sou · H8B356 · 2020-09-30 00:00:00 — Avsikten att skapa misstro och motsättningar framhålls ofta som ett sådant övergripande strategiskt intresse (MSB 2019). Informationspåverkan kan vara en metod eller aktivitet som genomförs enskilt eller inom ramen för en påverkanskampanj eller en påverkansaktivitet. Uppdraget, utgångspunkter för arbetet och centrala begrepp påverkanskampanj är när en aktör långsiktigt försöker påverka t.ex. ett annat land. Påverkanskampanjen kan bestå av olika påverkansoperationer, vilka i sin tur kan innefatta enskilda eller koordinerade aktiviteter bestående av olika metoder. begränsas begreppet informationspåverkan till att enbart avse aktiviteter som iscensätts av främmande makt eller deras ombud, men det kan även användas för att beskriva otillbörlig påverkan från andra antagonistiska aktörer, som t.ex. extremistiska och antidemokratiska grupperingar (SOU 2020:29). Desinformation, propaganda och näthat, som vi definierar begreppen, kan rymmas inom en sådan bred förståelse av informationspåverkan. När kommittén använder sig av begreppet informationspåverkan är det därför i den breda betydelse som innefattar påverkansaktiviteter från såväl främmande makt och deras ombud som andra antagonistiska aktörer. Näthat är ett samlingsbegrepp som innefattar olika företeelser på internet, både sådant som är brottsligt och sådant som inte är det. Det kan röra sig om hot, hat, kränkningar, sexuella trakasserier, förolämpningar eller mobbning som läggs ut på sociala medier eller andra internetforum eller som skickas direkt med e-post, sms eller genom andra digitala kanaler. Det kan också handla om att sprida integritetskränkande uppgifter, fotografier eller personuppgifter. Gemensamt för dessa handlingar är att de kränker, sårar och skrämmer och därmed kan tysta människor. På så sätt utgör de ett hot mot det demokratiska samtalet. Näthat är ingen juridisk term och när det är brottsligt kan det handla om olika typer av brott. De lagregleringar som gäller för det fysiska rummet gäller även på internet, men en skillnad med de brott som begås online är att de snabbt kan få stor spridning, vilket i sin tur exempelvis kan påverka bedömningen av ett förtalsbrott som grovt. Exempel på brottsrubriceringar som kan bli aktuella när någon utsatts för näthat är olaga hot, ofredande, förolämpning, förtal, olaga integritetsintrång, kränkande fotografering, hets mot folkgrupp, brott mot dataskyddsförordningen (GDPR) och sexuellt ofredande (2019a). Uppdraget, utgångspunkter för arbetet och centrala begrepp Ofta tar näthat sexistiska eller rasistiska uttryck. Eftersom hatbrottslagstiftningen även gäller på internet kan en del näthat bedömas som hatbrott. Hatbrott används som ett samlingsnamn för brott där ett motiv för brottet har varit att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning, könsöverskridande identitet eller uttryck eller annan liknande omständighet (2019b). Två brott som brukar definieras som hatbrott är hets mot folkgrupp och olaga diskriminering. Det är polis eller åklagare som i varje enskilt fall utreder och bedömer huruvida ett brott har begåtts. En stor del av det som omfattas av begreppet näthat är sådant som inte är brottsligt, men det kan av den som utsätts ändå upplevas som både obehagligt och kränkande. Såväl näthat som desinformation och propaganda kan handla om att röra upp känslor som hat, rädsla och ilska. De kan ha ett gemensamt syfte i att underminera och störa det demokratiska samtalet eller skapa polarisering. Näthat kan på så sätt vara en del av en påverkansoperation som även omfattar inslag av desinformation och propaganda. Vissa yrkesgrupper och offentliga personer såsom politiker, journalister, opinionsbildare, forskare och konstnärer är särskilt utsatta för näthat. Det är aktörer med viktiga funktioner i demokratin. Eftersom de i sin profession deltar i det demokratiska samtalet intar de en särställning i kommitténs arbete. Näthat som drabbar andra enskilda är också skadligt för demokratin eftersom det både kan hämma enskilda individers intresse att delta i det demokratiska samtalet och därmed leda till att vissa perspektiv och intressen i samhället inte kommer till uttryck. 2Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete Enligt direktiven har kommittén haft i uppdrag att i samverkan med relevanta aktörer arbeta med utåtriktade insatser som ökar människors motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat, t.ex. genom medie- och informationskunnighet (). I detta uppdrag har det bl.a. ingått att samarbeta med aktörer för att komplettera, förstärka och sprida kunskap om pågående insatser för medie- och informationskunnighet och sammanställa och sprida kunskap om digitala miljöers betydelse för kvinnor och mäns, flickor och pojkars delaktighet och deltagande i demokratin med fokus på desinformation, propaganda och näthat. I detta kapitel redogörs för det utåtriktade arbetets utgångspunkter och genomförande. 2.2Utgångspunkter för det utåtriktade arbetet Kommittén har genomfört ett utåtriktat arbete som bl.a. har innefattat en kommunturné med nedslag runt om i , medverkan i ett stort antal egna och andra aktörers arrangemang och möten samt samtal och dialoger med berörda aktörer och organisationer. Delar av arbetet har också inneburit att kommittén själv eller i samarbete med andra utvecklat och spridit kunskaps- och utbildningsmaterial. Det utåtriktade arbetet har byggt på tre pelare: 1.En landsomfattande turné i ett antal kommuner där kommittén föreläst, genomfört workshoppar och lyssnat dels på politiskt förtroendevalda, dels på företrädare för lokalsamhället, Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete 2.deltagande på olika arenor av relevans för kommitténs frågor, med potential för att nå ut brett, och 3.möten och samverkan med aktörer samt andra utåtriktade insatser. Det utåtriktade arbetet har syftat till att öka medvetenheten om desinformation, propaganda och näthat och sprida kunskap om medie- och informationskunnighet och andra motståndsstärkande metoder till så många som möjligt. Förutsättningarna för en kommitté som vår att på egen hand nå ut brett i samhället och direkt till enskilda har varit begränsade. Därför har en viktig utgångspunkt igenomförandet av det utåtriktade arbetet varit att samarbeta med och möta aktörer som förmedlar vidare kunskap till andra, s.k. vidareförmedlare. Vidareförmedlare kan vara organisationer eller personer som i sin verksamhet har potential att nå ut till många människor. Exempel på sådana aktörer är myndigheter, , biblioteks- och skolväsende, civilsamhällesorganisationer, näringsliv och andra verksamheter riktade mot specifika målgrupper. Genom att samarbeta och samtala med vidareförmedlare kunde kommitténs arbete nå ut till fler människor. Särskilt fokus på vissa målgrupper Enligt direktivet ska kommittén sprida kunskap om goda exempel på metoder som förebygger och motverkar desinformation, propaganda och näthat genom att arbeta utåtriktat mot olika målgrupper. Att fokusera insatser mot vissa målgrupper har varit viktigt för att fler ska få möjlighet att ta del av kunskap och diskutera, men också för att kommittén ska få en bred förståelse för olika perspektiv, erfarenheter och åtgärder för att stärka motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat. En stor del av arbetet med medie- och informationskunnighet och andra insatser för ökad motståndskraft riktas mot barn och unga. Det beror delvis på att medie- och informationskunnighet är en del av den kunskap som förmedlas genom skolan. Kommittén har därför valt att inte lägga vårt huvudsakliga fokus på denna målgrupp Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete i det utåtriktade arbetet. I vårt arbete har vi däremot sett att det i stor utsträckning saknas insatser riktade mot den vuxna befolkningen och i synnerhet mot äldre personer. Det finns också studier som tyder på att äldre människor har mindre erfarenhet av källkritik på nätet (2019). Detta skulle kunna göra dem mer sårbara för exempelvis desinformation som sprids över internet jämfört med andra åldersgrupper. Kommittén har också valt att särskilt arbeta med politiska beslutsfattare, såsom politiskt förtroendevalda på lokal nivå. Denna målgrupp valdes dels utifrån deras centrala roll och funktion i demokratin, dels eftersom många i sina uppdrag utsätts för mycket hat och hot på internet. 