sou · H8B344 · 2020-08-20 00:00:00 — Reiertsen: Prinsipielt (u)prinsipiell – når Høyesterett er prinsipiell uten å ville være det, Lov og Rett 2019 s. 416. : Integritetsskyddet i regeringsformen, 2009 s. 435. Robberstad: Viljen til å skape lov og Grunnlov, Lov og Rett 2016 s. 49. (2013): Individets Grundlæggende Rettigheder. : Demokratiskt förankrad normkontroll efter grundlags- – Koherens, gällande rätt och skapande dömande, 2015 s. 521. : Nya argumentationslinjer i förmögenhetsrätten, Rättighets- argument, 2011 s. 989. : Skadeståndsrättens framtid, i (2016). Sejersted: Grunnlovens funksjon i de nordiske land, for Rettsvitenskap, 5/2014 s. 535. Sisula-Tulokas: Skadeståndslagens taleförbud, grundlagen och europa- rätten – och HD 2016:20, utgiven av i 6/2016 s. 595. Skarhed: Statens skadeståndsansvar vid överträdelse av EG-regler, i Forhandlingene ved det 35. nordiske juristmøtet i 18.– 20. 1999, Del 2, utgivna av det norske lokalstyret. Solheim: Domstolskontroll med lover på det økonomiske området – lovgivers vurdering av lovens grunnlovsmessighet, for Rettsvitenskap, 1/2014 s. 1. : Aktivistiske domstole – et blik på og , Juristen 3/2017 s. 73. Sunnqvist: Domarna som konstitutionella aktörer, i (2016). : Regeringsformens proportionalitetskrav som grund för lag- prövning och grundlagskonform tolkning i domstol reform, del I–III, 2018 s. 375, 475 och 579. , Damages for the Infringements of Human Rights Under Norwegian , i Bagińska, red. : Damages for Violations of Human Rights, A Comparative Study of (2016). Tverberg: Ny vår for menneskerettighetene i Grunnloven? (, Lovdata). Værum Westmark (2010): Offentligretligt erstatningsansvar for skadevoldende retsakter der lider af en væsentlig retlig mangel. : En offensiv högsta domstol. Några reflektioner kring HD:s rättsbildning, 2014 s. 1. : – några utvecklingslinjer, 2019 s. 103. (2017): Tort and Human Rights, 2 uppl. (2011): Normprövning, Domstols kontroll av svensk lags för- enlighet med regeringsformen och europarätten 2000–2010. (2019): Grundläggande rättigheter och juridisk metod, RF 2 kap., och EU:s stadga och deras tillämpning, 2 uppl. : Varför utvidgad normkontroll? Några reflektioner med anledning av expertgruppens rapport, 2007 s. 844. : Ny praxis i stärker äganderättens ställning i svensk konstitutionell rätt, i De Lege, i , 2014, Regeringsformen 1974–2014 (2014). Skadestånd vid överträdelser av grundlagsskyddade fri- och rättigheter En parlamentariskt sammansatt kommitté får i uppdrag att utreda frågan om skadestånd från det allmänna för skada som orsakats vid överträdelser av de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. reger- ingsformen (RF). •analysera vilken rätt till ersättning som finns enligt gällande rätt vid överträdelser av grundläggande fri- och rättigheter enligt 2 kap. RF, •överväga om rätten till ersättning från det allmänna för skada som orsakats vid överträdelser av grundläggande fri- och rättigheter enligt 2 kap. RF bör utvidgas, •oavsett om den bedömer att rätten till ersättning bör utvidgas eller inte, överväga om det är ändamålsenligt och önskvärt att rätten till ersättning från det allmänna för skada som orsakats vid över- trädelser av de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. RF regleras i lag, och •lämna de författningsförslag som kommittén bedömer vara moti- verade. Uppdraget ska redovisas . Grundläggande fri- och rättigheter i regeringsformen I 2 kap. RF regleras skyddet för de grundläggande fri- och rättig- heterna. Skyddet gäller i förhållande till det allmänna. Regleringen innebär att de grundläggande fri- och rättigheterna ges en varierande grad och form av skydd. För vissa rättigheter ges endast ett skydd vid normgivningen. Detta gäller t.ex. diskrimineringsskyddet i 2 kap. 12 § där det föreskrivs att lagar eller andra föreskrifter inte får inne- bära att någon missgynnas på grund av att han eller hon tillhör en minoritet med hänsyn till bl.a. etniskt ursprung eller sexuell lägg- ning. Ett annat exempel är 2 kap. 