sou · H8B313 · 2020-03-05 00:00:00 — Det kan vara fråga om upprepade eller långvariga överträdelser som innebär en otillåten verksamhet av stor omfattning men också enskilda landningar som är värda hundratusen- 16Dom av i mål nr B 4509-14 och dom av mål nr B 5786-13. Båda domarna har fått laga kraft. Straffbestämmelser i fiskelagen och lagen om EU:s förordningar … tals kronor och däröver. Det kan följaktligen vara fråga om en stor orättmätig som bör leda till en kännbar påföljd. Ett annat förhållande som ska beaktas är vilken inverkan överträdelsen har på fiskbestånden. Även i fall då varken överträdelsens omfattning eller fångstvärdet är särskilt betydande kan ett fiske riktat mot ett sårbart eller hotat bestånd äventyra ett långsiktigt hållbart fiske.17 De bestämmelser i den gemensamma fiskeripolitiken som innehåller skyldigheter inom ramen för yrkesfisket är straffsanktionerade i fiskelagen (37–44 §§). Överträdelser av sådana bestämmelser kan också medföra sanktionsavgifter. Gemensamt för fiskelagens sank- tioner såvitt gäller yrkesfisket är att de tar sikte på överträdelser som sker i fisket och som begås av innehavare av fiskelicens, innehavare av personlig fiskelicens eller befälhavare på fiskefartyg.18 I både fiskelagen och lagen om EU:s förordningar om den gemen- samma fiskeripolitiken har vid vissa förutsättningar administrativa sanktionsavgifter företräde framför straffrättsliga sanktioner. I 11 § lagen om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeri- politiken föreskrivs straff för brott mot EU-bestämmelser eller nationella föreskrifter som meddelats med stöd av lagen i fråga om kvalitetsnormer och andra bestämmelser för handeln med fiskeri- och vattenbruksprodukter. Till ansvar ska inte dömas om gärningen kan leda till sanktionsavgift (10 a § samma lag). Enligt 50 a § fiskelagen får regeringen meddela föreskrifter om att den som bedriver yrkesmässigt fiske eller annars fiske i närings- verksamhet ska betala en sanktionsavgift om denne bryter mot sådana föreskrifter eller EU-bestämmelser som avses i 40 § första och andra styckena fiskelagen. Vilka överträdelser som ska leda till sanktionsavgift anges i regeringens föreskrifter. Enligt 50 b § fiske- lagen krävs varken uppsåt eller oaktsamhet för att sanktionsavgift ska kunna meddelas. Sanktionsavgift ska meddelas för varje konstaterad överträdelse såvida det inte är oskäligt att ta ut avgift. Vid pröv- ningen av om det ska anses oskäligt att ta ut sanktionsavgift ska det enligt 50 b § andra stycket särskilt beaktas ett antal i paragrafen 2002/03:41 s. 33. 2015/16:118. Straffbestämmelser i fiskelagen och lagen om EU:s förordningar … Uppräkningen är inte uttömmande utan ska ses som exempel på vad som ska anses oskäligt. I 40 b § fiskelagen anges vidare att det inte ska dömas till straffrättsligt ansvar enligt 40 § första eller andra stycket fiskelagen om gärningen kan leda till sanktionsavgift enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 50 a §. Bestämmelsen syftar till att motverka dubbla sank- tioner för en och samma gärning. Enligt 50 c § är det Havs- och vattenmyndigheten som beslutar om sanktionsavgifter. I 50 d–g §§ fiskelagen regleras därtill möjlighet till verkställighet enligt utsök- ningsbalken, hinder mot att besluta om sanktionsavgifter om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts, hinder mot att besluta om sanktionsavgifter om den som anspråket riktas mot inte getts tillfälle att yttra sig från det att förutsättningarna att besluta om avgift har uppfyllts respektive preskription av beslut om avgift när beslutet inte verkställts från det att beslutet fick laga kraft. 8.2.5Sanktionsbestämmelser och EU:s fiskeriförordningar – regelverk i förändring intensifierades arbetet med att förändra och för- bättra vissa bestämmelser i bl.a. kontrollförordningen. Bland annat föreslås artiklarna 8919 och 9020 få nya lydelser med ambitionen att hanteringen av överträdelser ska vara likvärdig i EU:s medlemsstater med effektiva, proportionerliga och effektiva sanktionssystem. Under arbetet med kontrollförordningen har bl.a. föreslagits att förordningen skulle göra det obligatoriskt för medlemsstaterna att införa administrativa sanktionsavgifter för alla överträdelser av EU:s gemensamma fiskeripolitik. De föreslagna ändringarna syftar enligt kommissionen till att bättre harmonisera tillämpningen i medlems- staterna och säkerställa lika villkor (level playing field). Sedan invänd- ningar framförts av flera medlemsstater, om att en sådan förpliktelse skulle strida mot medlemsstaternas konstitutionella system, har för- slagen fortsatt bearbetas. Oavsett system, med straffrättsliga eller administrativa sanktioner, måste sanktionerna vara effektiva, propor- och avskräckande. 