sou · H8B345 · 2020-08-20 00:00:00 — Med ett stort antal digitala publiceringar kan en sådan ordning också medföra merkostnader för bokförlagen. Mot den bakgrunden och med hänsyn till att utbudet av digitala böcker utan tryckt förlaga kan antas öka finns det enligt regeringen skäl att på nytt överväga förutsättningarna för ett primärt författaransvar även för böcker som publiceras endast i digitalt for- mat. Vid en sådan utredning bör hänsyn tas till att grundlagen i sin nuvarande utformning i och för sig inte utesluter ett primärt för- fattaransvar för digitala publikationer. •analysera förutsättningarna för en ordning med författaren som primärt ansvarig för innehållet i böcker som publiceras i en data- bas utan tryckt förlaga, och •vid behov föreslå de författningsändringar som kommittén anser är motiverade. Det ingår inte i kommitténs uppdrag att överväga eller föreslå änd- ringar i tryckfrihetsförordningens eller yttrandefrihetsgrundlagens ansvarsordning för andra publikationer än digitala böcker. Samråd och genomförande av uppdraget Regeringen beslutade propositionen Ändrade mediegrundlagar (prop. 2017/18:49). Kommittén ska, med förbehåll för ställningstaganden i det lagstiftningsärendet, utgå från de förslag som lämnas i propositionen. Kommittén ska hålla sig informerad om och beakta relevant arbete som bedrivs inom och utredningsväsendet. Kom- mittén ska vidare beakta betydelsen av förpliktelser enligt för de frågor som ska utredas. Kommittén ska samråda med Försvarsmakten, Säkerhetspolisen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Myndigheten för press, radio och tv och public serviceföretagen i de delar som direkt berör deras respektive verksamhetsområden. Förslagens konsekvenser ska redovisas enligt 14–15 §§ kommitté- förordningen (1998:1474). Uppdraget ska redovisas . Om kommittén bedömer att det är lämpligt, får den lämna ett eller flera delbetänkanden. tryck- och yttrandefrihetskommitté (Ju 2018:01) Regeringen beslutade kommittédirektiv om några frågor på tryck- och yttrandefrihetens område (dir. 2018:51). Kom- mittén har tagit namnet tryck- och yttrandefrihetskommitté. Kommittén får nu även i uppdrag att •analysera och ta ställning till om det finns behov av att inskränka grundlagsskyddet för sådana uppgiftssamlingar som innefattar ett offentliggörande av personuppgifter som rör fällande domar i brott- mål och lagöverträdelser som innefattar brott eller därmed sam- manhängande säkerhetsåtgärder och vid en sådan analys särskilt bedöma effekterna av ett inskränkt grundlagsskydd, •i sin analys göra en noggrann avvägning mellan intresset av yttrande- och informationsfrihet och intresset att skydda enskildas person- liga integritet, •redogöra för de regler som kommer att gälla för det fall kommittén bedömer att delegationsbestämmelser bör införas i tryckfrihetsför- ordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, och •föreslå de författningsändringar som kommittén anser nödvändiga. Uppdraget ska fortfarande redovisas . Grundlagsskydd för uppgiftssamlingar som offentliggör vissa särskilt integritetskänsliga uppgifter Skyddet för databaser i yttrandefrihetsgrundlagen Grundlagsskyddet för databaser regleras i 1 kap. 4 § yttrandefrihets- grundlagen. I första hand omfattar databasregeln verksamhet som drivs av traditionella massmedieföretag. Sådana databaser har s.k. automatiskt grundlagsskydd. gäller därutöver att även andra aktörer kan få grundlagsskydd för sin databas genom att an- söka om utgivningsbevis hos Myndigheten för press, radio och tv, s.k. frivilligt grundlagsskydd (prop. 2001/02:74 s. 47–53). I samband med att möjligheten till frivilligt grundlagsskydd infördes uttalade kon- stitutionsutskottet att det skulle kunna uppstå konflikter med be- stämmelser som finns i syfte att skydda den personliga integriteten. Utskottet pekade särskilt på att grundlagsskyddet i värsta fall skulle kunna komma att omfatta databaser som är rena personregister (bet. 2001/02:KU21 s. 32). Efter utskottets