16 § där det föreskrivs att författare, konstnärer och fotografer äger rätt till sina verk enligt bestämmelser som meddelas i lag. Andra bestämmelser i 2 kap. RF skyddar den enskilde inte bara vid normgivningen utan också vid rättstillämp- ningen i enskilda fall, t.ex. 11 § andra stycket som föreskriver att en rättegång ska genomföras rättvist och inom skälig tid. Vissa av fri- och rättigheterna i 2 kap. RF är absoluta och kan in- skränkas endast genom en grundlagsändring. Det gäller t.ex. religions- friheten (1 § första stycket 6) samt förbuden mot åsiktsregistrering (3 §) och dödsstraff (4 §). Andra fri- och rättigheter kan begränsas genom andra föreskrifter än grundlag. Vissa av dessa fri- och rättig- heter kan enligt 20 § begränsas endast genom lag och under de förut- sättningar som anges i 21–24 §§. Exempel på sådana fri- och rättig- heter är yttrandefriheten (1 § första stycket 1), skyddet för den kroppsliga och personliga integriteten (6 §) och rörelsefriheten (8 §). Andra fri- och rättigheter kan begränsas utan tillämpning av 20– 24 §§. Det gäller exempelvis egendomsskyddet (15 §) och närings- friheten (17 §). Det finns inte någon särskild lagreglering om rätten till ersättning vid överträdelser av de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. RF. Utgångspunkten i svensk rätt anses vara att det krävs särskilt lag- stöd för att en rätt till ersättning för ideell skada ska anses föreligga. Det finns också ett skydd för grundläggande fri- och rättigheter genom den europeiska konventionen angående skydd för de mänsk- liga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonven- swtionen) och genom Europeiska unionens stadga om de grundläg- gande rättigheterna. gäller som svensk lag. Enligt 2 kap. 19 § RF får inte lag eller annan föreskrift meddelas i strid med åtaganden på grund av . Av artikel 13 i följer att konventionsstaterna har en skyldig- het att tillhandahålla ett effektivt rättsmedel vid kränkningar av enskildas rättigheter enligt konventionen. Detta innebär en rätt att få ett påstående om en konventionsöverträdelse prövat av en natio- nell domstol eller myndighet och få rättelse, avhjälpande eller gott- görelse vid en konstaterad överträdelse. För att fullt ut ska uppfylla detta krav har det i rättspraxis utvecklats en rätt till skade- stånd vid överträdelser av . Enligt denna praxis kan det finnas en rätt till skadestånd utan särskilt lagstöd även vid krav på ersättning för ideell skada, om gottgörelse för skadan inte kan ske på annat sätt. För att tydliggöra rättsläget, och därigenom stärka rättighetsskyddet i , har det införts en bestäm- melse i 3 kap. 4 § skadeståndslagen (1972:207) om rätten till skade- stånd vid överträdelser av (se propositionen Skadestånd och , prop. 2017/18:7, bet. 2017/ 18:KU12, rskr. 2017/18:140). Bestämmelsen, som trädde i kraft , ger rätt till ersättning för personskada, sakskada, ren förmögenhetsskada, kränkning och annan ideell skada. Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna ger ett skydd för grundläggande fri- och rättigheter inom unions- rättens tillämpningsområde. Vid överträdelser av enskildas rättig- heter enligt unionsrätten kan en rätt för enskilda att få ersättning från det allmänna grundas på praxis från enligt den så kallade Francovich-doktrinen (se dom , C 6/90 och C 9/90, EU:C:1991:428). Ersättning vid överträdelser av 2 kap. regeringsformen Som nämns ovan finns det inte någon särskild lagreglering om rätten till ersättning vid överträdelser av de grundläggande fri- och rättig- heterna i 2 kap. RF. I vissa fall kan det dock finnas en rätt till ersätt- ning vid sådana överträdelser genom tillämpning av regleringen i skade- Exempelvis finns det, enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen, en rätt till ersättning för personskada, sakskada eller ren förmögen- hetsskada som vållats genom fel eller försummelse vid myndighets- utövning i verksamhet för vars fullgörande staten eller kommunen svarar. I de fall som avses med den