sou · H8B355 · 2020-09-15 00:00:00 — –som ett kollektivtrafikföretag enligt artikel 2 i och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förord- ning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70, –som ett lufttrafikföretag som har allmän trafikplikt enligt artikel 16 iEuropaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen, eller –som ett rederi inom gemenskapen som uppfyller förpliktelser vid allmän trafik enligt artikel 4 i Rådets förordning (EEG) nr 3577/92 av om tillämpning av principen om frihet att tillhanda- hålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage), särskilda värdefulla datamängder: information som framgår av den förteckning över värdefulla dataset som har meddelats med stöd av arti- kel 14.1 i öppna data-direktivet, tillgängliggöra: ge tillgång till information, oavsett om det görs fri- villigt eller på grund av en skyldighet i annan författning, tillhandahålla: tillgängliggöra information i visst format eller med vissa villkor, vidareutnyttja: använda information för ett annat ändamål än det för vilket den framställdes av en myndighet eller ett offentligt företag, öppna data: digital information i öppna format som kan vidare- utnyttjas och delas fritt för valfritt ändamål. I paragrafen, som genomför delar av artikel 2, definieras vissa uttryck som används i lagen. Det finns ingen definition av begäran om vidareutnyttjande i direk- tivet. Uttrycket behandlas i avsnitt 8.4. Med begäran om vidareutnyttjande avses en begäran om att infor- mation tillhandahålls med åberopande av något av de villkor eller format som anges i lagen. En begäran om vidareutnyttjande utgör i praktiken en precisering av en begäran om tillgång, genom att använd- aren anger vilka krav som finns på tillhandahållandet av informationen, dvs. formatkrav eller vilken avgift eller andra villkor som denne anser ska gälla när informationen tillhandahålls. Avgift innefattas i begrep- pet villkor och i kapitel 5 och 6 finns bestämmelser om detta. Bestäm- melser om format finns i kapitel 4. Vad som avses med begreppet till- handahålla behandlas nedan. I praktiken kan det antas att en begäran om vidareutnyttjande ofta kommer att göras gällande i samband med en begäran om till- gång. För att kunna ta ställning till begäran om vidareutnyttjande måste frågan om tillgång först prövas, om informationen inte redan är tillgänglig t.ex. genom att myndigheten på eget initiativ lagt ut den för nedladdning. På detta sätt kan en begäran om vidareutnyttjande anses innehålla en indirekt begäran om tillgång till viss information. Den ger emellertid inte någon självständig rätt att få tillgång till information utan gränserna för vad som kan göras tillgängligt regleras exklusivt i annan ordning. Definitionen motsvarar direktivets definition av bestämmande in- flytande i artikel 2.3. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.1. Uttrycket har samma betydelse som motsvarande uttryck i 1 kap. 22 § andra stycket LUF. Det finns ingen definition av bulknedladdning i direktivet. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.8. Informationstekniskt innebär uttrycket att viss information läggs i en fil, eller en uppsättning filer, så att informationen är tillgänglig för nedladdning. Informationen har avgränsats och färdigställts, och bör i normalfallet utgöra s.k. färdiga elektroniska handlingar i tryck- frihetsförordningens mening. Tillgången till information i bulk kan kopplas till en prenumeration som innebär att prenumeranten får till- gång till förändringar allt eftersom uppdateringar sker och nya infor- mationsmängder blir tillgängliga. Definitionen motsvarar direktivets definition av dynamiska data i artikel 2.8. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.4. Utmärkande för dynamiska data är att det är digital information som uppdateras ofta eller i realtid. Beroende på dess karaktär i det enskilda fallet kan den uppdateras med olika frekvens, allt från real- tid till längre tidsintervall t.ex. . Exempel på dynamiska data som uppdateras i realtid är information om väder och trafik. Geo- grafisk information är exempel på dynamiska data som uppdateras mindre frekvent. Uppdateringen av informationen behöver inte ske automatiskt utan det kan även vara fråga om uppdateringar (jfr skäl 31 i direktivet). Definitionen motsvarar direktivets definition av forskningsdata i artikel 2.9. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.10. Med forskningsdata avses digital information som samlats in eller framställts inom ramen för vetenskaplig forskningsverksamhet. Infor- mationen ska alltså skapas under forskningsprocessen. Om befintliga data från andra aktörer används utgör dessa forskningsdata endast om de har analyserats, bearbetats eller på annat sätt förädlats under forskningsprocessen. Exempel på forskningsdata är resultat från expe- riment och mätningar, observationer från fältarbete, statistik, enkät- svar, intervjuer och bilder. Forskningsdata innefattar även metadata och kravspecifikationer. Vetenskapliga publikationer utgör däremot inte forskningsdata. Det finns ingen definition av gränssnitt i direktivet, men uttrycket motsvarar uttrycket applikationsprogrammeringsgränssnitt som om- nämns i skäl 31 och 32 i direktivet. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.8. Uttrycket definieras som en regeluppsättning för dynamiskt in- formationsutbyte mellan programvaror. Det rör sig alltså om en sam- ling av regler kring hur en viss programvara kan kommunicera med en annan programvara. Med att utbytet av information är dynamiskt avses att informationen görs tillgänglig efterhand som den samlas in eller att den på annat sätt uppdateras regelbundet, vilket innebär att den är aktuell. Definitionen motsvarar direktivets definition av maskinläsbart for- mat i artikel 2.13. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.3. Med maskinläsbart format avses ett filformat som är strukturerat på ett sådant sätt att det enkelt kan läsas av ett datorprogram. Ett maskinläsbart format kan vara öppet eller proprietärt, dvs. ett format som tagits fram för ett specifikt syfte och som inte är standardiserat. Exempel på maskinläsbart format är EAN-kod som är en slags streck- kod, och s.k. QR-kod som är en tvådimensionell kod för optisk avläs- Koderna är ett sätt att lagra information i en maskinläsbar optisk etikett. Det kan även vara fråga om information som är lagrad digi- talt som en kommaseparerad fil. Definitionen motsvarar direktivets definition av offentligt företag i artikel 2.3. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.1. Avgränsningen av vad som är ett offentligt företag ska göras ut- ifrån upphandlingslagstiftningen. Med ett offentligt företag enligt lagen avses företag som en eller flera myndigheter har ett bestämmande inflytande över och som är verksamt inom vissa sektorer såsom energi, vatten, trafik eller transport eller som utgör kollektivtrafikföretag, lufttrafikföretag eller rederier enligt vissa EU-förordningar, vilket närmare framgår av bestämmelsens uppräkning av verksamheter eller företag som omfattas av definitionen. Se ovan kommentar angående uttrycket ”bestämmande inflytande”. I den första strecksatsen hänvisas till de sektorer som anges i 2 kap. 1–8 §§ LUF, vilket är gas, värme, el, dricksvatten, transport, post- tjänst, tillhandahållande av hamn eller flygplats, utvinning av olja och gas samt prospektering eller utvinning av kol eller andra fasta bränslen. I andra strecksatsen görs en hänvisning till kollektivtrafikföretag som anges i artikel 2 i kollektivtrafikförordningen. I denna förord- ning definieras kollektivtrafik som persontransporttjänster av allmänt ekonomiskt intresse som erbjuds allmänheten fortlöpande och utan diskriminering. I tredje strecksatsen görs en hänvisning till lufttrafikföretag som har allmän trafikplikt enligt artikel 16 i lufttrafikförordningen. avses enligt artikel 2.10 i förordningen ett företag med en giltig operativ licens eller motsvarande. Av artikel 16 i för- ordningen framgår allmänna principer för allmän trafikplikt. I fjärde strecksatsen hänvisas till rederi inom gemenskapen som uppfyller förpliktelser vid allmän trafik enligt artikel 4 i cabotageför- ordningen. Vad som avses med uttrycket rederi inom gemenskapen framgår av artikel 2.2 i förordningen. Av artikel 4 i förordningen fram- går vilka krav som får ställas på rederierna som utför cabotagetjänster vid åläggande av förpliktelser vid allmän trafik. Det finns ingen definition av särskilda värdefulla datamängder i direk- tivet. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.5. Iartikel 2.10 i öppna data-direktivet definieras begreppet värde- fulla dataset. Med uttrycket datamängder avses ingen skillnad i sak jämfört med uttrycket dataset i direktivet. Vilka värdefulla datamäng- der som betecknas som särskilda värdefulla datamängder framgår av en förteckning i en genomförandeakt från Europeiska kommissionen. Det finns ingen definition av tillgängliggörande i direktivet. Uttrycket behandlas i avsnitt 8.3.1. Definitionen av att tillgängliggöra är att ge tillgång till information, oavsett om det görs frivilligt eller på grund av en skyldighet i författ- ning. Information kan göras tillgänglig frivilligt, t.ex. genom att myn- digheten eller det offentliga företaget, utan en föregående begäran, publicerar informationen exempelvis på sin webbplats. Information kan också göras tillgänglig på grund av en skyldighet i författning, t.ex. för att efterkomma en begäran om tillgång enligt tryckfrihetsförord- ningen eller offentlighets- och sekretesslagen eller för att det före- ligger en informationsförsörjningsskyldighet i en registerförfattning. Information kan däremot inte på begäran tillgängliggöras med stöd av denna lag, se 1 § andra stycket. Det finns ingen definition av tillhandahållande i direktivet. Uttrycket behandlas i avsnitt 8.3.2. Definitionen av att tillhandahålla är att tillgängliggöra information i visst format eller med vissa villkor. Se ovan kommentar angående uttrycket tillgängliggöra. När information är tillgängliggjord kom- mer den också normalt att tillhandahållas i ett visst format eller med vissa villkor. Ett visst tidsmässigt glapp kan dock i vissa fall uppkomma mellan de två momenten. När krav på ett visst format eller villkor görs gällande från en användare finns en begäran om vidareutnyttjande, se kommentaren ovan. Definitionen motsvarar direktivets definition av vidareutnyttja i artikel 2.11. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.6. Med begreppet vidareutnyttja avses att använda information för ett annat ändamål än det för vilket den framställdes av en myndighet eller ett offentligt företag. Det är ändamålet då infor- mationen framställdes, dvs. det ursprungliga ändamålet, jämfört med ändamålet för bedömningen som är avgörande för frågan om det är ett vidareutnyttjande. Med uttrycket framställdes avses att information har skapats eller tagits fram av den aktuella aktören. Det är inte nödvändigt att detta har skett i aktörens fysiska lokaler utan det är den verksamhetsmässiga kopplingen som är det väsentliga vid bedömningen. Det ursprungliga ändamålet samman- faller i normalfallet med fullgörandet av en myndighets offentliga upp- drag. Utgångspunkten är att all användning av information av andra än myndigheten eller det offentliga företaget är ett vidareutnyttjande. I princip varje tillgängliggörande av information leder alltså till ett vidareutnyttjande, t.ex. när allmänna handlingar lämnas ut med stöd av 2 kap. TF. Det krävs inte att informationen förädlas eller bearbe- tas av en vidareutnyttjare efter att den gjorts tillgänglig. Utbyte av information mellan myndigheter i samband med deras offentliga verksamhet eller mellan offentliga företag och myndigheter inom ramen för offentlig verksamhet utgör inte ett vidareutnyttjande. En sådan aktörs användning av information inom ramen för verk- samhet som är konkurrensutsatt, men som härrör från aktörens egen eller andra aktörers verksamhet som inte är