sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — Av andra stycket 2 framgår att det vid bedömningen av om en sökande ska anses som företagare enligt de kriterier som följer av första stycket ska bortses från arbete av ideell karaktär i verksam- heten. Bestämmelsen innebär att en sökande som utför arbete av ideell karaktär i näringsverksamhet får göra detta utan att det bedöms som personligen utfört arbete enligt första stycket 2. Arbetsinsatser som är naturliga för t.ex. en medlem i en kooperativ ekonomisk förening eller i en bostadsrättsförening och som i regel kan utföras vid sidan av ett arbete medför därmed inte att en person betraktas som före- tagare i arbetslöshetsförsäkringens mening. Inte heller den omstän- digheten att en sökande har mottagit ett mer symboliskt arvode för sådant arbete bör resultera i en annan bedömning. Av andra stycket 3 framgår att det vid bedömningen av om en sökande ska anses som företagare enligt de kriterier som följer av första stycket ska bortses från arbete i verksamheten som har utförts innan den ramtid som anges i 5 kap. 10–12 §§. Bestämmelsen, som saknar en motsvarighet i , innebär att det helt ska bortses från arbete som ligger långt bakåt , dvs. En sökande som anses vara företagare enligt 5 § och överlåter närings- verksamhet ska även efter överlåtelsen anses vara företagare, om han eller hon fortsätter att utföra arbete i eller ha ett väsentligt inflytande över verksamheten. Detsamma gäller när företagandet utgörs av med- lemskap i en ekonomisk förening och medlemskapet i föreningen upphört. Förslaget behandlas i avsnitt 9.7.2. I paragrafen finns bestämmelser som anger när en sökande ska anses vara företagare vid överlåtelse av näringsverksamheten. Para- grafen motsvarar 34 a § . En sökande som anses som företagare enligt bestämmelsen har som huvudregel inte rätt till arbetslöshetsersättning (se 4 §). Av bestämmelsen följer att en sökande som anses vara företagare enligt 5 § och överlåter näringsverksamhet även efter överlåtelsen ska anses vara företagare, om han eller hon fortsätter att utföra arbete i eller ha ett väsentligt inflytande över verksamheten. Detsamma gäller när företagandet utgörs av medlemskap i en ekonomisk före- ning och medlemskapet i föreningen upphört. Bestämmelsen innebär att sökanden inte kan arbeta kvar i den verksamhet som överlåtits eller i den förening i vilken medlemskap upphört utan att betraktas som företagare. Sökanden kan heller inte fortsätta att ha ett väsentligt inflytande över verksamheten eller före- ningen utan att betraktas som företagare i arbetslöshetsförsäkringens mening. Detta innebär således att han eller hon, efter överlåtelsen, inte får utföra något arbete i verksamheten eller ha ett väsentligt infly- tande över verksamheten om han eller hon ska upphöra att vara före- tagare enligt 4 §. En sökande ska inte längre anses vara företagare när näringsverksam- heten har upphört genom att det inte vidtas några åtgärder i verksam- heten eller den vid en samlad bedömning har upphört definitivt. Med vidtagna åtgärder enligt första stycket avses inte 1.nödvändiga åtgärder som vidtagits på grund av oförutsedda hän- delser, 2.åtgärder i den upphörda näringsverksamheten på grund av en skyldighet enligt lag eller annan författning, 3.avvecklingsåtgärder i den upphörda näringsverksamheten som inte hade varit möjliga att vidta innan företagaren upphörde att bedriva verksamheten, och 4.att en lokal hyrs ut eller mark arrenderas ut som har nyttjats eller brukats i näringsverksamheten, dock under förutsättning att dessa inte har hyrts ut eller arrenderats ut i verksamheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om vad som ska avses med avvecklingsåtgärder enligt andra stycket. Förslaget behandlas i avsnitt 9.7.3. I paragrafen finns bestämmelser som anger när en sökande inte längre ska anses vara företagare. Paragrafen motsvarar i huvudsak 35–36 §§ och 5 a–5 c §§ ALFFo. Paragrafen ska läsas tillsammans med 5 §. Paragrafen anger alltså vad som krävs för att en sökande inte längre ska anses som företagare och därmed ha rätt till arbetslöshetsersättning, om övriga förut- sättningar är uppfyllda. Enligt första stycket ska en sökande inte längre anses vara före- tagare när näringsverksamheten har upphört genom att det inte vid- tas några åtgärder i verksamheten eller den vid en samlad bedömning har upphört definitivt. Bestämmelsen innebär att en företagare som upphör att bedriva näringsverksamhet ska anses vara arbetslös så snart det inte vidtas några åtgärder i verksamheten. Det görs ingen skillnad på om upp- hörandet är definitivt eller tillfälligt. Det väsentliga är att det inte vidtas några åtgärder i verksamheten. I de fall en sökande, inom en och samma verksamhet bedriver verksamheter med olika inriktning, krävs att alla dessa verksamheter ska ha upphört för att han eller hon inte längre ska anses som företagare. För den som bedriver verk- samhet genom flera företagsformer krävs att all verksamhet i samt- liga näringsverksamheter upphör för att sökanden inte längre ska anses som företagare. Bestämmelsen innebär vidare att en sökande inte längre ska anse som företagare om näringsverksamheten vid en samlad bedömning kan anses ha upphört definitivt. Det får avgöras från fall till fall när en verksamhet kan anses ha upphört definitivt. Av andra stycket 1 framgår att med vidtagna åtgärder enligt första stycket avses inte nödvändiga åtgärder som vidtagits på grund av oförutsedda händelser. Bestämmelsen innebär att det ska vara möj- ligt att vidta vissa skyddsinsatser utan att betraktas som företagare och därmed förlora rätten till arbetslöshetsersättning. De åtgärder som får vidtas ska vara desamma som får vidtas enligt 5 § andra stycket 1. Av andra stycket 2 framgår att med vidtagna åtgärder enligt första stycket avses inte heller åtgärder i den upphörda näringsverksam- heten på grund av en skyldighet enligt lag eller annan författning. Bestämmelsen innebär att det ska vara möjligt för en sökande att vidta åtgärder i den upphörda verksamheten om det följer av lag eller förordning utan att han eller hon betraktas som företagare och där- med förlora rätten till arbetslöshetsersättning. Exempelvis kan en sök- ande enligt lag vara tvungen att formellt fullfölja ett konkursför- farande. Av andra stycket 3 framgår att med vidtagna åtgärder enligt första stycket avses inte heller avvecklingsåtgärder i den upphörda när- ingsverksamheten som inte hade varit möjliga att vidta innan företa- garen upphörde att bedriva verksamheten. Bestämmelsen innebär att det ska vara möjligt för en sökande att vidta avvecklingsåtgärder i den upphörda verksamheten utan att han eller hon betraktas som företagare och därmed förlora rätten till arbetslöshetsersättning. Exempelvis kan en sökande vara tvungen att avyttra vissa materiell, men där det tar tid att hitta en köpare. Av andra stycket 4 framgår att med vidtagna åtgärder enligt första stycket avses inte heller att den sökande hyr ut en lokal eller arrende- rar ut mark som har nyttjats eller brukats i näringsverksamheten, dock endast under förutsättning att lokalen inte har hyrts ut eller marken har arrenderats ut i näringsverksamheten. Bestäm- melsen innebär att en sökande kan fortsätta att hyra ut en lokal eller arrendera ut mark utan att han eller hon betraktas som företagare och därmed förlora rätten till arbetslöshetsersättning. Av tredje stycket följer att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om vad som ska av- ses med avvecklingsåtgärder enligt andra stycket. Bestämmelsen inne- bär en möjlighet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om vad själva avvecklingsåtgär- derna kan bestå av enligt andra stycket. Om näringsverksamheten återupptas av den sökande eller av en när- stående person till honom eller henne får en ny bedömning av om verk- samheten har upphört genom att det inte vidtas några åtgärder göras tidigast från det att verksamheten