sou · H8B328 · 2020-04-27 00:00:00 — Staten styr också skolverksamheten indirekt via lärar- och förskol- lärarutbildningarna och de möjligheter till fort- och vidarebildning som erbjuds vid universitet och högskolor, delvis i samarbete med . Staten ansvarar för att fastställa de olika lärar- och förskol- lärarexamina liksom de krav som ställs för att erhålla examen vilket är avgörande för vilka kunskaper och färdigheter lärare i skolan har och därmed hur undervisningen genomförs. Även liksom Specialpedagogiska skolmyndigheten ska på olika sätt bidra till att stärka skolväsendets samlade kompetens. har en särskild betydelse för styrningen. är förvaltnings- myndighet för skolväsendet med uppgift att främja att alla elever får tillgång till en likvärdig utbildning av god kvalitet i en trygg miljö men ska också bl.a. följa och utvärdera skolväsendet på nationell nivå.19 Dagens styrning ska jämföras med statens styrning innan de om- fattande reformerna . Då styrde Skolöverstyrel- sen tydligt verksamheten inom ramen för riksdagsbesluten och läns- skolnämnderna utförde inspektioner, erbjöd fortbildning och följde upp olika skolenheters verksamhet. Kostnaderna för undervisning finansierades i huvudsak via ett system av flertalet specialdestinerade statsbidrag som kanaliserades via de statliga myndigheterna. Jämfört med flertalet andra områden som kommunerna ansvarar för är statens styrning inom skolområdet dock omfattande trots den s.k. kom- munaliseringen.20 Det pågår en diskussion om hur de statliga skolmyndig- heterna ska organiseras och var staten ska finnas representerad, inte minst efter och Skolmyndighetsutred- nings förslag.21 3.2.2Kommunerna finansierar och bedriver skolverksamhet Kommuner sköter lokala angelägenheter av allmänt intresse på den kommunala självstyrelsens grund och ansvarar därmed för grund- läggande delar av det samlade offentliga åtagandet. 20Statskontoret (2016), s. 57. 21SOU 2017:35; SOU 2018:41. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan sköter kommunerna även de övriga angelägenheter som bestäms i lag.22 Med ansvaret följer ett mandat att finansiera verksamheten ge- nom inkomstbeskattning och avgifter. Ett av de områden som kom- munerna huvudsakligen ansvarar för att finansiera och sköta är skolväsendet. Kommunfullmäktige i respektive kommun beslutar om mål och riktlinjer, fastställer budgeten och fördelar ekonomiska resurser till kommunens olika verksamheter.23 Kommunen ska även utse en eller flera nämnder som ska utföra kommunens uppgifter enligt skol- lagen.24 Ofta beslutar nämnden om fördelningen av medel mellan de olika skolformerna, mellan olika huvudmän och mellan kommunens egna skolenheter. Tanken bakom den decentraliserade styrningen av skolan som in- fördes var att kommunerna skulle ha stor handlings- frihet att anpassa skolans organisering och finansiering efter lokala behov och förutsättningar för att alla elever skulle få tillgång till en likvärdig utbildning av god kvalitet som skolan skulle bli mer effektiv. Kommunen gavs ett ”innovationsutrymme” för att kunna pröva och hitta de bästa lösningarna. Kommunen har formellt möjligheter att påverka skolans verksamhet genom att den beslutar om de ekonomiska förutsättningarna för samtliga skolor i kommu- nen, fristående och kommunala, men också via huvudmannaskapet och beslutanderätten över hur den kommunala skolan organiseras.25 Kommunerna har möjlighet att själva bestämma skattesats, hur kommunen ska prioritera mellan kommunens olika verksamhets- områden liksom hur kommunen ska fördela och använda resurserna i respektive verksamhet, t.ex. skolväsendet, för att nå fastställda mål. Vad gäller skolans organisering finns viss statlig reglering, inte minst vad gäller vilka som får anställas tills vidare som lärare och bedriva undervisningen, men även att t.ex. en skolchef måste finnas. Denna styrning gäller samtliga skolhuvudmän och gäller inte särskilt för kommunerna. 2214 kap. 2 § regeringsformen. 235 kap. 1 § kommunallagen. 