konkurrensutsatt, är där- emot ett vidareutnyttjande. Det finns ingen definition av öppna data i direktivet, men uttrycket omnämns i skäl 16 i direktivet. Uttrycket behandlas i avsnitt 9.1.9. Med öppna data avses digital information i öppna format som kan vidareutnyttjas och delas fritt för valfritt ändamål. Uttrycket beskriver hur informationen är utformad och tillhandahållen vad gäller struk- tur, form, tillgång och rätt till fri användning. Med öppna format avses information som tillhandahålls i ett filfor- mat som är oberoende av plattform och tillgängligt för allmänheten utan några restriktioner som hindrar vidareutnyttjande. Ett kriterium för öppna data är att informationen får vidareutnyttjas och distribueras fritt och för valfritt ändamål. Några villkor kan därför inte ställas upp på sätt som inskränker rätten att fritt använda sådan information. Med fritt avses även att vidareutnyttjandet inte får förenas med av- gifter. Definitionen innehåller inte något krav på att ange originalkälla. 2 kap. Tillgängliggörande av information 1 § En myndighet eller ett offentligt företag bör på eget initiativ göra information tillgänglig, om det inte är olämpligt med hänsyn till skyd- det av personuppgifter eller kritisk infrastruktur eller med hänsyn till säkerhet eller informationssäkerhet i övrigt. Paragrafen motsvarar inte någon artikel i öppna data-direktivet utan syftar till att främja ett ökat tillgängliggörande av information på myndigheters och offentliga företags eget initiativ, med beaktande av vissa särskilda skyddsintressen. Paragrafens första led behandlas i avsnitt 11.3 och andra ledet i avsnitt 17.6.3. Enligt första ledet bör en myndighet eller ett offentligt företag på eget initiativ göra information tillgänglig. Bestämmelsen kan inte åberopas som stöd för att få tillgång till information genom en be- gäran. Uttrycket ”på eget initiativ” har valts för att tydliggöra att det är fråga om att göra information som omfattas av lagen tillgänglig utan att det följer av en begäran och utan en skyldighet i någon annan författning om att göra viss information tillgänglig, t.ex. geografisk miljöinformation enligt 5 och 6 §§ lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation. Genom uttrycket ”bör” framgår att bestämmelsen innehåller ett handlingsdirigerande moment. Den medför inte en skyldighet för en myndighet eller ett offentligt företag att vidta några åtgärder. Avsikten är inte heller att den ska leda till att en myndighet eller ett offentligt företag behöver anställa personal eller avsätta resurser så att kärnverk- samheten påverkas. Arbetet bör präglas av en proportionalitetsavväg- ning som tar i beaktande såväl den offentliga aktörens organisation och resurser som informationens kvalitet, mått av färdigställande och efterfrågan. I första hand bör sådan information som kan vidareut- nyttjas för att öka informationsflödet på marknaden och bidra till inno- vation göras tillgänglig. Av andra ledet framgår att information inte ska göras tillgänglig på eget initiativ om det är olämpligt med hänsyn till skyddet av per- sonuppgifter eller kritisk infrastruktur eller med hänsyn till säkerhet eller informationssäkerhet i övrigt. Bestämmelsen syftar till att motverka de risker som kan uppstå när information görs tillgäng- lig och är ett komplement till bestämmelser om sekretess respektive bestämmelser i registerförfattningar som kan utgöra hinder mot att göra viss information tillgänglig. Vid bedömningen av om det är olämpligt att göra information tillgänglig i ett visst fall kan bl.a. beaktas informationens art och om- fattning, eventuella effekter som kan uppkomma om den läggs sam- man med annan information som är tillgänglig samt det format som informationen avses att tillhandahållas i. En grundförutsättning är vidare att det inte finns rättsliga hinder, exempelvis på grund av sekretess eller tystnadsplikt, mot att göra informationen tillgänglig. Genom uttrycket ”olämpligt” markeras att avsikten är att ska finnas någon konkret omständighet som talar mot ett tillgängliggörande. 