sou · H8B359 · 2020-10-19 00:00:00 — Det Finansieringsbolag utredningen föreslås ska bildas, kommer ta fram underlaget till efter samråd med holdingbolagen och deras förvaltande högskolor. 7.3Högskolor tilldelas innovationskontor (steg 3 i trappan) I den i föregående avsnitt beskrivna utvärderingen kommer , baserat på utvärderingens resultat, lämna rekommendationer för hur och om högskolornas stöd för nyttiggörande behöver ändras och om det föranleder behov av åtgärd från högskolornas eller regeringens sida. En viktig del av arbete är det underlag som ska lämnas inför regeringens beslut om anslag för uppdrag om innovations- kontor, dvs. vilka högskolor som bör ges möjlighet att inrätta inno- vationskontor. 7.3.1Regeringen beslutar om vem som ska få ett innovationskontorsuppdrag Utredningens förslag: Regeringen beslutar om särskilda statliga medel för uppdrag om inrättande av innovationskontor. Beslutet ska gälla tills vidare. Beslutet ska särskilt beakta 1.Hur väl nyttiggörandearbetet 1 kap. 8 högskoleförordningen (1993:100) genomförts, 2.Hur stödet till högskolor som inte har särskilt uppdrag om innovationskontor fungerat, 3.Medfinansieringen till verksamheten, och 4.i vilken utsträckning såväl högskolor som enskilda utbild- ningsanordnare som gjort en anmälan samarbetar med minst en annan aktör inom ramen för ett innovationskontors- uppdrag. Steg mot mer effektivt nyttiggörande I högskolornas grundläggande uppdrag att arbeta med nyttiggö- rande av forskningsresultat ingår ett visst arbete med vad som skulle kunna sägs motsvara ett basalt innovationskontor. Det framgår enligt utredningens mening av forskningspropositionen 2008 när nyttiggörandebegreppet infördes i högskolelagen. Genom samarbete med de högskolor som fick innovationskontor skulle kapacitet byggas och stärkas och samtliga högskolor bygga nyttig- görandekapacitet. Utredningens analys är som redovisas i kapitel 6 att så inte skett överallt. Utredningens slutsats är mot bakgrund av bland annat detta att innovationskontoret som företeelse varit bra för nyttiggörandet av forskningsresultat vid vissa men inte alla hög- skolor och att det finns en utvecklingspotential. Bedömningen är att innovationskontoret som koncept är i huvudsak välfungerande men att dess ställning inom högskolan behöver tydliggöras och säkras, liksom studenters, forskares och andras tillgång till kontoren och deras resurser. En initial fråga för utredningen är om innovationskontorets verk- samhet bör vara integrerad i högskolans verksamhet eller även fort- sättningsvis ges som ett särskilt uppdrag. Under utredningens gång har det framkommit flera uppgifter om att innovationskontorens uppdrag och vid vissa högskolor varit sårbara, att tjänster vid innovationskontoren flyttas till annan verksamhet vid högskolorna och att det inte finns stöd för och acceptans för innovationskon- torens verksamhet inom all akademisk verksamhet i högskolorna. Några företrädare för innovationskontoren har uttryckt det som att det inte är självklart att de ska få informera om sin verksamhet hos olika institutioner eller att olika akademiska ledare ifrågasatt behovet av innovationskontoren. Utredningen har också fått uppgifter om att innovationskontorens arbete motarbetats av företrädare för aka- demisk verksamhet. Att införliva innovationskontoren i högskolornas ordinarie verk- samhet, utan att det sker som regeringsuppdrag, synes mot bak- grund av det ovan anförda vara mindre lämpligt. Verksamheten är alltför viktig och sårbar för detta. Ett införlivande skulle också för- svåra det uppföljnings- och utvärderingsarbete utredningen föreslår. Högskolorna bör därför som fortsättningsvis ges specifika inno- vationskontorsuppdrag. Steg mot mer effektivt nyttiggörande Den breddning av nyttiggörandeuppdraget som utredningen före- slår i 1 kap. 2 § högskolelagen bör medföra en viss breddning av uppdraget till innovationskontoret. Kontoren bör därför även verka för att nyttiggöra resultat från all verksamhet vid högskolan