242 kap. 2 § skollagen. 25Då fristående skolor är öppna för alla elever oavsett hemkommun, kan dock dessa också erhålla ersättning för elever från andra kommuner än lägeskommunen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan 3.3Vad innebär det att vara huvudman? Begreppet huvudman används inom olika rättsområden för att be- teckna vilken aktör, oftast stat, kommun eller region, som är ansva- rig för en viss uppgift. Förskoleklass, grundskola och grundsärskola kan ha både kommunala och enskilda huvudmän. Huvudmannen an- svarar för att utbildningen genomförs i enlighet med bestämmelserna i skollagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av skollagen och de bestämmelser för utbildningen som kan finnas i andra författ- ningar.26 Detta uppdrag innebär i sin tur att huvudmannen, för att ge rätt förutsättningar, måste vara medveten om de statliga mål och krav som finns i skollag och förordningar, mål och krav som inte är riktade direkt till huvudmannen utan till t.ex. lärare och rektorer. Huvud- mannens uppgift är alltså inte att styra hur undervisningen ska genom- föras i klassrummet, det är lärarens och rektorernas ansvar. För att främja kvalitet, likvärdighet och rättssäkerhet är en ut- gångspunkt i det nuvarande styrsystemet som tidigare nämnts att skolor, oavsett huvudman, i så stor utsträckning som möjligt ska ha samma villkor och skyldigheter. Detta är ett uttryck för principen om lika behandling mellan kommunala och fristående verksamheter. Principen gäller trots att de kommunala huvudmännen har en skyl- dighet att bedriva grundskola medan de enskilda gör det frivilligt och har, så länge de får tillstånd, en möjlighet att välja om och när de vill etablera sig liksom om de vill avveckla en befintlig verksamhet. Att huvudmannaskapet, och därmed ansvaret i sin helhet, för verk- samheten tilldelas den enskilda skolhuvudmannen skiljer sig från hur t.ex. vården är reglerad. I vården bärs ansvaret generellt fortsatt av region, kommun och stat även när enskilda driver verksamheten.27 Däremot kan andra uppgifter ibland överlämnas. I motsats till väl- färdsområden som vård, omsorg och vuxenutbildning innebär detta att det i skolan inte skrivs några avtal mellan finansiär och utförare, dvs. mellan kommunen och den enskilda huvudmannen. Allt är i stäl- let reglerat i skolförfattningarna. 262 kap. 8 § skollagen. 272 kap. 2–3 §§ Hälso- och sjukvårdslagen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan 3.3.1Skillnader finns mellan kommunala och enskilda huvudmäns uppdrag Enskilda huvudmän har på motsvarande sätt som kommunala huvud- män det primära och direkta ansvaret för verksamheten vid de fristå- ende skolorna. Huvudmännen bestämmer själva hur resurserna som huvudmannen erhållit från elevernas hemkommuner ska fördelas mellan de skolenheter som ingår i organisationen och olika verksam- hetsområden. Till fristående skolor finns också en möjlighet att lämna ekonomiska bidrag, även om utbildningen ska vara avgiftsfri. Huvudmännen ska rapportera ekonomisk information på enhetsnivå till SCB, som på uppdrag samlar in denna information.28 Rapporteringen som enskilda huvudmän gör skiljer sig dock något från den rapportering som kommunala huvudmän gör. Beroende på vilken associationsform huvudmannen valt finns också krav i olika författningar på t.ex. extern redovisning. De fristående skolorna har också ett ansvar gentemot ägarna på ett annat sätt än de kommunala, t.ex. utifrån aktiebolagslagens skrivningar.29 Huvudregeln är att en fristående skola, liksom en , ska vara öppen för alla elever som har rätt till utbildning i den aktuella skolformen. En enskild huvudman behöver dock inte ta emot eller ge fortsatt utbildning åt en elev i de fall då man ansökt om tilläggsbelopp för särskilt stöd hos elevens hemkommun och hemkommunen har avslagit ansökan på den grunden att betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter annars skulle uppstå för kommunen.30 Det är också så att enskilda huvudmän, till skillnad från kommunala, har möjlighet att vid fler sökande än det finns platser, neka elever plats vid en skolenhet hos huvudmannen. Kommunen måste i dessa fall erbjuda eleven en plats vid en annan skola. Som utgångspunkt kan en viss etableringsfrihet sägas gälla för såväl kommunala som fristående skolor, dvs. huvudmannen avgör själv om den vill starta processen för att etablera en ny skolenhet. En ny fristående skola måste dock, till skillnad från en skola, godkännas av Skolinspektionen för att få driva verksamhet. För god- kännande ska Skolinspektionen bl.a. bedöma om den enskilde är lämplig och har förutsättningar att följa de föreskrifter som gäller 28Se t.ex. 26 kap. 25 § skollagen och förordningen (1992:1083) om viss uppgiftsskyldighet för huvudmännen inom skolväsendet m.m. 29Aktiebolagslagen (2005:551). 30Se bl.a. 10 kap. 35 § skollagen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan för verksamheten men också om etableringen medför påtagliga negativa följder på lång sikt (har ansetts vara ett riktmärke) för eleverna eller för den del av skolväsendet som anordnas av det allmänna i den kommun där utbildningen ska bedrivas. 31 Påtagliga negativa följder kan exempelvis vara att kommunen tvingas lägga ned en befintlig skola och att detta avsevärt skulle öka avstån- det till närmaste skola för eleverna i kommunen eller att det skulle leda till bestående kostnadsökningar för kommunen.32 Skolinspek- tionen ska i arbetet inhämta synpunkter från den kommun som den fristående skolan ansöker om att etablera sig i. Inriktningen på kom- munens synpunkter varierar ofta beroende på kommunens politiska färg och Skolinspektionens godkännande följer inte alltid kommu- nens yttrande.33 har kraven på den enskilda huvud- mannen skärpts för godkännande t.ex. måste samråd ske med den kommun där utbildningen ska bedrivas och den enskilde måste en- ligt skollagen visa att den genom erfarenhet eller på annat sätt har förvärvat insikt i de föreskrifter som gäller för verksamheten och har ekonomiska förutsättningar att följa de föreskrifter som gäller för verksamheten samt bedöms vara lämplig.34 Det finns också skillnader mellan kommunala och enskilda huvud- män vad gäller de följder Skolinspektionens tillsyn kan leda till. Om bristerna är mycket allvarliga kan Skolinspektionen återkalla god- kännandet för en fristående skola. En skola kan åläggas ett tillfälligt verksamhetsförbud.35 En utredare som biträder Utbild- ningsdepartementet har i uppdrag att lämna förslag som innebär att Statens skolinspektions möjlighet att stänga skolor med stora och återkommande brister, såväl fristående som kommunala, ska öka.36 Ytterligare en skillnad mellan kommunala och enskilda huvudmän är att endast kommunala huvudmän har som uppgift att tillgodose kraven enligt offentlighetsprincipen (rätten att ta del av allmänna handlingar). Offentlighetsprincipen gäller inte för enskilda huvudmän. Ett förslag om offentlighetsprincipen i fristående skolor bereds inom Regeringskansliet.37 312 kap. 5 § skollagen; Prop. 2009/10:157 s. 21. 1995/96:200, s. 53. Se också Förvaltningsrätten i , mål nr 1871-11. 33Se t.ex. SOU 2016:66, s. 145. 342 kap. 5–6 a §§ skollagen. 3526 kap. 13, 14, 17, 18 §§ skollagen. 36Utbildningsdepartementet (2019). 37Lagrådsremiss Offentlighetsprincipen ska gälla i fristående skolor, Promemorian Offent- lighetsprincipen hos börsnoterade skolföretag /00336/GV. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan 3.3.2Kommunernas myndighetsansvar utöver huvudmannaskapet Utöver det ansvar som följer av huvudmannaskapet för de kommu- nala skolorna har kommunerna även ett särskilt ansvar, ett myndig- hetsansvar. Vilket ansvar en viss uppgift vilar på, det generella myn- dighetsansvaret eller huvudmannaansvaret, kan i vissa fall vara svårt att avgöra. Enskilda huvudmän har endast ett huvudmannaansvar, som i princip kan jämställas med kommunernas huvudmannaansvar. Enskilda huvudmän kan dock ha andra åtaganden, t.ex. mot aktieägare eller styrelse, beroende på i