sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — Förslag: Arbetslöshetsersättningen ska minskas proportionerligt för en sökande som under en del av kalendermånad inte har rätt till ersättning på grund av att han eller hon inte uppfyller de all- männa villkoren eller omfattas av villkoren för vissa kategorier av sökanden. Ersättningen får minskas med motsvarande högst fem ersätt- ningsdagar . Om arbetslöshetsersättningen ska minskas genom samord- ning med andra ersättningar ska inte första och andra stycket tillämpas. 1Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. 2Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen. Ersättning till den som inte uppfyller grundläggande förutsättningar under del av månad Grundläggande förutsättningar för rätt till ersättning framgår av de allmänna villkoren. Bestämmelser för vissa kategorier av sökanden är i de flesta fall en precisering av de allmänna villkoren, men uttrycks som förbudsregler. I dessa bestämmelser specificeras alltså vem som inte uppfyller de allmänna villkoren. Dessa bestämmelser kan sam- mantaget ses som grundläggande förutsättningar för rätt till arbets- löshetsersättning. Bestämmelserna utgör tillsammans villkor som måste vara uppfyllda under hela arbetslösheten eller hinder som måste vara undanröjda för att rätt till arbetslöshetsersättning ska föreligga. I de enklaste fallen uppfyller den sökande inte de allmänna vill- koren eller befinner sig i en sådan situation som inte ger rätt till arbetslöshetsersättning under hela den månad som den sökande gör anspråk för. I dessa fall får den sökande ingen arbetslöshetsersätt- ning alls. I vissa fall rör det sig bara om delvisa hinder, dvs. att den sökande bara under en del av månaden inte uppfyller de allmänna villkoren eller saknar rätt till ersättning enligt villkoren för vissa kategorier av sökande. Då behövs det regler som tydliggör hur ersätt- ningen ska minskas. I dagens försäkring sker det genom att alla for- mer av tid med hinder (enligt nuvarande regelverk arbetade timmar, karenstid, tid som den sökande har haft annat ersättningshinder samt dagar då den sökande varit avstängd från ersättning) räknas av på samma sätt i en omräkningstabell. Utredningen föreslår att in- komster från förvärvsarbete på deltid bör samordnas på särskilt sätt. När samordning av sådana inkomster sker ska ersättningen därut- över inte minskas med den tid som den sökande arbetar. I det föl- jande avses regler som framgår av de allmänna villkoren och villkoren för vissa kategorier av sökanden. Ersättningshinder av olika slag Det finns flera avgörande skillnader mellan de situationer som de olika bestämmelserna omfattar. Vissa hinder är t.ex. tillfälliga i den meningen att den sökande kan gå ut ur och in i situationerna. Den som inte är anmäld som arbetssökande hos Arbetsförmedlingen kan vanligen åtgärda det omgående. I andra fall kan hindret vara antingen tillfälligt eller långvarigt, t.ex. vid sjukdom. Åter andra situationer är typiskt sett långvariga, den som är heltidsanställd är exempelvis sam- manhängande förhindrad. Det finns även hinder där undanröjandet är villkorat. Företagare har t.ex. rätt till ersättning när det inte vidtas några åtgärder i verksamheten, men denna möjlighet kan inte använ- das för ofta. Om så sker måste företagaren skilja sig helt från verk- samheten. Ett hinder kan även uppstå på olika sätt under den månad som den sökande gör anspråk på ersättning för. Den som inte står till förfogande p.g.a. föräldraledighet på halvtid kan vara delvis förhind- rad under hela månaden. Den som är anställd på heltid och som därför inte är arbetslös är sammanhängande förhindrad. I dessa fall är den praktiska frågan vilken ersättning som t.ex. kan lämnas om den sökande är anställd på heltid fram till mitten av månaden. En annan skillnad är om det finns någon tydlig avgränsning för hindret eller inte. Om en sökande t.ex. uppbär sjukpenning mot- svarande av heltid är det en naturlig