2 § När information av särskilt intresse för vidareutnyttjande görs tillgänglig utan en begäran ska myndigheten eller det offentliga företaget digitalt publicera en beskrivning av informationen i en centralt åtkom- lig förteckning, tillsammans med tillhörande metadata. Paragrafen genomför de målsättningar kring olika praktiska arrange- mang för att underlätta tillgången till information som anges i arti- kel 9.1 i öppna data-direktivet och behandlas i avsnitt 16.2.2. Paragrafen anger att när information av särskilt intresse för vidare- utnyttjande görs tillgänglig utan en begäran ska myndigheten eller det offentliga företaget digitalt publicera en beskrivning av informatio- nen i en centralt åtkomlig förteckning, tillsammans med tillhörande metadata. Med uttrycket ”utan en begäran” avses att informationen görs till- gänglig antingen frivilligt eller för att efterleva en informationsför- sörjningsskyldighet i annan författning. Bestämmelsen skiljer sig på detta sätt mot 1 §, som avser situationer då information görs tillgäng- lig på eget initiativ, dvs. det saknas en skyldighet att göra information tillgänglig på grund av en reglerad informationsförsörjningsskyldig- Det finns inget hinder mot att en myndighet eller ett offentligt företag publicerar en sådan beskrivning som anges i bestämmelsen även efter en begäran i ett enskilt fall, för att på så sätt främja ett ökat vidareutnyttjande av information. All information som görs tillgänglig utan en begäran har inte ett potentiellt värde i fråga om vidareutnyttjande. Det kan exempelvis vara information kring en myndighets öppettider eller som i övrigt har en administrativ karaktär. Sådan information behöver inte föras upp på förteckningen. Skyldigheten bör därför endast omfatta infor- mation av ”särskilt intresse för vidareutnyttjande”. Det är myndig- heten eller det offentliga företaget som avgör om viss information omfattas i ett enskilt fall. Bedömningen ska göras utifrån objektiva grunder. Att information ofta efterfrågas genom en begäran i enskilda fall kan exempelvis tala för att det finns ett särskilt intresse i den mening som avses i bestämmelsen. Beskrivningen av informationen ska publiceras digitalt i en centralt åtkomlig förteckning för att underlätta för vidareutnyttjare att hitta informationen. Det kan t.ex. vara fråga om att göra beskrivningen, med tillhörande metadata, tillgänglig på en dataportal liknande . 3 § När dynamiska data görs tillgängliga efter en begäran ska de till- handahållas eller, om detta skulle kräva en oproportionerlig arbetsinsats, inom skälig tid eller med de tillfälliga tekniska begräns- ningar som är nödvändiga. Paragrafen genomför artikel 5.6 i öppna data-direktivet och behand- las närmare i avsnitt 11.5. I paragrafen föreskrivs att när dynamiska data görs tillgängliga efter en begäran ska de tillhandahållas omedel- bart eller, om detta skulle kräva en oproportionerlig arbetsinsats, inom skälig tid eller med de tillfälliga tekniska begränsningar som är nödvändiga. Genom bestämmelsen åläggs myndigheter och offentliga företag en skyldighet att tillhandahålla dynamiska data . Skyldig- heten inträder endast i fall då dynamiska data görs tillgänglig efter en begäran. Detta eftersom frågan om tillgång och tillhandahållande normalt sammanfaller tidsmässigt när tillgängliggörandet sker utan en föregående begäran. Bestämmelsen innehåller inte ett krav på att göra dynamiska data tillgängliga utan en föregående begäran och den ger inte heller en rätt att få tillgång till sådan information utöver vad som följer av natio- nella bestämmelser om tillgång. Med uttrycket ”” avses att dynamiska data ska tillhanda- hållas efter att frågan om tillgång har avgjorts efter en begäran och det har konstaterats att det inte finns något hinder mot att göra informationen tillgänglig. Det torde mer sällan vara fråga om att någon efterfrågar en ögonblicksbild av vissa dyna- miska data genom en begäran. Ett praktiskt exempel kan i