sou · H8B33 · 2020-01-17 00:00:00 — går vidare med nya metoder för att utvinna kritiska råmaterial ur gruv- avfall. Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen Regelverket har styrt och begränsat användningen av avloppsslam som gödselmedel i lantbruket. Det näringsrika slammet, särskilt vad gäller fosfor, utgör en produkt av avloppsreningen och har i juridisk mening normalt sett klassats som avfall. Ambitionerna från va-sektorn har varit att det slam som produ- ceras ska vara så fritt från skadliga ämnen som möjligt för att kunna spridas på jordbruksmark. Sådan spridning har inneburit en enkel hantering till relativt låga kostnader. Andelen slam som spridits på har varierat kraftigt och mellan olika delar av landet. Dagens situation innebär att cirka en tredjedel av slammet sprids på . Det betyder att merparten av avloppsvattnets fosfor och andra näringsämnen avskiljs och inte nyttjas som resurser i en cir- kulär ekonomi. Va-huvudmännen producerar slam men har inte rådighet över hela kedjan tillbaka till nyttjande av återvunnen näring i odling. För sam- hället innebär det en utmaning att inte bara formulera krav på åter- , utan också att underlätta återföring av fosfor och andra näringsämnen till produktiv jordbruksmark. Styrning eller system- utveckling krävs för att åstadkomma ett cirkulärt system som möj- liggör samverkan mellan va-huvudmän och verksamhetsutövare inom avfallsbransch, lantbruk och livsmedelsindustri. Utredningens direktiv omfattar utveckling av lämpliga krav och regler för fosforåtervinning ur avloppsslam och redovisning av kända och etablerade tekniker för att möjliggöra detta. Uppdraget omfattar inte den senare delen av kretsloppet, att utreda marknadsmässiga och andra förutsättningar för återföring av fosfor. Återföringen av närings- ämnen och mullämnen i kretsloppet utgör dock ett reellt planerings- och genomförandeproblem. Det har redan uppmärksammats av flera av de länder som lägger om sin slamhantering och avser utveckla krav på fosforåtervinning, som , och . Utredningen redovisar inledningsvis rättsliga förutsättningar samt resurs- och klimatmässiga aspekter på hushållning och återvinning av fosfor ur avloppsslam. Därefter beskrivs olika scenarier för för- bud mot spridning av avloppsslam med den innebörd det får för åter- av fosfor. Avslutningsvis redovisas utredningens överväganden och förslag kring återvinningen av fosfor. Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen Flera olika rättsområden berörs då det gäller att kravställa återvin- ning av fosfor ur avloppsslam. Främst omfattas slam som produceras genom allmänna va-tjänster, vilket i den begreppsavgränsning som utredningen gör normalt sett utgör ett avfall från avloppsrenings- anläggningar. I följande avsnitt behandlas avfallslagstiftning, regel- verket för tillstånds- och anmälningspliktig verksamhet samt lagen om allmänna vattentjänster. I detta avsnitt behandlas den del av avfallslagstiftningen som har betydelse för återvinning av fosfor ur avloppsslam. Definitionen av avfall behandlas i avsnitt 3.2.4 och en översikt av avfallslagstiftningen ges i avsnitt 5.5.7. Här kan särskilt lyftas fram att medlemsstaterna, enligt avfallsdirektivet, ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att avfallshanteringen genomförs utan fara för människors hälsa och utan att skada miljön.4 I är utgångspunkten att den som hanterar avfall ska se till att hanteringen inte skadar eller orsakar risk för skada på människors hälsa eller miljön.5 Den allmänna hänsynsregeln om hushållnings- och kretsloppsprin- cipen innebär att alla som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd ska hushålla med råvaror och energi samt utnyttja möjlig- heterna att 1.minska mängden avfall, 2.minska mängden skadliga ämnen i material och produkter, 3.minska de negativa effekterna av avfall, och I första hand ska förnybara energikällor användas.6 515 kap. 11 § . 62 kap. 5 § . Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen Bestämmelsen ger således uttryck för hushållningsprincipen, som innebär att all verksamhet ska bedrivas och alla åtgärder ska vidtas på ett sådant sätt att råvaror och energi används så effektivt som möjligt och så att förbrukningen minimeras. Den ger även uttryck för kretsloppsprincipen, som innebär att det som utvinns ur naturen på ett uthålligt sätt ska kunna användas, återanvändas, återvinnas och bortskaffas med minsta möjliga resursförbrukning och utan att miljön skadas. Det kan även uttryckas så att det är en princip som siktar mot slutna materialflöden.7 I förarbetena anges att dessa principer ska ingå som en del i de överväganden som ska göras för miljöfarlig verksamhet. En sådan avvägning måste naturligtvis i det enskilda prövningsärendet kon- centreras på särskilda frågor. Särskilt bör frågor som rör möjlig- heterna att återvinna och återanvända material samt frågor om av- fallshanteringen uppmärksammas. Vid tillämpningen av principerna måste olika avvägningar göras. Dels måste de olika effekterna av betydelse för mål som föranleds av olika handlings- alternativ vägas mot varandra. Dels måste en skälighetsavvägning enligt den allmänna skälighetsregeln göras.8 Den innebär att kraven på en verksamhetsutövare inte får vara orimliga.9 Se närmare om tillståndsprövning i avsnitt 10.2.2 nedan. I EU:s avfallsdirektiv10 lyfts den s.k. avfallshierarkin fram som den prioriteringsordning för lagstiftning och politik som medlems- staterna ska ha avseende förbyggande och hantering av avfall. Av- fallshierarkin innebär att medlemsstaternas första prioritet ska vara att främja avfallsförebyggande åtgärder. Hierarkin anger även en prioriteringsordning vid valet av metod för behandling av det avfall som uppstår. Utgångspunkten är att avfallet i första hand ska för- beredas för återanvändning, i andra hand materialåtervinnas, i tredje hand återvinnas på annat sätt och i sista hand bortskaffas. 2015/16:166, s. 58. 1997/98:45, del 1, s. 223. 92 kap. 7 § . 10Europaparlamentets och rådets direktiv /98/EG av om avfall och upphävande av vissa direktiv, (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3, Celex 32008L0098). Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen är inte absolut utan avvikelser kan göras för enskilda avfallsströmmar för att främja det alternativ som ger bäst resultat för miljön som helhet.11 Avfallshierarkin är genomförd i svensk rätt i . En bestämmelse om skyldighet att vidta avfallsförebyggande åtgärder finns i 2 kap. 5 § , vilken behandlats i avsnittet ovan. I 15 kap. 10 § regleras att den som behandlar avfall eller är ansvarig för att avfall blir behandlat ska se till att det 1.återvinns genom att det förbereds för återanvändning, 2.materialåtervinns, om det är lämpligare än 1, 3.återvinns på annat sätt, om det är lämpligare än 1 och 2, eller 4.bortskaffas, om det är lämpligare än 1–3. Den behandling av avfallet som bäst skyddar människors hälsa och miljön som helhet ska anses som lämpligast, om behandlingen inte är orimlig. I förarbeten anges att avvägningen mellan skyddet av människors hälsa och miljön och kravet på att valet av en behand- lingsmetod inte ska leda till orimliga konsekvenser för den enskilde, ska ta sin utgångspunkt i mål och tillämpningsområde samt de allmänna hänsynsreglerna. I helhetsbedömningen ligger att en behandlingsmetods påverkan på människors hälsa och miljö ska bedömas ur ett livscykelperspektiv. Värdet av att slippa utvinna jung- frulig råvara genom att återanvända eller materialåtervinna avfallet ska t.ex. vägas in vid en jämförelse med andra behandlingsmetoder.12 Utgångspunkten är att det är avfallsinnehavaren som ska se till att avfallet blir behandlat i enlighet med avfallshierarkin. Ansvaret för att behandla avfall enligt avfallshierarkin övergår inte alltid om avfallet lämnas till en annan aktör. Den som anlitar en entreprenör för att utföra insamling av avfallet kan t.ex. ha kvar ansvaret för att se till att avfallet blir korrekt behandlat.13 2015/16:166, s. 67 f. Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen Begreppet återvinning regleras i avfallsdirektivet, vilket behandlas närmare i avsnitt 3.2.5. Med återvinning avses att vidta en åtgärd som innebär att avfall kommer till nytta som ersättning för något annat material eller förbereder det för en sådan nytta eller en åtgärd som innebär att avfall förbereds för återanvändning.14 Bilaga II till avfallsdirektivet innehåller en förteckning över exem- pel på återvinningsförfaranden. De återvinningsförfaranden som kan bli aktuella för avloppsslam är •markspridning med positiva effekter på jordbruket eller ekologin, •användning främst som bränsle eller annan energikälla. Med materialåtervinning avses upparbetning av avfall till nya ämnen eller föremål som inte ska användas som bränsle eller fyllnads- material.15 Materialåtervinning är således en återvinningsprocess som syftar till att avfallsmaterialet fortsatt ska vara en del av kretsloppet. Det krävs inte att det ämne eller de föremål som är resultatet av materialåtervinningen ska tjäna samma syfte som det ursprungliga ämnet eller föremålet. Det ställs inte heller några särskilda krav på hur upparbetningen ska ske. Den kan således ske med fysiska, bio- logiska eller kemiska processer.16 Att t.ex. förbränna slam och där- efter utvinna fosfor ur aska är ett exempel på materialåtervinning. Även markspridning med positiva effekter för jordbruket eller ekologin är alltså en form av återvinning. Eftersom fosfor enligt utredningens direktiv ska återföras till kretsloppet, måste marksprid- ningen enligt utredningens bedömning avse förhållanden där fosfor kan nyttiggöras i kretslopp, dvs. Detta diskuteras närmare i avsnitt 3.2.5. Slutligen utgör också förbränning av avloppsslam för att utvinna energi en form av återvinning. I det fallet har slammet ersatt annat material som annars skulle ha förbränts för att erhålla energin, och bidrar på så sätt till att bevara naturresurserna. 1415 kap. 6 § . 1515 kap. 6 § . 2015/16:166, s. 64 f. Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen När avfall upphör att vara avfall Ett avfall kan upphöra att vara avfall när det genomgått en åter- vinningsprocess.17 Det är inte möjligt att göra en generell bestäm- ning av när återvinningsåtgärder innebär att avloppsslammet är avfall. Det måste alltid göras en individuell prövning av vad som kan antas vara syftet med innehavarens agerande, dvs. en pröv- ning mot avfallsdefinitionen och dess rekvisit att innehavaren ”gör sig av med” eller ”avser att göra sig av med” avloppsslammet (se avsnitt 3.2.4). Det räcker alltså inte med att ett avfall har genomgått en viss bearbetning för att återvinningsprocessen ska anses vara avslutad.18 Bedömningen av när avfall upphör att vara avfall kan dels ske genom att tillämpa s.k. End of waste-kriterier som tagits fram på EU-nivå, dels genom en bedömning i det enskilda fallet. I avfallsdirektivet finns villkor som ska ligga till grund för framtagandet av förord- ningar på EU-nivå om End of waste-kriterier.19 Utifrån dessa villkor och rättspraxis har tagit fram följande bedöm- ningsgrunder som hjälp för att avgöra om ett avfall efter en återvin- ningsprocess har upphört att vara ett avfall: •Användningen av ämnet eller föremålet kommer inte att leda till allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa. •Det finns ett specifikt användningsområde för ämnet eller före- målet. •Det finns en marknad eller efterfrågan på ämnet eller föremålet. •Ämnet eller föremålet uppfyller de tekniska kraven för det tänkta användningsområdet och befintlig lagstiftning för produkter. •Ämnet eller föremålet har likvärdiga egenskaper som andra pro- dukter som finns på marknaden. Bedömningsgrunderna är relativt allmänt hållna men kan ge viss väg- ledning vid bedömning av vilka krav som ska ställas.20 Den sista 1715 kap. 1 § . 2015/16:166, s. 63 ff. 20Naturvårdsverket (2019), När avfall upphör att vara avfall, , /Stod-i-miljoarbetet/Vagledningar/Avfall/Nar-avfall-upphor-att- vara-avfall, . Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen punkten framgår inte tydligt av avfallsdirektivet utan är något som framkommit i rättspraxis. Det finns inga End of waste-kriterier för avloppsslam, en bedömning behöver göras i det enskilda fallet. Det är verksamhetsutövaren som ska bedöma om ett avfall efter en åter- vinningsprocess har upphört att vara ett avfall. Genom en ändring av avfallsdirektivet ska villkoren beaktas vid all bedömning av om avfall har upphört att vara avfall och inte bara vid utarbetandet av kriterier för när avfall upphör att vara avfall. Liksom tidigare får kommissionen anta genomförandeakter för att fastställa närmare kriterier för när vissa kategorier av avfall upphör att vara avfall. Om inga kriterier har fastställts på unionsnivå får medlemsstaterna fastställa kriterier. Om inga kriterier har fastställts får medlemsstaterna liksom tidigare besluta i det enskilda fallet om ett visst avfall har upphört att vara avfall.21 I arbetet med att genomföra det reviderade avfallsdirektivet före- slås i en promemoria från att reglerna i miljö- balken ska förtydligas. Det föreslås att avfall som har genomgått ett återvinningsförfarande ska anses ha upphört att vara avfall om 1.ämnet eller föremålet ska användas för ett visst ändamål, 2.det finns en marknad för eller efterfrågan på sådana ämnen eller föremål, 3.ämnet eller föremålet uppfyller tillämpliga krav i lag och annan författning, och 4.användningen av ämnet eller föremålet inte leder till allmänt negativa följder för människors hälsa eller miljön. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om när avfall upphör att vara avfall enligt de angivna villkoren. Vidare föreslås att en bestämmelse införs om vem som ska se till att ett ämne eller föremål som har upphört att vara avfall uppfyller tillämpliga krav i lag och annan författning. Dessa krav ska uppfyllas av den som använder ämnet eller föremålet utan att det har släppts ut på marknaden eller av den som 21Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2018/851 av om ändring av direktiv /98/EG om avfall (EUT L 150, , s. 109, Celex 32018L0851). Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen släpper ut ett ämne eller föremål på marknaden . Förlaget har remitterats och föreslås träda i kraft i juli 2020.22 När avfall återvinns så att det upphör att vara avfall omfattas den tillverkade produkten av produkt- och kemikalielagstiftningen, se avsnitt 5.5.8. aktualiserar i en utvärdering om genomförandet av paketet om den cirkulära ekonomin vissa problem i gränssnittet mellan regelverken om avfall respektive produkter och kemikalier. Kommissionen konstaterar att det måste bli möjligt med en mer harmoniserad tolkning och tillämpning av reglerna inom EU för när avfall upphör att vara avfall för att underlätta användningen av återvunnet material.23 I EU:s nya förordning om gödselprodukter fastställs kriterier för när material som utgör avfall kan upphöra att vara avfall om de ingår ien EU-gödselprodukt som uppfyller förordningens krav.24 För- ordningen omfattar dock inte avloppsslam, men kan komma att omfatta produkter som återvunnits ur avloppsslam, se närmare avsnitt 5.5.6. 10.2.2Lagstiftning om tillstånds- och anmälningspliktig verksamhet Avloppsreningsanläggningar är tillstånds- eller anmälningspliktiga beroende på storlek. Avloppsreningssanläggning med en anslutning av 2 000 personer eller fler, eller som tar emot avloppsvatten med en föroreningsmängd som motsvarar 2 000 personekvivalenter (pe) eller fler är tillståndspliktig (s.k. B-verksamhet).25 Anmälningsplikt gäller för avloppsreningsanläggning som tar emot avloppsvatten med för- oreningsmängder som motsvarar mer än 200 men mindre än 2 000 pe 22Miljödepartementet (2019). Genomförande av reviderade EU-direktiv på av- fallsområdet, dnr M2019/01776/R, , s. 89 ff. 23EU-kommissionen (2018). Meddelande från kommissionen till , rådet, europeiska ekonomiska och sociala kommittén samt regionkommittén om genomförandet av paketet om den cirkulära ekonomin: åtgärder i gränssnittet mellan lagstiftningen om kemi- kalier, produkter och avfall, COM(2018)32 final, . 