utgångpunkt att anta att den sökande inte är arbetsför på just halvtid. Utredningen har övervägt om minskningen i sådana fall bör ske med det belopp som lämnas av med anledning av hindret. Det är en ordning som är svår att upprätthålla. Föräldraledighet kan t.ex. inne- bära att den sökande i vissa fall avstår från att söka föräldrapenning, dvs. förhinder att söka och ta ett arbete föreligger, men det finns ingen förmånsutbetalning som arbetslöshetsersättningen ska minska med. Det är också en avsevärd skillnad mellan lägstanivå och sjuk- penningsgrundande föräldrapenning. Det finns även skillnader i vilken ersättning som betalas ut av och med hur många belopp ersättningen utbetalas. Därutöver kan det i vissa fall, t.ex. vid sjukpenning, vara oklart om rätt till arbetslöshetsersätt- ning alls föreligger. Samtliga hinder bör för tydlighetens skull han- teras och påverka ersättningen på samma sätt. De hinder som redogjorts för ovan, dvs. tillfällen när den sökande antingen inte uppfyller de allmänna villkoren eller när den sökande omfattas av de särskilda förbudsbestämmelserna i villkoren för vissa kategorier av sökande bör för tydlighetens skulle minska ersätt- ningen på samma sätt. Utredningen föreslår att ersättning betalas som ett belopp per kalendermånad och att en kalendermånad med ersättning ska anses motsvara . Det är därför lämpligt att hinder av det slag som utredningen redogjort för ska minska ersättningen motsvarande en ersättningsdag per hel hinder- dag. För hinder understigande hel dag minskas ersättningen propor- tionerligt. Vad är ett hinder? Utredningen har i kapitlet om allmänna villkor problematiserat vad det betyder att stå till arbetsmarknadens förfogande. Utredningen lämnar inte något förslag på begränsningar kring när en sökande ska anses stå till arbetsmarknadens förfogande, men förespråkar att begreppet ska tolkas i ljuset av att arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring. Det är t.ex. inte ändamålsenligt eller ens möjligt att kräva att den sökande registrerar enstaka eller ett par tim- mars förhinder. Det betyder att den ordning som gäller gäller även . Det innebär att förhinder av andra skäl än till följd av att den sökande är sjukskriven, föräldraledig eller är förhindrad på annat sätt som vanligen går att avgränsa, t.ex. med hjälp av utbetalda socialförsäkringsförmåner, antingen bör anses motsvara en hel dag eller inte beaktas alls. Minskning får ske med Utredningen föreslår att en kalendermånad ska motsvara 22 ersätt- ningsdagar för att schablonmässigt spegla ett rimligt antal dagar med heltidsarbete. Denna schablon utgår . Efter- som socialförsäkringsförmåner kan lämnas , är det rimligt att begränsa minskningen till . I annat fall skulle drygt tre veckors förhinder (dvs. förhinder motsvarande ) kunna leda till att den sökande helt stod utan ersätt- ning den månaden. 13.4.4Avräkning från ersättningsperioden vid hel arbetslöshet Förslag: För varje kalendermånad en sökande fått hel arbetslös- hetsersättning ska räknas av från ersättnings- perioden. Första stycket ska även gälla om en sökandes inte har fått hel ersättning om det beror på att han eller hon har frånkänts rätt till ersättning, eller fått pension eller ersättning från annan på grund av arbetslöshet. Skälen för förslaget: Ersättning lämnas med ett belopp som beräknats med hänsyn till ersättningsgrundande inkomst och ersättningsnivån i procent. Enligt utredningens förslag ska en kalen- dermånad motsvara . Om oreducerad arbetslös- hetsersättning lämnas för en kalendermånad (dvs. det högsta belopp som kan lämnas till en person med hänsyn till ersättningsgrundande inkomst och ersättningsnivån i procent), ska det därför dras 22 ersätt- ningsdagar från ersättningsperioden, utom i vissa fall. har haft en genomsnittlig inkomst som motsvarar . Den högsta ersättningsgrundande inkomsten en- ligt förordning är . Hon ska enligt beslut få 80 pro- cent av den ersättningsgrundande inkomsten . Om är helt