som baseras på forskningsresultat och hänger samman med forskningen. Det kan handla om att bidra till att kliniska studier bedrivs och att resultat från denna sprids, att infrastruktur för nyttiggörande finns vid högskolan och att tillgången till olika sorters finansiering ut- vecklas och tydliggörs såväl för studenter och forskare, som andra anställda vid högskolan. Innovationskontoret bör kunna ge stu- denter, forskare och andra medarbetare vid högskolorna hjälp i hur infrastruktur ska nyttjas och eventuell betalning ske till högskolan. Detta blir särskilt viktigt vid de förändrade finansieringsförut- sättningar som föreslås av utredningen. Innovationskontoren bör också ges bättre förutsättningar än som är fallet att verka inom hela högskolan och tillse att nyttiggörande är ett perspektiv som genomsyrar verksamheten vid högskolan. Detta säkerställs enligt utredningen genom högskolestyrelsens förtydligade ansvar för att beakta nyttiggörandet vid organisationen av högskolan och genom att tydligt göra nyttiggörandet till en fråga för högskolans ledning. Innovationskontorsuppdraget ska få utökade anslag Som beskrivs i kapitel 6 anser utredningen att innovationskontoren är ett bra verktyg för nyttiggörandearbetet vid högskolan. Upp- draget har varit förenat med särskild finansiering från riks- dagen och regeringen. Utredningen anser att särskild finansiering för uppdraget ska utgå även fortsättningsvis men att den ska vara dels avsevärt större än , dels förutsätta ett väl fungerande nyttig- görandearbete vid högskolan. Därmed tydliggörs att innovations- kontoret ska fylla en särskild roll i nyttiggörandearbetet men också förutsättningarna för att få uppdraget. Inom ramen för den analys som sker av nyttiggörandearbetet granskas särskilt sådana saker som högskolans ledningsarbete med nyttiggörande, internationalisering och kulturen vid högskolan. Tillsammans med krav på viss medfi- nansiering och samarbete med viktiga aktörer i det högskolenära innovationssystemet, kan detta leda till att innovationskontorets Steg mot mer effektivt nyttiggörande status förbättras, liksom genomslagskraften av kontorets arbete. För uppdragets genomförande föreslår utredningen att anslag ska utgå om 5, beroende på berörd högskolas storlek eller beroende på den sammanlagda storleken på de högskolor som innovationskontorets uppdrag ska täcka. Krav på samarbete med ytterligare aktör För att uppdrag att inrätta och driva innovationskontor ska ges, ska högskolan samverka med minst en ytterligare aktör i arbetet inom ramen för arbetet med innovationskontoret. Här finns gott om fram- gångsrika exempel i landet att bygga vidare på. Ett är i där näringslivet, kommun och region samarbetar med de båda högsko- lorna i mellan universiteten i , näringsliv och samhälle (STUNS). En annan form av samarbete kan vara med enskilda aktörer i näringslivet eller olika privata forsknings- stiftelser. Det skulle också kunna tänkas att högskolan samarbetar med ett eller flera företag, som är av särskild vikt för nyttiggörande- arbetet. Det viktiga är att samarbetet sker med en eller flera aktörer, som är oberoende av högskolan, där högskolan inte har ett bestäm- mande inflytande och där samarbetspartnern har egen kapacitet och behov av nyttiggörande. Aktören ska vidare ha som syfte att driva samhällsutveckling genom innovationer och inte bara verka för ett kortsiktigt ökat kommersiellt värde hos ett eller flera företag. Samarbetet ska vara långsiktigt och baseras på ledningsengagemang. Detta då erfarenheten från arbetet med innovationskontoren visar att samarbete mellan fler aktörer bygger kapacitet och förmåga till profilering. Stödet vid högskolan blir också mer robust och san- nolikheten för att innovationskontoret kan tillföras mer resurser, ökar. Samarbeten mellan fler högskolor bör även det premieras, exempel- vis om fler av högskolorna med konstnärlig inriktning samarbetar kring ett innovationskontor, fler högskolor med inriktning mot vård och omsorg