektive vattendistrikt. Vattenmyndigheterna samordnar också inbördes det nationella arbetet och samarbetar då med närmast berörda centrala myndigheter, som Havs- och vattenmyndigheten, geologiska undersökning och . Verksamheten drivs i sexåriga förvaltningscykler i enlighet med gällande EU-direktiv och nationell förordning. Gemensamma förvaltningsplaner, miljökvalitets- normer och åtgärdsprogram beslutas, med angivna och riktade åtgärds- behov, se avsnitt 11.2.2. Det tillämpade arbetet vilar till stor del på centrala myndigheter och landets kommuner, som ansvarar för dricksvattenförsörjning, rening av avloppsvatten och miljötillsyn. Vattenmyndigheternas arbete med vattenförvaltning utgör en viktig del i det samlade förebyggande uppströmsarbetet. En rad åt- gärder tydliggörs i åtgärdsprogrammen för vissa miljögifter som vattenmyndigheterna beslutat, nu närmast för perioden –2021. Vissa tillsynsvägledande insatser från till länssty- relser och kommuner ingår också i åtgärdsprogrammet, vilket be- handlas närmare under respektive myndighet i detta avsnitt. Vägled- ning ska ges för att kunna utöva tillsyn och tillståndsprövning av miljöfarliga verksamheter med utsläpp av prioriterade och särskilda förorenande ämnen. Vägledningen kan t.ex. omfatta hur krav kan ställas på rening/utsläppskontroll hos industrier, uppströmsarbete, förhindrande av läckage från industrimark eller spridning av av- loppsslam, men också syfta till kunskapshöjande åtgärder hos verk- samhetsutövarna.80 79Vattenmyndigheten (2017). Förvaltningsplan 2016–2021 för Norra Öster- sjöns vattendistrikt 4, Åtgärdsprogram 2016–2021 – Åtgärder riktade till myndigheter och kommuner samt konsekvensanalys, s. 71 ff. 80Vattenmyndigheten (2017). Förvaltningsplan 2016–2021 för Norra Öster- sjöns vattendistrikt 4, Åtgärdsprogram 2016–2021 – Åtgärder riktade till myndigheter och kommuner samt konsekvensanalys. Åtgärdsprogrammet innehåller vissa uppgifter riktade mot kom- munal nivå. Utvecklingen av god status i angivna vattenförekomster förutsätter insatser och samverkan från olika förvaltningsnivåer.81 Kommunerna har ett stort antal uppgifter och ansvarsområden. De har ansvar för en rad frågor som direkt eller indirekt berör produk- tion, hantering, användning och kontroll av avloppsslam, vilket be- handlas närmare i kapitel 4. Nedan ges en kortfattad beskrivning av kommunernas arbete som kan hänföras till uppströmsarbete i vid bemärkelse. åtgärdsprogram riktas bland annat mot kommuner. En åtgärd innebär att kommunerna ska bedriva tillsyn enligt inom sina verksamhetsområden avseende verk- samheter som påverkar vattenförekomster i sådan omfattning att miljökvalitetsnormerna för vatten kan följas. De ska bedriva tillsyn så att utsläppen av kväve och fosfor från jordbruk och hästhållning minskas samt att tillförseln av växtskyddsmedel minskar. Kommu- nerna ska också prioritera och genomföra sin tillsyn så att de ställer de krav som behövs för att utsläppen av näringsämnen och priorite- rade och särskilda förorenande ämnen från avloppsledningsnät och avloppsreningsverk minskar. Kommunerna ska vidare säkerställa minskade utsläpp från en- skilda avlopp genom att ställa krav på begränsade utsläpp av fosfor och kväve och prioritera tillsynen av enskilda avlopp för att miljö- kvalitetsnormerna för yt -och grundvatten kan följas. Ett långsiktigt skydd ska också säkerställas för den nuvarande och framtida dricks- vattenförsörjningen. Hit hör bland annat att bereda bildandet av vat- tenskyddsområden om sådana saknas för kommunens råvattentäk- ter. I åtgärdsprogrammen tas också krav på planeringsunderlag upp. Kommunerna ska upprätta och utveckla vatten- och avloppsvatten- planer för att miljökvalitetsnormerna för vatten ska kunna följas. Kommunerna ska även utveckla planer för hur dagvatten ska hante- ras inom kommunen med avseende på kvantitet och kvalitet.82 82Vattenmyndigheten (2017). Förvaltningsplan 2016–2021 för Norra Öster- sjöns vattendistrikt 4, Åtgärdsprogram 2016–2021 – Åtgärder riktade till myndigheter och kommuner samt konsekvensanalys, s. 91 ff. Kommunerna beslutar också om mark- och vattenanvändning och bebyggelseplanering. Det gäller frågor med tydliga kopplingar till vattenkvalitet och hållbar vattenanvändning. Merparten av det praktiska uppströmsarbetet bedrivs genom va- huvudmännen. Traditionellt har uppströmsarbetet främst fokuserat på spillvatten och kontroll av verksamheters utsläpp till spillvatten- nätet. har även informationskampanjer till allmänheten utgjort en del av arbetet. Som en del i uppströmsarbetet för spillvat- ten behöver huvudmännen skapa sig en bild över det vatten som ska skyddas och renas och identifiera potentiella föroreningskällor. Ut- över provtagning kan verksamhetskartläggning bedrivas, vilket bland annat utgör en del av Revaq-certifierade anläggningars verk- samhet.83 Svenskt Vatten har tagit fram vägledningen P 95 som hjälp för va-huvudmän och anslutna verksamheter då det gäller tillämp- ning av lagstiftningen i det löpande arbetet.84 Det gäller bland annat bedömning av förutsättningar för att kunna lämna spillvatten av olika kvalitet till det allmänna ledningsnätet och anknutna renings- anläggningar. Flera undersökningar tyder på att hushållen är den domine- rande källan för både metaller och organiska ämnen.85 För läkeme- delsrester utgör spillvatten från hushåll och vårdinrättningar den huvudsakliga föroreningskällan. Betydande mängder föroreningar förs även till reningsanläggningar via dagvattensystem, som tung- metaller och organiska oönskade ämnen. Det finns en rad oklarheter kring lagstiftning, tillsyn och vägled- ning som identifierat som ett av fem huvudsakliga problemområden för dagvatten.86 Det påverkar även uppströmsar- bete kopplat till dagvatten, då det inte alltid klart framgår vilken ak- tör som krav ska riktas mot då det gäller åtgärdsarbete. 83Fältström, E. m.fl. (2018). Kommunperspektiv på uppströmsarbete i och . Svenskt Vatten Utveckling rapport, 2018-09, s. 8 och 19 ff. 84Svenskt Vatten (2019). Råd vid mottagande av avloppsvatten från industri och annan verksamhet, publikation P 95, , s. 8. Se även prop. 2005/06:78. 85Eriksson, M. och , R. (2015). Hushållsspillvatten från – Sammanställ- ning av mätdata 1995–2013. 86Naturvårdsverket (2017). Analys av kunskapsläget för dagvattenproblematiken. Redovis- ning av regeringsuppdrag. ten finns inte på samma sätt som för spillvatten specifika råd för hur verksamheters utsläpp ska hanteras, Förslag finns dock på att ut- veckla ett stöd liknande P-95 med råd för t.ex. bensinstationer och parkeringsplatser. Vidare finns förslag om att begränsa utsläpp av så- dana ämnen som inte renas i dagvattenanläggningar eller som påver- kar reningsprocessen i dagvattenanläggningar negativt.87 Då det gäller spillvatten används ofta motiveringen att va-huvudmännen endast behöver acceptera spillvatten av hushållskaraktär, medan ett liknande hushållsdagvatten inte finns definierat. Det skapar stora ut- maningar, särskilt som många avloppsledningsnät i landets kommu- ner fortfarande till vissa delar är kombinerade, dvs. tar emot både spillvatten och dagvatten. Det förekommer även uppströmsinitiativ för råvatten. har gått i täten för att starta ett syste- matiskt sådant uppströmsarbete för råvatten.88 verkar på flera sätt för ett förbättrat uppströmsarbete. Det gäller arbete för att öka uppmärk- samheten kring regelverken, nationella och inom EU, behovet av att fasa ut produkter med skadliga ämnen samt påverkansarbete för att åstadkomma förändringar i konsumtion och beteenden. Kommunerna och deras avfallsorganisationer arbetar i ökad ut- sträckning med att främja förebyggande insatser och återanvändning av avfall. Att förebygga avfall innebär både att minska avfallsmäng- derna och att minska mängden farliga ämnen i avfallet. Kommunerna har, enligt Avfall , en viktig roll i arbetet men det krävs också att tillverkare och producenter tänker förebyggande i ett tidigt skede, t.ex. då produkter designas.89 Avfall har antagit det s.k. 25/25-målet, vilket innebär att den totala mängden mat- och restavfall ska minska per person , jämfört med . Syftet med målet är att öka 87Hjelmqvist et al. (2017). Att definiera normaldagvatten – förslag och resonemang. Svenskt Vatten Utveckling, Rapport 2017-12. 