bestämmelsen kan ersättning även betalas för skada på grund av att någon allvarligt kränks genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet, frid eller ära. Av 3 kap. 7 § skadeståndslagen följer dock att talan om ersättning enligt 3 kap. 2 § inte får föras med anledning av beslut av eller regeringen eller av eller Högsta förvaltnings- domstolen, om inte beslutet upphävts eller ändrats. Detsamma gäller vid sådana beslut av lägre myndighet som efter överklagande prövats av regeringen, eller , utan att beslutet upphävts eller ändrats. Det finns också reglering i andra författningar än skadeståndslagen som kan ge rätt till ersättning vid överträdelser av de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. RF. Ett exempel är lagen (1998:714) om ersättning vid frihetsberövanden och andra tvångsåtgärder, som kan bli tillämplig vid överträdelser av skyddet mot frihetsberövanden i 2 kap. 8 §. Det har inte utvecklats någon rättspraxis som ger en generell rätt till ersättning vid överträdelser av de grundläggande fri- och rättig- heterna i 2 kap. RF. kom dock i rättsfallet NJA 2014 s. 323 (Medborgarskapet I) fram till att staten var ersätt- ningsskyldig, trots avsaknaden av uttryckligt lagstöd, för ideell skada på grund av avregistrering av svenskt medborgarskap i strid med 7 § andra stycket RF. anförde i domen bl.a. följande: En överträdelse i ett enskilt fall av förbudet i 2 kap. 7 § andra stycket RF betar den drabbade de rättigheter som följer av medborgarskapet. Den innebär att staten bryter mot den grundläggande skyldigheten i det rättsliga förhållande som medborgarskapet utgör. En sådan överträdelse har skadeverkningar som inte låter sig värderas efter en allmän mått- stock. Även om bestämmelsen i första hand riktar sig till lagstiftaren och myndigheter, utgör en överträdelse av den ett sådant avsteg från statsskickets grunder att överträdelsen även bör kunna åberopas av den enskilde som grund för skadeståndsskyldighet för staten. har därefter i rättsfallet NJA 2018 s. 103 (Med- borgarskapet II) avgjort frågor om beräkningen av ersättningen och om preskription vid överträdelser av 2 kap. 7 § andra stycket RF. Det kan konstateras att de skäl som medförde att staten bedömdes vara ersättningsskyldig vid överträdelser av 2 kap. 7 § andra stycket delvis är andra än de som legat bakom praxisutvecklingen kring skade- stånd vid överträdelser av , där uppfyllandet av folkrättsliga förpliktelser varit av stor betydelse. Det finns inte något vägledande avgörande där det prövats om ersättning för ideell skada kan utgå vid överträdelser av andra fri- och rättigheter i 2 kap. RF än skyddet för medborgarskapet. Högsta dom- stolen har dock gjort bedömningen att det i vissa fall är möjligt att få annan typ av ersättning genom tillämpning av bestämmelser i 2 kap. RF. I NJA 2014 s. 332 kom fram till att regerings- formens bestämmelse om egendomsskyddet (numera 2 kap. 15 § RF), ger uttryck för en allmän rättsgrundsats om rätt till ersättning vid rådighetsinskränkningar i vissa fall. I NJA 2015 s. 374 fann att det av bestämmelsen i 2 kap. 11 § andra stycket RF om rätten till rättvis rättegång måste anses följa att en enskild som vinner ett överklagat utmätningsmål har rätt att under vissa förutsättningar få ersättning av staten för rättegångskostnader. Behovet av en utredning beslutade två tillkännagivanden om ersättning vid överträdelser av grundläggande fri- och rättigheter (bet. 2015/16:KU15 punkterna 14 och 15, rskr. 2015/16:192). Det första tillkännagivandet avsåg fysiska och juridiska personers möjlighet att få skadestånd av staten eller en kommun vid överträdelse av . Regeringen slutbehandlade det tillkänna- givandet genom den nämnda ändringen i skadeståndslagen. I det andra tillkännagivandet uttalar att regeringen bör tillsätta en ut- redning med uppgift att analysera frågan om skadestånd vid överträ- delser av grundlagsskyddade fri- och rättigheter i regeringsformen och att föreslå de lagändringar som bedöms erforderliga. Bakgrunden