sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — Med ramtid avses de som närmast föregått den månad som den sökande begär arbetslöshetsersättning för, utom i de fall som anges i 11 och 12 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 10.6.1. I paragrafen regleras hur ramtiden fastställas, dvs. den tid som ett inkomstvillkor ska vara uppfyllt inom. Paragrafen motsvarar delvis 12 och 15 §§ . Bestämmelsen utgör en huvudregel för ramtidens fastställande. Vid första tillfället som inkomstvillkoret ska prövas anger regeln vilken tid som inkomstvillkoret måste ha uppfyllts inom. Vid löpande ansökan därefter läses bestämmelsen tillsammans med 8 kap. 9 § där det framgår hur den sökande kan återknyta till en tidigare ersätt- ningsperiod. Bestämmelsen utgår från kalendermånader. Den som ansöker om arbetslöshetsersättning för januari, ska som huvudregel därför uppfylla inkomstvillkoret året innan, oavsett när den sökande blev arbetslös. Bestämmelsen tillämpas i alla situationer utom i de situationer som beskrivs i 11 och 12 §§. Det innebär att bestämmelserna för undantagssituationerna har företräde framför denna bestämmelse. Bestämmelsen ska även används för den som deltar i jobb- och utveck- lingsgarantin och där det ska prövas om den sökande uppfyller ett nytt inkomstvillkor inom ramen för programmet. Ramtiden kan till del eller i sin helhet förskjutas enligt bestäm- melserna om överhoppningsbar tid i 13–15 §§. För en sökande som har förbrukat alla ersättningsdagar i en ersätt- ningsperiod och arbetat får ramtiden avse de som räknas från och med den senaste månaden då den sökande haft en minsta månadsinkomst som krävs för att uppfylla inkomstvillkoret enligt 1 §. Om den sökande inte uppfyllt inkomstvillkoret som anges i första stycket får ramtiden förskjutas bakåt inom ersättnings- perioden till dess att ett inkomstvillkor är uppfyllt. Förslaget behandlas i avsnitt 10.6.2. I paragrafen regleras hur ramtiden ska fastställas när en sökande ska prövas för en ny ersättningsperiod, s.k. nyprövning och har arbetat som har förbrukats. Paragrafen motsvarar delvis 23 § tredje stycket . I första stycket anges det att för en sökande som har arbetat får ramtiden avse de som räknas från och med den senaste månaden då den sökande haft en minsta månadsinkomst som krävs för att uppfylla inkomstvillkoret enligt 1 §. Bestämmelsen innebär att arbetslöshetskassan vid prövningen ska utgå från och med den senaste månad som den sökande haft inkomster motsvarande minsta månadsinkomst. Det betyder att kassan vid prövningen ska bortse från all annan tid, inklusive tid med arbetslöshetsersättning och månader med ersättningar som kan jäm- ställas med inkomster från förvärvsarbete vid prövning av kravet på totalinkomst. När arbetslöshetskassan hittat en månad med inkoms- ter från förvärvsarbete motsvarande minsta månadsinkomst ska ramtiden läggas ut räknat från och med och med beaktande av överhoppningsbar tid. Prövning av inkomst- villkor, inklusive medräkning av ersättningar som jämställs med in- komster från förvärvsarbete, sker då enligt ordinarie regler. Enligt andra stycket ska ramtiden förskjutas bakåt om den sökande inom den tid som beskrivs i första stycket inte uppfyller inkomst- villkoret. Om en sökande som har förbrukat sin ersättningsperiod senast haft inkomster motsvarande minsta månadsinkomst , men inte uppfyller inkomstvillkoret som föregått , flyttas ramtiden till den senaste månaden innan april som den sökande har haft inkoms- ter från förvärvsarbete motsvarande minsta månadsinkomst osv. Det är dock enligt 8 § inte möjligt att medräkna inkomster från förvärvs- arbete som redan legat till grund för ett inkomstvillkor som det läm- nats ersättning för. Av 8 kap. 9 § följer att en sökande måste förbruka en pågående ersättningsperiod innan en ny kan påbörjas. Det innebär att beslut om den sökande uppfyller villkoren för en ny ersättningsperiod kan fattas i anslutning till då tidigare ersättningsperiod förbrukats. Det förhindrar inte att arbetslöshetskassan gör preliminära bedömningar och förbereder beslut om en ny period innan i den på- gående perioden har förbrukats. För en sökande som har anvisats till ett arbetsmarknadspolitiskt pro- gram i anslutning till arbetslöshetens inträde och efter deltagandet i pro- grammet begär arbetslöshetsersättning ska ramtiden avse de som föregått anvisningen. Första stycket gäller endast om den sökande begär arbetslöshets- ersättning efter att deltagandet i programmet har avslutats. Bestämmelser om överhoppningsbar tid i 13–15 §§ ska tilläm- pas när det prövas om en begäran gjorts . Förslaget behandlas i avsnitt 23.6.2. I paragrafen regleras hur ramtiden ska fastställas för en sökande som gått direkt från arbete till ett arbetsmarknadspolitiskt program och efter att deltagandet i programmet har upphört ansöker om arbetslöshetsersättning. Paragrafen motsvarar delvis 15 b §ALF. I första stycket anges det att ramtiden ska utgöra de som föregått anvisningen för en sökande som har anvisats till ett arbetsmarknadspolitiskt program i anslutning till arbetslöshetens in- träde och efter deltagandet i programmet begär arbetslöshetsersätt- ning. Bestämmelsen är en undantagsbestämmelse till 10 § och tar sikte på en sökande som i samband med arbetslöshetens inträde an- visas till ett arbetsmarknadspolitiskt program och först efter del- tagandet ansöker om arbetslöshetsersättning. Bestämmelsen klargör ramtidens utläggning när en sökande ansöker om arbetslöshetsersätt- ning efter att ha deltagit i ett arbetsmarknadspolitiskt program utan att ha beviljats arbetslöshetsersättning. Av 8 kap. 10–11 §§ följer att arbetslöshetskassan ska göra en sär- skild prövning av inkomstvillkoret när en sökande anvisas till ett arbetsmarknadspolitiskt program utan att först ha uppburit arbets- löshetsersättning. Den särskilda prövningen omfattar begränsade delar av regelverket i syfte att arbetslöshetskassan ska kunna lämna uppgifter till för fastställande av aktivitetsstödets storlek. Den särskilda prövningen innebär inte att den sökande prö- vas för rätt till arbetslöshetsersättning. Om den sökande efter del- tagandet i programmet är fortsatt arbetslös, ska ramtiden läggas ut med start från anvisningen, dvs. från det arbetsmarknadspolitiska programmets startpunkt. Bestämmelsen syftar till att försätta den sökande i samma position som han eller hon hade varit om den sök- ande i stället för att anvisas till ett arbetsmarknadspolitiskt program, hade ansökt om arbetslöshetsersättning. Det betyder, utöver att ramtiden läggs ut på det sätt som anges, också att eventuellt akti- vitetsstöd som har utgetts efter det att inkomstvillkoret uppfylldes räknas av från den sökandes ersättningsperiod, enligt 8 kap. 6 §. I andra stycket anges det att ramtidsbestämmelsen endast gäller om den sökande begär ersättning efter att del- tagandet i programmet har avslutats. Bestämmelser om överhopp- ningsbar tid enligt 13–15 §§ ska tillämpas när det prövas om en begä- ran gjorts . Det innebär att den som avbrutit ett program p.g.a. sjukdom och som begär ersättning först efter 14 måna- ders sjukskrivning, kan anses ha begärt ersättning inom den tid som föreskrivs. När det gäller den som begär ersättning efter det att har förflutit sedan deltagandet, ska inkomstvillkoret prövas utifrån den ramtid som anges i 10 §. När ramtid ska fastställas räknas inte månader för vissa förhållande som anges i 14 § under förutsättning att de varat minst tre samman- hängande månader (överhoppningsbar tid). Detta gäller endast om in- komsten av förvärvsarbete understiger den minsta inkomst som gäller för att uppfylla ett inkomstvillkor. Den totala överhoppningsbara tiden får uppgå till maximalt Förslaget behandlas i avsnitt 10.7.1. I paragrafen regleras hur vissa förhållanden kan påverka ram- tidens fastställande. Paragrafen motsvarar delvis 16–17 a §§ . Enligt första stycket ska arbetslöshetskassan när ramtid fastställs inte räkna månader för förhållande som anges i 14 § under förut- sättning att de varat minst tre sammanhängande månader (överhopp- ningsbar tid). Detta gäller endast om inkomsten av förvärvsarbete understiger den minsta inkomst som gäller för att uppfylla ett inkomstvillkor. Bestämmelsen innebär att arbetslöshetskassan kan bortse från vissa skyddsvärda förhållanden som har förelegat under minst tre sammanhängande månader när ramtiden ska bestämmas, s.k. över- hoppningsbar tid. Av 10–12 §§ framgår att ramtiden alltid är . Med tillämpning av bestämmelserna om överhoppningsbar tid kan ramtiden till del eller i sin helhet dock vara förlagd innan ansökningstillfället. Det har ingen betydelse om det är samma förhållande eller flera olika situationer som gör att tiden kan beaktas som överhoppningsbar. Enligt de situationer som beskrivs i 14 § skulle alltså kunna omfatta tid med styrkt sjukdom samt andra och tredje månaden omfatta vård av eget barn som inte fyllt . Det krävs inte att förhållandet varat under hela kalen- dermånader. Det kan innebära att den sökande varit sjukskriven mellan den 5:e i månad ett och den 15:e i månad tre. Förhållandet måste dock ha gällt i en följd. I bestäm- melsen anges att det ovanstående endast gäller om inkomsten av förvärvsarbete understiger den minsta inkomst som gäller för att uppfylla ett inkomstvillkor. Det innebär att om den sökande fått föräldrapenningförmån på heltid månad 1–4, men under månad två har haft inkomster från förvärvsarbete mot- svarande den minsta månadsinkomsten eller mer, är tiden inte över- hoppningsbar. Enligt andra stycket får den totala överhoppningsbara tiden uppgå . Med vissa förhållanden i 13 § avses 1.militär utbildning som rekryt inom Försvarsmakten, 2.tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, 3.uppdrag av socialnämnden att ta emot barn i ett sådant hem som avses i 6 kap. 6 § första och tredje styckena socialtjänstlagen (2001:453) samt 9 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktions- hindrade, om uppdraget, på socialnämndens begäran, varit av sådan omfattning att den sökande varit tvungen att helt avstå från förvärvs- arbete och mottagandet inte bedrivits yrkesmässigt, 4.biståndsarbete utomlands för vilket SIDA eller annan statlig myndighet stått för lönekostnaderna om förvärvsinkomsterna inte kan användas vid prövning av inkomstvillkoret, 5.vistelse utomlands till följd av att en sökande följt med sin make, maka eller sambo vid dennes arbete i utlandet under förutsättning att makens, makans eller sambons arbetsgivare har sitt säte i och att lönen betalas ut från , 6.förvärvsarbete som arbetsgivaren finansierat med särskilt anställ- ningsstöd, 7.beslut enligt smittskyddslagen (2004:168) eller livsmedelslagen (2006:804) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av livsmedels- lagen, dock inte när det är fråga om hälsokontroll vid inresa enligt 3 kap. 8 § smittskyddslagen eller avspärrning enligt 3 kap. 10 § smittskydds- lagen, 8.tvångsvård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, 10.vård av närstående under tid med närståendepenning, 11.tid med föräldrapenningförmån enligt socialförsäkringsbalken, 12.vård av eget barn som inte har fyllt eller vård av adoptiv- barn efter barnets ankomst i familjen, 13.frihetsberövande på kriminalvårdens område och Förslaget behandlas i avsnitt 10.7.2. I paragrafen regleras vilka förhållande som, om villkoren i 13 § i övrigt är uppfyllda, kan hoppas över. Paragrafen motsvarar delvis 16–17 §§ . Paragrafen innehåller en uttömmande lista över de förhållanden som kan hoppas över vid fastställandet av ramtiden i 14 §. Det har ingen betydelse om förhållandena har uppfyllts när en sökande befunnit sig utomlands, så länge som övriga förutsättningar är uppfyllda. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 1 avses när någon genomgått militär utbildning som rekryt inom Försvarsmakten. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 2 avses tjänst- enligt lagen om totalförsvarsplikt. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 3 avses tid när den sökande på uppdrag av socialnämnden att ta emot barn i ett sådant hem som avses i 6 kap. 6 § första och tredje styckena social- tjänstlagen samt 9 § lagen om stöd och service till vissa funktions- hindrade. Förhållandet ska också varit av sådan omfattning att den sökande varit tvungen att helt avstå från förvärvsarbete. dock att denna omfattning av uppdraget ska ha varit en följd av socialnämndens begäran, och mottagandet inte bedrivits yrkesmässigt. Bestämmelsen omfattar därför varken den sökande som utan social- nämndens begäran bedömer att uppdraget varit så omfattande att han eller hon inte kunnat arbeta eller den som bedrivit verksamheten på ett yrkesmässigt sätt. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 4 avses bistånd- sarbete utomlands. Om sådant arbete bedrivs inom EU, EES-områ- det eller enligt och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen, gäller särskilda bestämmelser om tillämplig lag- stiftning enligt artikel 11–16. Bestämmelsen omfattar därför som ut- gångspunkt arbete utomlands i en annan stat än dessa. För att för- hållandet ska kunna anses gälla är det SIDA eller annan svensk statlig myndighet som ska ha stått för lönekostnaderna. Det krävs inte att det är t.ex. SIDA som faktiskt betalar ut lönen, men det ska vara utrett att det är myndigheten som finansierat den sökandes lön. Tiden kan inte vara överhoppningsbar om inkomsterna från för- värvsarbetet har kunnat användas vid prövning av inkomstvillkoret, t.ex. om inkomsterna har inneburit att SIDA varit skyldig att betala socialavgifter i för den utbetalade lönen. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 5 avses vistelse utomlands som medföljande. Den sökandes vistelse utomlands ska ha varit en följd av att han eller hon följt med sin make, maka eller sambo vid dennes arbete i utlandet. För att förhållandet ska anses föreligga måste makens, makans eller sambons arbetsgivare ha sitt säte i och lönen betalas ut från . Det krävs inte att lönen har varit skattepliktig i , utan endast att lönen utbeta- lats från . Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 6 avses tid då den som utfört förvärvsarbete inom ramen för ett arbetsmarknads- politiskt program och fått lön för förvärvsarbete som finansierat med särskilt anställningsstöd enligt förordningen (2018:42) om sär- skilt anställningsstöd. Det innebär att inkomsterna enligt 7 § inte får medräknas i inkomstvillkoret men tiden kan under angivna förutsätt- ningar hoppas över vid utläggning av ramtiden. Enligt punkt 7 kan tid när den sökande omfattats av beslut enligt smittskyddslagen eller livsmedelslagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av livsmedelslagen, dock inte när det är fråga om hälsokontroll vid inresa enligt 3 kap. 8 § smittskyddslagen eller av- spärrning enligt 3 kap. 10 § smittskyddslagen, avses. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 8 avses tvångs- vård enligt lagen om vård av missbrukare i vissa fall. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 9 avses styrkt sjukdom. Bestämmelsen kräver inte att den sökande har beviljats sjukpenning eller annan förmån enligt socialförsäkringsbalken. Sjuk- domen ska dock vara styrkt, vanligtvis med läkarintyg. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 10 avses vård av närstående med närståendepenning. Bestämmelserna om närstå- endepenning framgår av 47 kap. socialförsäkringsbalken. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 11 avses tid med föräldrapenningförmån enligt socialförsäkringsbalken. Det har ingen betydelse med vilken ersättningsnivå som föräldrapenning lämnas. Till skillnad från punkt 12 saknas det gräns för barnets ålder. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 12 avses vård av eget barn som inte har fyllt eller vård av adoptivbarn efter barnets ankomst i familjen. Till skillnad från punkt 11 krävs det inte att någon föräldrapenningförmån enligt socialförsäkringsbalken läm- nats. Däremot avser förhållandet bara tid med vård av eget barn som inte har fyllt alternativ vård av adoptivbarn efter barnets ankomst i familjen. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 13 avses tid då den sökande är frihetsberövande på kriminalvårdens område. Med överhoppningsbart förhållande enligt punkt 14 avses avslu- tad heltidsutbildning. Bestämmelsen avser avslutad utbildning som har bedrivits på heltid, oavsett om studierna är fullföljda med exa- men eller om studierna är definitivt avbrutna, dvs. att studierna är avslutade utan att den sökande har för avsikt att återuppta dem under överskådlig framtid. Om det är mer förmånligt för den sökande ska, när ramtiden bestäms, tid hoppas över då den sökande har 1.bedrivit sammanhängande heltidsstudier under , 2.bedrivit verksamhet som företagare, om företaget lagts ned från starten, och 3.deltagit i korttidsarbete för vilket preliminärt stöd har lämnats enligt lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete. Vid prövningen enligt första stycket ska tiden hoppas över i sin hel- het, dock högst 36 månader räknat tillsammans med annan överhopp- ningsbar tid enlig 14 §. Förslaget behandlas i avsnitt 10.7.3. I paragrafen regleras vilka särskilda förhållanden som inte ska medräknas i ramtiden. Paragrafen motsvarar delvis 16 b 1, 16 d och 37 a §§ . I första stycket anges att paragrafens punktlista ska användas om det är mer förmånligt för den sökande. Vid bedömning av om ett utfall är mer eller mindre förmånligt kan arbetslöshetskassan se till det proportionerliga utfallet från fall till fall. Om utfallet av att inte använda bestämmelsen skulle leda till en ersättningsgrundande in- komst motsvarande , men till en ersättningsperiod motsvarande , men utfallet av om regeln används skulle ge en ersättningsgrundande inkomst motsvarande , men en ersättningsperiod motsvarande , kan det sist- nämnda utfallet anses mer förmånligt. I första stycket 1 anges det att tid då den sökande bedrivit sam- manhängande heltidsstudier under ska hoppas över. Bestämmelsen skiljer sig åt jämfört med 16 § 4 eftersom det krävs att studierna ska sammanhängande ha bedrivits . I första stycket 2 anges det att tid då den sökande bedrivit verk- samhet som företagare, om företaget lagts ned från starten ska hoppas över. Vem som anses vara företagare anges i 4 kap. 5 §. Startpunkt för verksamheten och nedläggning av densamma bör bedömas med utgångspunkt från 4 kap. 5–7 §§. Bestämmelsen inne- bär att en företagares tidigare inkomster från förvärvsarbete är skyd- dade under uppstartsfasen av företaget. I första stycket 3 anges det förhållande att den sökande deltagit i korttidsarbete för vilket preliminärt stöd har lämnats enligt lagen om stöd vid korttidsarbete. I andra stycket anges det att tiden enligt första stycket ska hoppas över i sin helhet, dock högt 36 månader räknat tillsammans med annan överhoppningsbar tid. Bestämmelsen innebär, till skillnad från 13 §, att tiden ska hoppas över oavsett om det finns månader där den sökande har haft en inkomst av förvärvsarbete motsvarande minsta Av första stycket följer att det endast ska ske om det är mer förmånligt för den sökande. Det betyder t.ex. att om den sökande studerat på heltid och haft en inkomst motsvarande kan arbetslöshetskassan, när ramtiden bestäms, hoppa över studietiden om inkomsten innan studietiden motsvarat . Tid som kan bort- ses från, liksom när det gäller 14 §, få uppgå . Precis som för överhoppningsbar tid enligt 14 § kan de förhållanden som anges denna paragraf kombineras med varandra. Den sökande skulle t.ex. kunna ha varit heltidsstuderande och där- efter påbörjat en näringsverksamhet som avslutats . Förhållandena kan även kombineras med övrig överhoppningsbar tid enligt 14 §, men inom de tidsramar som anges. 