sou · H8B363 · 2020-11-12 00:00:00 — Som exempel kan nämnas att Barnrättighetsutred- ningen föreslog att det i förvaltningslagen och i förvaltningsprocess- lagen skulle införas bestämmelser som stadgar att barnets bästa ska utredas och särskilt beaktas i ärenden och mål som rör barn. Utred- ningen ansåg även att bestämmelserna om barnets bästa i utlännings- lagen och LSS skulle omformuleras. Dessa förslag har inte lett till lag- stiftning.76 Ett annat exempel är förslag om att föra in en bestämmelse om barnets bästa i utsökningsbalken.77 Förslaget bereds inom . Även har föreslagit att bestämmelser om barnets bästa ska införas i förvalt- ningslagen och förvaltningsprocesslagen. Myndigheten vill också att det ska utredas om det bör införas en sådan bestämmelse i rätte- gångsbalken.78 vårdnadsutredning har föreslagit att bestäm- melsen i 6 kap. 2 a § FB ändras. Läs mer om det i kapitlet om artikel 9. Utredningen socialtjänst har föreslagit att bestämmelsen om barnets bästa i socialtjänstlagen ändras.79 När det rör vissa andra lagar, såsom , har reger- ingen uttryckt att ett barnperspektiv är centralt för en hållbar ut- veckling.80 76SOU 2016:19 avsnitt 5.2.6 och 5.5.2 samt s. 175–178. Regeringen har beslutat att inte gå vidare med förslagen som gäller förvaltningslagen, förvaltningsprocesslagen och utlänningslagen. För- slaget att ändra bestämmelsen i LSS är under fortsatt beredning inom (prop. 2017/18:186 s. 58). Se även förslag till ny LSS, som också är under beredning inom (SOU 2018:88 s. 74, förslaget till 2 kap. 4 §). 77SOU 2016:81 avsnitt 4.3.11. 78Barnombudsmannen årsrapport Dom tror att dom vet bättre – barnet som rättighets- bärare (2020) s. 6. 79SOU 2020:47 s. 75. 80Se t.ex. regeringens beslut att ge ett uppdrag att kartlägga och analysera den praktiska tillämpningen av (Fi2019/03125/SPN). Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Barnets bästa i praxis Som framgår bl.a. av vår rättsfallsundersökning görs det i praxis hän- visningar till barnets bästa. Det är då främst fråga om tillämpningar av svenska bestämmelser om barnets bästa. Läs mer om detta i delen om hur svenska bestämmelser om barnets bästa tolkas och tillämpas. I den delen redogör vi även för slutsatser om hur barnets bästa tillämpas inom vissa offentliga verksamheter. Utredningen kunde konstatera att, trots att det fanns bestämmelser om barnets bästa, var det vanligt att bedömningar som myndigheter gjort inte tog sin utgångspunkt i det enskilda barnets situation. I stället bedömdes barnets bästa utifrån generella uttalanden i förarbeten, policydokument, m.m.81 Även när det inte finns någon uttrycklig bestämmelse (utöver den i ) förekommer det att man i praxis gör över- väganden med hänsyn till barnets bästa. Ett sådant exempel är rätts- fallet NJA 2019 s. 504 (Det kaliforniska surrogatarrangemanget). I sitt avgörande hänvisar till artikel 3.1 i barnkon- ventionen och återkommer till principen om barnets bästa. Ett annat exempel från är rättsfallet NJA 2012 s. 333, i vilket det framhålls att reglerna om faderskap präglas av ett hänsynstagande till barnets bästa. Barnets bästa har även beaktats vid processuella frågor, såsom om ett yrkande får framställas efter över- klagandetidens utgång.82 Läs mer nedan om hur barnets bästa har be- aktats inom de processuella bestämmelserna för att göra förfarandet mer barnanpassat. Processuella bestämmelser – barnanpassade förfaranden Till viss del är processen när det gäller utredningar av olika slag, rätte- gångar m.m. särskilt anpassad när ett barn är inblandat. Även om principen om barnets bästa inte alltid nämns i lagstiftningen, framgår det ofta genom förarbeten eller bestämmelserna i sig att de tillkom- mit med hänsyn till de behov som ett barn normalt har. Vi redogör för några av dessa bestämmelser i andra kapitel. Bl.a. beskriver vi straff- processen när ett barn är målsägande, vittne eller misstänkt i kapitlen om artiklarna 34 respektive 40. 