88Fältström, E. m.fl. (2018). Kommunperspektiv på uppströmsarbete i och . Svenskt Vatten Utveckling rapport, 2018-09, s. 8 och 21. 89Avfall (2019). Svensk Avfallshantering , s. 10 f. takten för att klättra uppåt i avfallshierarkin. Landets kommuner kan frivilligt ansluta till målet. Avfall arbetar kontinuerligt med att ta fram hjälpmedel som stöd i kommunernas avfallsförebyggande arbete.90 11.3.4Tidigare erfarenheter och utredningsinsatser lämnade 2013 som följd av regeringsuppdraget om fosforåterföring även förslag kring det fortsatta uppströmsarbetet. Tillståndspliktiga avloppsreningsanläggningar, dvs. de verk som tog emot avloppsvatten från mer än 2 000 pe, föreslogs ta fram och årli- gen uppdatera en plan för hur det systematiska uppströmsarbetet bedrevs. Planen skulle beskriva de förebyggande åtgärder som vidtas för att minimera förekomsten av metaller, organiska ämnen och andra ej önskvärda föroreningar i avfallsfraktionerna. Kravet på före- byggande åtgärder skulle införas stegvis, inledningsvis vid de större avloppsreningsverken och för samtliga berörda anlägg- ningar. Planen skulle enligt förslaget innehålla: 1.Beskrivning av hur förekomsten av metaller, organiska ämnen och andra oönskade ämnen ska identifieras och en kartläggning av vilka källor som huvudsakligen bidrar till dessa förekomster. 2.En sammanställning över de metaller, organiska ämnen och andra oönskade ämnen som förekommer i fraktionerna. 3.En beskrivning av hur förändringar i förekomsterna ska upp- täckas och följas upp. 4.En beskrivning av de förebyggande åtgärder som vidtas för att minska förekomsterna av metaller, organiska ämnen och andra oönskade ämnen och hur effekterna av dessa åtgärder ska utvär- deras.91 lämnade även förslag om att myndigheten skulle få bemyndigande att ta fram föreskrifter för hur den föreslagna pla- nen för förebyggande åtgärder skulle utformas. Planen skulle upp- dateras och meddelas tillsynsmyndigheten.92 91Naturvårdsverket (2013). Hållbar återföring av fosfor. Vid remissbehandlingen av och för- slag kommenterade ett flertal remissinstanser frågan om uppströms- arbete. Flertalet kommentarer gällde vikten av att även fortsatt lägga resurser på ett systematiskt uppströmsarbete, det framfördes även en rad mer specifika synpunkter. Kemikalieinspektionen pekade i sitt remissvar på att det var viktigt att kraven på uppströmsarbete och föreslagna gränsvärden kontinuerligt sågs över och vid behov skärptes. Det bedömdes inte framgå tillräckligt tydligt av förslaget. Det framhölls även att förslaget om ny reglering i författning stegvis borde kompletterades med gränsvärden för ytterligare ämnen, så snart kunskapsunderlag för detta fanns tillgängligt. En översyn borde ske relativt snart och därefter återkommande. Det föreslagna kravet på uppströmsarbete och övervakning bedömdes bidra till att den typ av information som behövdes för kompletterande gränsvär- den skulle kunna tas fram.93 Havs- och vattenmyndighete pekade i sitt remissvar på vikten av att huvudmännen fick stöd i uppströmsarbetet från centrala myn- digheter som Kemikalieinspektionen, , Havs- och vattenmyndigheten, , länsstyrelser och kommunernas miljökontor.94 Betydelsen av att även de centrala myndigheterna samordnat lade ökat fokus på uppströmsarbete och gav stöd åt va- huvudmännen var ett synsätt som delades av en rad remissinstanser. föreslog ett riktat uppdrag till Naturvårds- verket att utveckla hur staten centralt skulle kunna arbeta för att öka mängden rena livsmedel och läkemedel. Exempelvis sker ett bety- dande kadmiuminflöde genom importen av livsmedel. kommun pekade på det faktum att va-huvudmännen inte själva kunde minska halterna av oönskade metaller i slam. Liknande syn- punkter framfördes av LRF, högskolor, regioner, ytterligare en rad kommuner. va- och avfallsaktörer, gas- och energiintressenter som ett viktigt komplement för att uppströmsarbetet skulle kunna ges det stöd som erfordras.95 93Kemikalieinspektionen (2014). Remissvar som rör redovisning av reger- ingsuppdrag om återföring av fosfor samt regeringsuppdrag om investeringsstöd för hållbar återföring av fosfor, . 