19Åtgärder för att säkerställa efterlevnad. 20Sanktioner vid allvarliga överträdelser. Straffbestämmelser i fiskelagen och lagen om EU:s förordningar … Oavsett system, med straffrättsliga eller administrativa sanktioner, måste sanktionerna vara tillräckligt effektiva och avskräckande. I förslaget till en ny artikel 90 i kontrollförordningen räknas ett antal aktiviteter upp som kan utgöra allvarliga överträdelser. Syftet med förslaget är att harmonisera och sammanföra bestämmelserna om allvarliga överträdelser som enligt nuvarande regelverk är spridda iframför allt kontrollförordningen och IUU-förordningen. På så sätt vill kommissionen säkerställa att alla medlemsstater har samma utgångspunkt vid bedömningen. 8.3Tillsyn och tillämpning av nuvarande straffbestämmelser inom fisket 8.3.1Fiskerikontroll – samverkan mellan flera myndigheter Havs- och vattenmyndigheten (HaV) har det övergripande natio- nella ansvaret att kontrollera den fisk som fångas, landas, importeras, exporteras, transporteras och säljs i . Detta sker bland annat genom att HaV följer upp fångster i förhållande till individuellt tillåtna fångstmängder och kvoter samt att myndigheten utför administrativ, landnings-, transport- och handelskontroll samt korskontroll. HaV:s kontrollverksamhet genomförs i nära samarbete med Kust- bevakningen, som ansvarar för att genomföra fiskerikontroller till sjöss. Samverkan sker också med andra myndigheter som , Transportstyrelsen, Polisen, Länsstyrelserna, , och Sjöfartsverket.21 Nedan följer sammanfattande beskrivningar av några av de centrala myndigheterna inom svensk fiskeritillsyn. Havs- och vattenmyndigheten (HaV) och länsstyrelserna För att säkerställa ett hållbart fiske och att bestämmelser som regle- rar fisket följs, ska HaV bl.a. besluta om sanktionsavgifter, särskilda avgifter och påföra prickar när överträdelser sker enligt fiskelagen, lag om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken och förordningen om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen (1994:1716) samt ett antal bindande EU-förordningar. Sanktionerna riktar sig bl.a. 21Havs- och vattenmyndigheten. Årsredovisning 2018 s. 113. Straffbestämmelser i fiskelagen och lagen om EU:s förordningar … mot befälhavare, fiskelicensinnehavare och förstahandsmottagare. Beslut om att tilldela prickar eller att återkalla en licens och beslut om förbud får meddelas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgör- ande, om det på sannolika skäl kan antas att prickar kommer att till- delas, licensen återkallas respektive förbud meddelas (55 § fiskelagen). HaV:s rätt att meddela beslut om administrativa sanktionsavgifter framgår av förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen (6 kap. 2 b §). Av samma förordning framgår att och ska lämna sådana uppgifter till HaV som myndigheten kan antas behöva vid prövning av frågor om sanktionsavgifter, tilldelning av prickar, fiskelicenser, personliga fiskelicenser och andra särskilda tillstånd, och förbud att verka som befälhavare enligt 50 a och 52–56 §§ fiskelagen (a. förordning 6 kap. 1 e §). När Havs- och vattenmyndigheten vid kontroller på land och vid administrativa kontroller fattar misstanke om brott upprättar myn- digheten åtalsanmälan som inges till åklagarmyndigheten. Av HaV:s årsredovisningar framgår bl.a. att myndigheten hanterade 261 överträdelseärenden , 207 ärenden och 243 ärenden . Myndigheten fattade beslut om att anmäla två överträdelser till åtal 2016, tio överträdelser 2017 och elva överträdelser 2018 och fat- tade beslut om att påföra sanktionsavgifter för 89 överträdelser 2016, 92 överträdelser 2017 och 128 överträdelser 2018.22 Åtalsanmälningarna avsåg befälhavare som inte har vägt sin fångst vid landning, fiske med fartyg som saknat fiskelicens, otillåten placering av stängnät i seltratrål23, landning av fredad art samt fiske av lax i område 31 i under period då fiske av lax varit förbjudet i detta område. Sju av åtalsanmälningarna har avsett laxfiske i Norrland.24 Åtalsanmälningarna har avsett befälhavare som inte har vägt sin fångst vid landning, fiske med fartyg som saknat fiske- licens, otillåtet fiske av fredad art samt fiske i skyddade områden.25 22Havs- och vattenmyndigheten. Årsredovisning 2018 s. 124. Den bakomliggande idén med en Seltratrål är att torsken då den kommer in i trålpåsen ska selekteras ut genom de stora maskorna i trålpåsens tak. Plattfisk och kräftor passerar inte ut genom maskorna utan fångas i trålpåsen. (referens: lantbruksuni- versitet, SLU, , Sekretariatet för selektivt fiske, Aqua reports 2018:2, s. 9). 24Havs- och vattenmyndigheten. