sou · H8B372 · 2020-12-09 00:00:00 — Studier visar att ur ett miljöperspektiv är det bättre att den första ägaren till ett plagg använder plagget . Eftersom att lämna till insamling för återanvändning alternativt försäljning kom- mer att kräva transporter till och från inlämningsplats och/eller försälj- ningsplats för tidigare såväl som ny ägare (2020d). Men om en person inte längre vill eller kan använda plagget själv så är det ett mycket bra alternativ att lämna till återanvändning alterna- tivt att sälja produkten vidare. Att öka återanvändningen av textilier är ett av flera sätt att för- länga den aktiva livslängden för att minska den miljö- och klimat- påverkan som vår textilkonsumtion bidrar till. Vi svenskar skänker i genomsnitt textil till ideella aktörer . vii genomsnitt begagnad textil från samma organisationer, vilket är samma mängd begagnad textil som vi köpte enligt en studie som Svensk miljö emissionsdata () genomförde 2018 (2018). Det innebär också att vi samlar in mer textil än 17F/ACT / Hämtad . Textila flöden och miljöpåverkan vad den svenska återanvändningsmarknaden efterfrågar vilket leder till att merparten av insamlat material exporteras för återanvändning i andra länder. Studier visar att miljövinsten med att återanvända textil är stor oavsett om återanvändningen sker i eller i någon annan del av världen (och 2016b). I en nordisk studie uppskattas att den årliga exporten av begagnade nordiska textilier för återanvändning ger en årlig besparing av 193 000 CO2 ekvivalenter av växthusgaser och vatten genom utebliven produktion av nya produkter. Miljöpåverkan från transporter som krävdes för in- samling och hantering av de begagnade textilierna var liten jämfört med besparingen från utebliven nyproduktion (2016b). I samma studie görs bedömningen att miljönyttan av att exportera de 75 000 tontextilierna troligen var stor jämfört med om det insam- lade materialet hade stannat kvar i de nordiska länderna där de tro- ligtvis hade gått till förbränning då efterfrågan på begagnade textilier är för liten i de nordiska länderna. Även i beaktande av att begagnade textilier ofta hamnar i länder som , och där avfallshanteringen är betydligt sämre än i de nor- diska länderna överväger miljövinsterna som uppnås genom förlängd aktiv livslängd av redan producerade textilier och utebliven nyproduk- tion (). Frågan man då bör ställa sig är varför efterfrågan på begagnade textilier i och övriga fortsatt är relativt liten. En norsk studie (Laitala 2018) har identifierat att bl.a. följande hinder som konsumenter kan uppleva kopplat till återanvändning: •Många konsumenter värdesätter inte begagnade textilier i någon högre grad och upplever än mindre att någon annan kan värde- sätta en textil man inte vill använda själv. •Trendiga plagg blir snabbt daterade och omoderna. •Det finns fortfarande en motvilja mot att använda begagnade klä- der som någon annan använt. •Att handla secondhand kan ta mer tid än att köpa nytt och många upplever att tid är en bristvara. •Brist på valfrihet vad gäller storlek, färg och passform vid köp av begagnade kläder. Textila flöden och miljöpåverkan Secondhandmarknaderna är relativt outvecklade och det är därmed svårt att matcha utbud och efterfrågan. visar konsument- undersökningar som har genomfört att det sker en attitydförändring mot en ökad acceptans där alltfler kan tänka sig att köpa mer secondhand. I en undersökning uppgav 73 pro- cent att de absolut eller kanske skulle kunna tänka sig att köpa mer secondhand, om de visste att det gör skillnad för miljön (Natur- vårdsverket 2019). Denna andel har ökat sedan 2018 års mätning, då kunde tänka sig köpa mer secondhand (Naturvårds- verket 2018). Det finns också indikationer på att det skedde ett trend- brott vad gäller acceptans och efterfrågan på begagnade textilier i i samband med att utsåg det återvunna plagget till årets julklapp 2018 (Andermatt 2020). Inom utredningen för producentansvar genom- fördes en konsumentundersökning som visade att 3 av 10 väljer secondhand om de måste välja mellan nytt och secondhand (se bilaga 5). Den utveckling som skett inom begagnathandeln har också gjort det lättare för konsumenter att handla secondhand. Allt fler aktörer, både kommersiella och ideella, saluför begagnade trendriktiga textiler på ett smakfullt och tilltalande manér likt tradi- tionell modehandel som exempelvis Arkivet18, Busfrö19 och . Även bland konventionella butikskedjor ökar fokus på secondhand där exempelvis H&M köpt in sig i Sellpy21, NA-KD bygger ut sin befintliga e-handelsplattform för att integrera second- handförsäljning med ordinarie utbud,22 Zalando23 satsar på second- handbutik i , samarbetar med Human Bridge24 och Beyond Retro25 för att nämna några. 18https:/// Hämtad . 19www.busfro.se/ Hämtad . 20https:///butik/vintage/ Hämtad . 21www.breakit.se/artikel/22110/h-m-storsatsar-pa-sellpy-blir-majoritetsagare Hämtad . 22www.dagenshandel.se/article/view/681691/nakd_investerar_40_miljoner_i_en_helt_ny_affar Hämtad . 23www.market.se/e-handel/zalando-har-oppnat-fysisk-second-hand-butik-lara-oss-hur-det- fungerar Hämtad . 24www.ginatricot.com/se/hallbarhet/people/donationer-av-plagg Hämtad . 25www.elle.se/mode/gina-tricot-slapper-vintagekollektion-med-beyond-retro/4898006 Hämtad . Textila flöden och miljöpåverkan Återanvändning via distanshandel ökar också i snabb takt. Nät- handelsaktörer som Blocket, med flera ökade försäljningen av secondhandtextilier från 1 500 till (2014). En senare undersökning utförd visar att second- handförsäljning av kläder på nätet från sex etablerade företag ökade . Trots den relativt stora ök- ningen motsvarar försäljningsvolymen av begagnade textilier på nätet endast en procent av den totala nyförsäljningen (2019). Kläder och textil som privatpersoner skänker eller byter med vänner och bekanta alternativt när syskon ärver kläder av varandra liksom annan försäljning som sker på loppisar och bloppisar (en loppmark- nad i bloggform) är också olika former av återanvändning. Därtill utvecklas nya former ständigt inte minst på Facebook där det finns ett antal grupper som säljer och byter kläder och textilier. Hur ofta eller vilka mängder textil som byter ägare på detta sätt är okänt. Även uppgifter om den mängd textilier som lagras i samhället exempelvis i hushållens garderober är okänd. 4.3.5Remake – ett samlingsnamn Remake är en relativt ny och växande affärsmodell som innebär att begagnade kläder eller textilier uppdateras genom så kallad redesign eller omarbetas till nya produkter så kallad remanufacturing.26 Ytter- ligare en variant i detta sammanhang är refurbishment, som kan liknas vid en renovering eller ansiktslyftning där defekta varor, reklama- tioner eller returer lagas, fräschas upp eller återställs till ursprungligt skick för att säljas på nytt. Likt rekonditionering av bilar, för att åter- ställa skick, funktion och utseende i syfte att ge en nybilskänsla. En uppgradering av en produkt kan också innebära att man adderar en 26Eftersom remake är en relativt ny affärsmodell finns inte vedertagna och allmänt fastställda definitioner för de olika momenten/affärsmodellerna och inte heller svenska översättningar. Det innebär att andra men motsvarande definitioner kan användas i andra sammanhang. De- finitionerna som används i denna text utgår från definitioner som används inom forsknings- programmet Re:textile . Textila flöden och miljöpåverkan krage, ett tryck eller på annat sätt uppdaterar en befintlig textil. Vid remanufacturing utgörs råvaran av begagnad textil eller textilavfall, vilket kan komma dels från postindustriellt spill, dels från konsument- avfall alternativt en kombination av båda. Oavsett vilken variant av remake man talar om är utgångspunkten att man använder redan till- verkade material och produkter som råvara och att materialets livs- längd därmed förlängs. Därmed krävs inget resurskrävande produk- tionsled för framställning av fiber och material, vilket är positivt ur miljö och klimatsynpunkt. I nära samarbete med branschen har projektet arbetat med olika varianter av remake med ambitionen att skapa nya och ekonomiskt lönsamma produkter. Intresset från branschaktörer inom textil och modesektorn att utforska remake som affärsmodell har varit stort då potentialen i att erbjuda sina kunder möjligheten att uppgradera befintliga plagg eller att designa om eller tillverka nya produkter av svårsålda produkter är stor (2020). För att skala upp remake som affärsmodell har Re:textile identifierat att det krävs: •Att material och produkter redan från början designas för lång livs- längd, i god kvalité för att kunna lagas och omarbetas samt med möjlighet att plockas isär. •Att information om fiber- och kemikalieinnehåll liksom eventuella behandlingar och uppdateringar som kan påverka materialets förut- sättningar att användas som råvara i olika remakeprocesser överförs från alla faser genom hela värdekedjan. Det innebär att systemstöd som kan underlätta informationsöverföring behöver utvecklas. •En effektivt och automatiserad sortering av material och pro- dukter som gör det möjligt att använda begagnad textil och textil- avfall som råvara till nya lönsamma produkter. Även i design och produktionsledet krävs det innovationer för att lösa utmaningen att designa nya produkter av befintliga liksom att skala upp produktionen till industriell skala om råvaran exempelvis består av jeans i olika utförande, storlekar, färg och kvalité (Re:textile 2020). Produktionsprocesserna kan annars bli arbetsintensiva, vilket är kost- nadskrävande speciellt om produktionen sker i . Textila flöden och miljöpåverkan som konsumenten kan komma att få betala. Och har många konsumenter låg acceptans för att betala ett högre pris för omarbe- tade produkter jämfört med jungfruliga produkter (Re:textile 2020). Re:textile föreslår därför att både företag och konsumenter behöver utbildas för att öka förståelsen för remakeprodukters verkliga värde, som att produkten är mer eller mindre unik i sitt slag och att miljö och klimatpåverkan är betydligt mindre jämfört med både jungfru- liga och återvunna produkter. Det är viktigt att komma ihåg att i köpögonblicket, är det pris, design och passform som avgör om kon- sumenten väljer en produkt eller inte. Hållbarhetsaspekter är sällan avgörande faktorer i köpögonblicket, som det ser ut (Natur- vårdsverket 2018). Konsumenter gör sig av med textilier för att de är utslitna, urvuxna, trasiga, omoderna eller för att de helt enkelt har tröttnat på dem eller att garderoben är full. Hur konsumenter gör sig av med textilier be- ror på faktorer som vanor, kunskap, ekonomi och insamlingsmöjlig- heter (IVL 2015). Oavsett anledning så hamnar en stor del av textilerna i hushållens restavfall. En analys av restavfallet som genomfördes , som visar att omkring eller textilavfall per person och år hamnar i restavfallet och går direkt till förbränning (2016). I samma analysstudie gjordes bedömningen att mer än hälften () av de textilier som återfanns i restavfallet var hela och i sådant skick att de hade kunnat återanvändas (2016). En stor andel textilavfall hamnar även på återvinningscentraler i grovavfallet eller i fraktionen för energiåtervinning, men det saknas statistik över denna ström. Plockanalyser som gjorts i på utvalda återvinningscentraler indikerar dock att det rör sig om relativt stora mängder textilavfall som lämnas på återvinningscentraler (Avfall 2013). Textila flöden och miljöpåverkan Textilavfall som uppkommer inom olika verksamheter är relativt outforskat vad gäller skick, uppkomna mängder och vad som händer med avfallet. För att göra en uppskattning av uppkomna mängder textilavfall från olika verksamheter och för att undersöka hur stor andel av avfallet som gick till återanvändning, materialåtervinning och energiåtervinning genomförde 2018 en undersökning på uppdrag av . Resultatet visar att få verksamheter, förutom tvätterier (se avsnitt 4.5.1), kan ange vilka mängder textil- avfall som uppstår