sou · H8B352 · 2020-09-16 00:00:00 — 11Enkätundersökningen genomfördes inom ramen för projektet : Omsorgs- ansvar och förvärvsarbete i medelåldern vid vid . Anhörigas och civilsamhällets roll sin åldrande pappa eller en ung vuxen som vuxit upp med en miss- brukande förälder. Inte sällan ger en person omsorg till fler än en person . I andra fall är det flera anhöriga som har omsorgs- ansvar om en och samma närstående. Majoriteten av de omsorgsgivande anhöriga, , gav omsorg till någon som var eller äldre. Nästan hälften, 48 pro- cent, gav omsorg till en person som var eller äldre. Av dessa äldre närstående var föräldrar, syskon eller annan släkting och var partner till den som ger omsorg. Omsorg till en förälder, syskon, annan släkting eller god vän eller granne var vanligare ju äldre den närstående var.12 Bland de anhöriga som gav omsorg till en partner bodde 89 pro- cent tillsammans med den närstående, medan av de när- stående bodde i egen bostad och i särskilt boende. Enligt enkätundersökning gav både kvinnor och män omsorg till anhöriga i stor omfattning men generellt var det lite vanligare att kvinnor var omsorgsgivare än att män var det. I den äldsta åldersgruppen, , var det dock fler män än kvin- nor som gav omsorg till en närstående, vanligen en partner. Tidigare undersökningar har visat att 45–64-åringar är den största gruppen som hjälper närstående och enkätunder- sökning 2012 bekräftar detta. Omsorgsgivande bland anhöriga var vanligast i åldrarna 45–och mest intensivt räknat i åldrarna 65–. Nästan var fjärde person () gav i åldern 45–gav omsorg till en närstående. 7.2.6Vilken typ av hjälp ges? Anhörigas insatser är av olika slag. En roll är att vara koordinator i ett fragmentiserat vård- och omsorgssystem. En annan är att hjälpa till i vardagen med olika insatser som den närstående inte kan utföra själv på grund av olika funktionsnedsättningar. Enligt enkätundersökning bestod oftast omsorgen i praktisk hjälp, hjälp med inköp, städning, tvätt och mat- lagning samt social stimulans och förströelse. 12Socialstyrelsen (2014), Anhöriga som ger omsorg till närstående. Fördjupad studie av omfatt- ning och konsekvenser. Anhörigas och civilsamhällets roll gav den sortens omsorg. Hjälp i kontakten med sjukvård och social- tjänst samt tillsyn var också vanliga former av omsorg, vilket ungefär hälften av de tillfrågade gav. Personlig omsorg, t.ex. hjälp med hygien och påklädning, gavs av en knapp tredjedel. Ekonomiskt stöd och bidrag till försörjning var den minst vanliga formen (). Nedan redogörs närmare för resultatet av ovan nämnda under- sökning avseende vilken typ av hjälp eller stöd som anhöriga gav närstående oftare än en gång . –Stöd och hjälp med praktiska vardagliga hushållsgöromål inklu- derar hjälp som inköp av mat och mediciner, städning, tvätt och matlagning, göromål som behövs utföras . Bägge könen gav den typen av omsorg i lika stor omfattning. Ungefär 64 pro- cent uppgav den typen av omsorg. –Praktiska hushållsgöromål som utförs mer sällan än innebär t.ex. att administrera betalning av räkningar, deklarera, byta glödlampor, skotta snö, klippa gräs m.m. Män gav den typen av omsorg i större utsträckning än kvinnor – av män- nen och av kvinnorna. –Stöd i kontakterna med sjukvård och socialtjänst innebär att boka tid för exempelvis läkarundersökning, fotvård och liknande samt hålla kontakt med kommunens biståndshandläggare. Det handlar också om att den anhörige hjälper sin närstående att faktiskt komma till läkarbesöket eller motsvarande. Den här typen av omsorg gavs av kvinnor i större utsträckning av män – av kvinnorna och av männen. –Finansiellt stöd och bidrag till ekonomisk försörjning är betydligt vanligare att män ger än kvinnor. av männen svarade att de gav sådan omsorg och av kvinnorna. Ekono- miskt stöd är vanligast i de yngre åldersgrupperna. –Hjälp med personlig hygien, hjälp med matintag, påklädning, av- klädning, hårvård och liknande gavs av män och kvinnor i lika stor omfattning – av uppgav den omsorgsformen. –Att se till så att den närstående inte gör något farligt eller skadar sig själv, påminna om t.ex. mediciner, motivera och uppmuntra i olika situationer är en typ av omsorg som gavs av kvinnor i större utsträckning () än av män (). Anhörigas och civilsamhällets roll –Socialt umgänge och stimulans, underhållning och förströelse är den allra vanligaste formen av omsorg och den gavs i störst om- fattning av kvinnor – , men också i stor utsträckning av män – . genomförde Nationellt anhöriga tillsammans med Linnéuniversitetet en snarlik studie som Social- styrelsens enkätundersökning 2012.13 Enkätundersökningen 2018 är mer omfattande men ställer delvis samma frågor som 2012, varför siffrorna går att jämföra. Även om studien inte är helt bearbetad finns det ändå enligt en del jäm- förelser som kan göras för att få en bild av utvecklingen.14 Det är fortfarande samma andel – var femte person –av befolkningen som kontinuerligt stödjer någon närstående. Men de som ger stöd ger mer stöd . Det gäller bl.a. ”prak- tisk hjälp”, ”sköta kontakter med vård och omsorg” samt ”tillsyn och umgänge”. En tredjedel uppger att de bistår med medicinska insatser såsom medicinuppdelning, omläggning av sår och injek- tioner. Vidare önskade anhöriga mer stöd än de fick 2018 bl.a. i form av ekonomiskt stöd, hälsorådgivning, stöd via modern teknik och att kunna kombinera arbete och anhörigomsorg. 7.2.7Äldre vill ha hemtjänst – inte anhörigomsorg som anhöriga står för betydande och viktiga insatser för närstående äldre personer bör det framhållas att fort- farande är både uppskattad och populär bland de äldre. I en av de senare undersökningarna om vad de äldre tycker om äldreomsorgen, visade att var mycket eller ganska nöjda med den hemtjänst de fick.15 Nästan alla, 97 pro- cent, svarade att det bemötande de fick alltid eller oftast var bra. Drygt hälften, , kunde påverka vilka tider personalen kom , E. Sennemark, E. . Rapport om nationell anhörigstrategi – några kon- kreta förslag: Nka; 2018. 14Socialstyrelsen, Vård och omsorg om äldre, Lägesrapport , s. 36. 15Socialstyrelsen, Vad tycker de äldre om äldreomsorgen? 2019, Bilaga – Hemtjänst och särskilt boende, Nationella resultat 2019. Anhörigas och civilsamhällets roll medan uppgav att personalen kom . De flesta, , var trygga med att bo hemma med hemtjänst. Tidigare undersökningar har visat att de äldre själva föredrar offentlig omsorg framför anhörigas insatser och speciellt gäller det för dem som har erfarenhet av offentlig omsorg. En allt större andel av de äldres behov av hjälp och omsorg utförs emellertid av anhöriga trots att en majoritet av de äldre egentligen vill ha hjälp av den offentligt finansierade . Det finns heller ingenting som visar på någon ökning av viljan att få hjälp av anhöriga. Det innebär att både de äldre och de anhöriga som utför omsorgen kan känna sig tvingade att ge, respektive ta emot hjälp, när de äldre inte får tillgång till de offentliga insatserna. Kunskapen är relativt god om hur vardagen kan vara för äldre som lever tillsammans och där den ena parten har ett ansvar för den andre, ofta dygnet runt, t.ex. när ens partner drabbats av en demenssjuk- dom. Kunskapen har varit sämre om hur omsorgsansvaret påverkat barn , som enligt studie är i klar majoritet av omsorgsgivarna. Av en enkätundersökning som genomförde 2014 framgår att omsorgsgivare i förvärvsaktiv ålder skattade sin hälsa som sämre än vad genomsnittsbefolkningen i de åldersgrupperna gör. Det gällde dock inte för de som tog hand om en förälder.16 var det enligt Nationellt anhöriga van- ligare att engagemanget hade en negativ påverkan på anhörig- vårdarnas livssituation . Enligt Nationellt kompetens- centrum anhöriga var anhörigas hälsa, sociala liv och ekonomi mer negativt påverkad 2018 än 2012. En studie som genomfördes av anhöriga som omsorgsgivare 45–visade att av kvinnorna och av männen som hjälpte en närstående minst en gång hade minskat sin arbetstid, sagt upp sig eller