återupptogs. Förslaget behandlas i avsnitt 9.7.4. Paragrafen reglerar inom vilken tid 7 § kan tillämpas om närings- verksamheten återupptas. Paragrafen motsvarar 35 § tredje stycket . Av bestämmelsen framgår att om näringsverksamheten återupp- tas av den sökande eller av en närstående person till honom eller henne, får 7 § tillämpas tidigast från det att verksamheten åter- upptogs. Bestämmelsen tar endast sikte på när näringsverksamheten ska anses ha upphört för att det inte vidtas några åtgärder i verksam- heten, dvs. när den är vilande. Bestämmelsen innebär att om näringsverksamheten återupptas av företagaren eller närstående till denne finns en väntetid för en upp- repad tillämpning av 7 §. Bedömning enligt den paragrafen kan göras tidigast från det att verksamheten återupptogs. Med närstå- ende avses make, sambo, avkomling och avkomlings make, förälder, syskon, mor- och farförälder, svärmor och svärfar, makes syskon, sam- bos syskon, syskons make och avkomling, dödsbo som företagaren eller någon av de tidigare nämnda personerna är delägare i. Styvbarn och fosterbarn räknas som avkomling. Arbetslöshetsersättning får lämnas till en sökande som är företagare på deltid om 1.näringsverksamheten har bedrivits vid sidan av ett arbete motsvarande av heltid inom den ramtid som anges i 5 kap. 10–12 §§, 2.inkomsterna från verksamheten inom ramtiden i genomsnitt inte överstigit den minsta totalinkomst som krävs för att upp- fylla inkomstvillkoret enligt 5 kap. 1 § delat med tolv, och 3.tiden i och inkomsterna från verksamheten inte utökas under arbetslösheten. Förslaget behandlas i avsnitt 9.7.5. Paragrafen reglerar under vilka förutsättningar en sökande kan få arbetslöshetsersättning trots att han eller hon anses som företagare i arbetslöshetsförsäkringens mening. Paragrafen motsvarar delvis 39 och 39 a §§ . Av punkt 1 framgår att ersättning får lämnas till en sökande som är företagare om verksamheten har bedrivits under minst sex måna- der vid sidan av ett arbete som motsvarar av heltid inom den ramtid som anges i 5 kap. 10–12 §§. Bestämmelsen reglerar den första av tre punkter som ska vara uppfyllda för att en sökande som anses som företagare, trots förbudet i 4 §, ska kunna få ersätt- ning. Bestämmelsen innebär att det ställs krav på att den sökande ska ha haft ett arbete på vid sidan av näringsverksam- heten inom ramtiden. Bestämmelsen innebär att arbetet och verk- samheten ska ha bedrivits parallellt inom ramtiden. Det ställs vidare upp ett krav på att arbetet ska vara av viss omfattning, dvs. Av punkt 2 framgår det andra kravet som måste vara uppfyllt för att en sökande ska kunna få ersättning vid sidan av företagandet. Bestämmelsen anger att inkomsterna från verksamheten inom ram- tiden i genomsnitt inte får ha överstigit den minsta total- inkomst som krävs för att uppfylla inkomstvillkoret enligt 5 kap. 1 § delat med tolv. Bestämmelsen anger den omfattning på näringsverk- samheten som kan accepteras, uttryckt i inkomster. Om den minsta totalinkomsten som krävs för att uppfylla ett inkomstvillkor har bestämts till av regeringen innebär bestämmelsen att en sökande inte kan ha haft mer än i genomsnitt från verksamheten om den sökande ska kunna få arbetslös- hetsersättning. Enligt punkt 3 får varken tid i eller inkomst från näringsverk- samheten utökas under arbetslösheten. Bestämmelsen innebär att en företagare som utökar sin nedlagda tid i verksamheten under arbets- lösheten inte längre har rätt till ersättning enligt undantagsregeln. Detsamma gäller om inkomsterna från verksamheten utökas under arbetslösheten. För att en sökande som är företagare ska kunna använda undan- tagsregeln och få ersättning krävs att alla kriterier i paragrafen är uppfyllda. Sökande som deltar i utbildning Studerande har inte rätt till ersättning En sökande som deltar i utbildning har inte rätt till arbetslöshetsersätt- ning, utom i de fall som anges i 11–13 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 9.8.1. Paragrafen anger att en sökande som deltar i utbildning, som huvudregel, inte har rätt till arbetslöshetsersättning. Paragrafen mot- svarar 10 § . Bestämmelsen tydliggör vad som redan gäller enligt 3 kap. 1 §, dvs. att en sökande som deltar i utbildning inte har rätt till arbets- löshetsersättning eftersom han eller hon, som huvudregel, inte kan anses stå till arbetsmarknadens förfogande. Vid bedömningen av om en sökande deltar i utbildning bör en utgångspunkt vara vad den sökande har för avsikter och hur dessa avsikter har fullföljts och manifesterats (se HFD mål nr 1477-16). Enligt 11–13 §§ kan en sökande under vissa förutsättningar få arbetslöshetsersättning vid sidan av studier, trots förbudet. Undantag för vissa utbildningar Arbetslöshetsersättning får lämnas till en sökande som deltar i utbild- ning eller annan aktivitet som syftar till att 1.ge en orientering om olika yrken och utbildningsvägar, eller 2.underlätta omställning från ett arbete till ett annat. Arbetslöshetsersättning får lämnas för högst inom Förslaget behandlas i avsnitt 9.8.2. Paragrafen reglerar en sökandes möjligheter att få arbetslöshets- ersättning vid sidan av kortare studier eller andra kortare aktiviteter, trots förbudet i 10 §. Paragrafen motsvarar i huvudsak 14 § ALFFo. I första stycket 1 anges det att arbetslöshetsersättning får lämnas till en sökande som deltar i utbildning eller annan aktivitet som syftar till att ge en orientering om olika yrken och utbildningsvägar. Bestäm- melsen avser typiskt sett kortade utbildning eller kurser som ska ge en orientering eller information om olika yrken och utbildningar som kan vara värdefullt för en enskilds möjligheter att få ett arbete eller genom relevanta utbildningar förbättra möjligheterna till arbete. Det finns inget krav på att utbildningen eller aktiviteten ska be- drivas hos viss aktör. Det avgörande är i stället syftet med utbild- ningen. Bestämmelsen avser dock utbildning utöver de stöd och insatser som Arbetsförmedlingen erbjuder. Det finns med andra ord ingen begränsning av omfattningen på sådana CV-kurser eller lik- nande som Arbetsförmedlingen erbjuder den sökande och som får ses som att stå till arbetsmarknadens förfogande enligt lagens mening. Bestämmelsen avser därmed först och främst utbildning som sker inom ramen för t.ex. omställningsorganisationers verksamhet eller liknande utbildningar som den sökande själv har letat upp. I första stycket 2 anges det att arbetslöshetsersättning får lämnas till en sökande som deltar i utbildning eller annan aktivitet som syftar till att underlätta omställning från ett arbete till ett annat. Bestäm- melsen innebär att en sökande tar del av kortare utbildning eller kurser som kan underlätta omställningen till ett annat arbete. Exem- pelvis kan det handla om en kortare utbildning för en sökande som saknar formell behörighet för ett yrke om denna brist kan åtgärdas. Av andra stycket följer att en sökande kan få ersättning maximalt inom en och samma ersättningsperiod. Bestäm- melsen avser kortare utbildningar och kan alltså inte användas som ett sätt att finansiera en del av en längre utbildning. Det ställs generellt sett samma krav på en sökande som deltar i utbildning som på en sökande som inte gör det. Det innebär att han eller hon under utbildningen alltjämt behöver uppfylla de allmänna villkoren i 3 kap. 1 § för att ha rätt till ersättning. Därtill gäller även de krav som följer av sanktionsreglerna, bl.a. om skyldigheten att aktivt söka lämpliga arbeten och lämna in aktivitetsrapporter enligt 10 kap. 1 §. Utbildningen får alltså inte hindra den sökande från att vara aktivt arbetssökande och i övrigt stå till arbetsmarknadens för- fogande. Den utbildning eller aktivitet som bedrivs kan dock ses som en del av en sökandes åtgärder för att ta sig ur sin arbetslöshet. Sådan utbildning eller aktivitet som avses i paragrafen får därför typiskt sett ses som en del i att den sökande står till arbetsmarknadens för- fogande. Det kan därför inte ställas samma krav på en sådan sökande att, t.ex. efter en hel dags informationsträff hos en utbildningsanord- nare, söka arbeten . I dessa fall får själva utbildningen eller annan aktivitet tillsammans med den sökandes övriga åtgärder, precis som i övriga fall, ses som en helhet. Arbetslöshetsersättning får även lämnas till en sökande som deltar i en utbildning av heltid om 1.det tidigare arbetet inte har upphört på grund av utbildningen, 2.utbildningen inte finansieras eller har finansierats med någon form av studiestöd. Kravet i första stycket 2 gäller inte om utbildningen har bedrivits vid sidan av ett arbete inom den ramtid som anges i 5 kap. 10–12 §§. Arbetslöshetsersättning får lämnas inom samma ersättningsperiod. Förslaget behandlas i avsnitt 9.8.2. Paragrafen reglerar en sökandes möjligheter att studera på deltid som han eller hon får arbetslöshetsersättning, trots för- budet i 10 §. Paragrafen motsvarar i huvudsak 15 § ALFFo. I första stycket första ledet anges det att arbetslöshetsersättning får lämnas till en sökande som deltar i en utbildning av heltid. Bestämmelsen omfattar bara studier upp till halvtid. Det saknar betydelse om studierna påbörjas vid arbetslöshetens inträde eller under arbetslösheten, eller om de har bedrivits innan arbetslös- hetens inträde. Bestämmelsen avser endast studier som erbjuds av någon som anordnar utbildning och bedrivs i organiserad form. Däremot ställs det inga krav på att utbildningen måste vara plats- förlagd. Även distansutbildning omfattas av bestämmelsen. Det måste dock gå att fastställa omfattningen av utbildningen, dvs. om den uppgår till maximalt av heltid. I första stycket 1 anges det att det tidigare arbetet inte får ha upp- hört på grund av utbildningen. Bestämmelsen innebär att en sökande inte kan välja bort ett arbete för att det inte går att kombinera med studierna. I första stycket 2 anges det att utbildningen, som huvudregel, inte får finansieras eller har finansierats med någon form av studiestöd. Med studiestöd avses sådant stöd som följer av studiestödslagen (1999:1395). Det innebär både studiebidrag och studielån, men också andra stöd som följer av studiestödslagen. Av andra stycket följer att kravet i första stycket 2 inte gäller om utbildningen har bedrivits vid sidan av ett arbete inom den ramtid som anges i 5 kap. 10–12 §§. Bestämmelsen innebär att en sökande, trots förbudet i punkt 2, kan fortsätta att uppbära studiestöd vid sidan av arbetslöshetsersättning under för- utsättning att han eller hon haft stödet inom ramtiden. Av tredje stycket följer att ersättning får lämnas inom samma ersättningsperiod. Bestämmelsen innebär att som en sökande får ersättning som han eller hon deltar i utbildning räknas som . Detta gäller oavsett om den sökande inte har studerat . En sökande som t.ex. har deltagit i utbildning ska anses ha förbrukar med ersättning enligt bestämmelsen. De allmänna villkoren enligt 3 kap. 1 § och övriga villkor, t.ex. de som följer av sanktionsreglerna i 10 kap. 1–3 §§, som ställs på en sök- ande som begär ersättning gäller på samma sätt för en sökande som deltar i utbildning som den som inte gör det. Det innebär bl.a. att en sökande under utbildningen alltjämt behöver stå till arbetsmark- nadens förfogande, vara aktivt arbetssökande och även i övrigt ta del av stöd och insatser från Arbetsförmedlingen. Arbetslöshetsersättning får också lämnas till en sökande som fortsätter att delta i en utbildning upp till heltid om 1.det tidigare arbetet inte har upphört på grund av utbildningen, 2.utbildningen inte finansieras eller har finansierats med någon form av studiestöd, och 3.utbildningen har bedrivits vid sidan av ett heltidsarbete inom den ramtid som anges i 5 kap. 10–12 §§. Arbetslöshetsersättning får lämnas inom samma ersättningsperiod. Förslaget behandlas i avsnitt 9.8.2. Paragrafen reglerar en sökandes möjligheter att studera upp till heltid som han eller hon får arbetslöshetsersättning, trots förbudet i 10 §. Paragrafen motsvarar i huvudsak 16 § ALFFo. I första stycket anges det att arbetslöshetsersättning får lämnas till en sökande som deltar i en utbildning upp till heltid. Bestämmelsen omfattar utbildning som fortsätter att bedrivas efter arbetslöshetens inträde. Det ska alltså röra sig om samma utbildning som fortsätter att bedrivas. Detta gäller både utbildningens innehåll och omfatt- ning. Däremot ställs det inga krav på i vilken omfattning studierna har bedrivits innan arbetslösheten. Det avgörande är att samma utbildning, till innehåll och omfattning, fortsätter att bedrivas efter arbetslöshetens inträde. En sökande som studerade på innan arbetslösheten kan alltså inte välja att öka eller minska den omfattningen på studierna efter arbetslöshetens inträde med bibe- hållen arbetslöshetsersättning. Vill en sökande minska omfattningen på studierna kan i stället 12 § bli tillämplig. Liksom för deltidsstudier omfattar bestämmelsen endast utbild- ning som erbjuds av någon som anordnar utbildning och som bedrivs i organiserad form. Det ställs inga krav på att utbildningen måste vara platsförlagd. Även distansutbildning omfattas av bestämmelsen. I första stycket 1 anges det att det tidigare arbetet inte får ha upp- hört på grund av utbildningen. Bestämmelsen innebär att en sökande inte kan välja bort ett arbete för att det inte går att kombinera med studierna. I första stycket 2 anges det att utbildningen inte får finansieras eller har finansierats med någon form av studiestöd. Med studiestöd avses sådant stöd som följer av studiestödslagen (1999:1395). Det innebär både studiebidrag och studielån, men också andra stöd som följer av den lagen. Av första stycket 3 följer att utbildningen måste ha bedrivits vid sidan av ett heltidsarbete inom den ramtid som anges i 5 kap. 10–12 §§. Bestämmelsen innebär, till skillnad från det som gäller för halvtidsutbildning, att en sökande måste har bedrivit utbildningen minst vid sidan av ett arbete på heltid. Av andra stycket följer att ersättning får lämnas inom samma ersättningsperiod. Bestämmelsen innebär att som en sökande får ersättning som han eller hon deltar i utbildning räknas som . Detta gäller oavsett om den sökande inte har studerat . En sökande som t.ex. har deltagit i utbildning ska anses ha förbrukar med ersättning enligt bestämmelsen. De allmänna villkoren enligt 3 kap. 1 § och övriga villkor, t.ex. de som följer av sanktionsreglerna i 10 kap. 1–3 §§, som ställs på en sökande som begär ersättning gäller på samma sätt för en sökande som deltar i utbildning som den som inte gör det. Det innebär bl.a. att en sökande under utbildningen alltjämt behöver stå till arbetsmark- nadens förfogande, vara aktivt arbetssökande och även i övrigt ta del av stöd och insatser från Arbetsförmedlingen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela föreskrifter om att arbetslös- hetsersättning ska kunna lämnas under uppehåll i utbildning. Förslaget behandlas i avsnitt 9.8.3. I paragrafen finns en upplysningsbestämmelse som anger att reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om en sökandes möjligheter att få arbetslöshetsersätt- ning under uppehåll i utbildning. Paragrafen har inte någon mot- svarighet i . Sökande som vistas utomlands En sökande som, mer än tillfälligt, vistas utomlands har inte rätt till arbetslöshetsersättning. Förslaget behandlas i avsnitt 9.9. I paragrafen finns en bestämmelse som anger att sökande som mer än tillfälligt vistas utomlands inte har rätt till arbetslöshets- ersättning. Paragrafen har inte någon motsvarighet i . Det följer redan av de allmänna villkoren i 3 kap. 1 § att en sök- ande som vistas utomlands i vissa fall inte kan anses stå till arbets- marknadens förfogande och därmed saknar rätt till arbetslöshets- ersättning. En sökande som bara tillfälligt befinner sig utomlands, t.ex. i ett angränsande land, för att besöka någon eller för att handla kan fortfarande ha rätt till arbetslöshetsersättning.