samarbetar eller om olika högskolor väljer att samarbete på andra tematiska sätt. Detta innebär att olika högskolor som sak- nar samarbeten med andra aktörer inom ramen för sitt motsvarande innovationskontor, inte ska ges uppdrag att bedriva innovations- kontor annat än om de i samband med uppstart visar på konkreta Steg mot mer effektivt nyttiggörande planer på sådant samarbete. Att högskolan genom sitt holdingbolag bedriver inkubator eller är med och medfinansierar teknikpark eller motsvarande kan inte anses innebära att det finns samarbetspartners som i sig kvalificerar för ett eget innovationskontor. Det ska krävas samarbetet med organisationer eller företag som är helt oberoende av den enskilda högskolan. Studenter och medarbetare ska få ta del av innovationskontorens tjänster på likvärdiga villkor För att ett uppdrag om att bedriva ett innovationskontor ska ges, bör vidare den ansvariga högskolan visa på hur fler möjliga högskolor ska kunna samarbeta med högskolan så att dess studenter och med- arbetare kan få ta del av innovationskontorets tjänster på likvärdiga villkor. En modell kan vara att säkerställa att det finns lokal kom- petens och lokala funktioner vid de medverkande högskolorna, som lokalt bygger upp ett innovationsstöd. En annan att den ansvariga högskolan har medarbetare placerade vid berörda högskolor och att det även i övrigt säkerställs att nödvändiga resurser kommer hög- skolans studenter och medarbetare till del. Det får inte förekomma att högskolan eller dess medarbetare betalar för stödet eller att annars krav på ersättning uppställs. Hur väl samarbetet fungerar och berörda studenter och forskare får del av innovationskontorets resurser, är något bör särskilt granska. Utredningens egen uppföljning av de hittillsvarande samarbetena visar att samarbetena bör bygga på ömsesidighet, tillit och förtroende och att den hög- skola som får uppdraget tydligt bör ha en vision för hur alla stu- denter och berörda medarbetare ska få både kännedom om kontorets uppdrag, som möjlighet att kunna använda dess resurser. Sammanfattning om de nya innovationskontoren Samtliga högskolor i , oavsett huvudman, ska vara berättigade att kvalificera sig för att få ett uppdrag. Den högskola ska få upp- draget som bedriver ett ambitiöst nyttiggörandearbete, samarbetar med andra innovationsaktörer och som kan säkerställa att fler hög- skolor med deras studenter och medarbetare, får ta del av kontorets resurser. Som framkommer nedan ska innovationskontoret också Steg mot mer effektivt nyttiggörande handlägga och lämna rekommendationer gällande utbetalning av verifieringsstöd (VFT-medel). Handläggningen och arbetet med VFT finansieras separat enligt överenskommelse med . Vad som ovan anförts om de nya innovationskontoren medför att det behövs en ny stödförordning och att den befintliga förordningen (2015:139) om fördelning av statliga medel för innovationskontor vid universitet och högskolor bör upphävas. 7.3.2Alla ska ha tillgång till stöd från ett innovationskontor Utredningens förslag: Högskolor som fått särskilda medel för uppdrag om inrättande och finansiering av innovationskontor ska stödja och samarbeta med högskolor som inte fått sådana medel i enlighet med en uppdelning som regeringen beslutar. Av utredningsdirektivet följer att utredningen ska lämna förslag om hur stödet för innovationer ska bli mer likvärdigt över hela landet. Baserat på detta har utredningen i samråd med referensgrupper och andra aktörer landat i att innovationsstödet ska finnas tillgängligt för studenter, doktorander, forskare och andra medarbetare vid hög- skolorna oavsett var i landethögskolan ligger och oavsett finansi- eringsform för högskolan. Det viktiga är således att bärarna av idéerna får bästa möjliga stöd för utvecklingen av idéerna. Om något eller några högskolor inte kvalificerar sig för innova- tionskontorsuppdrag, bör regeringen säkerställa att geografiskt eller tematiskt lämpade högskolor ges sådan tillgång. Den tillgången till stöd bör ske på ett sådant sätt att högskolornas eget nyttiggörande- arbete stärks. Samtliga studenter, doktorander, forskare och andra medarbetare vid högskolorna bör ha tillgång till de olika nyttiggör- andestöden. Finansieringen av nyttiggörandestöden beror på hög- skolans storlek (små, medel eller stora se avsnitt 9.3.1). När det gäller tillgången till innovationskontoren och deras re- surser, skapas genom utredningens förslag förutsättningar för större innovationskontor (genom ökade anslag) än som är fallet . Steg mot mer effektivt nyttiggörande Dessutom är en grundförutsättning att en högskola som ges upp- draget alltid samarbetar med minst en viktig annan aktör vid upp- dragets genomförande. Det är önskvärt att fler högskolor sam- arbetar. Om möjligt kan tematiska kluster skapas, exempelvis att ett innovationskontor kring kultursektorn skapas eller ett kring andra specifika sektorer skapas, uppbyggt av flera högskolor i samverkan. Det kan då genom villkor i regleringsbreven tydliggöras att även dessa resurser är tillgängliga för alla studenter, forskare och andra med- arbetare vid högskolorna, så länge som idén har beröring till det speci- fika innovationskontorets uppdrag. När regeringen slutligt beslutar om innovationskontorsupp- dragen ska den särskilt utpeka vilka andra högskolor som också ska få stöd av olika innovationskontor. bör lämna förslag på hur fördelningen mellan högskolorna ska se ut efter att ha inhämtat underlag från högskolorna. Detta kan skapa förutsättningar för sam- arbeten som bygger på frivillighet och som kan leda till utveckling av verksamheten, kanske särskilt vid mindre högskolor. Det är sanno- likt att flera mindre högskolor tillsammans via förslag får gemensamt uppdrag att driva ett innovationskontor, till exempel med viss inriktning. Genom den redovisade modellen får fler än tillgång till innovationskontorsstöd. För de studenter, doktorander, forskare och andra medarbetare som finns vid privata högskolor som inte anmält till att de önskar delta i utvärderingsarbete och kunna kvalificeras för innovationskontorsuppdrag, innebär det att någon automatisk tillgång till innovationskontor inte finns. De får därför antingen använda de resurser den egna högskolan erbjuder eller vända sig till andra aktörer såsom patentbyråer, advokatbyråer eller motsvarande. De kan också vända sig till något av innovationskontoren vid hög- skolorna och därifrån få stöd till motsvarande självkostnad för högskolan. Studenter och medarbetare ska kunna få tillgång till stöd efter avslutade studier eller tjänst Slutligen anser utredningen att dagens ordning där studenters och medarbetares tillgång till innovationskontoren och deras resurser upphör efter att utbildningen eller anställningen avslutas, bör justeras. Genom att studenter och medarbetare ges tillgång till Innovations- Steg mot mer effektivt nyttiggörande kontoren upp till efter avslutad utbildning, säkerställs att idén tas hand om och om lämpligt överförs till annan aktör. Allt detta i linje med den bedömning utredningen gjort under avsnitt 6.1 om nyttiggörandeuppdraget. ska bedöma storleken på anslag För dagens innovationskontor finns avsatt under utgiftsområde 16, anslaget 2:64. Därutöver anslår högskolorna själva medel till innovationskontorsarbetet. Då målet för utredningen är att samtliga högskolor ska kunna kvalificera sig för att få ett innovationskontorsuppdrag, medför detta att dagens anslag för innovationskontoren inte kommer att räcka för att vid varje kon- tor upprätthålla den högkvalitativa verksamhet utredningen anser vara av vikt för ett framgångsrikt nyttiggörandearbete. Det är därför lämpligt att i sitt underlag till regeringen inför varje forsk- ningsproposition gör en bedömning av om befintligt anslag samman- taget räcker eller inte och om det bör utökas. Om utökning föreslås ska även finansiering för detta redovisas. Utredningen lämnar för sin del förslag om utökade anslag för innovationskontoren och att de ska tilldelas baserat på högskolans eller högskolornas storlek. 7.3.3Även enskilda utbildningsanordnare ska kunna driva innovationskontor Utredningens förslag: Sådana utbildningsanordnare, som med- delats tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina, kan efter anmälan till av regeringen beviljas medel för innovationskontor. Om enskilda utbildningsanordnare tilldelas innovationskon- tor ska stödet villkoras med att medlen används i enlighet med beslutet, redovisning lämnas och att de i övrigt lämnar de upplys- ningar som begär. Utredningens principiella utgångspunkt är att nyttiggörande ska ske av all statligt finansierad forskning vid högskolor. Steg mot mer effektivt nyttiggörande ningssamordnare bör därför ges samma möjligheter och förutsätt- ningar som statliga högskolor att tilldelas eget innovationskontor. Högskolelagen (förutom dess första kapitel) och högskoleför- ordningen omfattar endast statliga högskolor och privata högskolors verksamhet styrs på annat sätt, bland annat genom lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina. Detta medför att vad utred- ningen ovan anfört om ett utvidgat nyttiggörande och en ny modell för hur arbetet ska bedrivas och följs upp, inte automatiskt blir gäll- ande för de enskilda högskolorna. Det medför också att studenter och medarbetare vid dessa högskolor inte heller automatiskt kan fin- nas vid en högskola som är del av det system utredningen föreslagit. De blir då antingen beroende av att högskolan självmant tar initiativ till innovationsstödjande verksamheter och arbete för ökat nyttiggö- rande eller hänvisade till att själva kontakta statliga högskolor för att därifrån få hjälp. Med undantag för de båda stiftelsehögskolorna och , är det också så det fungerar . En modell som medför att de enskilda utbildningsanordnarnas frihet värnas som de ges möjlighet att vara med i det av utredningen föreslagna systemet, skulle vara att högskolan själv kon- taktar och framför att högskolan önskar delta i utvärderingar och uppföljningar av nyttiggörandearbetet och på så sätt kunna kvali- ficera sig för innovationskontorsuppdrag och utökade verifierings- medel. En paragraf med sådan innebörd har därför införts i den nya stödförordningen. Enskilda utbildningssamordnare måste anmäla sig till Om en enskild utbildningsanordnare väljer att inte anmäla sitt del- tagande till , blir konsekvensen att studenter och medar- betare vid högskolan måste få sitt innovationsstöd från den egna högskolan genom dess eget arbete. De kan också vända sig till någon annan högskola för att av den få hjälp. Något hinder mot att sådan hjälp ges finns inte enligt utredningen men det är inte heller obli- gatoriskt för högskolan att ge sådant stöd. Detta får ske i mån av tid och resurser. Utredningen bedömer också att utförandet av den tjänsten till enskilda studenter och medarbetare vid den privata hög- skolan är ett sådant arbete som högskolan bör – mot självkostnad – fakturera studenten eller medarbetaren för. Steg mot mer effektivt nyttiggörande 7.3.4Tidsperiod för uppdraget att bedriva innovationskontor Dagens innovationskontor bedrivs tills vidare. Med det system utred- ningen föreslås kommer de befintliga uppdragen att avslutas och nya uppdrag att ges beroende på hur väl högskolan sköter sitt nyttiggö- randearbete och i övrigt uppfyller de nya stödvillkoren Utredningen anser inte att det är lämpligt att tidsbegränsa de nya uppdragen att bedriva innovationskontor. kan emellertid i sin granskning lämna rekommendationer till högskolorna om brister som finns eller andra åtgärder som bör vidtas för att inte till regeringen ska lämna rekommendation om att uppdraget ska upphävas. Detta inne- bär att uppdragen rent faktiskt prövas . 7.3.5Viss justering av kraven på redovisning av hur medel till innovationskontor använts Utredningens förslag: Högskolor som tilldelats medel för att ha innovationskontor ska i sin årsredovisning redovisa hur de medel som har tilldelats har använts för att bedriva verksamheten vid innovationskontoret. Redovisningen ska beskriva inriktningen på innovationsverksamheten, målen för denna och hur kriterierna för stödet tagits hand om i arbetet, samt om, och i så fall vilken, expert- eller specialistkompetens som har byggts upp. De hög- skolor som har fått uppdrag att stödja annan högskola ska ange vilken eller vilka högskolor som stöds och med vilka tjänster. Om en högskola inte har fått medel för att stödja högskolor men har påbörjat ett sådant samarbete, bör detta framgå av redovisningen. Utredningens förslag: Någon sådan redovisning som sker av nyckeltal bör inte längre ske i årsredovisning. Redovis- ning kan däremot komma att ske på annat sätt. Redovisningsskyldigheten följer i allt väsentligt nuvarande rappor- teringsskyldighet med ändringen att flödestalen ersatts av beskrivning av kriterierna för stödet. UKÄ kan genom det uppdrag myndigheten föreslås ges, komma att inhämta andra uppgifter. Redovisningen ska således bygga på stödförordningens beakt- andesatser om Steg mot mer effektivt nyttiggörande •hur väl nyttiggörandearbetet enligt 1 kap. 8 högskoleförordningen (1993:100) genomförts, •hur stödet till högskolor som inte har särskilt uppdrag om inno- vationskontor fungerar eller avses fungera, •medfinansieringen till verksamheten, och •i vilken utsträckning såväl högskolor som enskilda utbildningsan- ordnare, som gjort en anmälan enligt den föreslagna stödförord- ningen, samarbetar eller avses samarbeta med minst en annan aktör inom ramen för ett innovationskontorsuppdrag. 7.3.6Högskolorna ska få ökade anslag till nyttiggörande Utredningens förslag: Utredningen föreslår en ny finansierings- modell för innovationskontoren, som baseras på högskolornas storlek. Anslagen ska medfinansieras med av det maximala stödbeloppet, av högskolan. Dagens innovationskontor erhåller i genomsnitt i statlig finansiering. Gällande modell för anslagsfördelning beskrivs i avsnitt 3.6. Utredningen anser att innovationskontoren ska kunna variera i storlek beroende på högskolans storlek enligt den uppdelning mellan små, medelstora och stora högskolor (se avsnitt 9.1.3) som redo- visats av utredningen. En basfinansiering bör därför ges för själva upp- draget, motsvarande 5, . Denna basfinansi- ering blir då utöver av högskolan själv åtagen medfinansiering eller finansiering från annan samverkande aktör. Utredningens bedöm- ning är att detta för innovationskontor med en stabil storlek och kapacitet. Innovationskontor som får ansvar att även ge stöd till andra hög- skolor, bör till skillnad från inte få någon utökning av anslaget bara för de uppdragen. Dessa uppdrag bör däremot beaktas vid bedömningen av storleken på finansieringen, så att om en högskola får uppdraget och i det ingår att ge innovationskontorsstöd till tre ytterligare högskolor, det är den sammantagna storleken vid de fyra högskolorna som bestämmer storleken på basfinansieringen. Steg mot mer effektivt nyttiggörande vationskontoret ska därefter ge stöd till studenter, doktorander, forskare och andra anställda vid de ingående högskolorna på lika vill- kor. Det kan typiskt sett innebära att det för de högskolor som regeringen pekat ut också ska få stöd, det avsätts resurser på plats på högskolorna för ett innovationsstöd. Att samtliga högskolor ska ha beaktat hur nyttiggörandet bäst kan utföras i sitt organisatoriska arbete föreslås säkerställas av samtliga högskolors styrelser. Innovationskontoret kommer med de förslag utredningen lämnar få en minsta storlek om (mellanstora och stora ). Som en följd av det nya systemet för fördelning av medel till innova- tionskontor ersätts förordningen (2015:139) om fördelning av stat- liga medel för innovationskontor vid universitet och högskolor med en ny stödförordning. Det nya systemet för fördelning av medel till innovationskontor föreslås vara genomfört fullt ut från och med . Nuvarande stödförordning bör upphävas i anslut- ning till det. Ett utökat verifieringsstöd ger ökad kommersialisering av forskningsresultat