81SOU 2016:19 s. 21. 82Se NJA 2019 s. 160. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls skriver vi om i kapitlet om artikel 37 och regleringen kring social- tjänstens utredningar finns återgiven i kapitlet om artikel 19. I detta avsnitt berör vi endast mycket översiktligt en del av den regleringen och vår redogörelse består främst i exempel. Det ska också påtalas att i den mån det finns portalbestämmelser om barnets bästa träffar dessa normalt också processuella beslut. När det gäller ett barns möjlig- heter att få uttrycka sina åsikter inför ett beslut eller en bedömning av vad som är bäst för barnet, se kapitlet om artikel 12. En utredning enligt socialtjänstlagen ska bedrivas skyndsamt och på ett sätt så att inte någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet. Barnet ska få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter. Om barnet inte framför sina åsikter, ska ändå barnets inställ- ning så långt det är möjligt klarläggas på annat sätt. Innan det beslutas om en utredning ska inledas eller inte ska socialnämnden ha gjort en bedömning av om barnet är i behov av skydd. (Se 11 kap. SoL samt kapitlet om artikel 19.) Utredningen socialtjänst har gett förslag på en ny socialtjänstlag. Enligt förslaget ska det införas ett eget kapitel om barns rättigheter. I kapitlet ska det bl.a. finnas bestämmelser om bar- nets bästa och ett barns rätt att framföra sina åsikter. Det ska också framgå att när en åtgärd rör ett barn har barnet rätt att få relevant information. Den som lämnar informationen ska så långt det är möj- ligt ska försäkra sig om att barnet har förstått informationen.83 För- slagen bereds inom . Ett barn kan bli involverat i en förundersökning eller en rättegång i egenskap av målsägande, vittne, misstänkt eller anhörig. Något olika bestämmelser gäller beroende på barnets roll. I flera delar av finns s.k. barnahus, som samlar aktörer som involveras vid polis- utredningar där barn är inblandade, t.ex. polis, åklagare, socialtjänst, barnläkare och barn- och ungdomspsykiatriker. Lokalerna är anpas- sade för att ett barn ska känna sig tryggt och alla som träffar barnen 83Se SOU 2020:47 s. 75. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls är speciellt utbildade för det. Barnahus är inte reglerat särskilt i lag- stiftningen. Läs mer om barnahus i kapitlet om artikel 39. En förundersökning ska bedrivas särskilt skyndsamt om måls- äganden är och brottet riktats mot målsägandens liv, hälsa, frihet eller frid (2 a § FUK). Ett särskilt skyndsamhetskrav finns även när ett barn är misstänkt för brott (4 och 29 §§ LUL). När någon som är hörs under en förundersökning gäller vissa specialbestämmelser. T.ex. ska en vårdnadshavare nor- malt vara närvarande vid förhöret och i vissa fall även företrädare för . Förhöret ska planeras så att det inte uppkommer fara för att barnet tar skada. Det bör hållas av en person med särskild kompetens för uppgiften. Förhör får inte äga rum fler gånger än som är nödvändigt med hänsyn till utredningens art och barnets bästa. En målsägande som är ska alltid anses ha ett särskilt skydds- behov. Polisen ska därför så snart det är möjligt göra en bedömning av barnets behov av särskilda skyddsåtgärder. Förundersökningar mot barn ska som huvudregel ledas av någon som genom intresse och fallen- het för arbete med unga lagöverträdare är särskilt lämpad för upp- giften (Se bl.a. 23 kap. 10 § RB, 2 och 7 §§ LUL samt 5 b, 13 f och 15–19 §§ FUK.) Barn hörs normalt inte i domstol (36 kap. 4 § RB). I stället tar rätten del av barnets utsaga genom videouppspelningar av polisförhör, som t.ex. kan ha spelats in vid ett barnahus. Förhör med den som är får hållas inom stängda dörrar. När det gäller sexualbrott och barnpornografibrott får i princip en hel förhandling hållas inom stängda dörrar. För sådana mål gäller även särskilda sekre- tessregler. Mål mot ett barn ska om möjligt sättas ut till handlägg- ning på ett sådant sätt att målet inte drar till sig uppmärksamhet (om målet avser brott på vilket fängelse kan följa) och får handläggas inom stängda dörrar, om offentlighet vid förhandlingen är till uppenbar olägenhet på grund av den uppmärksamhet den tilltalade kan antas bli föremål för. Sådana mål ska som huvudregel handläggas av särskilt utsedda domare. (Se 5 kap. 1 § och 36 kap. 4 § RB, 25–27 §§ LUL samt 35 kap. 12 § OSL.) För ett barn som är målsägande kan en särskild företrädare i vissa fall utses enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn. Det finns också vissa utökade möjligheter för barn att få målsägande- biträde.84 1987/88:107 s. 38. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Härutöver finns det ett flertal andra bestämmelser som rör den straffrättsliga processen för barn, läs mer i kapitlen om artiklarna 34, 37 och 40. När det gäller barn som anhöriga kan Kriminalvårdens med barnperspektivet (2016:4) nämnas. I den finns rikt- linjer för bl.a. häkten och anstalter. Där står följande. Samtliga häkten ska ha minst ett besöksrum som är barnanpassat. Detta rum ska vara utformat så att det tilltalar barn, med glada färger på väggar, gardiner och mattor, barnvänliga tavlor och möbler som är anpassade för barn. Besöksrummet ska även utrustas med leksaker, böcker och annan sysselsättning som passar barn i alla åldrar – från spädbarn till ton- åring. I anslutning till besöken ska fika erbjudas kostnadsfritt till bar- nen. Det ska även finnas möjlighet att värma barnmat i anslutning till besöksrummen. För barnen kan det vara av värde att deras föräld- rar vid besök kan visa bilder från deras vardagliga miljö, t.ex. på bo- stadsrum och andra lokaler. Samtliga häkten ska utforma en pärm med bilder från den lokala miljön som ska finnas tillgänglig vid besöks- rummen. I hälso- och sjukvården finns bestämmelser om att information till en patient om bl.a. hälsotillstånd och behandling ska anpassas till mottagarens ålder, mognad, erfarenhet, språkliga bakgrund och andra individuella förutsättningar. När patienten är ett barn ska informatio- nen även ges till barnets vårdnadshavare. (Se 3 kap. 3 och 6 §§ patient- lagen, 2014:821.) I utlänningslagen (2005:716) finns det inga bestämmelser som endast rör barn när det gäller själva handläggningen (utöver portalbestämmel- serna). Däremot finns det utökade möjligheter för barn att få offent- ligt biträde (18 kap. utlänningslagen). Det finns också särskilda be- stämmelser om barn när det gäller förvar (se 10 kap. utlänningslagen och kapitlet om artikel 37). Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Vid viss tillsyn gäller särskilda regler när det rör barns förhållanden, t.ex. när det gäller tillsyn enligt patientsäkerhetslagen och LSS. Vid tillsyn som rör barns förhållanden, enligt dessa lagar, får barnet höras om det kan antas att barnet inte tar skada av samtalet. Barnet får höras utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. (Se t.ex. 7 kap. 5 § patientsäkerhetslagen, 2010:659, och 26 b § LSS.) I ett flertal direktiv till bl.a. myndigheter, kommittéer och särskilda utredare hänvisas det till och att bedömningar om barnets bästa ska göras.85 föreslog att det i kommittéförordningen skulle föras in ett krav på att om förslagen i ett betänkande (SOU) har betydelse för barns rättigheter, ska konsekvenserna i det avseendet anges.86 Detta förslag bereds alltjämt inom . Barn- rättighetsutredningens förslag byggde på resultatet av utredningens kartläggning om vilket genomslag barns rättigheter fått i vissa offent- liga verksamheter. Enligt utredningen visade kartläggningen att barnets rättigheter inte fått tillräckligt genomslag i rättstillämpningen. Det gällde även inom områden där det i den lagstiftning som tillämpas på området finns särskilda bestämmelser som utgår från rättigheterna i . Enligt utredningen var förarbetena till sådana be- stämmelser och annat material som ska fungera som stöd i rätts- tillämpningen ibland otydliga, motstridiga eller saknade förankring i barnkonventionen.87 har gett en liknande rekommendation till , nämligen att införa obligatoriska konsekvensanalyser med utgångspunkt i barnets rättigheter för att bedöma konsekvenserna av föreslagna beslut om politik, lagstiftning, regler, budget, internatio- nellt samarbete och andra administrativa beslut som påverkar barn och barns åtnjutande av sina rättigheter.88 85Se t.ex. dir. 2020:5 och 19. 86SOU 2016:19 s. 320–323. 87SOU 2016:19 s. 320 och 321. 88CRC/C/SWE/CO/5 p. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Vi har genom betänkandet beskrivit vissa uttalanden i förarbetena som är relevanta för respektive artikel i och som redogör för vilken hänsyn som tagits eller bör tas till barn och bar- nets bästa i lagstiftningsarbetet. När det gäller förarbetena till bestäm- melser om barnets bästa och rätt att komma till tals hänvisar vi till delen som rör hur dessa bestämmelser tolkas och tillämpas. Natur- ligtvis är detta inte en uttömmande redogörelse, utan det finns även andra exempel. Som framgått ovan diskuteras hänsynen till barnets bästa även i förarbetena till bestämmelser som inte uttryckligen handlar om barnets bästa. Vi har ovan gett exemplet med betänketid vid skils- mässa i vissa fall när det finns barn i familjen. Ett annat exempel är lagrådets yttrande i frågan om byte av juridiskt kön.89 6.2.2Tillförsäkra barnet skydd och omvårdnad (artikel 3.2) I varje barns grundläggande rättigheter ingår att få omvårdnad, att få växa upp under trygga förhållanden med närvarande vuxna och att få utvecklas i sin egen takt utifrån sina egna förutsättningar. Av föräldra- balken framgår att det är föräldrarna som i första hand har ansvaret för ett barns välmående. Ett barn som av olika anledningar riskerar att fara illa ska få det stöd, hjälp och skydd som det behöver. Sam- hället har en viktig uppgift i att stödja och vid behov komplettera föräldrarna under hela barnets uppväxt.90 I regeringsformen och socialtjänstlagen finns grundläggande be- stämmelser för samhällets skyldighet att se till att barn får växa upp under trygga förhållanden. I detta avsnitt redogör vi kortfattat för de mest grundläggande bestämmelserna som rör ett barns skydd och omvårdnad med hänsyn till de rättigheter och skyldigheter som till- kommer barnets föräldrar, vårdnadshavare eller andra personer som har juridiskt ansvar för barnet. Fler bestämmelser som avser ett barns skydd och omvårdnad redovisas främst under de kapitel som handlar om respektive rättighet. 89Lagrådets yttrande Vissa kirurgiska ingrepp i könsorganen och ändring av det kön som framgår av folkbokföringen . 2012/13:10 s. 23 och 24. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls God fostran, stöd och trygghet För att ett barn ska kunna utvecklas gynnsamt behöver det bl.a. känna trygghet och få en god fostran och omvårdnad. Ett barns rätt till sådana förhållanden stadgas i . Där framgår också att varje barn ska behandlas med aktning för sin person och egenart. (Se 6 kap. 1 § FB.) Ett barns vårdnadshavare har ansvar för barnets personliga förhållanden och ska se till att barnets behov av omvård- nad, trygghet och en god fostran blir tillgodosedda (6 kap. 2 § andra stycket FB). I rätten till omvårdnad, trygghet och god fostran ingår, förutom att få sina materiella behov tillfredsställda, att barnens psy- kiska behov tillvaratas. Av förarbetena till bestämmelsen i föräldra- balken framgår bl.a. att ett barn ska få leva i ett stabilt förhållande och känna sig behövd.91 Samhällets skydd och stöd När en vårdnadshavare inte kan ta ansvar för sina barn fullt ut be- höver samhället stödja och skydda barn som annars riskerar en ogynn- sam utveckling. Ansvaret för det ligger ytterst på socialnämnden i varje kommun. I socialtjänstlagen ges grundläggande bestämmelser för samhällets skyldighet att se till att barn får växa upp under trygga och goda förhållanden. ska