till detta tillkännagivande är Högsta domstolens dom i rättsfallet Med- borgarskapet I. Enligt regeringens bedömning har praxisutvecklingen på området medfört ett behov av att utreda frågan om ersättning vid överträdelser av 2 kap. RF. En parlamentariskt sammansatt kommitté bör därför ges i uppdrag att utreda frågan. Genom beslutet om dessa kommittédirektiv anser regeringen att tillkännagivandet är slutbe- handlat. En parlamentariskt sammansatt kommitté får i uppdrag att utreda frågan om skadestånd från det allmänna för skada som orsakats vid överträdelser av grundläggande fri- och rättigheter enligt 2 kap. RF. Som ett första steg ska kommittén analysera i vilken utsträckning det enligt gällande rätt är möjligt att få ersättning vid överträdelser av de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. RF, både enligt befintlig författningsreglering om ersättning i exempelvis skade- ståndslagen och enligt rättspraxis. Med utgångspunkt i denna analys ska kommittén bedöma om rätten till ersättning från det allmänna för skada som orsakats vid överträdelser av 2 kap. RF bör utvidgas. Vid denna bedömning bör kommittén beakta att de grundläggande fri- och rättigheterna i 2 kap. RF är utformade på olika sätt och ger en varierande grad av skydd, och att det därför kan finnas skäl att behandla dessa olika när det gäller rätten till ersättning. Oavsett om kommittén bedömer att rätten till ersättning bör utvidgas eller inte, ska kommittén överväga om det är ändamålsenligt och önskvärt att ersättningsrätten för skada som orsakats vid överträdelser av grund- läggande fri- och rättigheter enligt 2 kap. RF regleras i lag. I det sammanhanget bör beaktas att utgångspunkten i svensk rätt anses vara att det krävs särskilt lagstöd för att en rätt till ersättning för ideell skada ska anses föreligga. Om kommittén bedömer att det finns ett behov av lagreglering om rätten till skadestånd, ska den lämna förslag till sådan reglering. Det ska i så fall övervägas hur regleringen lämpligast bör infogas i nuvarande system för det allmännas skadeståndsansvar. En fråga i det sammanhanget är om rätten att föra talan om ersättning från det allmänna bör vara begränsad på det sätt som följer av 3 kap. 7 § skade- ståndslagen. Det kan konstateras att det, jämfört med systemet för ersättning vid överträdelser av , finns fler frågor som be- höver övervägas vid utformningen av ett system för ersättning för överträdelser av 2 kap. RF. Detta beror bl.a. på att det finns en om- fattande praxis från som ger svar på många frågor när det gäller prövning av påståenden om överträdelser av konventio- nen och gottgörelse för konstaterade överträdelser. Det är dessutom folkrättsliga åtaganden som i stor utsträckning definierar gränserna för rätten till skadestånd vid överträdelser av Europakon- ventionens rättigheter. I arbetet ska kommittén bl.a. mot den bakgrunden överväga om en eventuell ersättningsrätt vid överträdelser av grundläggande fri- och rättigheter enligt regeringsformen bör vara beroende av att den skadelidande uttömt andra möjligheter att ta tillvara sina rättigheter, t.ex. genom att överklaga myndighetsbeslut eller domar. Kommittén ska också bedöma om det finns skäl att göra skillnad mellan över- trädelser som sker vid normgivning och andra överträdelser, t.ex. överträdelser som sker i rättstillämpningen. Kommittén ska vidare överväga vilka typer av skador som en lagreglerad rätt till ersättning bör omfatta. Därutöver finns andra frågor som det kan finnas anled- ning för kommittén att överväga, bl.a. om andra företrädare för det allmänna än staten, exempelvis kommuner, ska vara ersättningsskyl- diga, kretsen av personer eller organ vars åtgärder bör kunna leda till ansvar för det allmänna, om en förutsättning för skadeståndsskyldig- het ska vara att skadan orsakats vid myndighetsutövning, hur kretsen av ersättningsberättigade personer kan bestämmas, hur storleken på ideella skador ska beräknas och om ersättningsansvar kan uppkomma bara vid aktiva