arbetslös och inte har några avdrag eller ersätt- ningar som ska minska ersättningen ska hon alltså få en arbets- löshetsersättning som motsvarar av , dvs. Om får ut detta belopp ska hon därför ha ansetts mottagit hel ersättning för den månaden. Då ska anses ha förbrukats av hennes ersättnings- period. Vid samordning med pension eller ersättning från annan med anled- ning av arbetslöshet ska ersättningen minskas. Minskningen sker krona för krona eftersom avsikten är att den sökande inte ska över- kompenseras jämfört med om han eller hon bara skulle ha mottagit arbetslöshetsersättning. Liksom i den nuvarande ordningen ska detta avdrag inte anses påverka hur många dagar som förbrukats. ordning med pension eller ersättning från annan med anledning av arbetslöshet ska därför inte beaktas vid beräkningen av hur många ersättningsdagar som har förbrukats. Om i exemplet ovan, allt annat lika, skulle få sin ersättning minskad med med anledning av uttag av pension, ska fortfarande dras från ersättningsperioden. Detsamma gäller vid frånkännande. Frånkännande är en sanktion till följd av att den sökande t.ex. lämnat grovt vilseledande uppgifter till arbetslöshetskassan. Ett frånkännande innebär bl.a. att den sök- ande stängs av från ersättningen . Till skillnad från andra sanktioner, t.ex. sanktion för att den sökande inte aktivt sökt lämp- ligt arbete eller har lämnat sin anställning på egen begäran, ska som den sökande frånkänns ersättning innebära att dras av från ersättningsperioden. Om i det tidigare exemplet från- känts ersättning under en månad, skulle det därmed kunna leda till att hon inte får ut någon ersättning för den månaden, men att 22 ersätt- ningsdagar ändå ska anses förverkade. 13.4.5Avräkning från ersättningsperioden vid proportionerligt avdrag Förslag: Om den sökande inte fått hel arbetslöshetsersättning för en kalendermånad på grund av frånkännande från rätt till ersätt- ning, pension eller ersättning från annan ska ersättningsdagar räknas av proportionerligt från ersättningsperioden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om hur ersättningsdagarna ska räknas av proportionerligt. Bedömning: Det bör införas en bestämmelse i den nya förord- ningen som anger hur beräkning ska ske av hur många ersättnings- dagar som ska anses ha förbrukats av ersättningsperioden när den sökandes ersättning har minskats av andra orsaker än pension, ersättning från annan med anledning av arbetslöshet eller från- kännande. Vid beräkningen av hur många ersättningsdagar som har förbrukats i en ersättningsperiod bör följande formel användas: ([ersättning innan minskning – minskning på grund av förvärv- sinkomster] / ersättning innan minskning) × 22 Förbrukade ersättningsdagar när full ersättning inte har lämnats Arbetslöshetsersättningen kan minskas av andra anledningar än från- kännande från rätt till ersättning, pension eller ersättning från annan på grund av arbetslöshet. Det kan bl.a. röra sig om att ersättning under en del av månaden inte kan lämnas för att den sökande inte uppfyller de allmänna villkoren, att karens ska fullgöras, att den sökande är avstängd från ersättning som ett resultat av en annan sanktion än frånkännande eller att den sökandes ersättning ska minskas, t.ex. med anledning av deltidsarbete. I alla dessa fall innebär det att den sökande får mindre i ersättning än vad han eller hon skulle ha haft rätt till om inte det aktuella sakförhållandet förelegat. I den nuvarande ordningen får det till följd att den sökandes ersättnings- period inte förbrukas i samma takt som skulle ha skett om den sök- ande varit helt arbetslös. Det betyder att varken karensdagar eller avstängning (i andra situa- tioner än frånkännande) leder till att ersättningsperioden förbrukats. Karens ska ses som en väntetid eller självrisk innan ersätt- ning kan börja lämnas. Det skulle därför vara ologiskt att ersättnings- perioden ska förbrukas. Sanktionssystemet är konstruerat så att sanktionsgraden