stället vara att tillgång har getts till en viss typ av information på förhand och att dynamiska data sedan löpande tillhandahålls genom ett lämpligt gränssnitt. Vad som avses med gränssnitt definieras i 1 kap. 5 §. Kravet på tillhandahållande av dynamiska data ska inte medföra en oproportionerlig arbetsinsats för myndigheten. Hänsyn får tas till finansiella och tekniska begränsningar som en myndighet eller ett offentligt företag kan påverkas av. Det ska inte krävas att den offentliga aktören anställer personal eller avsätter resurser i en sådan omfattning att kärnverksamheten påverkas. Inte heller bör det krävas att teknisk utrustning införskaffas eller att särskild teknisk kompe- tens upprätthålls för att efterleva kravet på omedelbarhet. Det arbete som hänför sig till frågan om tillgång, dvs. om informationen om- fattas av sekretess, ska däremot inte beaktas vid bedömningen av om arbetsinsatsen är oproportionerlig. Om kravet på omedelbarhet inte kan efterlevas i ett visst fall ska dynamiska data tillhandahållas inom skälig tid, eller med de tillfälliga tekniska begränsningar som är nödvändiga. Vilka begränsningar som kan aktualiseras får avgöras i det enskilda fallet utifrån myndighetens resurser och omständigheterna i övrigt. Med hänsyn till att begräns- ningarna ska vara både nödvändiga och tillfälliga bör denna undan- tagsmöjlighet tolkas restriktivt. Detsamma gäller vad som i paragrafen utgör ”skälig tid”. Skyndsamhet bör alltid eftersträvas för att det sociala och ekonomiska värdet i den dynamiska data som ska tillhanda- hållas inte ska gå förlorad. Handläggning av begäran om vidareutnyttjande och beslut om vidareutnyttjande 1 § En begäran om vidareutnyttjande förfaller om den information som efterfrågas inte görs tillgänglig. Paragrafen motsvarar inte någon artikel i direktivet. I paragrafen an- ges att en begäran om vidareutnyttjande förfaller om den informa- tion som efterfrågas inte görs tillgänglig. Den tydliggör förhållandet mellan frågan om tillgång respektive frågan om tillhandahållande i samband med en begäran om vidareutnyttjande. Paragrafen behandlas i avsnitt 12.3.1. Om det finns hinder mot att göra den information som är föremål för en begäran om vidareutnyttjande tillgänglig saknas det anledning för myndigheten att ta ställning till särskilda krav på t.ex. format som sökanden kan ha angett i begäran om vidareutnyttjande. Det blir inte heller aktuellt för myndigheten att tillämpa några villkor eller avgif- ter som skulle kunna angripas med stöd av lagen. I denna situation för- faller begäran om vidareutnyttjande i de delar den avser information som inte görs tillgänglig. Den behöver således inte nödvändigtvis för- falla i sin helhet. Myndigheten är inte skyldig att fatta ett särskilt beslut om att av- visa, avskriva eller avslå begäran om vidareutnyttjande om den för- faller utan detta bör hanteras på det sätt som är lämpligt med hänsyn till omständigheterna och om myndigheten i det enskilda fallet har registrerat begäran som ett särskilt ärende. Ställningstagandet att neka tillgång till information prövas i den ordning som följer vid ett avslag på en begäran enligt relevanta bestämmelser om tillgång, framförallt enligt 2 kap. TF. 2 § En myndighet ska handlägga en begäran om vidareutnyttjande skyndsamt och, om det inte är olämpligt, digitalt. Paragrafen genomför artikel 4.1 och 4.2 i öppna data-direktivet och behandlas närmare i avsnitt 12.3.2 och 12.3.3. I paragrafen föreskrivs inom vilken tid och på vilket sätt en begäran om vidareutnyttjande ska handläggas. Bestämmelsen gäller bara för myndigheter. Offent- liga företag är skyldiga att handlägga en begäran om vidareutnyttjande men omfattas inte av de skyldigheter avseende handläggningen av en sådan begäran som anges i bestämmelsen. Skyndsamhet: När det gäller handläggningen av en begäran om till- gång till allmänna handlingar ska denna normalt behandlas skynd- samt. Detta framgår av 2 kap. 15 och 16 §§ TF och vägledande beslut från såväl som Justitiekanslern.