bl.a. sörja för att barn får det skydd och stöd som de behöver och, om barnets bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet. Nämnden ska även förebygga missbruk bland barn. Det ingår också i nämndens uppgif- ter att bedriva uppsökande verksamhet och annat förebyggande arbete för att förhindra att barn far illa. (Se 5 kap. 1 § SoL.) Utifrån enskilda barns perspektiv är utbildning av avgörande bety- delse för ett barns välmående. Såväl kunskaper som förvärvas genom utbildning som skolgången i sig utgör ett skydd för barn som annars riskerar att hamna i utsatta situationer. Ett barns omvårdnad och trygghet säkerställs därför genom rätten till utbildning som vi behand- lar närmare i kapitlen om artiklarna 28 och 29. Även rätten till lek och fritid och att få ta del av och delta i kulturella sammanhang är av betydelse för ett barns välmående. Läs mer om detta i kapitlet om artikel 31. 1981/82:168 s. 59 och 60. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls I LSS finns bestämmelser om stöd och service för personer, där- ibland barn, med vissa funktionsnedsättningar.92 När en person har en funktionsnedsättning påverkar det ofta en hel familj. Stödet till barn med funktionsnedsättning omfattar därför dels stöd till barnet själv, dels stödet till barnets familj. De olika insatserna i LSS ska, till- sammans med annat stöd som den enskilde får enligt annan lagstift- ning, ge den enskilde och dennes familj det stöd som behövs. Läs mer om skyddet och stödet för barn med funktionsnedsättning i kapitlet om artikel 23. Alla barn ska stå under en eller två vuxna personers vårdnad. Det är oftast barnets föräldrar, eller en av dem, som har vårdnaden om bar- net. Att ha vårdnad om ett barn innebär vissa skyldigheter, t.ex. se till att barnet får den omvårdnad, trygghet och fostran som barnet behöver samt se till att barnet inte far illa. Vårdnadshavaren har även rätten och skyldigheten att besluta i personliga frågor som är viktiga för barnet, bl.a. om barnets utbildning. Ju äldre barnet blir, desto större hänsyn ska tas till vad barnet själv vill. (Se 6 kap. 2 § FB.) Läs mer om föräldrahänsyn i kapitlet om artikel 5. När de vuxna som har ansvaret för ett barn inte kan försörja det, t.ex. på grund av arbetslöshet eller sjukdom, kan samhället hjälpa till med olika former av ekonomiskt stöd. I bistår staten barnfamiljer genom bidrag av olika slag. Inom och socialförsäkrings- systemet finns åtskilliga bestämmelser som är inriktade på att ge varje barn social trygghet och en lämplig levnadsstandard. Föräldrarna har huvudansvaret för att säkra ett barns materiella välfärd, men när det är nödvändigt bistår samhället föräldrarna i detta ansvar. I vissa fall kan även ett barn direkt ges bistånd. Ett barns vistelsekommun har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver (2 kap. 1 § SoL). Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av socialnämnden 92Lagstiftningen är under översyn, se SOU 2018:88. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls för sin försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt (4 kap. 1 § SoL). Vidare finns det flera ekonomiska stödformer inom socialförsäkringssystemet som utgår till barn eller för barn. Det all- männa barnbidraget/studiebidraget är ett ekonomiskt stöd till barn- familjer och utgår med ett fast belopp per barn. Underhållsstöd lämnas för ett barn som inte sammanbor med båda sina föräldrar. Omvård- nadsbidrag lämnas i vissa fall för omvårdnad av ett barn med en funktionsnedsättning. Reglerna härom finns i socialförsäkringsbalken (2010:110). En annan form av stöd, som har betydelse för ett barns levnadsstandard, är bostadsbidragen som lämnas till barnfamiljer. Läs mer om ett barns materiella välfärd i kapitlen om artiklarna 26 och 27.Se även kapitlet om artikel 22 där vi beskriver ett flyktingbarns rätt till skydd och humanitärt bistånd. Hälsa och social omsorg Av regeringsformen framgår att det allmänna särskilt ska verka för social omsorg och trygghet och för goda förutsättningar för hälsa (1 kap. 2 § andra stycket RF). I EU-stadgan nämns att unionen er- känner och respekterar rätten till tillgång till social trygghet och sociala förmåner som garanterar skydd i sådana fall som t.ex. moder- skap, sjukdom, och omsorgsbehov. Vidare har var och en, enligt stad- gan, rätt till tillgång till förebyggande hälsovård och till medicinsk vård. En hög nivå av skydd för människors hälsa ska säkerställas vid utformning och genomförande av all unionspolitik och alla unions- åtgärder. (Se artiklarna 34 och 35 i EU-stadgan.) I hälso- och sjukvårdslagen finns bestämmelser om hur hälso- och sjukvårdsverksamhet ska organiseras och bedrivas. Målet med hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för hela befolkningen. Hälso- och sjukvården ska även arbeta för att före- bygga ohälsa. (Se 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 § och 3 kap. Det finns också en patientsäkerhetslag, som syftar till att främja hög patientsäkerhet inom hälso- och sjukvård (1 kap. 1 §) Läs mer om barns hälsa i kapitlet om artikel 24. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Skydd mot våld, övergrepp, vanvård, utnyttjanden m.m. För att säkerställa ett barns trygghet och omvårdnad behöver barnet ges skydd mot våld, övergrepp, vanvård, utnyttjanden m.m. Av för- äldrabalken framgår att inget barn får utsättas för kroppslig bestraff- ning eller annan kränkande behandling (se 6 kap. 1 § FB). Det finns också stadgat i regeringsformen att var och en är skyddad mot kropps- straff (2 kap. 5 § RF). Ett antal brott i kan bli aktuella när ett barn utsätts för våld eller kränkningar. Läs mer om brotten och andra skyddsbestämmelser i kapitlen om artiklarna 19 och 32–36. Bestämmelserna kring det skydd och den omvårdnad som ges till ett omhändertaget barn utvecklas närmare i kapitlet om artikel 20. Ett barns omvårdnad garanteras även av det samverkansansvar som socialnämnden, och hälso- och sjukvården har. Därutöver finns en anmälningsskyldighet för dem som arbetar inom , hälso- och sjukvården, skolan och andra verksam- heter som berör barn. Den som misstänker att ett barn far illa ska genast anmäla det till socialnämnden. Även enskilda uppmanas i social- tjänstlagen att göra orosanmälningar. Läs mer om samverkansansva- ret och anmälningsplikten i kapitlen om artiklarna 19 och 20. 6.2.3Uppfylla fastställda normer samt behörig tillsyn (artikel 3.3) I detta avsnitt beskriver vi regleringen kring utvecklingsarbete, egen- kontroll och tillsyn för de myndigheter och andra institutioner som ansvarar för omvårdnad eller skydd av ett barn. Inledningsvis redo- gör vi för verksamhetsspecifika bestämmelser. Därefter beskrivs den extraordinära tillsynen och annat arbete av myndigheter som arbetar över flera verksamhetsområden, t.ex. Där nämns också den ”tillsyn” som görs av privata aktörer bl.a. med hjälp av offentlighetsprincipen. Socialtjänst och hem för placerade barn Av socialtjänstlagen framgår att insatser inom ska vara av god kvalitet. För utförande av uppgifter inom ska det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten ska systematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls (Se 3 kap. 3 § SoL.) Hur detta på olika sätt ska säkerställas konkre- tiseras på följande sätt. Krav på verksamheten och personalen Det ställs särskilda krav på handläggare som arbetar med barn inom . För vissa uppgifter, som rör utredning och bedömning av behovet av insatser, ska en socialnämnd använda en handläggare med socionomexamen eller annan relevant högskoleexamen. ansvarar för att den handläggare som självständigt utför sådana arbetsuppgifter har tillräcklig erfarenhet för uppgiften. (Se 3 kap. 3 a § SoL.) Varje kommun ansvarar för att det finns tillgång till öppna insat- ser för att kunna möta barns och vårdnadshavares olika behov. Det ska också finnas tillgång till familjehem, HVB och stödboenden.