förslag beslutade riks- dagen att tillkännage för regeringen att den skulle ytterligare analy- sera eller låta analysera huruvida det frivilliga grundlagsskyddet kunde komma i konflikt med bestämmelserna med syfte att skydda den personliga integriteten (bet. 2001/02:KU21 och rskr. 2001/02:233). Personuppgiftsbehandlingen i medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen Personuppgiftsregleringen har till syfte att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks när personuppgifter behandlas. och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på be- handling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana upp- gifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskydds- förordning), här benämnd EU:s dataskyddsförordning, och lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds- förordning, här benämnd dataskyddslagen, tillämpas inte i den utsträck- ning det skulle strida mot bestämmelserna om tryck- och yttrande- frihet i yttrandefrihetsgrundlagarna. Det innebär att möjligheten att med stöd av personuppgiftsregleringen hindra personuppgiftsbehand- ling i medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen och yttrande- frihetsgrundlagen är mycket begränsad. Frågan om inskränkning av grundlagsskyddet för vissa söktjänster har övervägts tidigare Frågan om det frivilliga grundlagsskyddet och riskerna för konflikter med skyddet för den personliga integriteten behandlades inlednings- vis av den parlamentariskt sammansatta (Ju 2003:04). Kommittén lämnade dock inte några förslag till föränd- ringar (SOU 2009:14 s. 65–114 och SOU 2012:55 Del 1 s. 429–440). Den parlamentariskt sammansatta (Ju 2014:17) fick därefter i uppdrag att analysera frågan på nytt. Kommittén konstaterade i fråga om databaser med utgivningsbevis att verksamheterna i allt väsentligt bedrivs på ett seriöst och ansvars- fullt sätt men att det finns ett antal databaser som avser rena sök- tjänster och som tillhandahåller integritetskänsliga personuppgifter. Som exempel pekade kommittén särskilt på söktjänster som offent- liggör uppgifter om att enskilda förekommer i brottmålsdomar, men även offentliggöranden av andra typer av känsliga uppgifter bedömde kommittén vara förknippade med stora risker för integritetsintrång. Kommittén ansåg att starka skäl talade för en inskränkning av grund- lagsskyddet för vissa typer av söktjänster och lämnade också förslag på bestämmelser i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrund- lagen som skulle möjliggöra en sådan inskränkning (SOU 2016:58 s. 391–406). I propositionen Ändrade mediegrundlagar (prop. 2017/18:49) gjorde regeringen, i likhet med , bedöm- ningen att integritetshänsyn motiverade en begränsning av grundlags- skyddet för vissa söktjänster och föreslog bestämmelser i yttrande- frihetsgrundlagarna som skulle göra det möjligt att i vanlig lag, under vissa förutsättningar, förbjuda offentliggörande av personuppgifter av särskilt integritetskänslig karaktär. Förutom uppgifter om att en enskild har begått lagöverträdelser genom brott, förekommer i fäll- ande domar i brottmål eller har varit föremål för straffprocessuella tvångsmedel, föreslogs dessa delegationsbestämmelser omfatta även personuppgifter om bl.a. hälsa, sexuell läggning och politiska åsikter. Bestämmelserna skulle enligt förslaget kunna tillämpas endast om personuppgifterna i uppgiftssamlingen var sök- eller sammanställnings- bara och om offentliggörandet gjordes på sådant sätt att det innebar särskilda risker för otillbörliga intrång i enskildas personliga integritet. Bestämmelserna föreslogs vidare träffa uppgiftssamlingar oavsett på vilken grund de skyddades av yttrandefrihetsgrundlagarna, dvs. upp- giftssamlingar i såväl tryckta skrifter enligt tryckfrihetsförordningen som databaser med automatiskt eller frivilligt grundlagsskydd enligt yttrandefrihetsgrundlagen (prop. 2017/18:49 s. 144–154). Regeringens förslag att begränsa grundlagsskyddet för söktjänster som offentliggör uppgifter om enskildas