vilken bolagsform de är organiserade. Kommunen har det yttersta ansvaret att tillhandahålla utbildning till alla som har rätt till det och måste därför ha en beredskap för variationer i elevunderlagets storlek, att ta emot elever som exem- pelvis är nyinflyttade, som väljer att sluta vid en fristående skola eller om en fristående skola lägger ned sin verksamhet till följd av att t.ex. Skolinspektionen beslutat att återkalla tillståndet eller att företaget gått i konkurs. Utöver detta yttersta ansvar har kommunerna även vissa renodlade myndighetsuppgifter som är tydligare åtskilda från själva huvudmannaskapet: •Kommunerna ansvarar för att fördela medel till såväl egna skolor som att lämna bidrag till enskilda huvudmän för varje elev vid en fristående skola. •Kommunerna ansvarar för att fördela resurser till utbildning inom skolväsendet efter elevernas olika förutsättningar och behov (socio- ekonomisk viktad resursfördelning).38 •Hemkommunerna har ett ansvar att se till att skolpliktiga elever fullgör sin skolplikt.39 Detta ansvar omfattar dels det tidigare nämnda ansvaret för att erbjuda alla elever en utbildningsplats dels att kommunen också ansvarar för att barn som inte går i för- skoleklass, grundskola eller grundsärskola får den utbildning de ska ha.40 382 kap. 8 b § skollagen. 399 kap. 12 §, 10 kap. 24 § och 11 kap. 24 § skollagen. 407 kap. 21 § skollagen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan •Kommunerna ansvar för att fatta beslut om mottagande i grund- särskola.41 •Hemkommunen har en informationsskyldighet om utbildning i förskoleklasser, grundskolor, grundsärskolor m.m.42 •Kommunerna har ett ansvar att anordna och pröva rätten till skol- skjuts.43 •Kommunerna har rätt till insyn i de fristående skolor som finns i kommunen så att kommunen ska kunna fullgöra sina skyldig- heter och tillgodose allmänhetens behov av insyn.44 Denna rätt innebär att kommunen fortlöpande ska hålla sig informerad om hur verksamheten vid den fristående skolan utvecklas. Rätten till insyn innebär dock inte någon rätt för kommunen att göra på- pekanden gentemot den fristående skolan.45 Möjligheten till in- syn har ansetts vara en förutsättning för att kommunen ska kunna göra en rättvis bedömning av skolans bidragsbehov och för att garantera att offentliga medel för utbildning används för avsett ändamål.46 Vid sidan av dessa uppgifter som i huvudsak har anknytning till för- skoleklassen, och grundsärskolan har kommunen också t.ex. ett aktivitetsansvar för ungdomar som inte genom- för gymnasieutbildning samt ett ansvar att pröva en enskilds ansökan om att godkännas som huvudman för fristående förskolor och vissa fritidshem liksom ett ansvar för tillsynen av sådana huvudmän.47 3.4Kommunernas och statens finansiering av skolan Även om kommunerna är huvudansvariga för finansieringen av sko- lan så bidrar också staten i viss utsträckning via riktade statsbidrag och via det kommunala utjämningssystemet. Kommunens inkomster kommer därmed från fyra olika håll. 417 kap. 5 § skollagen. 4229 kap. 19 § skollagen. 4310 kap. 32 § skollagen. 10 kap. 41 § skollagen. 2009/10:165. 1995/96:200. 472 kap. 7 § och 25 kap. 10 § skollagen respektive 26 kap. 4 §§ skollagen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan 1.Kommunernas totala kostnader finansieras till stora delar av in- täkter från den kommunalskatt som invånarna betalar. Hur stor del av intäkterna från kommunalskatten som går till skolväsendet i kommunen avgör kommunen själv. 2.Vid sidan av kommunalskatten är för många kommuner det kom- munalekonomiska utjämningssystemet med sina olika delar en vik- tig inkomstkälla. av kommunernas totala intäkter består av generella bidrag som räknas fram i det kommunalekono- miska utjämningssystemet. Även dessa medel avgör respektive kommun till vilken av kommunernas olika verksamheter de ska prioriteras. 