handlingar eller även vid passivitet. Vid utförandet av uppdraget ska kommittén göra en internatio- nell jämförelse av möjligheterna att få ersättning vid överträdelser av grundläggande fri- och rättigheter i vissa utvalda länder, däribland minst två nordiska länder. I kommitténs uppdrag ingår inte att överväga eller lämna förslag till grundlagsändringar. Konsekvensbeskrivningar, samråd och redovisning av uppdraget Kommittén ska hålla sig informerad om och beakta relevant arbete som bedrivs inom och inom utredningsväsendet. Under genomförandet av uppdraget ska kommittén inhämta syn- punkter från berörda myndigheter och organisationer i den utsträck- ning kommittén finner lämpligt. Om kommittén lämnar författningsförslag, ska förslagens konse- kvenser redovisas enligt 14–15 a § kommittéförordningen (1998:1474). Uppdraget ska redovisas . Kommittén om grundlagsskadestånd (Ju 2018:09) Förlängd tid för uppdraget Regeringen beslutade kommittédirektiv om skade- stånd vid överträdelser av grundlagsskyddade fri- och rättigheter (dir. 2018:92). Enligt kommitténs direktiv skulle uppdraget redo- visas . Uppdraget ska i stället redovisas . Frågor till andra länder om skadestånd vid överträdelser av grundlag I har det införts en bestämmelse i skadeståndslagen om rätten till skadestånd från staten vid överträdelser av Europakon- ventionen. Bestämmelsen, som trädde i kraft , ger rätt till ersättning för bl.a. kränkning och annan icke-ekonomisk skada. I några fall från senare tid har i bestämt att staten ska betala icke-ekonomiskt skadestånd även vid överträd- elser av de grundläggande fri- och rättigheterna i grundlagen, i fall som inte omfattas av skadeståndslagen. Det har tillsatts en parlamentarisk kommitté som ska utreda frågan om det bör införas en lagregel även om sådana skadestånd. Vi vore mycket tacksamma för er hjälp med information om rättsläget i era respektive länder. 1.Finns det enligt ert lands rättssystem någon möjlighet för dom- stolarna att döma ut ekonomiskt och icke-ekonomiskt skadestånd till enskilda när det gäller överträdelser av fri- och rättigheter som inte regleras av eller av rättighetsstadgan utan av grundlag? Finns det några vägledande rättsfall? 2.Om det finns en sådan möjlighet som avses i 1), grundar sig i så fall domstolarnas avgöranden på lagregler, och hur ser lagreglerna i så fall ut i grova drag? Kan skadeståndet omfatta både ekonomisk och icke-ekonomisk skada? Är skadeståndsansvaret begränsat till allvarliga överträdelser av fri- och rättigheter? Finns det något krav på att den enskilde ska ha uttömt sina möjligheter att få gottgör- else för överträdelsen på annat sätt? 3.Om den skadeståndsgrundande överträdelsen utgör en överträdelse av eller rättighetsstadgan och grundlag, hur hanterar domstolarna situationen? 4.Finns det i ert land några planer på att lagstifta om statens skade- ståndsansvar vid överträdelser av fri- och rättigheter? I vilken rikt- ning går i så fall arbetet? 1.Översyn av yrket personlig assistent – ett viktigt yrke som förtjänar bra villkor. 2.Skärpta regler om utländska månggiften. 4.Vägen till en klimatpositiv framtid. 5.Fler ruttjänster och höjt tak för rutavdraget. 6.En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering. 7.Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem. 8.Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget. 9.Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2020. Steg för steg. Var står vi? Vart går vi? 10.Stärkt lokalt åtgärdsarbete – att nå målet Ingen övergödning. 11.Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. 12.Nya kapitaltäckningsregler för värdepappersbolag. 13.Att kriminalisera överträdelser av EU-förordningar. 14.Framtidens teknik i omsorgens tjänst. 15.Strukturförändring och investering i hälso- och sjukvården – lärdomar från exemplet NKS. 16.Ett effektivare regelverk för utlännings- ärenden med säkerhetsaspekter. 19.God och nära vård. En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem. 20.Skatt på modet – för att få bort skadliga kemikalier. 