lagöverträdelser blev föremål för debatt i media. Under riksdagsbehandlingen av propositionen ställde sig i stort bakom regeringens förslag. Utskottet konstaterade dock att det saknades ett brett samförstånd bland partierna när det gällde regeringens förslag i den del det avsåg söktjänster som offentliggör personuppgifter om att enskilda har begått lagöverträdelser genom brott, förekommer i fällande domar eller har varit föremål för straffprocessuella tvångs- medel. Utskottet ansåg att söktjänster som tillhandahåller sådana personuppgifter utgör ett allvarligt ingrepp i enskildas per- sonliga integritet och föreslog därför att skulle tillkännage för regeringen att den på nytt ska utreda frågan om att begränsa grundlagsskyddet för sådana söktjänster (bet. 2017/18:KU16 s. 39–42). beslutade i enlighet med utskottets förslag. De nya bestäm- melserna trädde i kraft . Det finns skäl att på nytt överväga om grundlagsskyddet för söktjänster som offentliggör vissa särskilt integritetskänsliga uppgifter bör inskränkas Än tillhandahålls söktjänster som innehåller uppgifter om att enskilda förekommer i domar i brottmål. Eftersom dessa söktjänster åtnjuter skydd enligt yttrandefrihetsgrundlagen kan personuppgifter hållas tillgängliga utan att personuppgiftsregleringen blir tillämplig. Det kan alltjämt ifrågasättas om det är motiverat att låta verksamheter av detta slag fullt ut skyddas av de tryck- och yttrandefrihetsrättsliga grundprinciperna. Mot denna bakgrund anser regeringen att det nu finns skäl att utvidga uppdraget tryck- och yttrandefrihetskommitté på så sätt att den, utöver vad som framgår av ursprungsdirektiven, även ska •analysera och ta ställning till om det finns behov av att inskränka grundlagsskyddet för sådana uppgiftssamlingar som innefattar ett offentliggörande av personuppgifter som rör fällande domar i brott- mål och lagöverträdelser som innefattar brott eller därmed sam- manhängande säkerhetsåtgärder och vid en sådan analys särskilt bedöma effekterna av ett inskränkt grundlagsskydd, •i sin analys göra en noggrann avvägning mellan intresset av yttrande- och informationsfrihet och intresset att skydda enskildas person- liga integritet, •redogöra för de regler som kommer att gälla för det fall kommittén bedömer att delegationsbestämmelser bör införas i tryckfrihets- förordningen och yttrandefrihetsgrundlagen, och •föreslå de författningsändringar som kommittén anser nödvändiga. Som har uttalat är det i sammanhanget av stor vikt att en eventuell inskränkning av grundlagsskyddet är tydligt avgränsad (jfr bet. 2017/18:KU16 s. 40). Kartläggning av plattformar för webbsändning och tekniskt utbud för inspelning av ljud och bild Definitioner/förkortningar............................................................................. Bakgrund och genomförande......................................................................... Beskrivning av marknaden för webbsändning av ljud och video.................... Välj mellan webbsändningar med egen teknik eller som en tjänst .......... Val av teknisk lösning utifrån målgrupp och tittare ................................. Val av plattform och leverantör, ............... Program för webbsändningar .............................................................. Hårdvara för webbsändningar ........................................................... Webbsändning utan CDN‐leverantör................................................. Webbsändning från webbkamera...................................................... Webbsändning som tjänst ................................................................. Enkelt att starta webbsändningar för radio ........................................... Direktsändning av illegal verksamhet. Trender för webbsändningar av program .............................................. Plattformar för webbsändningar.................................................................. Inspelningsutrustning för ljud och bild i samband med webbsändningar ..... Bilaga: Jämförelse av olika lösningar för webbsändningar.................................. 