3.Riktade statsbidrag utgör av kommunernas totala intäkter. administrerar ett 70-tal olika riktade statsbidrag, de flesta s.k. stimulansbidrag. Riktade statsbidrag läm- nar inte samma flexibilitet vad gäller kommunens möjligheter att prioritera dem till olika verksamheter utan är avsedda för ett visst ändamål. Vid sidan av dessa riktade statsbidrag kan kommunerna också få kostnadsersättning från andra statliga myndigheter, t.ex. ersättning från för asylsökande barns skolgång. 4.Kommunen kan också ha vissa övriga intäkter. Ett exempel är den avgift som föräldrar betalar för att ha sina barn i förskola och fritidshem. Kommunen avgör själv hur medlen ska användas. Vilken andel av kostnaderna för skolväsendet som kan hänföras till olika finansieringskällor skiljer sig kraftigt åt mellan kommunerna eftersom t.ex. de generella statsbidragen i högre grad går till kom- muner med svagare skatteunderlag. I kapitel 7 och 8 analyseras resurserna i förskoleklassen, grund- skolan och grundsärskolan. 3.4.1Hur enskilda huvudmäns verksamhet finansieras En enskild huvudman som har fått ett godkännande av Skolinspek- tionen att starta en skolenhet ska erhålla ekonomiska resurser för varje elev från respektive elevs hemkommun, i skollagen benämnt som ett bidrag.48 Ersättningen till den enskilda huvudmannen ska 489 kap. 19 §, 10 kap. 37 §, och 11 kap. 36 § skollagen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan bestämmas efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den egna grundskolan.49 Ofta används termen ”skolpeng” för att beskriva det bidrag från elevens hemkom- mun som följer eleven till den skola eleven går vid. Denna term är dock inte reglerad eller tydligt definierad på annat sätt. Ersättningen till den enskilda huvudmannen utgörs huvudsak- ligen av det som i skollagen benämns som grundbelopp.50 Hur resur- serna fördelas per elev kan i en och samma kommun skilja sig be- roende på om eleven går i en fristående skola, kommunens egna skolor eller i en skola i en annan kommun än hemkom- munen. Detta beror på att kommunen ska fördela resurser till ut- bildning efter elevernas olika förutsättningar och behov men kan också bero på hur verksamheten är organiserad.51 För vissa elever, elever med ett omfattande behov av särskilt stöd samt för elever som deltar i modersmålsundervisning eller lovskola, lämnas också ett tilläggsbelopp vilket för en elev i behov av särskilt stöd ska vara individuellt bestämt utifrån elevens behov.52 Den enskilda huvud- mannen avgör hur de samlade resurserna som en skolenhet erhåller ska fördelas mellan t.ex. elevgrupper eller årskurser. Kommuner har, om det finns särskilda skäl, möjlighet att beräkna ersättning för lokalkostnader på ett annat sätt än det ovan beskrivna. Om det finns särskilda skäl ska ersättningen för lokalkostnader i stället högst motsvara den enskilde huvudmannens faktiska kost- nader om dessa är skäliga. Vid prövningen ska hänsyn tas till om skillnaden mellan hemkommunens genomsnittliga lokalkostnader och den enskilde huvudmannens faktiska kostnader är betydande på grund av kommunens investering i nya lokaler, renovering av befint- liga lokaler eller någon annan omständighet. Vid prövningen får hän- syn även tas till intresset av att utbildning med en enskild huvudman kan etableras.53 Detta sistnämnda öppnar upp för kommuner att via lokalersättningen ge särskilt gynnande villkor till enskilda huvud- män som etablerar sig i kommunen, vilket i viss mån går emot den 499 kap. 20 §, 10 kap. 38 § och 11 kap. 37 § skollagen. 509 kap. 20 §, 10 kap. 38 § och 11 kap. 37 § skollagen samt 14 kap 4 § skolförordningen. 512 kap. 8 b § skollagen. 5210 kap. 39 § skollagen samt 14 kap. 8 § skolförordningen. Tilläggsbeloppet för en elev i be- hov av särskilt stöd ska vara individuellt bestämt utifrån elevens behov. Av förarbetena samt domar framgår dock att den absoluta merparten av kostnaderna för en elevs särskilda stöd ska täckas av grundbeloppet, se prop. 2008/09:171, s. 41 ff. och HFD 4314-11. 