21.Sveriges museum om Förintelsen. + Holocaust Remembrance and Representation. Documentation from a Research Conference. –på väg mot ökad delning av motor- fordon. 23.Hälso- och sjukvård i det civila försvaret – underlag till försvarspolitisk inriktning. 24.Tillsammans för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliterings- process. 25.Ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik. 26.En sjukförsäkring anpassad efter individen. 27.Högre växel i minoritetspolitiken. Stärkt samordning och uppföljning. 28.En mer likvärdig skola –minskad skolsegregation och för- bättrad resurstilldelning. 29.En ny myndighet för att stärka det psykologiska försvaret. 30.En moderniserad arbetsrätt. 31.En ny mervärdesskattelag. Del 1 och 2. Några anslutande frågor. –en modell för planering och dimen- sionering av gymnasial utbildning. Del 1 och 2. 34.Stärkt kvalitet och likvärdighet ifritidshem och pedagogisk omsorg. 35.Kontroll för ökad tilltro –en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga ut- betalningar från välfärdssystemen. 36.Ett nationellt sammanhållet system för kunskapsbaserad vård –ett system, många möjligheter. 37.Ett nytt regelverk för arbetslöshets- försäkringen. 38.Ökad trygghet för visselblåsare. 39.Kärnavfallsrådets yttrande över SKB:s Fud-program 2019. 40.En gemensam utbildning inom statsförvaltningen. av tjänster åt Arbetsförmedlingen –en analys av de rättsliga förutsätt- ningarna. 42.En annan möjlighet till särskilt stöd. Reglering av kommunala resurs- skolor. 43.Bygga, bedöma, betygssätta –betyg som bättre motsvarar elevernas kunskaper. 44.Grundlagsskadestånd – ett rättighets- skydd för enskilda. En moderniserad arbetsrätt. Ett nytt regelverk för arbetslöshets- försäkringen. Ökad trygghet för visselblåsare. av tjänster åt Arbetsförmedlingen –en analys av de rättsliga förut- sättningarna. Fler ruttjänster och höjt tak för rutavdraget. Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget. Nya kapitaltäckningsregler för värdepappersbolag. Skatt på modet – för att få bort skadliga kemikalier. –på väg mot ökad delning av motor- fordon. En ny mervärdesskattelag. Del 1 och 2. Kontroll för ökad tilltro –en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga ut- betalningar från välfärdssystemen. En gemensam utbildning inom statsförvaltningen. Ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik. Skärpta regler om utländska månggiften. till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. Ett effektivare regelverk för utlännings- ärenden med säkerhetsaspekter. En ny myndighet för att stärka det psykologiska försvaret. Grundlagsskadestånd – ett rättighets- skydd för enskilda. +Holocaust Remembrance and Representation. Documentation from a Research Conference. Högre växel i minoritetspolitiken. Stärkt samordning och uppföljning. Vägen till en klimatpositiv framtid. Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2020. Steg för steg. Var står vi? Vart går vi? Stärkt lokalt åtgärdsarbete – att nå målet Ingen övergödning. yttrande över SKB:s Fud-program 2019. Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem. Att kriminalisera överträdelser av EU-förordningar. Översyn av yrket personlig assistent – ett viktigt yrke som förtjänar bra villkor. En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering. Framtidens teknik i omsorgens tjänst. i hälso- och sjukvården – lärdomar från exemplet NKS. God och nära vård. En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem. Hälso- och sjukvård i det civila försvaret –underlag till försvarspolitisk inriktning. Tillsammans för en välfungerande sjuk- skrivnings- och rehabiliteringsprocess. En sjukförsäkring anpassad efter individen. Några anslutande frågor. Ett nationellt sammanhållet system för kunskapsbaserad vård – ett system, många möjligheter. En mer likvärdig skola –minskad skolsegregation och för- bättrad resurstilldelning. –en modell för planering och dimen- sionering av gymnasial utbildning. Del 1 och 2.