successivt trappas upp den sökande gör något som leder till sanktion. Den reformering som företogs av sanktionssystemet moti- verades bl.a. med att mildare sanktioner bedömdes leda till att sank- tion delas ut oftare. Om avstängning i andra fall än frånkännande skulle innebära att ersättningsperioden förbrukades, skulle det kunna motverka reformens syfte. Detsamma bör gälla när den sökande under del av månaden inte uppfyller de allmänna villkoren eller ska få ersättningen minskad med anledning av att han eller hon t.ex. deltar i utbildning. I annat fall skulle ersättningsperioden förbrukas i olika hastighet beroende på när en sökande t.ex. avslutar en heltidsanställning, eftersom den sökande som avslutat en heltidsanställning mitt skulle anses ha förbrukat samma antal dagar av ersättningsperioden som en sökande som avslutat anställningen vid ett månadsskifte. Det är i dessa fall berättigat att om ersättning inte lämnas för hela månaden, ska inte heller alla dras från perioden på det sätt som skulle ha skett om den sökande varit helt arbetslös. Slutligen bör detta gälla även när den sökande har inkomster från deltidsarbete. Eftersom full ersättning inte lämnas, bör inte heller avräknas från perioden. Om motsatsen gällde, skulle det motverka den sökandes incitament att arbeta. Arbetslöshetsersättningen minskas proportionerligt, men på olika sätt beroende på orsaken till minskningen. Beräkningen av hur många ersättningsdagar som ska anses ha förbrukats av ersättningsperioden i dessa fall bör därför spegla den totala minskning av ersättningen som åstadkommits genom de olika minskningsprinciperna. För att lättare kunna åstadkomma det bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kunna meddela föreskrifter om hur ersätt- ningsdagarna ska räknas av proportionerligt. Enligt utredningens bedömning ska dagarna i en ersättningsperiod anses ha förbrukats med beaktande av olika minskningar, t.ex. när den sökande deltidsarbetat eller stängts av från ersättning. Principen bör vara att ersättningsperioden förbrukas proportionerligt mot den ersättning som kan lämnas efter det att den totala minskningen (bortsett från samordning vid pension, ersättning från annan med anledning av arbetslöshet och frånkännande) har tagits i beaktande. Vid beräkningen bör det dessutom beaktas att som schablon ska gälla för full (oreducerad) ersättning. Utred- ningen bedömer att det tydligast sker genom följande formel: ([ersättning innan minskning – minskning på grund av förvärvs- inkomster] / ersättning innan minskning) × 22 = antal förbrukade dagar. 13.4.6Avräkning från ersättningsperioden för dagar med aktivitetsstöd Förslag: Dagar med aktivitetsstöd ska räknas av från ersättnings- perioden med för med aktivitetsstöd som har lämnats efter den månad som det inkomstvillkor som ligger till grund för ersättningsperioden har uppfyllts. Enligt nu gällande ordning räknas med aktivitetsstöd som med arbetslöshetsersättning vid beräkning av hur många ersättningsdagar som har förbrukats, 22 § . Behovet av sam- ordning uppstår t.ex. när den sökande anvisas till ett arbetsmark- nadspolitiskt program med aktivitetsstöd som han eller hon har ersättningsdagar kvar av sin tid med arbetslöshetsersättning. Det kan även uppstå när den sökande förbrukat sina ersättnings- dagar och deltar i jobb- och utvecklingsgarantin eller jobbgarantin för ungdomar och befinns ha uppfyllt ett nytt arbetsvillkor . I vissa sådana fall har den sökande varit kvar i pro- grammet och fått ut aktivitetsstöd även efter att han eller hon har uppfyllt ett nytt arbetsvillkor, trots att han eller hon i stället borde ha ansökt om arbetslöshetsersättning. Det kan också gälla en situa- tion då den sökande går direkt från arbete till anvisning till ett arbets- marknadspolitiskt program. För den som anvisats direkt från arbete till program, får arbetslös- hetskassorna enligt nuvarande ordning bevilja en ersättningsperiod, trots att den enskilde inte ansökt eller ansöker