sou · H8B346 · 2020-08-07 00:00:00 — 66Statistik från Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. 67Calleman (2003). ringar har emellertid andra drivkrafter och bygger på annan tekno- logi. Osäkerhet medför kostnader för arbetsgivare, eftersom vissa kost- nadsposter i produktionsbudgeten är fasta. Gig-ekonomin bygger på att delar av arbetskraften ska ha ständig beredskap att rycka när efterfrågan är hög och dra sig tillbaka när den viker. Den kostnads- minskning som detta innebär registreras hos arbetsgivaren som en ökning av produktiviteten, men det är inte fråga om någon genuin produktivitetsökning i traditionell mening utan om en övervältring av risker och kostnader på arbetskraften.68 Andra inslag i den nya bilden är crowdworking och work on demand via apps. Det kan till exempel röra sig om delvis kvalificerade uppgifter inom it-sektorn, där kommunikation sker via internet och de som utför arbetsuppgifterna arbetar enskilt och levererar sina tjänster via nätet. Ofta står den arbetande för en del av kapital- kostnaden, som kan avse ett fordon eller en dator. Omfattningen är svår att ange, eftersom det är svårt, om inte omöj- ligt, att i statistiken särskilja dessa typer av anställning från egenföre- tagande som kan vara påtvingat eller mellanformer i vilka mäklar- firmor tar mer eller mindre arbetsgivaransvar för dem som arbetar. De lösare anställningsliknande formerna kan försvåra facklig organisering och kan därmed få effekter på lönebildning och inkomstfördelning.69 Även kollektivavtal blir svårare att sluta. Både internationellt och i har de fackliga organisationerna dock gjort vissa framsteg med organisering och avtal för de kategorier som kan betecknas som falskt egenföretagande, alltså egenföretagande men med endast en kund. Förändringarna får konsekvenser också för arbetsbaserade trygg- hetsförsäkringar, som har utvecklats med avseende på andra anställ- ningsformer än dem som diskuterats här. Vi återkommer till detta i avsnitt 9.5. Nära kopplat till de tidsbegränsade anställningarna är deltids- arbete. Liksom dessa kan det underlätta inträdet på arbetsmarknaden men kan innebära ökad osäkerhet, svagare etablering på arbetsmarknaden och ett sämre försäkringsskydd i de offentligt finansierade försäkringarna. Drygt var femte anställd i åldern 20– i är deltidsanställd, och förekomsten av deltidsanställ- 68För en översikt över området, se De (2016). 69Hyman and (2017); (2017). ningar är en möjlighet för personer att under delar av sitt liv, små- barnsåren, studier etcetera, anpassa sitt utbud av arbetade timmar efter egna önskningar. För arbetsgivare kan det vara en tillgång att ha anställda som enklare än heltidsanställda har möjlighet att av ökad efterfrågan gå upp . Deltidsanställningarna är inte jämnt fördelade över branscher, sektorer, klass, kön eller inkomstgrupp utan utgör vid an- ställningar i många kvinnodominerade branscher. I detaljhandeln är av de anställda deltidsanställda, och i bristyrken som vård och omsorg är deltidsanställda.70 Ser man till bransch, inkomstklasser och kön, är det tydligt att det finns både en jämlik- hetsaspekt och en jämställdhetsaspekt på deltidsarbetet. En stor del av denna deltid – – inom arbetar- yrkena är ofrivillig.71 Utöver att många har svårigheter att försörja sig på sina inkomster och är beroende av makes eller makas inkomst eller kompletterade ersättningar från arbetslöshetsförsäkringen, inne- bär detta att det tillgängliga arbetskraftsutbudet i den svenska eko- nomin inte allokeras effektivt. finns en stor mängd lediga arbeten,72 och arbetsmarknadsprognoser tyder på att vissa sektorer kommer att vara allvarligt underförsörjda på arbetskraft.73 I arbetstidslagstiftningen finns regleringar som ur ett arbetsgivar- perspektiv främjar deltidsanställningar före heltid. Detta beror på att personer som är deltidsanställda kan kommenderas till arbete i (drygt en månads arbete) med ersättning som är betydligt lägre än den som heltidsanställda erhåller , så kallad mertid. Det är således lönsamt att endast erbjuda deltidstjäns- ter, eftersom deltidsanställda när behov uppstår är billigare och ofta enklare att kommendera in än heltidsanställda. Kostnaden för osäker- heten i efterfrågan övervältras på detta sätt på de anställda. I någon mån dämpas denna kostnad av möjligheterna till deltidsarbetslöshet. Nuvarande utformning av reglerna i arbetslöshetsförsäkringen med- för att det är lönsamt att kombinera deltidsarbete med deltidsarbets- löshet. 70LO (2019). 72Nivån på nyanmälda platser (lediga arbeten) till Arbetsförmedlingen har i genomsnitt överstigit 100 000 , vilket fyra gånger fler och en för- dubbling från de höga nivåerna . 73SOU 2015:104, s. 265 f. Det stora flertalet som arbetar är anställda med heltid eller önskad deltid eller är tillsvidareanställda. Det har heller inte skett några dramatiska ökningar av tillfälliga anställningar74, och antalet med ofri- villig deltid har minskat i takt med det förbättrade arbetsmarknads- läget under de senaste 10 åren.75 På så sätt fungerar den svenska arbetsmarknaden även inom detta område väl i det stora hela. Inte desto mindre föreligger skillnader i löner och inkomster som beror på faktorer som enskilda har begränsat eller inget inflytande över – kön, social bakgrund och annan förhistoria. För de grupper som har svårigheter att ta sig in på arbetsmarknaden – unga utan fullständiga gymnasiebetyg, unga med funktionsnedsättningar och unga med utländsk bakgrund – kvarstår problem även efter det första mötet med arbetsmarknaden. Många ur de båda första grupperna har svårt att över huvud taget göra inträde och etableras på arbetsmarknaden, som den stora grupp med aktivitetsersättning som övergår till att motta sjukersättning . Bland dem som är utrikes födda är det sällsynt att man når samma genomsnittliga nivåer på sysselsättning och inkomster som hos inrikes födda. Nivåerna ökar med vistelsetiden, men är ännu efter 15–i klart lägre än inrikes föddas. De som fått uppehållstillstånd i på grund av asyl- eller skyddsskäl har i en sysselsättningsgrad på 35–, beroende på vilket år gruppen invandrat. Sysselsättningsgraden stiger för att stabiliseras på 60– 65procent.76 Sättet att mäta sysselsättningsgraden på döljer dock det faktum att den arbetstid, löner och därmed de arbetsinkomster denna grupp erhåller är betydligt lägre än för övriga sysselsatta. Skill- naden mellan svenskfödda och invandrades förmåga till självförsörj- ning är större än skillnaderna i sysselsättningsgrad. Lägst självför- sörjningsgrad uppvisar invandrade från och , där självförsörjningsgraden är , jämfört med 73procent för personer födda i eller i våra nordiska grann- länder. Skillnader i sysselsättningsgrad förklarar en del, men en stor del av förklaringen ligger i antalet arbetade timmar, som är lägre bland 74SCB (2020 b). 75Konjunkturinstitutet (2017). 76Forslund och (2016). 77Eklund och (2020). invandrade än bland personer födda i . De som är födda utan- för har även i genomsnitt lägre lön än svenskfödda. Detta gäller såväl vid en enkel jämförelse av medelvärden som när hänsyn tagits till andra bakgrundsfaktorer. Löneskillnaderna minskar med vistelsetid i , men det går långsamt.78 Lönegapet mellan in- rikes och utrikes födda med samma utbildningsnivå är störst för dem som har en eftergymnasial utbildning. Det är också denna grupp som får den högsta relativlöneökningen, från minus av de svenskföddas löner till omkring minus . Inom denna grupp ökar relativlönen genom bättre lönetillväxt huvudsak- ligen på arbetsplatserna och inom yrken och mindre genom byte av anställning, som är en viktig faktor bakom lönehöjningar för inrikes födda. Till en del beror detta självfallet på objektiva faktorer som bättre språkkunskaper och allmänt ökat kunnande om hur svenskt arbetsliv fungerar, men delvis bör det ses som att diskriminerings- faktorn försvagas i takt med att arbetsgivare får en bättre bild av de anställdas faktiska kompetens. Skillnader i löner och inkomster mellan män och kvinnor Vid sidan av de skillnader i sysselsättning och inkomster som ovan- nämnda grupper upplever består skillnaden mellan kvinnor och män. Som framgått av avsnitt 3.4 har konvergensen mellan mäns och kvin- nors inkomster avstannat, trots att skillnaderna i arbetad tid mellan män och kvinnor har minskat. Huvud- sakligen beror detta på kapitalinkomsternas ökade betydelse, vilken i sin tur till en del förklaras av att löneinkomster har omvandlats till kapitalinkomster. Men även lönerna i sig uppvisar tröghet i utjäm- ningen mellan könen. Hederos et al. har behandlat könsproblematiken i en analys av generell ojämlikhet i förutsättningar.79 Som bakgrundsfaktorer, det vill säga sådant som ligger utom räckhåll för individen att påverka, används i analysen föräldrars ackumulerade inkomst, föräldrars ut- bildning, familjestruktur, resultat på kognitiva tester, skattningar av icke-kognitiva färdigheter samt kön. Författarna finner att av variationen i lönenivå kan hänföras till de nämnda bakgrunds- 78Eliasson (2014). 79Hederos et al. (2017). Kön är den viktigaste av dessa och förklarar av variationen. I analys av löneskillnaderna mellan kvinnor och män för har kvinnor i genomsnitt av mäns lön, vilket är en fortsatt minskning med 0,6 procent.80 Löneskillna- den mellan män och kvinnor är alltså , vilket motsvarar i månadslön. Variationen mellan olika sekto- rer är stor. Störst genomsnittlig löneskillnad finns inom landstingen, där löneskillnaden är . Minst är den inom kommunerna, där den är . När man tar hänsyn till de skillnader som uppstår mellan könen på grund av att kvinnor och män fördelar sig olika över yrke, sektor, utbildning, ålder och arbetstid, återstår en statistiskt oförklarad löneskillnad på . Efter en sådan väg- ning är det inte längre landstingen som har den största löneskillna- den utan tjänstemän i privat sektor. Även efter dessa justeringar kvarstår frågor. Om den normerande lönen i en viss sektor eller ett visst yrke är lägre än den genomsnitt- liga, beror det då på att sektorn eller yrket är kvinnodominerade? Om kvinnor med i yrket når en lägre genomsnittlig löne- nivå än män med samma erfarenhet och detta förklaras av att de mindre ofta innehar chefspositioner, tillsätts dessa chefstjänster på basis av faktiska meriter? I vilken utsträckning styrs kvinnors val av arbetstid av sociala normer rörande ansvarsfördelningen för barn och hem? Som konstaterades i föregående kapitel har kvinnor, mätt i antal utbildningsår, generellt längre utbildning än män. Ju högre utbild- ningsnivån är, desto mer jämställd är den också. Men inom kategorin utbildningsstarka studenter tenderar de manliga studenterna att välja de utbildningar och inriktningar som är de mest prestigefulla vägarna genom högskolan.81 Även om det råder numerär balans mellan könen, kan dessa utbildningar hävdas vara manligt dominerade. Dels för- bereder de för yrkeskarriärer inom områden där männen intar mer dominanta positioner, dels väljer männen i högre utsträckning in- riktningar i anslutning till eller inom utbildningarna som har hög status, som kirurgi på läkarutbildningen och finansiell ekonomi på civilekonomprogrammet. Kvinnliga studenter tenderar att göra ut- 80Medlingsinstitutet (2019). 81Lidegran (2009). Exempel är civilekonomutbildningen på i , läkarutbildningen på och civilingenjörsutbildningarna i teknisk fysik och industriell ekonomi på . bildningen mer samhällsorienterad, mindre professionsinriktad och i högre grad förberedande för offentliga tjänster, medan männen i större utsträckning siktar mot en arbetsmarknad inom det privata näringslivet. Även om kvinnor avancerat i utbildningssystemet, talar mycket för att män fortfarande definierar värdehierarkin inom ut- bildningsväsendet och därmed också vad som ytterst ska räknas som utbildningskapital.82 Dock förklarar inte detta helt varför olika, till synes innehålls- mässigt likartade, yrken värderas olika och det i dessa jämförelser tydligt framgår att yrken som domineras av kvinnor har lägre löner. Sådana analyser saknas i den offentliga löneanalysen. Vid syste- matiskt genomförda jämförelser av löner mellan könen, där hänsyn tas till ansvar, krav i yrket etcetera framträder ett annat mönster, och större skillnader, än vad som kan förklaras av enklare regressioner över oförklarade skillnader.83 Genomförda yrkesvärderingar pekar på att löneskillnader mellan män och kvinnor inom den största gruppen på arbetsmarknaden är , vilket motsvarar drygt 12 000 kronor.84 Även bland yrken med stort ansvar och höga krav på kvalifikationer råder stora skillnader i lön, . En annan infallsvinkel på den bestående löneskillnaden mellan könen kan hämtas från analyser av hur värderingen av kognitiva och icke-kognitiva förmågor har förändrats . Vad som definieras som sociala förmågor värderas allt högre i förhållande till kognitiva förmågor, speciellt inom den privata sektorn och i de högre löneskikten. Detta är ett internationellt fenomen som belagts också i Sverige.85 Personer med högre social förmåga har i ökande utsträckning rekryterats till yrken med arbetsuppgifter som uppfat- tas som abstrakta och icke rutinmässiga. m.fl. tolkar detta som att den optimala kombinationen av förmågor inom yrken har ändrats över tiden och att arbetsgivarnas sortering av arbetskraften baseras på komparativa fördelar. Brynjolfson och McAfee (2014) hävdar att fortsatt teknisk utveckling leder till att allt fler arbetsuppgifter kan utföras av datorer och därmed har blivit rutinstyrda, medan arbets- uppgifter som förutsätter social interaktion inte låter sig datoriseras i samma utsträckning. 84Exemplet är hämtat ur Lönelotsarna (2018). 85Edin m.fl. (2018). Möjligen är detta att rationalisera en utveckling som kan ha ett delvis annat ursprung. Inom många sektorer dominerar män fort- farande chefspositioner och har därmed det avgörande inflytandet över vem som ska anställas. Om då kvinnor successivt har flyttat fram sina positioner vad avser det klassiska humankapitalet som i huvudsak bygger på kognitiva färdigheter, kan en uppvärdering av icke-kognitiva förmågor vara ett sätt att söka bevara en manlig domi- nans. Sådana förmågor låter sig inte dokumenteras med samma pre- cision som de kognitiva och lämnar därför ett större bedömnings- utrymme vid anställningen. Ett belägg för regelrätt könsdiskriminering i karriären är Wennerås och Wolds analys av Medicinska forskningsrådets rangordning av ansökningarna om forskningsanslag.86 Dominerande förklaringsfak- torer bakom rådets rangordning var, förutom självklart den veten- skapliga produktionen, kön och anknytning till individer i bedöm- ningsgrupperna. Kvinnliga forskare visade sig behöva vara omkring 2,5 gånger så produktiva som manliga för att rangordnas på samma nivå.87 Analysen avser forskningsanslag, så effekten på inkomst- utvecklingen är indirekt. Fördelningen av mäns och kvinnors ansvar för familjen förefaller också förklara en del av skillnaden mellan mäns och kvinnors löner och inkomster. En jämförelse mellan kvinnors och mäns inkomst- och löneutveckling före och efter första barnets födelse visar att skillnaderna är små före barnens födelse, men har köns- gapet i löner och gapet i inkomster med hela 35 procentenheter.88 Inkomstutvecklingen visas i figur 9.3. 86Wennerås and (1997). 87En uppdaterad analys visar att nepotismfaktorn fortfarande var betydelsefull ett drygt de- cennium senare; se and Hällsten (2008). 88Angelov et al. (2016). Figur 9.3 Inkomstutvecklingen för kvinnor och män före och efter det första barnets födelse. Källa: Angelov et al. (2016). Ökningen är störst i par där kvinnan även utan barn skulle ha haft en långsammare inkomst- och löneutveckling än mannen. Förfat- tarna tolkar detta som att kvinnor tar ett större familjeansvar, och att skillnaden är särskilt uttalad i de hushåll där kvinnan har lägre förväntad relativ inkomst- och löneutveckling och där kostnaderna för hushållet därför blir lägre med denna ansvarsfördelning.89 9.6De arbetsbaserade trygghets- och välfärdssystemen En stor del av trygghets- och välfärdssystemen i baserade på en aktiv delaktighet på arbetsmarknaden. Mest uppenbara och ut- nyttjade arbetsbaserade trygghetssystemen är arbetslöshetsförsäk- ringen och aktivitetsstödet, som är en central del i den svenska 89Vi återkommer till denna problematik i kapitel 10. arbetsmarknadsmodell och syftar till att ge individer ekonomisk trygghet när de drabbas av arbetslöshet och de ställer om till ett nytt arbete. Sjukförsäkringen och pensionssystemet har motsvarande syfte, ekonomisk trygghet vid nedsatt arbetsförmåga och ålderdom. De flesta som är aktiva på den svenska arbetsmark- naden får under livet ersättning från dessa försäkringar. Även om arbetstagaren sällan eller aldrig tar del av försäkringen ger själva vetskapen om att vara försäkrad en trygghet. Staten har successivt tagit en allt mer passiv roll för försäk- ringarna, trots att den ekonomiska integrationen har fortsatt och fördjupats . Export- och importvolymer i relation till BNP ligger väl . Medlemskapet i EU har bidragit, men både handel och finansiell integration intensifieras också på global nivå. Mot denna bakgrund och att det finns en bred politisk enighet bakom att de offentligt finansierade försäkringarna ska ha en uttalad inkomstbortfallsprincip90 borde de arbetsbaserade trygghetssystemen behållit sin relativa styrka. Detta är dock inte vad som har skett; tvärtom har den offentliga försäk- ringen försvagats mätt med ersättningsnivån.91 ökade reallönerna med i genomsnitt, som merparten av de arbetsbaserade trygg- hetsförsäkringarna var realt oförändrade. Arbetslöshetsförsäkringen minskade till och med något i reala termer. Under den senaste mandatperioden har en viss återställning av er- sättningstaken skett under delar av ersättningsperioden, men huvud- bilden förändras inte av detta. Löntagarnas organisationer har inte passivt accepterat denna ut- veckling utan har förhandlat fram kompletterande avtalsbaserade försäkringar (sjukförsäkringen) och gett medlemmar möjligheten att via medlemskap i en facklig organisation teckna en tilläggsför- säkring (arbetslöshetsförsäkringen). Man har alltså avstått löne- utrymme för att finansiera tilläggsförsäkringar och på så sätt försöka realisera en inkomstbortfallsprincip, vars skydd dock varierar över branscher och fackförbund. Avtals- och de av fackförbunden erbjudna försäkringarnas växande betydelse är problematisk ur flera perspektiv. Effektiviteten och stabiliteten i en försäkring påverkas negativt, när riskspridningen 90Se SOU 2015:21, s. 48. 91ISF (2014 a). sker över ett mindre kollektiv. Att det krävs två administrativa system för att förvalta en försäkring ökar kostnaden, vid sidan av den kostnad som själva förhandlingen leder till. Än mer problematiskt ur ett fördelningsperspektiv är att tilläggs- försäkringarna inte utjämnar på det sätt som den offentliga försäk- ringen gör. Premiesättningen i det offentliga systemet är oberoende av faktisk utnyttjandegrad, vilket i sig innebär en utjämning, efter- som exempelvis sjukfrånvaron är högre i de lägre inkomstskikten. Uppdelningen över olika avtalsområden och branscher bidrar i samma riktning, eftersom premierna sätts efter risk på respektive avtals- område. En effekt som är svår att värdera är att avtalsförsäkringarna finansieras genom avstått löneutrymme, medan de i stor utsträck- ning har kommit de högre inkomstskikten till del, eftersom den drivande kraften har varit att många löntagare haft inkomster över taket i den offentliga försäkringen. För att uppskatta denna effekt krävs att man på något sätt skulle rekonstruera löneutvecklingen i en situation utan avtalsförsäkringar, vilket är svårt. De fackförbundsspecifika försäkringarna har ett inbyggt problem med negativ selektion. Individer inom kollektivet som anser sig ha låg risk för arbetslöshet väljer att stå utanför systemet, vilket gör försäkringen dyrare. Tilläggsförsäkringarna har även ett mycket stort problem i underutnyttjandet då de, i olika grad, ställer de krav