6 kap. Ersättningens storlek Grunder för bestämmandet av ersättningens storlek Arbetslöshetsersättningens storlek bestäms till ett belopp ut- ifrån en ersättningsgrundande inkomst, den sökandes medlemskap i eller anslutning till en arbetslöshetskassa och tid med arbetslöshetsersätt- ning enligt vad som närmare anges i detta kapitel. Förslaget behandlas i avsnitt 11.4. I paragrafen regleras vilka kriterier som bestämmer ersättningens storlek för den som har rätt till arbetslöshetsersättning. Paragrafen har inte någon motsvarighet i . Av paragrafen följer att ersättningen ska bestämmas till ett belopp utifrån en ersättningsgrundande inkomst, den sökandes medlemskap i eller anslutning till en arbetslöshetskassa och tid med arbetslöshetsersättning. Det finns närmare bestämmelser om hur de tre kriterierna konkret påverkar ersättningens storlek i 2–7 §§. Det är alltså bestämmelsens kriterier som bestämmer utgångs- punkten för ersättningens storlek. Kriterierna för hur ersättningens storlek ska bestämmas är dock inte de enda som påverkar vad en sökande till slut får ut i arbetslöshetsersättning. Efter att ersättningens storlek har bestämts utifrån en ersättningsgrundande inkomst, den sökandes medlemskap i eller anslutning till en arbetslöshetskassa och tid med arbetslöshetsersättning ska även övriga bestämmelser i lagen beaktas. Bland annat kommer ersättningens storlek för en viss månad vara beroende av om den sökande under del av månad inte uppfyller de allmänna villkoren och därmed får sin ersättning minskad enligt 8 kap. 3 § eller om ersättningen ska minskas enligt samord- ningsreglerna i 9 kap. Ersättningen kan även påverkas av om den sök- ande under ett visst antal dagar har stängts av från rätt till ersättning enligt 10 kap. 1–3 §§. Den ersättningsgrundande inkomsten för en sökande som har uppfyllt ett inkomstvillkor enligt 1.huvudregeln i 5 kap. 1 § ska fastställas till ett belopp som mot- svarar den sökandes totalinkomst av förvärvsarbete som har legat till grund för prövningen av inkomstvillkoret delat med tolv, eller 2.undantagsregeln i 5 kap. 2 § ska fastställas till ett belopp som mot- svarar den minsta totalinkomsten som krävs för att uppfylla ett inkomst- villkor enligt 5 kap. 1 § delat med tolv. Förslaget behandlas i avsnitt 11.5.1 och 11.5.2. I paragrafen regleras hur den ersättningsgrundande inkomsten ska fastställas. Det finns två olika sätt att fastställa den ersättnings- grundande inkomsten beroende av vilket inkomstvillkor som den sökande har uppfyllt. Paragrafen har inte någon motsvarighet i . Enligt punkt 1 ska, för en sökande som har uppfyllt inkomst- villkoret enligt 5 kap. 1 § (huvudregeln), den ersättningsgrundande inkomsten fastställas till ett belopp som motsvarar den sökandes totala inkomst av förvärvsarbete som har legat till grund för pröv- ningen av inkomstvillkoret delat med tolv. Bestämmelsen innebär att alla inkomster av förvärvsarbete och därmed jämställda ersättningar, t.ex. sjukpenning, som har legat till grund för prövningen av in- komstvillkoret delas med tolv. Det är alltså samma inkomster som legat till grund för prövningen av inkomstvillkorets totalinkomst som delas med tolv för att få fram en ersättningsgrundande inkomst. Av 4 § följer att regeringen kan meddela föreskrifter om en högsta ersättningsgrundande inkomst. Det innebär att den framräk- nade ersättningsgrundande inkomsten i praktiken kommer att sätta ett tak för hur höga inkomster som kan ligga till grund för ersättningen. Enligt punkt 2 ska, för en sökande som har uppfyllt ett inkomst- villkor enligt 5 kap. 2 § (undantagsregeln), den ersättningsgrundande inkomsten fastställas till ett belopp som motsvarar den minsta totalinkomsten som krävs för att uppfylla ett inkomstvillkor enligt 5 kap. 1 § delat med tolv. Bestämmelsen innebär i praktiken att det är den minsta totalinkomst som regeringen föreskriver om som kom- mer att delas med tolv för att få fram en ersättningsgrundande inkomst. För en sökande som på nytt uppfyller ett inkomstvillkor får, om det är förmånligare, den tidigare fastställda ersätt- ningsgrundande inkomsten användas för den nya ersättningsperioden. Förslaget behandlas i avsnitt 11.5.5. I paragrafen regleras en möjlighet för en sökande att använda tidigare inkomster för fastställandet av storleken på ersättningen för en ny ersättningsperiod. Paragrafen motsvarar delvis 23 c och 27 a §§ .