2.3Kommunikativ strategi för kommittén En viktig utgångspunkt i kommitténs kommunikativa strategi har varit att i kommunikationen försöka vara inlyssnande och hoppingivande. Det har varit viktigt att beskriva en allvarlig situation, men som går att påverka i en positiv riktning. För att skapa förändring och öka motståndskraften har det varit vår övertygelse att människor behöver känna delaktighet och bli medvetna om hur de kan ta ansvar för utmaningar mot det demokratiska samtalet. Vi har sökt oss till och prioriterat fysiska möten och arrangemang där vi haft möjlighet att träffa ett stort antal människor. Enligt kommitténs bedömning har åtminstone 13 000 personer deltagit vid någon av våra utåtriktade fysiska aktiviteter och vi bedömer att ungefär lika många kvinnor som män har deltagit. Dessa mötesplatser har skapats genom kommitténs kommunturné och genom möten med olika aktörer såsom förtroendevalda, tjänstemän och organisationer från det civila samhället. Det har även skett genom att vi deltagit vid exempelvis Almedalsveckan, Järvaveckan, och . Vi har också själva arrangerat ett flertal möten och seminarier. Digitala kanaler och möten på nätet har varit mindre prioriterade. För att stärka och uppmärksamma befintliga insatser har kommittén även samarbetat med och bjudit in relevanta aktörer vid flera olika arrangemang. Detta har bidragit till att människor fått inblick i olika aktörers arbete mot desinformation, propaganda och näthat, Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete och kunskap om vilket stöd som finns att tillgå för de som utsätts. Dessa samarbeten har också hjälpt oss att samla och lyssna in olika erfarenheter och perspektiv. Eftersom ambitionen har varit att nå ut brett till allmänheten så har det varit viktigt att vårt eget material i så stor utsträckning som möjligt varit tillgänglighetsanpassat och funnits tillgängligt på olika språk. 2.3.1Webbplats som kommunikativt verktyg Kommittén har valt att kommunicera arbetet genom en webbplats med namnet . På webbplatsen har det funnits en aktuell kalender för kommitténs verksamhet där besökare har haft möjlighet att få information om aktuella föreläsningar, workshoppar, minnesanteckningar, aktiviteter och andra åtaganden som kommittén utfört i sin utåtriktade verksamhet. Besökare har också kunnat ta del av information om aktörer som kommittén samarbetat med eller som på andra sätt varit av relevans för kommitténs arbete. På webbplatsen har det även funnits information om utredningens uppdrag och syfte samt ytterligare relevant material med bäring på åtgärder för stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat. En bärande del av kommitténs utåtriktade arbete har bestått av en landsomfattande turné med besök och möten i 31 kommuner. Ytterligare 19 kommuner har besökts i andra sammanhang och totalt är det 50 kommuner där kommittén haft någon form av aktivitet (se figur 2). Syftet med kommunturnén har varit att lyssna in och diskutera lokala perspektiv och erfarenheter av desinformation, propaganda och näthat i , men också att sprida kunskap och medvetenhet om dessa företeelser. Kommunturnén har varit ett sätt för kommittén att få en uppfattning om omfattningen av desinformation, propaganda och näthat på lokal nivå som vi har fått ta del av det arbete som pågår runt om i landet kring dessa frågor. Det har också varit ett sätt att nå ut med kunskap, metoder och verk- Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete tyg för ökad motståndskraft. Våra erfarenheter av dessa möten redovisas framför allt i avsnitten 4.3, 4.4 och 5.2.7. Genom kommunturnén blev det möjligt att samla olika grupper i samhället som tillsammans kunde dela erfarenheter, diskutera, lära och i sin tur mobilisera fler. Ambitionen har varit att skapa möten som varit betydelsefulla både för enskilda individer och för lokalsamhället i arbetet för stärkt motståndskraft mot desinformation, propaganda och näthat. 