2 (23) Application Programming Interface, gränssnitt för kommunikation mellan applikation och programvara. Content delivery network (innehålls och distributionsnät), nätverk av servrar för att distribuera tjänster till slutanvändare. Videokodningsformat, används bland annat för HDTV‐ sändningar och Blueray‐video. HTTP Live Streaming, webbaserat kommunikationsprotokoll till Direktsänd webbsändning av ljud och video över internet. Komprimeringsstandard för digital video. Real‐Time Messaging Protocol, överföring av ljud, video och data över Internet. Utvecklat av Adobe (Flash‐player). Real Time Streaming Protocol, standardprotokoll för strömmande media fastställt av Internet Task Force, IETF. Software Development , utvecklingsverktyg för mjukvaruutvecklare att bygga applikationer mot ett specifikt TV med appar för kommunikation över internet. Sändningslösning som innehåller nödvändiga funktioner för webbsändningar, t.ex. lagring, kodning, mixning och kanal/webbsida för sändningen Dedikerad server för webbsändning, placerad lokalt eller i molnet med programvara för webbsändningar. video, program för kodning Digital‐till‐digital konvertering från en kodningsmetod till en annan, exempelvis konvertering mellan format och bildkvalitet beroende på mottagarens bildstorlek och överföringshastighet. Process att konvertera videosignalen från en videokälla, exempelvis videokamera, DVD, webbkamera etc., till en digital signal som lagras på en hårddisk, minneskort eller molntjänst. Program för kodning av videoformat, exempelvis mellan olika digitala videoformat eller från analogt till digitalt videoformat. 3 (23) tryck‐ och yttrandefrihetskommitté (Ju2018:01) har till uppdrag att göra en översyn av tillämpningsområdet för yttrandefrihetsgrundlagens s.k. webbsändningsregel och dess förhållande till databasregeln. Översynen ska göras i förhållande till dagens tekniska utbud för inspelning av ljud och bild och plattformar för webbsändningar. För att kunna fullgöra uppdraget behöver en kartläggning göras av dagens tekniska utbud för inspelning av ljud och bild och av plattformar för webbsändningar. Enligt 1 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen är lagen tillämplig på sändningar av program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel, dvs. typiskt sett traditionella radio‐ och tv‐sändningar. Enligt samma bestämmelse avses med ”sändningar av program” också tillhandahållande till allmänheten på särskild begäran av direktsända eller inspelade program, om starttidpunkten och innehållet inte kan påverkas av mottagaren (webbsändningsregeln). Det som omfattas av bestämmelsen är alltså: -inspelade program som startar och avslutas (som den som sänder programmet bestämmer) För att bestämmelsen ska vara tillämplig krävs också: -att programmet kan nås av en allmänhet (i princip var och en) -att den som tar del av sändningen inte kan påverka innehållet -att mottagaren tar del av sändningen på särskild begäran. I förarbetena beskrivs detta som att ” De momentana sändningarna till webbsidan startas alltså av sändaren. Överföringarna av dessa från webbsidan till mottagarna görs sedan av mottagarna själva” (prop. 2001/02:74 s. 41). En sändning som uppfyller dessa kriterier utgör alltså en s.k. webbsändning och omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen. Innehållet i sändningen spelar ingen roll och inte heller vem avsändaren är. Att sändningen omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen ger ett starkare skydd för yttrandefriheten än annars, men också vissa skyldigheter, t.ex. en straffsanktionerad skyldighet att ha en ansvarig utgivare som ska anmälas till Myndigheten för press, radio och tv. När den s.k. webbsändningsregeln infördes hade tv‐ och radiosändningar börjat ske digitalt, parallellt med de traditionella sändningarna. Avsikten med regeln var att tydliggöra att yttrandefrihetsgrundlagen omfattade tv‐ och radiosändningar även om de framöver skulle komma att sändas via internet. 4 (23) Sedan webbsändningsregeln infördes har dock såväl de tekniska möjligheterna för inspelning som tillgången till sändningsfunktioner utvecklats avsevärt och det har blivit mycket enklare för var och en att sända program till allmänheten. Det är alltså inte längre bara traditionell media som direktsänder över internet. T.ex. kan ornitologer ha direktsändningar från fågelholkar som var och en kan se och ungdomar kan livesända via sina mobiler genom olika applikationer. Det finns mot den bakgrunden en oro för att webbsändningsregeln i huvudsak omfattar en annan typ av sändningar än den från början var avsedd för. Stelacons uppdrag avser utredning av frågan hur dagens tekniska utbud ser ut vad gäller inspelning av ljud och bild och vilka plattformar det finns för webbsändningar. Undersökningen har genomförts i första hand genom att kartlägga leverantörer och webbplatser om webbsändningar, både på svenska och utländska webbplatser. Dessutom har en mindre utredning genomförts gällande vilka plattformar och vilken utrustning som används av ett antal aktörer som genomför webbsändningar i . Kartläggningen har tagit fasta på hur utrustningen har implementerats för att en webbsändning har kunnat genomföras. De vanligast förekommande inspelningsutrustningarna och sändningsplattformarna redovisas under punkt 4 och 5 i denna rapport. 5 (23) 3.Beskrivning av marknaden för webbsändning av ljud och video På marknaden för webbsändningar finns en stor mängd lösningar för alla åldrar och behov; allt från direktsändning genom mobiltelefon till mer komplexa studiolösningar. För en nybörjare kan det upplevas som både enkelt och svårt att sätta igång med direktsändningar över internet. Enkelt genom att användaren från en app på sin mobiltelefon kan exempelvis sända barnens bortamatch i innebandy till familj och andra föräldrar i sin förening direkt genom Youtube. Svårt med anledning av det stora utbud av leverantörer för webbsändningar, programvara och teknisk utrustning som finns tillgänglig, samt hur man gör för att uppnå bästa möjliga kvalitet för både webbsändning och dess innehåll. Det finns flera olika lösningar att välja på oavsett syftet med den direktsända webbsändningen, både för nöje eller professionell produktion. I stora drag handlar det om att ha videokamera, mikrofon, en dator med sändningsprogramvara och ett abonnemang på en sändningsplattform. En direktsänd webbsändning aktiveras av den som tillhandahåller sändningen på en webbadress dit mottagaren kopplar upp sig med sin webbläsare eller mediaspelare. Antingen kan programmet strömmas till mottagarens webbläsare/mediaspelare eller spelas upp direkt på webbsidan via en inbäddad mediaspelare. Själva sändningen kan därför antas skapas när programinnehållet blir nåbart på den sändningsplattform som används av mottagarna. Det kan vara på en kanalplats hos leverantören av sändningsplattformen eller på en extern webbplats där sändningen läggs upp. Med andra ord startar inte sändningen i samband med att man överför programinnehållet till sändningsplattformen utan först på den plats där mottagaren kan nå webbsändning. 3.1.Välj mellan webbsändningar med egen teknik eller som en tjänst Det finns två huvudsakliga principer för webbsändningar. Vanligast är att webbsändaren själv ansvarar för teknik och utrustning och genomför utsändningen. Men det går också att köpa utsändningsfunktionen som en molnbaserad tjänst och bara ha kameran själv. Vanligtvis används en vanlig mobiltelefon. Det finns flera kombinationsmöjligheter av de två huvudprinciperna. Några vanliga exempel på direktsända webbsändningar: ∙Från egen server till sina tittare. ∙På Facebook, Instagram, Twitter etc. från en mobiltelefon/surfplatta eller dator, exempelvis bloggare och influensers. ∙Direktsändning av datorspel på webbplatser för e‐sport (gaming). ∙Betald föreställning, konferens eller idrottsevenemang med inloggning på en tjänst för webbsändningar. ∙Utbildning och information genom direktsändning av datorns skärmbild via Youtube. ∙Egen radiostation med hjälp av abonnemang på molntjänst för webbsändning. ∙Obemannad sändning av djur och utfodringsplatser via sändningsplattformar. ∙Direktsändning från drönare till en mobilapp som skickar vidare till sändningsplattform. ∙Direktsändning via en mobilapp, exempelvis frågesportspel. 6 (23) Att ta allt ansvar för webbsändningen på egen hand när det gäller teknik, programvaror och utsändning behöver nödvändningsvis inte innebära stora investeringar. Detta eftersom det finns färdiga paket med server och programvaror för 10–. Men att investera i skalbara lösningar för ökat antal följare och vara uppdaterad med den tekniska utvecklingen kan vara kostsamt. Fördelen med egen sändningsutrustning är att ha kontrollen över alla delar i sin sändning samt att inte vara beroende av tjänsteleverantörens eventuella brister i sändningskvalitet, ständiga uppdateringar och löpande kostnader. Fördelarna med att sända över en molntjänst är skalbarheten utan att behöva investera i ny utrustning. Webbsändaren betalar utifrån sina behov och hur mycket tjänsten används. Tjänsten anpassas så att webbsändningen kan ses av olika antal tittare och på flera olika enheter, både med en liten skärm på en mobiltelefon eller en stor tv‐skärm. En annan fördel är att det endast behövs en begränsad kunskap om webbsändningar eftersom tjänsterna hanterar de flesta delmoment som behövs för en webbsändning. Det finns några grundläggande beståndsdelar för en webbsändning: ∙Lagring för inspelat och direktsänt material, inklusive backup‐tjänst ∙Programvaror för konvertering av ljud, video och sändningsprotokoll ∙Mixer av video och ljud, exempelvis från extern webbkamera och mikrofon och inspelat material. ∙Plats att publicera webbsändningen, exempelvis med e‐post, webbserver/webbhotell, sociala nätverk etc. 3.2.Val av teknisk lösning utifrån målgrupp och tittare Inför valet av en teknisk lösning för direktsänd webbsändning behöver målgruppen definieras. Är det följare på sociala medier som Facebook, Instagram eller Twitter man vill nå eller är det en kommersiell produktion för betalande tittare med egenutvecklad app och webbplats? Det ställer olika krav på kvaliteten i utsändningen. I vissa fall är valet enkelt. Om en e‐sportare vill dela med sig av sitt spelande till intresserade över hela världen används enklast samma plattform och sociala medier som andra spelare befinner sig på, exempelvis Youtube. I andra fall kan det vara mer oklart hur målgruppen ska nås och då finns flera alternativ. I ett första steg väljs alltså plattform och leverantör av livestreaming (direktsänd webbsändning) och därefter väljs den programvara och hårdvara som behövs för att genomföra webbsändningen. 3.2.1.Val av plattform och leverantör, Det finns en stor mängd leverantörer som erbjuder plattformar för direktsänd webbsändning av video och ljud. Bland de mest kända leverantörerna är sociala medier som Youtube, Facebook (F‐Live), Instagram och Twitter. Alla dessa har tilläggsfunktioner som tillåter direktsänd video. Det finns andra mer specialiserade plattformar för videosändningar av bland annat gaming och e‐sport samt mer kommersiella videoplattformar som riktar sig till föreningar, offentliga organisationer och företag. Vanligtvis kallas denna grupp av tjänsteleverantörer av direktsänd webbsändning och on demand‐tjänster för , CDN (innehålls och distributionsnät). Dessa nätverk består normalt av geografiskt 7 (23) spridda servrar som kan sprida medietjänster nära slutanvändarna med syftet att ge tjänster hög prestanda med låg tidsfördröjning. Flera CDN‐leverantörer erbjuder sina kunder en egen kanal och webbsida för webbsändningen samt möjlighet att lagra tidigare sändningar och ladda upp annat inspelat material. Vissa CDN‐ leverantörer tillhandahåller också programvara för att administrera och tekniskt anpassa webbsändningarna, exempelvis mixning av flera ljud och videokällor.