24Artikel 19 i och rådets förordning (EU) 2019/1009 av om fastställande av bestämmelser om tillhandahållande på marknaden av EU-gödselprodukter och om ändring av förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EG) nr 1107/2009 samt om upp- hävande av förordning (EG) nr 2003/2003 (EUT L 170, 25.6.2019, s. 1, Celex 32019R1009). 251 kap. 6 § och 28 kap. 1–3 §§ miljöprövningsförordningen (2013:251). Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen (s.k. C-verksamhet).26 Den som vill inrätta en mindre avlopps- anordning (avsedd för högst 200 pe) med vattentoaletter måste ansöka om tillstånd för sin verksamhet hos den kommunala miljönämnden. Det krävs en anmälan till den kommunala inrätta en sådan mindre avloppsanordning som inte innefattar vattentoaletter om inte kommunen har meddelat föreskrifter om att det krävs till- stånd.27 Avloppsreningsanläggningar som tar emot avloppsvatten motsvarande mer än 2 000 pe Hushållnings- och kretsloppsprinciper ska beaktas vid tillstånds- prövning. Av avloppsdirektivet28 framgår att slam som uppkommer vid rening av avloppsvatten ska återanvändas när det är lämpligt. Bortskaffande ska ske på ett sådant sätt att ogynnsamma effekter på miljön nedbringas till ett minimum.29 ska i sitt tillstånd fastställa de villkor som behövs för bland annat avfallshantering, återvinning och återanvänd- ning. Hushållningen med mark, vatten och andra naturresurser har också betydelse, vilket kan påverka utformningen av de villkor som fastställs.30 I förarbeten betonas att uppräkningen av vad ett till- ståndsbeslut ska innehålla inte är uttömmande eller utgör minimi- krav i lagstiftningen. Exemplifieringen ska främst ses som en minnes- lista för vad som kan vara lämpligt att reglera i beslutet. Vad tillstån- det ska innehålla i ett enskilt ärende måste anpassas till ansökan och de frågor som denna aktualiserar.31 Vid tillämpningen av hushåll- nings- och kretsloppsprinciperna måste olika avvägningar göras. Olika handlingsalternativ som ger effekter av betydelse för miljö- balkens mål måste vägas mot varandra och slutligen måste en skälig- hetsavvägning enligt den allmänna skälighetsregeln göras.32 Den inne- bär att kraven på en verksamhetsutövare inte får vara orimliga.33 261 kap. 10 § och 28 kap. 4 § miljöprövningsförordningen (2013:251) och 29 kap. 3 § miljö- balken. 2713 § förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. 28Rådets direktiv /271/EEG av om rening av avloppsvatten från tät- bebyggelse (EGT L 135, 30.5.1991, s. 40, Celex 31991L0271). 3019 kap. 5 § och 22 kap. 25 § . 1997/98:45, del 2 s. 246. 1997/98:45, del 1, s. 223. 332 kap. 7 § . Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen Det har förekommit att ställer krav i tillstånden på tillvaratagande av näringsämnen, främst fosfor, i slam från kommu- nala reningsverk i samband med förbränning. uttalade i ett mål att det rådde alltför stor osäkerhet i fråga om teknik, ekonomi och miljökonsekvenser för att det ska vara möjligt att föreskriva att slam från kommunala avlopps- reningsverk får förbrännas endast under förutsättning att slammets eller askans fosforinnehåll tillvaratas. Domstolen fann mot bak- grund av osäkerheten kring teknik och ekonomi att frågan borde skjutas upp under en prövotid. Verksamhetsutövaren ålades att dels verka för utvecklandet av lämpliga processer, dels att utreda mer i detalj de förutsättningar och konsekvenser som gällde anläggningar för omhändertagande av fosfor, antingen före eller efter förbrän- ningen av slam.34 Avloppsreningsanläggningar som tar emot avloppsvatten motsvarande mindre än 2 000 pe ansvarar för vägledning till miljömyndigheter avseende anmälningspliktiga avloppsreningsanläggningar i storleken 200–2 000 pe. Den senaste vägledningen, ett s.k. faktablad , utgör ett hjälpmedel för länsstyrelser och kommuner vid handlägg- ning av tillsyns- och anmälningsärenden. I vägledningen redovisas bland annat åtgärder som kan vidtas som stöd för tillsynsarbetet samt exempel på försiktighetsmått och förelägganden.35 Kommunen kan i sina tillstånd för små avloppsanläggningar (upp till 200 pe) föreskriva villkor om hushållnings- och kretsloppsaspek- ter. Det kan också vara så att kretsloppsanpassad teknik är en förutsättning för att tillstånd beviljas. Även när det gäller anmäl- ningsärenden (200–2 000 pe) ska kommunen, om det behövs, i ett föreläggande till verksamhetsutövaren besluta om försiktighetsmått eller förbud eller förelägga den att ansöka om tillstånd.36 En rad förändringar har skett inom området sedan Naturvårds- verkets faktablad utformades, bland annat övertog den nyin- rättade Havs- och vattenmyndigheten ansvaret för tillsynsvägled- ning för anläggningar upp till 200 pe. 35Naturvårdsverket (2007). Faktablad om avloppsreningsverk 200–2 000 pe. 3627 § förordningen (1998:899) om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen kring små avlopp har vidare ökat och utmaningarna tilltagit i områ- den med omfattande äldre eller otillräckliga enskilda avlopp. Beho- ven av anslutning till de allmänna näten har också tilltagit för denna typ av fastigheter. Detta påverkar i hög grad hur myndigheterna förhåller sig till avloppsrening och slamhantering för mindre anlägg- ningar.37 Havs- och vattenmyndigheten övertog med små förändringar tidigare allmänna råd om små avloppsanord- ningar. Dessa avser inte bara miljö- och hälsoskydd, utan även krets- lopp, hushållning och hantering av restprodukter. Råden avser anord- ningar för behandling av hushållsspillvatten från enstaka hushåll och från gemensamhetsanläggningar dimensionerade för upp till 25 pe. De anses dock generellt kunna tillämpas för anläggningar upp till 200 pe. I råden anges att kommunen bör skapa förutsättningar för att hushållsavfall som utgörs av avloppsfraktioner nyttiggörs, exempelvis genom att inrätta system för insamling, behandling och lagring samt överlåtelse till jordbrukare, eller genom att vägleda om nyttjande på den aktuella fastigheten med vidmakthållande av hygien och mini- mering av potentiell smittspridning.38 Det framgick av tidigare handbok om små avloppsanläggningar att även om det saknas ett lokalt utbyggt system för återföring, är det inte ett godtagbart skäl för att inte ställa krav på detta. Undantag kan möjligen göras om det inte är troligt att sådana system kan komma att byggas upp under en 5–period.39 Havs- och vattenmyndigheten publicerade en ny väg- ledning om prövning av små avloppsanläggningar upp till 200 pe som ersätter handbok.40 I den nya vägledningen anges att om kommunen har ett kretsloppsbaserat system för omhänder- tagande av avfall från små avloppsanläggningar, kan den sökande behöva motivera varför en ansökan om viss anläggning inte är krets- loppsanpassad. Bedömning ska, med utgångspunkt från det allmänna rådet, göras av om de åtgärder som kraven förutsätter är i tekniskt 38Havs- och vattenmyndighetens allmänna råd (HVMFS 2016:17) om små avloppsanord- ningar för hushållsspillvatten. 39Naturvårdsverket (2008). till allmänna råd 2008:3, s. 35 f. Havs- och vattenmyndigheten ansvarar för handboken . 40Havs- och vattenmyndigheten (2019). Vägledning om prövning av små avlopp. Avsnitten om granskning av ansökan eller anmälan samt avloppsjuridik i översikt, www.hav /hav/vagledning-lagar/vagledningar/sma-avlopp/provning-av-sma-avlopp/vag ledning-for-provning-av-sma-avlopp.html, . Återvinning och cirkulär återföring av fosfor och andra näringsämnen hänseende alltför krävande för den enskilde och om det saknas för- utsättningar att på lång sikt nyttiggöra avloppsfraktioner i kretslopp. Rättspraxis ger inte något enhetligt besked om när det är skäligt respektive oskäligt att ställa krav på kretsloppsanpassade lösningar.