om arbetslöshets- ersättning. Arbetslöshetskassorna gör vid sådana tillfällen en särskild prövning av regelverket. I huvudsak innebär det de prövar om arbets- villkoret och medlemsvillkoret är uppfyllda samt beräknar ersättningens storlek. Om den enskilde uppfyller villkoren enligt denna särskilda prövning, registreras en ersättningsperiod. Uppgifter om ersättnings- rätt och ersättningens storlek lämnas över till , som fattar det formella beslutet om aktivitetsstödets storlek. Avräkning bör ske även i fortsättningen Det bör även i fortsättningen finnas en ordning för hur arbetslös- hetsersättningen ska avräknas om den sökande som skulle ha varit berättigad till arbetslöshetsersättning i stället får ut aktivitetsstöd inom ramen för ett arbetsmarknadspolitiskt program. Även om den sökande i dessa fall inte fått arbetslöshetsersättning, kan det förlänga den sökandes tid i arbetslöshet om aktivitetsstödet inte avräknas. Utredningen föreslår att en arbetslöshetskassa ska göra en särskild prövning av vissa villkor i syfte att kunna fullgöra sin uppgift att överlämna underlag till (se kapitel 23). Däremot ska det inte beviljas en ny ersättningsperiod, om inte arbetslöshets- ersättning ska lämnas. Dessa överväganden har betydelse för hur aktivitetsstöd avräknas från perioden med arbetslöshetsersättning, eftersom det då inte finns någon ersättningsperiod att samordna. Vid prövning av hur många ersättningsdagar med arbetslöshets- ersättning som har förbrukats ska som aktivitetsstöd läm- nats räknas av från ersättningsperioden. Om den sökande har beviljats arbetslöshetsersättning innan deltagandet i program, kan frågan om antalet förbrukade dagar med aktivitetsstöd, precis som , lösas genom informationsutbyte mellan arbetslöshetskassan och För- säkringskassan. I de fall en arbetslöshetskassa har gjort en särskild prövning av ersättningsrätten kan den sökande ha mottagit aktivitetsstöd innan någon arbetslöshetsersättning alls har utbetalats. I dessa fall får arbets- löshetskassan först göra en fullständig prövning av rätten till arbets- löshetsersättning. Om den sökande uppfyller villkoren, ska med aktivitetsstöd som lämnats efter det att inkomstvillkoret har uppfyllts avräknas från ersättningsperioden. Förslag: En pågående ersättningsperiod måste förbrukas innan en sökande kan få arbetslöshetsersättning för en ny ersättningsperiod. Om arbetslösheten upphör innan ersättningsperioden är för- brukad får den sökande fortsätta på den ersättningsperioden om han eller hon har fått arbetslöshetsersättning eller aktivitetsstöd som närmast föregår den månad som ansökan avser. Vid den prövningen ska bestämmelserna för överhoppningsbar tid tillämpas. Skälen för förslaget: I det nuvarande regelverket gäller att om arbets- lösheten upphör före ersättningsperiodens slut, har den sökande rätt till ersättning under det återstående antalet dagar av perioden vid ny arbetslöshet. Det gäller även om den sökande då inte uppfyller arbets- och karensvillkoret, om inte en sammanhängande tid av 12 månader har förflutit sedan den sökande senast fick dagpenning eller aktivi- tetsstöd (23 § ). Det är centralt att en liknande regel införs i det nya regelverket om arbetslöshetsförsäkring. När den sökande genom den första ansökan om arbetslöshetsersättning gör anspråk på ersättning, prövas alla förutsättningar för rätt till ersättning. Vissa delar av regelverket ska vidare vara uppfyllda vid varje ansökningstillfälle, t.ex. de allmänna villkoren. Andra delar av regelverket, t.ex. inkomstvillkoret, ersätt- ningens storlek och längd, bör inte prövas på nytt eftersom dessa regler är ägnade att fånga in vad som har skett innan arbetslösheten. Det behövs därför en regel som tydliggör att tidigare förutsättningar gäller även om den sökande lämnar in en ny ansökan om ersättning. Det innebär att om den sökande vid den första ansökan uppfyllt inkomstvillkoret, och därigenom fått ersättningens storlek beräknad och en ersättningsperiod