94Havs- och vattenmyndigheten (2014). Remissvar över redovisning av regeringsuppdrag om återföring av fosfor samt regeringsuppdrag om investeringsstöd för hållbar återföring av fosfor. 95Remissammanställning avseende redovisning av regeringsuppdrag om återföring av fosfor samt redovisning av regeringsuppdrag om invester- ingsstöd för hållbar återföring av fosfor, . Myndigheterna behövde således enligt flera remissinstanser få ett större och samordnat uppdrag kring uppströmsarbetet. Det påpekades att incitamenten att arbeta uppströms försvinner då aktörerna förflyt- tar sig ner i avfallshierarkin och bara bränner slammet. Svensk Daglig- varuhandel framhöll bland annat den målkonflikt mellan Giftfri miljö och Minskad klimatpåverkan som uppstod om giftfrihet tolkas så att endast förbränning kommer ifråga. Förbränning minskar produktio- nen av biogas och ökar dessutom utsläppen av klimatgaser. Att före- bygga avfall och att använda redan ianspråktagna resurser ska stå över lägre nivåer i avfallshierarkin. Uppströmsarbetet blir då ett verktyg för att förebygga att avfall uppstår.96 Uppströmsarbetet har även varit föremål för forskningsinsatser. avhandling från Linnéuniversitetet vidgas perspektivet och upp- strömsarbetet appliceras på fler områden. Arbetet bör enligt avhand- lingen breddas till fler aktörer och substanser och inte enbart foku- sera på ämnen som är aktuella och problematiska för kvaliteten på avloppsslam. Ett särskilt verktyg utformades för att identifiera flödet av oönskade ämnen i samhället och var uppströmsåtgärder kunde vidtas så effektivt som möjligt.97 Va-huvudmän som arbetar aktivt med uppströmsarbete och infor- mation kan göra medvetna val då det gäller processlösningar, mate- rial i anläggningar och processkemikalier. Inom ramen för upp- strömsarbetet är det möjligt att motivera bortkoppling av industrier och separera dagvattenledningar för att påverka slam- och vattenkva- litet. Svårigheterna kan vara större då det gäller hushållsspillvatten, som utgör en viktig källa för oönskade ämnen och som va-huvud- mannen har långtgående skyldigheter att behandla. Möjligheterna att påverka hushållsspillvattnets innehåll uppges vara mycket be- gränsade för va-huvudmannen. Ökat ansvar i uppströmsarbetet för andra aktörer med större rådighet över innehållet i spillvattnet kan 97Amneklev, J. (2015). Diffuse emissions from goods – influences on some societal end pro- ducts. , 229/2015. enligt dessa behövas för att arbetet mot Giftfri miljö ska bli fram- gångsrikt.98 Särskilt små kommuner uppges ha svårigheter att komma igång med ett systematiskt uppströmsarbete. Det modellarbete som ut- vecklats utgör ett stöd, men ytterligare insatser kan krävas.99 Bland det som tidigare diskuterats finns såväl rapporteringskrav över ge- nomfört uppströmsarbete till tillsynsmyndigheten, som mer långt- gående lagreglering. Det kan dock finnas ett motstånd mot att låta ansvarighet för en omfattande samhällsproblematik alltför hårt vila på va-kollektiv och va-aktörer. Snarare lyfts behov av att skapa mö- tesplatser för erfarenhetsutbyte och förbättrad vägledning.100 Det mer systematiska uppströmsarbetet kopplat till va-aktörer- nas åtaganden har och regeringsupp- drag om återföring av fosfor huvudsakligen bedrivits och utvecklats inom det frivilliga certifieringssystemet Revaq. har följt arbetet och även adjungerats till den aktuella styrgruppen. I övrigt har inga samordnande eller samlande aktiviteter kring det va-anknutna uppströmsarbetet genomförts av nationella myndig- heter eller på annat sätt.