på enskilda att de måste ansöka om dem. Har man inte kunskap om detta, uteblir försäkringen. Underutnyttjandet av de kollektiv- avtalade försäkringarna är omfattande.92 Inom offentlig sektor (stat, kommun och region) var det mer än var femte ersättningsberättigad (22,) med ett sjukfall som översteg som inte lyfte ersättning från de kollektivavtalade försäkringarna –2014. Detta motsvarar att ersättning inte betalades ut till de försäkrade i 74 000 fall. Underutnyttjandet har varierat något men utan någon tydlig tendens till ökning eller minskning. En relevant aspekt är dock att underutnyttjandet varierar över olika grupper bland de offentligt anställda. På en övergripande nivå är underutnyttjandet av försäk- ringen störst i primärkommunal sektor, men gemensamt för samt- liga sektorer är att underutnyttjandet är störst bland de unga, bland män, bland dem som har lägst inkomst och bland invandrade från länder utanför . Individer som är sjukskrivna för psykiska 92ISF (2018 a); LO (2017). sjukdomar och beteendestörningar går miste om sin avtalsersättning i högre utsträckning än individer med andra diagnoser under perio- der med sjukpenning. Något förvånande har individer med efter- gymnasial utbildning och höga inkomster högt underutnyttjande. Uppgifterna ovan avser offentlig sektor, men det finns ingen anled- ning att tro att problemet är mindre inom den privata. I den enda studie som tidigare undersökt underutnyttjandet i avtalssjukförsäkringen studerades privatanställda arbetare och anställda inom den kommunala sfären.93 Det konstaterades att underutnyttjandet i dessa grupper uppgick till 25–för dem som hade sjukpenning. Okunnigheten är ett problem, eftersom ersättningen från avtals- sjukförsäkringen utgör en stor och ökande del av inkomstskyddet, särskilt viktig för den som blir sjukskriven . Detta gäller framför allt för individer som inte väntas kunna åter- vända till arbetslivet, det vill säga individer med sjukersättning. Försäkringen och den ekonomiska politiken I har det rått relativt bred enighet på arbets- marknaden om fördelarna med en öppen ekonomisk politik, baserad på omfattande handelsutbyte och snabb strukturomvandling. Sam- tidigt som en rimligt öppen ekonomi bedöms vara gynnsam för tek- nisk utveckling och ekonomisk tillväxt, innebär den risker för de hushåll och företag som drabbas av strukturomvandlingens negativa sidor, arbetslöshet och nedläggning. En väl utbyggd socialförsäkring blir därför ett nödvändigt komplement till den ekonomiska politiken för att denna ska uppfattas som legitim och ha brett stöd i befolk- ningen. Detta bekräftas av ett stabilt samband som är belagt på inter- nationell nivå: ju öppnare ekonomierna är, desto större är också den offentliga sektorn.94 Kvalificering för de arbetsbaserade trygghetsförsäkringarna En grundläggande princip för de svenska arbetsbaserade trygghets- systemen är att man kvalificerar sig för förmåner genom arbete. Be- roende på system, sjukförsäkring eller arbetslöshetsförsäkring, be- 93Sjögren och (2007). 94Rodrik (1998); and Lo Prete (2008). stäms rätten till förmånen och förmånens ersättningsnivå av arbets- inkomsten respektive den arbetade tiden och lönen. På detta sätt kan man ha ett generöst system och bevara ett starkt incita- ment till arbete. En svaghet i systemet är emellertid att individer med sämre möjligheter att kvalificera sig för förmånerna då får ersättning på en mycket låg nivå eller blir helt utan. Individer med en svag ställning på arbetsmarknaden, exempelvis timanställda och behovsanställda, har ett begränsat skydd i sjuk- försäkringen. Detta gäller oavsett hur mycket de arbetat historiskt och bidragit via skattsedeln. Anledningen till detta är att den sjuk- penninggrundande inkomsten, vilken ligger till grund för beräkning av sjukpenning och andra försäkringar, i sin konstruktion är framåt- blickande, vilket medför att den anställningsform den försäkrade har vid insjuknandet kan komma att påverka såväl rätten till som nivån på ersättningen.