gått i pension tidigare än planerat som en 16Socialstyrelsen (2014), Anhöriga som ger omsorg till närstående. Fördjupad studie av omfatt- ning och konsekvenser. Anhörigas och civilsamhällets roll konsekvens av omsorgsansvaret.17 Uppräknat till befolkningen har enligt studien drygt 90 000 kvinnor och drygt 50 000 män i åldrarna 45–minskat sin arbetstid eller lämnat sitt arbete på grund anhörigomsorg. I till anhöriga omsorgs- givare (RiR 2014:9) anges att många anhöriga ibland tvingas ta ett större ansvar för en närståendes vård och omsorg än de orkar med. får de inte det stöd från det offentliga som de behöver. Regeringen bör därför enligt rapporten göra mer för att förbättra förutsättningarna för kommuner och regioner att ge ett gott stöd till de anhöriga. konstaterar vid sin uppföljning av rapporten att de problem som uppmärksammades i granskningen kvarstår till stor del. Nationellt anhöriga har påpekat att det är ovanligt att anhöriga själva ansöker om bistånd, att det är brukaren som är i centrum för biståndshandläggarnas arbete och att anhörigas behov inte kart- läggs.18 7.2.9Kommunernas stöd till anhöriga I socialtjänstlagen (2001:453) anges att socialnämnden ska erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre eller som stödjer en närstående som har någon form av funktionsnedsättning.19 Stödet som kommunen ger till anhöriga kan se väldigt olika ut. Medan vissa anhöriga främst behöver avlösning för att orka med eller få egen tid, kan behovet hos andra i stället handla om att få information och kunskap för att känna sig trygga i och utveckla sin anhörigroll. Stödet kan exem- pelvis också handla om att en anhörig tillsammans med den person han eller hon hjälper kan få möjlighet att göra något som bryter av mot vardagen. 17Szebehely, M., Ulmanen, P., Sand A-B. Att ge omsorg mitt i livet: hur påverkar det arbete och försörjning? , ; 2014:1. 18Information hämtad på webbplatsen /rapporter/granskningsrapporter/2014/stodet-till-anhoriga- omsorgsgivare/uppfoljning. 195 kap. 10 §. Anhörigas och civilsamhällets roll De mest utbredda formerna av anhörigstöd är insatser vars syfte bl.a. är att avlösa anhöriga. Dessa verksamheter – korttidsvård, kort- tidsboende, dagvård, dagverksamhet samt avlösning i hemmet – finns i nästan samtliga kommuner och kommundelar. De kan sägas utgöra basen i kommunernas anhörigstöd. Utredningen redogör närmare för vilket stöd kommuner beviljar anhöriga och deras när- stående i avsnitt 6.4.7. Enligt enkätundersökning var det dock få som kände till kommunernas skyldighet att ge stöd och underlätta för anhöriga som hjälper en närstående. I enkäten fick responden- terna ge exempel på stöd och hjälp som de skulle vilja ha. Det var få som utnyttjade denna möjlighet men nedan ges exempel på vad som efterfrågades av de som svarade. •Praktisk hjälp såsom att städa, tvätta och handla Det civila samhället har en viktig roll i det hälsofrämjande och före- byggande arbetet. Organisationer, folkbildning, religiösa och poli- tiska verksamheter, idrottsrörelsen och många fler är exempel på verksamheter som är ett nödvändigt komplement och partner till det offentliga åtagandet. Ett aktuellt exempel är att den senaste tidens behov av att kunna stödja nyanlända som kommit från krig och förföljelse har fyllts av många äldre personer som genom volontär- arbete bistått med kunskap och direkt hjälparbete. Civilsamhällets hälsofrämjande bidrag utförs på många olika sätt, bl.a. genom att skapa mötesplatser och engagemang, ge möjlighet för människor i alla åldrar att bidra själva, att få vara delaktiga och känna sig behövda. Anhörigas och civilsamhällets roll De största organisationerna är pensionärsorganisationerna. Andra viktiga aktörer är trossamfunden, Röda Korset, och många lokala föreningar och olika typer av väntjänst. I förordningen (2011:1151) finns bestämmelser om statsbidrag till organisationer som stödjer dem som vårdar och hjälper någon närstående som är långvarigt sjuk, äldre eller har funktionshinder. prövar frågor om statsbidrag enligt denna förord- ning. Hur kommunerna utformar sitt samarbete med och stöd till det lokala föreningslivet varierar mellan kommunerna. Kommun- sektorns möjlighet att ge bidrag utgår från det s.k. befogenhets- kapitlet i kommunallagen (2017:725). Det innebär att verksamheten, för att kunna få bidrag, ska vara av allmänt intresse och ha anknyt- ning till kommunens eller regionens område eller medlemmar, och inte höra till någon annans ansvar.20 Den verksamhet som bidraget avser ska vidare vara benefik, dvs. det får inte handla om köp av en tjänst. ”Tillsammans mot ensamhet” är ett regeringsfinansierat projekt som de tre seniororganisationerna SPF Seniorerna, SKPF Pensionärerna och , , påbörjade och som redovisades . Projektets syfte var att finna metoder för att minska upplevd ensamhet bland äldre genom särskilt riktade insatser. Tillvägagångssättet var att, dels utbilda ambassa- dörer inom pensionärsföreningarna, dels producera ett studie- material om ensamhet och uppsökande verksamhet. Exempel på aktiviteter bland civilsamhällets organisationer är Röda korsets besöks- och kontaktverksamhet där frivilliga medlem- mar deltar som s.k. besöksvän eller ledsagare. Besöksvännen kan t.ex. gå med på promenader, dricka kaffe eller tala i telefon. Led- sagningen kan bestå i att följa med på läkarbesök, till frisör eller kulturella arrangemang.21 202 kap. 1 § kommunallagen. 21Sådana aktiviteter erbjuder t.ex. Röda korset i och Röda korset . Anhörigas och civilsamhällets roll 7.3.3Det svenska omsorgspanoramat: Givarnas perspektiv Anhörigomsorg i är, som ovan framgått, vanlig och möjligen ökande. Med tre undersökningar med befolkningsdata om omsorgsgivande beskriver och detta och hur olika omsorgskällor överlappar för mottagaren i artikeln Det svenska omsorgspanoramat: Givarnas perspektiv.22 Huvudintrycket enligt författarna är att mottagarna ofta får flera olika slag av omsorg – huvudsakligen från släkt och offentlig omsorg –sett från givarens horisont. Undantaget är de som vårdar partner eller annan i det egna hushållet, den enda grupp som ofta står ensam och som ger omfattande omsorg. De utgör dock en liten grupp av alla omsorgsgivare. I artikeln inkluderas i omsorgspanoramat, förutom anhörig- omsorg och offentlig äldreomsorg, även omsorg som ges av ideella organisationer och privata företag som utför omsorg som betalas direkt av mottagaren själv. I artikeln anges att civilsamhällets bety- delse som omsorgsgivare för hjälpbehövande personer har lyfts fram av forskare, politiker och ”policymakers”. Enligt artikeln är det sällsynt att mottagare av anhörighjälp får ytterligare hjälp från någon ideell organisation. Detta resultat är i linje med tidigare studier i , som har visat att relativt få perso- ner med hjälpbehov tar emot hjälp från ideella organisationer. Den offentliga omsorgen prioriterar alltmer personer med stora vård- behov, vilket leder till förväntningar på att frivilligorganisationer kan träda in och fylla luckor eller vara ett komplement till eller ersätta offentliga tjänster. och resultat tyder på att ideella organisationer i , än så länge, inte i någon större utsträckning utför välfärdstjänster.23 22Det empiriska material som användes är från en serie befolkningsundersökningar genom- förda av Högskolas (ESH) enhet för civilsamhällesforskning. Ett obundet slumpmässigt urval av befolkningen i åldern 16–var basen studie och i åldern 16–84 i studierna , 2005, 2009 och 2014 (urvalet inkluderade invandrare, om inter- vjun kunde genomföras på svenska). 23Se Jegermalm, M., , G. (2017) Det svenska omsorgspanoramat – Givarnas perspek- tiv och där angivna källor. 8 Ålder och pensionering Detta kapitel syftar till att beskriva den äldre befolkningens levnads- förhållanden i delar dessa kan förväntas vara av betydelse för efter- frågan på ruttjänster och utformningen av ett utvidgat rutavdrag för äldre personer. Inledningsvis beskrivs åldersstrukturen i med tonvikt på att befolkningen blivit äldre och att denna trend förväntas fortsätta in . I detta sammanhang behandlas också begreppen den tredje respektive fjärde åldern. Därefter beskrivs äldres välmående, den självupplevda hälsan och funktionshinder liksom den ökade risken för fallolyckor som följer med stigande ålder. Vidare diskuteras åtgärder som kan motverka dålig hälsa och olyckor. Slutligen ges en bild av hur ensamheten ser ut i olika åldersgrupper. De två sista avsnitten tar upp äldres boendesituation, arbetsmark- nadsdeltagande samt pensionsåldrar och pensionsbeslut. 8.2Befolkningen lever allt längre 8.2.1Ökande medellivslängd och förändrad åldersfördelning För män i är medellivslängden närmare och för kvinnor är den . Personer som är kan förvänta sig att leva något , och de flesta av dessa år med god hälsa och utan funktionsnedsättning.1 Medellivslängden i har ökat . karakteriserades befolkningen av många unga och få äldre. Men de har åldersstruktur förändrats. 1Socialstyrelsen, Vård och omsorg om äldre – Lägesrapport , s. 7. På grund av ökad medellivslängd och lägre barnafödande är ålders- fördelningen sådan att en allt större andel tillhör den äldre delen av befolkningen.2 Samma trend förväntas fortsätta in i fram- tiden.3 Särskilt antalet personer förväntas öka med de stora barnkullarna . För att ge en överblick över hur åldersfördelningen ser ut i dag4 återges i tabell 8.1 nedan hur många personer i som befinner sig i olika åldersgrupper i befolkningen 2019 samt fördelningen på kvinnor och män. Personer som är eller äldre utgör av befolkningen och var femte person är eller äldre. Andelen av befolkningen minskar sedan med högre ålder. Kvinnor utgör en allt större andel av befolkningen ju äldre den blir, vilket beror på att kvinnor lever än män. Tabell 8.1 Antal och andel av befolkningen i olika åldersgrupper 2019 befolkningen (%)* åldersgrupp (%)* 0–54 år 55–59 år 60–64 år 65–69 år 70–74 år 75–79 år 80–84 år 85–89 år 90–94 år Källa: , statistikdatabasen. Statistiken avser folkmängden . *) Utredningens beräkning. 2Från , Befolkningen , information granskad . 3Statistiska centralbyrån, framtida befolkning 2020–2070. 8.2.2Den tredje och fjärde åldern kallas pensionärstillvaron lite skämtsamt för den andra tonårs- åldern – försörjd, inget arbete och begränsat med ansvar. De flesta personer som gått i pension har att se fram mot 15–20 friska år, som många fyller med ”fritid” – som resor, trädgårdsarbete och att passa barnbarn. Men skillnaderna i förutsättningar är stora, vad gäller t.ex. ekonomi, familj och hälsosituation. Många olika faktorer styr, som kön, social klass, livsstil och etnicitet. Den tid då den äldre personen i huvudsak klarar sig själv benämns ibland den tredje åldern (den första åldern är barn- och ungdoms- tiden, den andra åldern när man är familjebildare och yrkesverksam). Åren i livets slut då man är beroende av andra kallas ibland med för den fjärde åldern.5 I av livet kan olika sjukdomar och funktionsnedsättningar göra det allt svårare för den äldre att vara den som bestämmer över sitt liv. Det är främst i den fasen av livet som det är aktuellt med vård och omsorg. ställs frågan vid vilken ålder man blir ”äldre-äldre” dvs. den fas av livet som kan betecknas som den fjärde åldern. Frågan blir konkret när förslag ställs att viss vård eller omsorg ska vara till- gänglig för alla efter en viss ålder. Sanningen är att den fjärde åldern kan inträda när som helst i livet, såväl som . Det vi vet är att det inträffar tidigare för personer med låg utbildning och inkomst än för personer med hög utbildning och inkomst. 8.3.1Hälsa i olika åldrar med ökad medellivslängd ökar även hälsan bland äldre personer. En äldre person kan se fram emot fler år med god hälsa och utan funktionshinder . Åren med nedsatt hälsa har dock inte försvunnit utan förskjutits framåt i tiden, vilket på- verkar livskvaliteten under de sista åren.6 var återstående The emergence of the third age. Ageing and Society 7:133–160, 1987. Vem är den äldre? – Äldrebilder i ett åldrande . (2017). Underlagsrapport på uppdrag av Utredningen nationell kvalitetsplan för äldreomsorgen. medellivslängd för personer och knappt 16 av dessa år förväntades vara år med god hälsa och utan funktionshinder.7 Det är främst i hög ålder, , som många insatser behövs i form av sjukvård och äldreomsorg. Detta mönster återspeglas i uppskattningar av självupplevd hälsa. Flertalet äldre anger att de upplever sin hälsa som god, även de allra äldsta. Andelen som anser sig ha god hälsa minskar dock med högre ålder. I tabellerna nedan återges resultat av frågor kring självupplevd hälsa och funktionshinder i undersökningar av levnadsförhållanden.8 Tabell 8.2 visar andelen av befolkningen i olika åldersgrupper som anser sig ha bra respektive dålig hälsa från samt för med 9-årsintervall. uppgav av befolkningen från att de hade bra hälsa och att de hade dålig hälsa. Tabellen visar vidare att andelen som anser sig ha bra hälsa generellt sett minskar med åldern och är lägre för kvinnor än för män. Andelen som anser sig ha dålig hälsa ökar med åldern och är högre för kvinnor än för män. Självupplevd hälsa, andel av åldersgrupp i procent 2018 Källa: Undersökningar av levnadsförhållanden (), . Data senast uppdaterad . Tabell 8.3 visar andelen som upplever olika funktionshinder såsom nedsatt rörelse- och aktivitetsförmåga, nedsatt hörsel samt syn- svårigheter. Av tabellen framgår att dessa andelar tenderar att öka med åldern, men att andelarna som upplever dessa funktionshinder 7Socialstyrelsen, Vård och omsorg om äldre – Lägesrapport , s. 13. 8Undersökningarna av levnadsförhållanden (/SILC) är en urvalsundersökning och de andelar som redovisas i tabellerna är skattningar med viss osäkerhet. Syftet med redovisningen är emellertid inte att ange exakta andelar i befolkningen som upplever olika hälsoproblem, utan att förmedla en bild av en förändring av den självupplevda hälsan med ålder. ändå är relativt lika för gruppen 55–och gruppen 65–och att det är främst från som det sker en större ökning i upplevda funktionshinder. Undantaget är hörselnedsättning där ökningen mellan 55–och 65–är större. Tabell 8.3 Självupplevda funktionshinder, andel av åldersgrupp i procent 2018 Källa: Undersökningar av levnadsförhållanden (), . Data senast uppdaterad . Äldre personer är mer utsatta för och mer sårbara vid fallolyckor än yngre. Fall är den vanligaste orsaken till att äldre skadar sig och bland personer utgjorde fallolyckor av alla olyckshändelser 2018.9 Fall är även en av de tio vanligaste döds- orsakerna bland personer över 70 år.10 föll 916 personer så illa att det ledde till döden.11 Ett fall kan även få andra negativa konsekvenser som förlorad självständighet och försämrad livskvalitet. Av de som råkat ut för en fallolycka rapporterade av kvinnorna och av männen i en svensk studie kvarstående smärta.12 En fallolycka kan för en äldre person även innebära att denne inte längre klarar sig själv i det egna hemmet och behöver eller blir beroende av hjälp från anhöriga eller personal i . I vissa fall kan det nya behovet 9Socialstyrelsen, Vård och omsorg om äldre – Lägesrapport , s.54. 10Socialstyrelsen, Vård och omsorg om äldre – Lägesrapport , s. 54 och där angivna källor. 11Socialstyrelsen, Statistik om dödsorsaker . 12SOU 2017:21 Del 2 s. 498 och där angivna källor. av vård och omsorg leda till att den äldre personen behöver flytta till ett särskilt boende för äldre.13 Fallrisken ökar med åldern, på grund av svagare muskler, sämre balans, sjukdomar samt syn- och hörselnedsättning. Andra risk- faktorer är läkemedelsanvändning och låg kroppsvikt till följd av undernäring.14 Tabell 8.4 nedan återger antal vårdade för fallolyckor 2018 i sluten- vården eller specialiserad öppenvård per 100 000 invånare i olika åldersgrupper. Tabellen indikerar att risken för fall ökar med åldern. I åldersgruppen 55–var det 409 vårdade per 100 000 invånare i slutenvården och 2 571 vårdade i sluten- eller specialiserad öppen- vård.