inom den egna organisationen. gjorde be- dömningen att det textilavfall som uppstår i de flesta fall troligen går till energiåtervinning/förbränning. I de fall där de anställda själva tar hand om textilen när den tjänat ut hamnar den troligen oftast i an- tingen hushållsavfallets brännbara fraktion, eller möjligen i en textil- insamling på en återvinningscentral eller i en insamlingscontainer. På grund av brist på data har endast kunnat göra mycket grova uppskattningar av vilka mängder textilavfall som uppkommer inom olika verksamheter (2018). Men undersökningen visar att textilavfall uppkommer inom många tjänsteföretag som restaurang, säkerhet och transportföretag liksom inom offentliga förvaltningar som kriminalvården, polisen och försvarsmakten. Det rör sig inte om några större volymer för varje enskilt företag och en grov upp- skattning är att det sammantaget rör det sig om 500–textil- avfall från dessa branscher på nationell nivå (2018). Tvätterier äger ofta textilier som leasas eller hyrs ut till kunder som hotellverksamheter eller vårdinrättningar. I undersökningen som genomförde, deltog av tvätterierna i . Resultatet visade också att den genomsnittliga mängden textilavfall var per tvätteri och år, vilket innebär att den totala mängden textilavfall som uppkommer på alla tvätterier i bedöms uppgå till (2018). Textilavfallet hanterades enligt följande: gick till återanvändning, vilket vanligen innebar att textil lämnades till välgörenhetsorganisationer. Textila flöden och miljöpåverkan exporterades och av dessa mängder återanvändes cirka , och resterande gick till materialåtervinning. •Cirka av textilavfallet gick till olika typer av material- återvinning i , företrädesvis trasor. •Cirka av textilavfallet gick till energiåtervinning/för- bränning. I samma takt som insamlingen av textil och textilavfall ökar i ökar också exporten av begagnade textilier och kläder. 2011 expor- terade ideella aktörer begagnade textilier och 2016 hade exporten ökat till (2018). En nordisk studie som genomfördes visar att textilier från exporteras till inte mindre än 115 olika länder. av exporten gick dock till tio länder. Av dessa tio mottagarländer låg alla utom i EU. Att mottagarländerna ligger inom EU bör be- tyda att det avfall som uppstår vid sorteringen hanteras enligt avfalls- hierarkin och gällande regelverk för avfallshantering (2916b). Samma studie visar att export av textil och textilavfall för åter- användning och materialåtervinning är positiv ur ett miljöperspektiv. Men den visar också att export av begagnade textilier inte är opro- blematiskt. Att av insamlade textilier från de nor- diska länderna exporteras direkt till länder utanför EU och att en stor del av det som först sorteras inom EU exporteras vidare innebär att textilier hamnar i länder utanför EU. Det innebär att även om återanvändning är miljömässigt motiverat oavsett var i världen den sker så finns det risk att textilen, efter att ha återanvänts, hamnar i en avfallshög vid vägkanten eller på deponi alternativt förbränns utan kontroll (2016b). I samma studie konstateras att det är svårt att utföra livscykelanalyser (LCA) på sistnämnda avfallshanterings- scenarier. Dock visar resultatet att den miljömässiga vinsten med att förlänga textiliers livslängd genom återanvändning är stor då begagnade textilier ersätter jungfrulig råvara och nyproducerade produkter. Så stor är miljövinsten att påverkan från bristfällig avfallshantering, transporter och sortering utgör obetydliga faktorer jämfört med åter- användningens nytta (2016b). Textila flöden och miljöpåverkan 4.6.1Socioekonomisk påverkan i mottagarländerna söder om importerar stora mängder begag- nad textil från bland annat . För flera länder utgör begagnade kläder mer än hälften av de textilier som sätts på den inhemska mark- naden. Begagnade kläder är billiga och av relativt god kvalité jämfört med många billiga massproducerade textilier. Flera länder, bland annat i , har infört restriktioner för import av begagnade textilier. Restriktionerna inkluderar både im- portförbud, begränsningar och skatter, som motiveras av politiska önskemål att skydda den inhemska textilindustrin. Tyvärr verkar inte importrestriktionerna haft avsedd effekt. I stället har importen av billiga nyproducerade textilier från ökat. Detta då den in- hemska produktionen, som ofta är ineffektiv och omodern, haft svårt att konkurrera prismässigt med de billiga massproducerade textilierna. Det finns också exempel på att importrestriktioner på begagnade textilier på vissa håll undergrävts av olaglig import från grannländer. har flera länder, exempelvis söder om , haft en vikande inhemsk textilproduktion sam- tidigt som importen av både nya och begagnade textilier ökat. Den ökade importen beror på att och början av 2000- talet slöts nya internationella handelsavtal som tvingade många länder att ta bort lokala importrestriktioner för nya textilier. Ökad import av ny och begagnad textil har troligtvis påverkat den inhemska pro- duktionen av textilier för både export och lokal marknad negativt i flera (2016b). I andra länder som till exempel har däremot textilproduk- tionen ökat som importen av begagnad textil ökat. Det finns källor som indikerar att så mycket som av den inhemska textilhandeln utgörs av begagnade produkter som av nyproducerad textil exporteras. Den stora importen av second- handprodukter kan möjligen påverka små och medelstora textilverk- samheter med produktion riktad mot den inhemska marknaden nega- tivt. är secondhandsektorn också en viktig inkomstkälla och ger arbete åt tusentals människor i den informella sektorn i många utvecklingsländer och har därför en viktig roll för att minska fattig- domen (2016b). Textila flöden och miljöpåverkan 4.6.2Sjunkande priser på begagnad textil har de ökade mängder insamlad begagnad textil från och bidragit till att priserna på begagnad textil sjunkit på den globala marknaden. Detta har i sin tur bidragit till att andelen textil och textilavfall som återanvänds och materialåtervinns ökat. Anled- ningen är att när de ekonomiska marginalerna är små tvingas köparna (av framför allt osorterad textil) att hitta en marknad för alla textil- fraktioner för att kunna få ekonomi i verksamheten. I princip kan man säga att ekonomiska aspekter driver på utvecklingen mot ökad uppfyllnad av avfallshierarkin (2016b). Det finns dock farhågor om att marknaden för begagnad textil kommer att bli mättad, speciellt om insamlingsvolymerna i ökar. Det finns trots allt en begränsad efterfrågan på begag- nade textilier. är det i många delar av världen främst ekonomiska incitament som avgör om konsumenter väljer secondhand framför nyproducerade textilier. Och i takt med att antalet medelinkomst- tagare i världen ökar, ökar efterfrågan på nyproducerade produkter. Det innebär att det inte är rimligt att bygga upp system där vissa länder som och övriga västvärlden ska konsumera ny- producerade varor och lämna ifrån sig använda textilier när vi tröttnat på dem. som vi förväntar oss att andra ska återanvända dem. Textilier som samlas in behöver sorteras. Vid insamling av textiler och textilavfall kommer det insamlade materialet att innehålla större eller mindre mängder av icke textilt avfall som skräp, burkar, blöjor etc. Val av insamlingsmetod liksom vad insamlaren kommunicerar att man samlar in dvs. ”helt och rent” eller ”helt och rent såväl som trasigt och uttjänt” kommer att påverka mängden ”skräp” i textilavfallet (2014 och 2020). Insamling över disk leder till innehåll av mindre mängd skräp och insamling i containers gör att en större mängd kan förekomma. Oavsett val av insamlingsmetod och vad insamlaren kommunicerar kommer det insamlade materialet att behöva sorteras av professionella sorterare, där skräp och icke- textilier sorteras bort i en så kallad grovsortering (2015b). Därefter behöver det insamlade materialet sorteras för att kunna åter- användas eller materialåtervinnas. Textila flöden och miljöpåverkan sortering av insamlade textilier sker endast i mindre skala i (se avsnitt 6.4.3) utan utförs framför allt i Öst- och Central- vid storskaliga sorteringsanläggningar. Att sortera textilier för framför allt återanvändning görs manuellt och är arbetsinten- sivt eftersom sortering på mode, trend och efterfrågan kräver pro- fessionell kunskap och lång erfarenhet. Olika marknader efterfrågar olika produkter, material och design och det krävs fingertoppskänsla för att sortera textilier och textilrelaterade produkter på upp till 350 olika fraktioner28 för att tillfredsställa den globala marknaden. Att sortera textilavfall för remake och fiberåtervinning ställer helt andra krav än att sortera för återanvändning. Textilier är inte ett homo- gent material utan består av en rad olika fibrer, från cellulosa till plast, som dessutom är olika inbördes och därtill uppblandade i ett och samma material. Generellt är specifik sortering nyckeln till all högkvalitativ återvinning (se bilaga 6). Det innebär att sortering behöver göras på polymernivå för att kunna bidra till effektiv och säker fiberåtervinning. Sortering på polymernivå kan inte ske manuellt utan kräver automatiserad sortering för att uppnå efterfrågad preci- sion, vilket sker på SIPTex i (se avsnitt 4.8.5) och på Innovation (se avsnitt 7.2.6). Men även om automatiserad sortering är en förutsättning för att snabbt och effektivt sortera textil- avfall på fibernivå för fiberåtervinning kommer sortering också krävas för att sortera på textilier på trend och modegrad som är lämpade för återanvändning. Det innebär att i ett framtida cirkulärt system är sorteringsledet avgörande för att det insamlade materialet hanteras resurseffektivt och miljömässigt hållbart. Ur ett miljöperspek- tiv och enligt avfallshierarkin är alltid återanvändning att föredra fram- för materialåtervinning (och Mistra 2019). är andelen textilier som materialåtervinns i mindre än en procent och vid den återvinning som förekommer blir textilavfallet främst till trasor. Textilavfall lämpat för mekanisk återvinning ex- porteras främst till , men även i finns anläggningar som återvinner textilavfall mekaniskt till trasor, isoleringsmaterial eller till stoppning i bilar alternativt används i olika kompositmaterial 28Boer sortering /sort?lang=en Hämtad . Textila flöden och miljöpåverkan (2015b). I finns storskalig meka- nisk- och kemisk återvinning av olika fibrer (). Den kemiska återvinningen är störst på fibrer av polyester tillverkade av PET-flaskor. I sker kemisk återvinning främst i pilot- projekt och mindre skala, men utvecklas i snabb takt bland annat i där företagen (se avsnitt 4.8.5) ligger i framkant. Globalt är återvinningsnivån för textilier där använd fiber blir till ny fiber genom så kallad fiber-till-fiber-återvinning fortsatt låg och ligger på runt 2–globalt (Mistra 2019c). Spårbarhet är avgörande för att göra det möjligt att skapa hållbara, resurseffektiva och giftfria kretslopp där textilier recirkuleras och behandlas som en attraktiv råvara. Producenter som vill producera nya produkter av återvunnen råvara måste kunna försäkra sig om att den återvunna fibern är giftfri och säker att använda. Detsamma gäl- ler aktörer som tillverkar produkter av begagnat textilt material så kallade remakeprodukter (se avsnitt 4.3.5). Alla nya produkter som sätts på marknaden omfattas av gällande produktlagstiftning, vilket innebär att det är nödvändigt att kunna redovisa vilka ämnen pro- dukten innehåller. är detta inte möjligt då informationen inte följer med råvaran, om råvaran är begagnade textilier. Avsaknaden av storskalig överföring av information mellan de olika leden i den textila värdekedjan från produktion och konsumtion till avfallshanteringen skapar också problem i sorteringsledet. För att en effektiv sortering ska vara möjlig krävs tillförlitlig information om materialet och inte bara om innehåll av fiber och kemiska ämnen utan också information om behandlingar som kan påverka återvinningsprocesserna (se bilaga 6).