5314 kap. 6 § skolförordningen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan princip om likabehandling som annars gäller mellan olika enskilda huvudmän samt mellan enskild och huvudman. En kommun som lämnar bidrag för en elev i en fristående skola ska för den enskilda huvudmannen kunna redovisa hur bidraget har beräknats.54 Bidraget ska fastställas per kalenderår och grunda sig på hemkommunens budget för det kommande budgetåret och beslutas före kalenderårets början.55 Den enskilda huvudmannen har möjlig- het att överklaga ett bidragsbeslut genom förvaltningsbesvär och därmed få hela beslutet prövat i sak inklusive beloppets storlek.56 Detta är något som görs ofta.57 I kapitel 8 redogörs för skillnader i kostnaden per elev beräknad per hemkommun. 3.5Det kommunala självstyret, men även näringsfriheten, påverkar styrningen Den grundlagsfästa principen om självstyrelse är central i frågor som rör skolväsendet. Principen måste beaktas när förslag till förändringar övervägs. På motsvarande sätt behöver också rätten till näringsfrihet som berör enskilda skolhuvudmän beaktas. Detta avsnitt avser därför att tydliggöra vilka förändringar av skolans styr- ning som är möjliga att överväga utifrån dessa principer. Elevens rätt till en utbildning av hög och likvärdig kvalitet behöver dock vara det avgörande. 3.5.1Grunderna i det kommunala självstyret Det kommunala självstyret regleras i grundlag och bestämmelserna i regeringsformen svarar mot självstyrets syften – demokrati och effek- tivitet.58 I lag bestäms vilka områden som kommunerna ansvarar för, 5414 kap. 10 § skolförordningen. 5514 kap. 1 § skolförordningen. 5628 kap. 5 § skollagen. Här finns dock ett dilemma för många fristående skolor. För att kunna överklagas behöver beslutet vara riktat till den part det berör, inte vara ett allmänt beslut om nivå. Det är inte ovanligt att kommuner fattar generella beslut som därmed inte går att överklaga. HFD mål nr 5998-16. Det förekommer också att kommunens beslut fattas senare än vad regelverket säger vilket medför betydande osäkerhet och svårigheter för de enskilda huvud- männen. Se t.ex. (2018b). 57SOU 2016:66, s. 65. 1 och 14 regeringsformen. Ansvaret för förskoleklassen, och grundsärskolan men inom dessa ramar är det respektive kommuns ansvar att avgöra hur verksamheten på bästa sätt kan utformas och bedrivas. Principen om den kommunala självstyrelsen gäller för all verksam- het. Kommunernas rätt till självstyre på olika områden har fått till följd att verksamheter utformats på högst olika sätt i olika delar av landet. Det kommunala självstyret är dock inte obegränsat. Inom vissa områden väger nationella krav på en enhetlig reglering tyngre än intresset för det kommunala självstyret. Ett sådant område är skol- väsendet där staten, som ovan nämnts, styr genom att sätta upp regler och mål för verksamheten för att skolan ska vara likvärdig. I sam- manhanget är det också viktigt att känna till att medborgarna kan uppfatta att kommunerna i princip arbetar på statens uppdrag vilket ger staten ett visst ansvar för den service som kommunerna ger sina medborgare.59 I samband med reformer som kan komma att påverka kommu- nens självstyre ska möjliga förslag analyseras utifrån hur de påverkar det kommunala självstyret och om skälen för en reform kan moti- vera det intrång i självstyret som förslaget innebär.60 Om syftet kan uppnås på ett för det kommunala självbestämmandet mindre ingri- pande sätt ska detta sätt väljas.61 Det ska alltså göras en proportiona- litetsbedömning. Generella fördelar och nackdelar med ett decentraliserat beslutsfattande Det går att se flera fördelar med en stark självstyrelse, ofta lyfts bl.a. följande fram:62 •Medborgarna kan påverka beslut som rör deras vardag genom att utse och utkräva ansvar av sina valda företrädare och ha en nära kontakt och dialog med dem. Närheten kan öka pressen på lokala beslutsfattare att använda resurserna så effektivt som möjligt. 59Birgersson & (1992), s. 212 ff. 6014 kap. 3 § RF: En inskränkning i den kommunala självstyrelsen bör inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den. 2009/10:80, s. 212.