2.4.1Planering och genomförande av kommunturnén Kommittén har genom kommunturnén fått en bred lägesbild av utmaningar med desinformation, propaganda och näthat på lokal nivå samt olika tillvägagångssätt för att möta dessa. För att möjliggöra detta har kommittén i planeringen av turnén strävat efter att besöka kommuner som skiljt sig åt gällande exempelvis politisk sammansättning och invånarantal. Vi har även strävat efter att sprida ut besöken över landet. I denna process har kommittén bl.a. fört dialog med Kommuner och Regioner (SKR). En del kommuner har under utredningens gång själva anmält intresse för att träffa kommittén och vi har i den mån det varit möjligt genomfört besök i dessa kommuner. Besöken har anpassats och planerats utifrån varje enskild kommuns behov och förutsättningar, men grundstrukturen och utformningen har varit densamma under turnén. Utgångspunkterna har varierat mellan kommuner exempelvis beroende på hur aktivt en kommun arbetar med åtgärder för stärkt motståndskraft. När det var möjligt planerades ett kommunbesök in i samband med ett ordinarie kommunstyrelsemöte i den tillfrågade kommunen. När tillfälle gavs besökte även kommittén lokala verksamheter eller organisationer i samband med kommunbesöken i syfte att lära och lyssna till lokala initiativ. Genom att möta människor från olika delar av landet har kommittén kunnat skapa en bild av hur näthat, desinformation och propaganda tar sig uttryck på lokal nivå. Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete 2.4.2Upplägg för möten under kommunturnén Syftet med kommunturnén har varit att lyssna in och diskutera hur människor runtom i upplever och hanterar utmaningar med desinformation, propaganda och näthat. Utifrån denna ambition har kommittén försökt möta en bred grupp av representanter från lokalsamhället som i sin tur kan nå ut brett till allmänheten, s.k. vidareförmedlare. Det har även varit viktigt att nå politiskt förtroendevalda på nivå. I regel har kommittén därför vid varje kommunbesök, i samråd med representanter för kommunen, planerat för två aktiviteter. Den första aktiviteten har riktat sig mot representanter från lokalsamhället och bestått av en föreläsning som syftat till att förmedla kunskap och inspirera till handling genom att lyfta goda exempel och metoder. Därefter har en workshop hållits där deltagarna diskuterat de frågor och den problembild som lyfts under föreläsningen i relation till deras specifika uppdrag och förutsättningar. Till föreläsningen och workshopen bjöds en bredd av representanter från lokalsamhället in. Det har framför allt varit representanter för kommun, skola, bibliotek, lokala medier, näringsliv och olika delar av civilsamhället. I vissa fall har även allmänheten deltagit. Under dessa föreläsningar och möten har det närvarat mellan 20 och 100 personer i det fysiska rummet, men antalet har varierat mellan kommunerna och ibland har det även varit möjligt att delta digitalt. Med digitalt menas en direktsänd föreläsning på webben som även kunnat ses i efterhand. På så sätt har kommittén kunnat nå ut till fler kommuner. Den andra aktiviteten har varit möten med hela eller delar av kommunstyrelsen och ibland även med representanter från kommunledningen. Syftet med dessa möten har varit att lyssna på hur lokala beslutsfattare upplever utmaningarna mot det demokratiska samtalet på lokal nivå, hur de arbetar med frågorna samt hur arbetet skulle kunna utvecklas framåt. Flera av dessa möten har ägt rum under kommunstyrelsens ordinarie sammanträden. Kommittén har i regel deltagit med två personer under kommunbesöken; den särskilda utredaren eller huvudsekreteraren som föreläsare och en sekreterare från sekretariatet som ansvarat för anteckningar och bistått vid föreläsningen och workshopen. Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete Figur 2.1 Illustration av ett standarupplägg för kommitténs kommunturnébesök Föreläsning – en metod för att nå ut Föreläsningen har varit ett sätt för kommittén att nå ut till en bred målgrupp av representanter från lokalsamhället. Denna ambition har kommunicerats av kommittén till kommunerna, vilka i sin tur har tagit fram en inbjudan i samråd med kommittén. Föreläsningen har i regel innehållit en presentation av kommitténs arbete, en genomgång med exempel på utmaningar med desinformation, propaganda och näthat och dess konsekvenser samt exempel på material och aktörer som arbetar för att stärka motståndskraften. Föreläsningen har dessutom inkluderat diskussionsfrågor som inbjudit till samtal och möjliggjort att kommittén kunnat ta del av deltagarnas erfarenheter. Frågorna vi utgått från har varit följande: •Har du eller någon du känner delat falsk eller vilseledande information? Vad kan det leda till? •Vilka kunskaper behöver du för att urskilja när någon avsiktligt försöker lura dig? •Har du upplevt näthat? Hur kändes det? Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete Frågorna diskuterades först i mindre grupper och därefter lyftes några belysande exempel i helgrupp. Genom att ställa frågor under föreläsningens gång uppstod dialog mellan deltagarna och kommittén. Ambitionen var även att deltagarna skulle träffa och samtala med andra deltagare som de vanligtvis inte diskuterar och delar erfarenheter med. Workshop – en metod för att lyssna in Vid kommunbesöken har föreläsningen i regel efterföljts av en interaktiv workshop som varat . Workshopen har kretsat kring diskussionsfrågor som syftat till att lyfta fram varje aktörs erfarenhet och perspektiv samt till att inge hopp och en känsla av att vilja och kunna påverka: •Vad kan du själv göra för att bidra till ett öppet och respektfullt samtal? •Vad kan din organisation göra för att bidra till att möta de utmaningar vi har pratat om ? •Vad behöver ni för stöd i ert arbete? lyssnade och samtalade deltagarna i mindre grupper och avslutningsvis fick varje grupp lyfta och diskutera särskilt belysande exempel i helgrupp. Deltagarna har även fått skriva ner prioriterade frågor och slutsatser som kommittén samlat in och använt som material i analysarbetet. Möten med företrädare för kommunstyrelse och kommunledning Som en del i kommunturnébesöken har kommittén även genomfört möten med företrädare för kommunstyrelse och kommunledning i syfte att öka medvetenheten om utmaningarna, lyssna in hur kommunerna arbetar med frågorna och vad som är fortsatta utmaningar. har dessa möten ägt rum vid ett ordinarie kommunstyrelsemöte. Föreläsningen har under dessa tillfällen presenterats i ett mer kompakt format, men återgett den övergripande bilden av kommitténs arbete, utmaningar mot det demokratiska samtalet och vad som görs för att stärka motståndskraften mot Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete desinformation, propaganda och näthat. Föreläsningen har efterföljts av en diskussion utifrån följande frågeställningar: •Har ni blivit utsatta för desinformation, propaganda och näthat? •Hur tar det sig uttryck och vad blir konsekvenserna? •Hur agerar ni som organisation för att bemöta eventuell utsatthet? •Vad ser ni som möjliga nästa steg för att skapa långsiktig förändring och förebygga utsatthet ? Möten med kommuner utöver kommunturnén Kommittén har även träffat flera kommuner i andra format än som en del av kommunturnén (se figur 2 nedan). Dessa möten har uppstått utifrån delvis andra syften, exempelvis om kommittén haft möten med andra aktörer i en kommun och vid samma tillfälle efterfrågat ett möte med kommunledningen, eller om kommunen själv bjudit in kommittén att delta vid något särskilt arrangemang. Exempel på sådana besök är en föreläsning och workshop för kulturförvaltningen i och ett möte med och utbildningschefer för 13 kommuner i . Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete Figur 2.2 Kommitténs besök i kommuner I kursiverade orter har kommittén livesänt föreläsningen 2.5Möten, samarbeten och annan utåtriktad verksamhet Utöver kommunturnén har kommittén träffat, samarbetat och fört dialog med cirka 80 aktörer som med olika utgångspunkter och perspektiv arbetar med åtgärder som stärker medie- och informationskunnigheten och motståndskraften mot desinformation, propaganda Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete och näthat (dessa aktörers verksamhet på området beskrivs översiktligt i kapitel 5). Aktörerna omfattar bl.a. myndigheter, kommuner, regioner, skolor, bibliotek, universitet och organisationer inom det civila samhället. Vi har även träffat företrädare för kulturinstitutioner, medier, fackförbund, näringsliv och plattformsföretag. I vissa fall har endast ett möte ägt rum och i andra har en intensifierad dialog och samarbeten följt. Dessa möten har varit viktiga delar i kommitténs kartläggande och inlyssnande arbete. I bilaga 2 listas de aktörer, forskare och övriga experter som kommittén har träffat. 2.5.1Aktörssamverkan av särskild vikt för utredningen Kommittén har haft ett särskilt nära samarbete med några aktörer som vi har bedömt som särskilt viktiga i arbetet. En sådan aktör är som arbetar med medie- och informationskunnighet som en del av sin kärnverksamhet och som dessutom fick regeringsuppdrag och 2019 om att bl.a. förstärka arbetet för ökad medie- och informationskunnighet. På så vis ligger myndighetens arbete nära kommitténs direktiv. Kommittén har därför haft regelbundna avstämningar med företrädare för myndigheten. Kommittén och har även samverkat vid en rad arrangemang, seminarier och möten, bl.a. under Almedalsveckan och 2019. Kommittén har också fört nära dialog och samarbetat med flera näraliggande statliga utredningar. En sådan utredning är Kommittén Demokratin (Dir 2018:53) med vilken vi gemensamt arrangerat flera utbildningar, seminarier och panelsamtal om bl.a. desinformation, propaganda och näthat. En samverkan med dem har även skett i framtagandet av ett digitalt spel om källkritik (se 2.5.6). Kommittén har även återkommande fört dialog med Utredningen om en ny myndighet för psykologiskt försvar (Dir 2018:80). I planeringen av aktiviteter riktade mot exempelvis den äldre målgruppen har kommittén samarbetat särskilt med , men även under arrangemang som vänder sig till en bredare målgrupp, såsom All Digital Week 2019. Ytterligare aktörer som kommittén återkommande fört dialog med är bl.a. Utbildningsradion (UR), Studieförbunden, , , Myndigheten för samhällsskydd och bered- Redovisning av kommitténs utåtriktade arbete skap (MSB), Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällsfrågor (MUCF), (), SKR och . Kommittén har träffat ledande företrädare för samtliga riksdagspartier. Syftet med mötena har varit att samtala om utredningens arbete och lyssna in riksdagspartiernas erfarenheter av desinformation, propaganda och näthat. Vi har inför dessa möten haft kontakt med en representant från respektive parti för att dela diskussionsunderlag och de frågor som vi ville lyfta. Alla möten har utgått från samma frågor: •Hur ser utsattheten ut för era partiföreträdare och för er som parti? •Hur arbetar ni som parti med frågor som rör näthat, desinformation och propaganda? •Hur ser ni på er roll som politiskt parti när det gäller tonalitet och ordval i det offentliga samtalet? •Har ni de kunskaper och resurser som ni behöver för att kunna stötta era företrädare när de utsätts för näthat, desinformation eller påverkanskampanjer? Slutsatserna från mötena har varit en del av kommitténs analyser och återges i avsnitt 4.3 och 4.4. 2.5.3Deltagande i andras seminarier, konferenser och evenemang Kommittén har deltagit i flera evenemang som arrangerats av andra aktörer med fokus på medie- och informationskunnighet och insatser för att stärka motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat.