sou · H8B32 · 2020-01-15 00:00:00 — Skärpta regler om utländska månggiften Betänkande av Utredningen om strängare regler om utländska månggiften SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2020 Till statsrådet och chefen för Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att undersöka hur en stark och ändamålsenlig reglering mot utländska månggiften kan säkerställas. Till särskild utredare förordnades hovrättsrådet och vice ordföranden . förordnades advokaten , rättsliga experterna () och (), rådmannen (Förvaltningsrätten i ) och docenten () som experter i utredningen samt kanslirådet () som sakkunnig. Som sekreterare anställdes hovrättsassessorn . förordnades riksdagsledamöterna samt Kukkamariia Valtola (ersättare i i ) som ledamöter i en till utredningen knuten referensgrupp. Utredningen överlämnar härmed betänkandet Skärpta regler om utländska månggiften, SOU 2020:2. Utredningens uppdrag är därmed slutfört. Experterna och den sakkunniga har i huvudsak varit eniga med utredningen vid utformningen av de överväganden och förslag som presenteras. 1.1Förslag till lag om ändring av (1987:230)................................................................................ 1.2Förslag till lag om ändring av lagen (1904:26 s.1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap ............................................... 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor ...................................... Utredningens uppdrag och arbete................................ Allmänt om månggifte................................................ Förekomsten av månggifte i andra länder ............................. Förekomsten av månggifte i ...................................... 3.5Informella äktenskap, haltande äktenskap, Ingående och upplösning av äktenskap................................. Särskilt om månggifte ............................................. Erkännande av utländska äktenskap...................................... 4.3.1Huvudregeln om erkännande av äktenskap som ingåtts enligt utländsk lag............................... 4.3.2Situationer där utländska äktenskap Den allmänna regeln om ordre public.................... Särskilt om månggifte ............................................. Prövningen av om ett utländskt äktenskap Straffrättslig reglering av polygama äktenskap ..................... Internationell rätt och europarätt ................................. 5.21979 års om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (CEDAW) .................................. 5.31978 års om ingående och erkännande Fri rörlighet inom EU............................................. Rättsliga konsekvenser av att ett utländskt månggifte inte erkänns eller tillåts bestå i ........................ Några inledande förutsättningar............................. Utländsk rätt kan bli tillämplig............................... 7.2.3Samboförhållanden och möjligheten att gifta sig på nytt när ett äktenskap inte erkänns Konsekvenser av ett icke-erkännande vid tillämpning av svensk lag................................... Tillämpning av utländsk lag .................................. Underhållsskyldighet mellan makar .................................... 7.4.1Konsekvenser av ett icke-erkännande vid tillämpning av svensk lag................................. Tillämpning av utländsk lag .................................. 7.5 Rätten till arv......................................................................... 7.5.1Konsekvenser av ett icke-erkännande vid tillämpning av svensk lag................................. Tillämpning av utländsk lag .................................. 7.6Faderskap, vårdnad om barn och underhållsskyldighet Faderskapet till barn.............................................. Vårdnad om barn enligt ............... Underhållsskyldighet mot barn ............................ 7.7 Vissa andra civilrättsliga frågor ............................................ Rätten att byta efternamn ..................................... 7.7.3Rätten att överta en bostad som innehas med hyres- eller bostadsrätt ......................................... 7.8 Äktenskapets betydelse inom andra rättsområden............. socialförsäkringsförmåner, pensioner m.m. Några process- och straffrättsliga frågor............. Skärpta regler om utländska månggiften .................... En huvudregel om icke-erkännande av utländska 9.2.1En huvudregel om icke-erkännande av utländska månggiften oavsett anknytning hit när äktenskapet ingicks......................................... Upplösning av utländska månggiften .................. Andra tänkbara alternativ ..................................... 9.3En huvudregel om icke-erkännande av utländska månggiften är den åtgärd som bör väljas............................. 9.3.1Intresset av klarhet och tydlighet när det gäller regleringen av äktenskap ................ Rättsverkningarna för de berörda personerna..... 9.3.3Intresset av en effektiv lagstiftning och öppenhet när det gäller de berördas 9.4Rätten till fri rörlighet och respekten för privat- och familjeliv hindrar inte en huvudregel om icke-erkännande av utländska månggiften .......................... vid synnerliga skäl ................................................... Behovet av undantag från huvudregeln om vägrat erkännande ........................................................... 10.3.1 Det gällande undantaget vid synnerliga skäl ........ 10.3.2 En mindre restriktiv undantagsbestämmelse? 10.3.3 Skulle ett äktenskap kunna ha vissa rättsverkningar trots att det inte erkänns?........... 10.3.4 En tillämpning av sambolagens skyddsregler?..... 10.4Undantaget vid synnerliga skäl bör gälla för alla utländska månggiften ............................................... 10.4.1 Allmänt om undantaget vid synnerliga skäl......... där makarna saknade anknytning till när äktenskapet ingicks ......................................... Andra utländska äktenskap som inte erkänns Anknytningskravet tas bort för utländska äktenskap som vägras erkännande på grund av släktskap .................... Anknytningskravet för utländska fullmaktsäktenskap Åklagarens möjlighet att föra talan om tvångsupplösning förtydligas ......................................... Myndigheternas prövning av frågor om erkännande av utländska äktenskap......................................................... Faderskapet till barn som vid födelsen hade hemvist utomlands ........................................... Gällande bestämmelser om tillämplig lag för legala faderskapspresumtioner på grund av äktenskap ................. Bättre information till berörda personer...................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser ............... Förslaget till lag om ändring i (1987:230) ............................................................................. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:26 s.1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmyndarskap............................................. 16.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor.................................... Enligt svensk rätt är äktenskap monogama. Den som redan är gift får inte ingå något nytt äktenskap. Polygama äktenskap är däremot tillåtna i många andra länder. Som huvudregel erkänns inte utländska månggiften i om minst en parterna var svensk medborgare eller hade hemvist här när äktenskapet ingicks. Om det däremot är fråga om en situation där parterna saknade sådan anknytning till vid det polygama äktenskapets ingående och sedan flyttar hit, har vissa myndigheter som exempelvis betraktat sådana i utlandet ingångna äktenskap som giltiga. Mot denna bakgrund förekommer det utländska månggiften i som i vissa sammanhang ges rättsligt erkännande. Utredningens övergripande uppdrag är att undersöka hur en stark och ändamålsenlig reglering mot utländska månggiften kan säkerställas. Utredningen ska föreslå hur erkännande av utländska månggiften kan förhindras i eller hur det på annat sätt kan förhindras att utländska månggiften består här. I uppdraget ingår även att överväga lagändringar vad gäller andra utländska äktenskap som inte erkänns i enligt lagen (1904:26 s.1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap (IÄL), bl.a. om befintliga krav på anknytning för icke-erkännande ska behållas. Skärpta regler om utländska månggiften – en huvudregel om icke-erkännande oavsett anknytning Månggiften som berör personer utan anknytning till omfattas inte av det erkännandeförbud i 1 kap. 8 a § första stycket 2 IÄL som innebär att ett utländskt äktenskap inte erkänns om någon av parterna redan var gift för äktenskapets ingående. Huruvida sådana äktenskap i stället kan vägras erkännande med hänvisning till s.k. ordre public är inte helt klart. De utländska månggiften som kommer i fråga för erkännande i rör i praktiken uteslutande män som är gifta med flera kvinnor. Det är diskriminerande att män tillåts ingå äktenskap med flera makar. Månggiften innebär en syn på äktenskapet som är oförenlig med den princip om likabehandling av makar som svensk rätt bygger på och kraven på jämställdhet. Polygama äktenskap är vidare främmande för den svenska rättsordningen ur ett systematiskt perspektiv och kan leda till svårlösta tillämpningsproblem. Mot denna bakgrund bör lagstiftningen om utländska månggiften skärpas. Utredningen föreslår att ett äktenskap som har ingåtts av den som redan är gift som huvudregel inte ska erkännas i – även om parterna saknade anknytning till när äktenskapet ingicks. Detsamma ska gälla äktenskap som ingåtts trots att någon av de berörda är partner i ett registrerat partnerskap. Utredningens förslag åtgärdar den osäkerhet som finns och säkerställer ett starkare skydd mot utländska månggiften här i landet. Förslaget innebär att utländska polygama äktenskap regleras i enlighet med vad som redan nu gäller för utländska barnäktenskap och tvångsäktenskap. Enligt utredningens bedömning är en sådan ordning den lämpligaste åtgärden för att skärpa lagstiftningen om utländska månggiften. Den har flera fördelar jämfört med andra tänkbara åtgärder med inriktning att förhindra äktenskap från att bestå i , t.ex. genom en ordning med tvångsupplösning motsvarande den som gäller för månggiften som ingåtts enligt svensk lag (jfr 5 kap. 5 § tredje stycket [ÄktB]). Den av utredningen föreslagna regeln om vägrat erkännande bör förenas med en möjlighet att göra undantag, för att undvika orimliga konsekvenser för de personer som berörs och för att leva upp till europarättsliga åtaganden. Efter att ha övervägt olika lösningar och särskilt beaktat behovet av att säkerställa enskildas, fram- för allt kvinnors, ekonomiska rättigheter, föreslår utredningen att undantag från erkännandeförbudet ska kunna göras om det finns synnerliga skäl. Även anknytningskravet för släktkapsfall tas bort –men behålls för fullmaktsäktenskap Den bestämmelse som reglerar giltigheten av utländska månggiften i omfattar även släktskapsfall, dvs. äktenskap som skulle ha träffats av 2 kap. 3 § ÄktB om de ingåtts i (1 kap. 8 a § första stycket 2 IÄL). Sådana äktenskap ska enligt gällande rätt som huvudregel inte erkännas om minst en parterna hade anknytning till när äktenskapet ingicks. Om en sådan anknytning saknas finns det inte något uttryckligt förbud mot erkännande. Äktenskap i släktskapsfall får, oavsett härkomst, anses oacceptabla ur den svenska rättsordningens perspektiv och samliv mellan sådana släktingar som berörs anses normalt inte godtagbart. Det finns därför skäl för att utvidga erkännandeförbudet i IÄL. Utredningen föreslår att anknytningskravet tas bort, vilket innebär att förekomsten av sådana äktenskap i motverkas i alla situationer. Ett utländskt äktenskap mellan släktingar som omfattas av bestämmelsen om vägrat erkännande ska dock undantagsvis kunna erkännas om det finns synnerliga skäl. Fullmaktsäktenskap är äktenskap som har ingåtts utan båda parters närvaro. Sådana äktenskap är vanligt förekommande i stora delar av världen men kan inte ingås på giltigt sätt i (4 kap. 2 § ÄktB). Enligt gällande rätt erkänns ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag inte om parterna inte var närvarande vid äktenskapets ingående och minst en av dem då hade anknytning till (1 kap. 8 a § första stycket 4 IÄL). Eftersom bristande samtycke lättare kan döljas när någon av parterna inte var närvarande vid en vigsel finns det en koppling mellan frågan om tvång och krav på parternas närvaro. Även om utredningens utgångspunkt är att det finns anledning att motverka äktenskap som ingåtts med bristande frivillighet också när en anknytning till saknas, skulle det vara en allt för långtgående åtgärd att ta bort anknytningskravet. Fullmaktsäktenskap kan bygga på frivillighet och ha ingåtts utan personlig och samtidig närvaro av andra skäl än bristande samtycke. Utredningen bedömer därför att fullmaktsäktenskap även fortsättningsvis bör omfattas av bestämmelserna om vägrat erkännande i 1 kap. 8 a § IÄL endast om minst en parterna hade anknytning till vid äktenskapets ingående genom medborgarskap eller hemvist. Motverkandet av äktenskap som inte bygger på frivillighet bör i icke-anknytningsfall alltså även framöver ske genom förbudet mot erkännande av tvångsäktenskap som finns i samma paragraf. Övriga bedömningar och förslag avseende regleringen av utländska äktenskap Inga övriga ändringar av IÄL Förbudet mot erkännande av barn- och tvångsäktenskap (1 kap. 8 a § första stycket 1 och 3 IÄL) innehåller inte något krav på anknytning till . Bestämmelserna om barnäktenskap skärptes 2019 och utredningen har bedömt att det saknas anledning att föreslå några lagändringar avseende dessa. Inte heller när det gäller tvångsäktenskap har utredningen funnit anledning att lägga fram några lagförslag. Frågan om erkännande av ett utländskt äktenskap kan prövas i olika sammanhang och av olika myndigheter. Vad en myndighet har beslutat, t.ex. registrering av ett äktenskap i folkbokföringen, är i regel inte bindande i andra sammanhang. En make som vill ha frågan om äktenskapets giltighet i slutligt avgjord har dock möjlighet att väcka talan om fastställelse av huruvida äktenskapet består (se 14 kap. 1 och 2 §§ ÄktB). Utredningen bedömer att det inte finns skäl att förändra denna ordning för hur ärenden om erkännande av utländska äktenskap prövas. Utredningen föreslår däremot en ändring som avser bestämmelsen i 5 kap. 5 § tredje stycket ÄktB. Denna bestämmelse ger åklagare möjlighet att föra talan om tvångsupplösning av vissa äktenskap, bl.a. sådana som har ingåtts trots att någon av parterna redan var gift. Bestämmelsen tar sikte på äktenskap som har ingåtts enligt svensk lag. I praktiken tillämpas den inte i förhållande till utländska äktenskap. Eftersom det är fråga om en fakultativ bestämmelse framstår användningsområdet dessutom som mycket litet. De utländska äktenskap som skulle kunna komma i fråga för en prövning av åklagare är endast sådana som enligt 1 kap. 8 a § IÄL undantagsvis ska erkännas på grund av synnerliga skäl. Utredningen föreslår därför att det i 5 kap. 5 § ÄktB förtydligas att bestämmelsen om åklagarens talerätt endast gäller äktenskap som har ingåtts enligt svensk lag. Ett förtydligat barnperspektiv i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor Bestämmelser om faderskap till barn i internationella situationer finns i lagen (1985:367) om internationella faderskapsfrågor (IFL). I 2 § IFL regleras tillämplig lag för frågan om faderskap direkt på grund av utländsk lag, i form av legala faderskapspresumtioner baserade på äktenskap. En man som är eller har varit gift med ett barns mor ska anses som barnets far, då det följer av lagen i den stat där barnet vid födelsen fick hemvist eller, om inte någon ska anses som barnets far enligt den lagen, då det följer av lagen i en stat där barnet vid födelsen blev medborgare. Fick barnet vid födelsen hemvist i ska frågan dock alltid bedömas enligt svensk lag. Bestämmelsens utformning medför att mannen i äktenskapet inte anses som barnets far i om han inte betraktas som gift med barnets mor enligt bestämmelserna i . Ur ett barnperspektiv finns det skäl att tillämpa bestämmelsen i 2 § IFL på det sättet att ett faderskap grundat direkt på utländsk lag gäller även om äktenskapet i sig inte erkänns i , men är giltigt i det land där barnet vid födelsen fick hemvist. Detsamma gäller i den situationen att faderskapet följer av lagen i den utländska stat där barnet blev medborgare vid födelsen. I syfte att säkerställa en tillämpning av 2 § IFL som är förenlig med barnets bästa föreslår utredningen att det i paragrafen införs en ny bestämmelse som klargör att frågan om en man är eller har varit gift med barnets mor, i detta sammanhang alltid ska bedömas enligt den statens lag som gäller för faderskapspresumtionen. Bättre information till berörda personer Bestämmelserna om erkännande av utländska äktenskap kan vara svåra att ta till sig, framför allt för personer som är nyinflyttade till . Mot denna bakgrund bör regeringen överväga att ge i uppdrag att ta fram standardiserad och lättbegriplig information om erkännande av utländska äktenskap i som kan lämnas till berörda personer. Informationen bör lämnas till enskilda när frågor om utländska äktenskap är aktuella, främst av och men även av andra myndigheter när det kan finnas behov av det. Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft . Äldre bestämmelser om erkännande i IÄL ska dock gälla för äktenskap som har ingåtts före ikraftträdandet. Under Swedish law, marriages are monogamous. A person who is already married is not permitted to enter into a new marriage. However, polygamous marriages are permitted in many other countries. As a main rule, foreign polygamous marriages are not recognised in if at least one of the parties was a Swedish citizen or if was their habitual place of when the marriage was entered into. However, if it is a matter of a situation in which the parties had no such ties to when the polygamous marriage was entered into and then move here, some authorities, such as the , have to date considered such marriages entered into abroad as valid. Against this background, there are foreign polygamous marriages in that are legally recognised in some contexts. The Inquiry’s overarching remit is to investigate how a strong and fit-for-purpose regulation against foreign polygamous marriages can be guaranteed. The Inquiry is to propose how recognition of foreign polygamous marriages can be prevented in or how foreign polygamous marriages in other ways can be prevented from existing here. The remit also includes considering legislative amendments concerning other foreign marriages not recognised in under the Act on Legal Relationships in respect of Marriage and Guardianship (1904:26 p.1), including if the existing requirements concerning ties should be maintained for non-recognition. Stricter rules on foreign polygamous marriages –a main rule on non-recognition regardless of ties Polygamous marriages involving persons without ties to are currently not covered by the recognition ban in Chapter 1, Section 8a, first paragraph, point 2 of the Act on Legal Relationships in respect of Marriage and Guardianship, which entails that a foreign marriage is not recognised if one of the parties was already married at the time the marriage was entered into. It is not clear whether such marriages can instead be denied recognition with reference to public order. In practice, the foreign polygamous marriages that are relevant for recognition in exclusively concern men who are married to several women. It is discriminatory that men are permitted to enter into marriages with several spouses. Polygamous marriage involves a view of marriage that is incompatible with the principle of equal treatment of spouses, upon which Swedish law is based, and gender equality requirements. Moreover, polygamous marriages are foreign to the Swedish legal order from a systematic perspective and can result in application problems that are difficult to resolve. Against this background, legislation on foreign polygamous marriages should be made stricter. The Inquiry proposes that marriages entered into by a person who is already married should, as a rule, not be recognised in – even if the parties had no ties to when the marriage was entered into. The same should apply to marriages entered into despite one of the parties in question being a partner in a registered partnership. The Inquiry’s proposal remedies the lack of clarity concerning the application of public order and ensures greater protection against the existence of legally valid polygamous marriages in . The proposal means that foreign polygamous marriages are regulated in accordance with what already applies to foreign child marriages and forced marriages. In the Inquiry’s view, this kind of system is the most appropriate measure for ensuring stricter legislation on foreign polygamous marriages. It has a number of advantages compared with other potential measures focused on preventing marriages from continuing to exist in , such as a system of forced dissolution corresponding to that which applies to polygamous marriages entered into under Swedish law (cf. Chapter 5, Section 5, third paragraph of the Marriage Code). The rule the Inquiry proposes concerning non-recognition should be combined with the possibility to make exceptions so as to avoid unreasonable consequences for the persons affected and to live up to ’s obligations under European law. Having considered various solutions and particularly taken into account the need to guarantee the economic rights of individuals, and above all women, the Inquiry proposes that it should be possible to make exceptions from the recognition ban if there are exceptional grounds for doing so. The requirement concerning ties should also be removed for cases regarding relatives – but retained for proxy marriages The provision regulating foreign polygamous marriages also covers cases regarding relatives, i.e. marriages that would have come under Chapter 2, Section 3 of the Marriage Code if they had been entered into in (Chapter 1, Section 8a, first paragraph, point 2 of the Act on Legal Relationships in respect of Marriage and Guardianship). Under existing law, such marriages are not, as a main rule, recognised if at least one of the parties had ties to when the marriage was entered into. If no such ties exist, there is no explicit recognition ban. Marriages between relatives, regardless of origin, can be considered objectionable from the perspective of the Swedish legal order, and cohabitation between the relatives concerned is not normally considered acceptable. There are therefore reasons for expanding the recognition ban in the Act on Legal Relationships in respect of Marriage and Guardianship. The Inquiry therefore proposes that the requirement concerning ties should be removed, meaning that the existence of such marriages is combated in all situations. However, it should be possible, as an exception, to recognise a foreign marriage between relatives that is covered by the provision on non-recognition if there are exceptional grounds for doing so. Proxy marriages are marriages entered into without the presence of both parties. Such marriages are common occurrences in large parts of the world, but cannot be validly entered into in (Chapter 4, Section 2 of the Marriage Code).