tilldelad, så bör arbetslöshetskassan näst- kommande månad kunna konstatera att ersättningsperioden redan är beviljad utan ytterligare utredning. Det bör gälla fram till dess att ersättningsperioden är förbrukad, t.ex. tills att den sökande fått ut alla ersättningsdagar i perioden eller att den förbrukats på annat sätt, t.ex. genom frånkännande. Det bör därför också finnas en rätt att återknyta till en ersättningsperiod som begränsas . Den sökande bör ha uppburit arbetslöshetsersättning som föregått den månad som Annars anses ersättningsperioden förbrukad och in- komstvillkor, ersättningens storlek och längd prövas på nytt. Tidsbegränsningen innebär en viss förändring jämfört med den nuvarande ordningen. I dagens regelverk anges det att rätten att återknyta till en ersättningsperiod är förverkad efter det att en sam- manhängande tid av 12 månader har förflutit sedan den sökande senast fick dagpenning. Enligt lagens ordalydelse är det alltså av betydelse när ersättningen betalades ut. Eftersom det i dagens regelverk anges att ansökan om ersättning ska göras hos arbetslöshetskassan från den i den tidsperiod som ansökan avser (47 a § ), innebär det att betydligt mer än 12 månader kan ha passerat sedan den sökande sist var arbetslös. Den mindre förskjut- ning som det innebär att den sökande enligt utredningens förslag ska ha uppburit arbetslöshetsersättning som föregått den månad som ansökan avser, måste därför ses tillsammans med att utredningen också föreslår att en ansökan om ersättning ska lämnas senast månaden efter den månad som ansökan avser, om det inte finns särskilda skäl. Vid bedömning av passerat, räknas inte över- hoppningsbar tid med. Bestämmelsen ska även gälla sådant aktivitetsstöd som ska sam- ordnas med arbetslöshetsersättningen för att bestämma hur många dagar av arbetslöshetsersättningen som har förverkats. Rätten att återknyta till en tidigare ersättningsperiod gäller såvida inte annat framgår av lagen, t.ex. såvida inte ersättningsperioden redan har förbrukats. Den som t.ex. fått arbetslöshetsersättning under den längsta tid som får lämnas enligt lagen, kan inte få arbetslöshets- ersättning utan att ett nytt inkomstvillkor uppfyllts. 13.4.8Hur arbetslöshetsersättningen betalas ut Förslag: Arbetslöshetsersättningen ska betalas ut i efterskott. Om det finns särskilda skäl får ersättningen betalas ut på annat sätt än . Månadsvisa utbetalningar i efterskott Det saknas regler om hur ofta och när arbetslöshetsersättning ska betalas ut. I praktiken handlägger och betalar arbetslöshetskassorna ut arbetslöshetsersättning med utgångspunkt från de tidrapporter som lämnas in till kassorna. Enligt utredningens uppfattning blir det tydligare och mer förutsebart för enskilda och handläggande arbets- löshetskassor med uttryckliga regler om när och hur ofta arbetslös- hetsersättning ska betalas ut. Utredningen anser exempelvis att det inte är givet att arbetslöshetskassornas strävan inom arbetslöshets- försäkringen ska vara att betala ut ersättning så snabbt som möjligt med förhållandevis korta tidsintervaller till den som gör anspråk på arbetslöshetsersättning. I en ny arbetslöshetsförsäkring grundad på inkomster kommer i princip alla ärenden om rätt till arbetslöshetsersättning att innehålla månatliga inkomstuppgifter från . De allra flesta per- soner som förvärvsarbetar får sin lön utbetald och har anpassat sitt beteende till denna ordning. Därtill ska sökanden som gör anspråk på arbetslöshetsersättning redovisa sitt aktiva arbets- sökande till Arbetsförmedlingen i en aktivitetsrapport en gång . Som tidigare framgått anser utredningen vidare att en ansö- kan om arbetslöshetsersättning bör göras senast vid utgången av månaden efter den månad som ersättningen avser. Bestämmelser om utbetalning av arbetslöshetsersättning bör enligt utredningens uppfattning vara anpassade till bestämmelser om pröv- ning av rätten till arbetslöshetsersättning för att minimera risken för felaktiga utbetalningar.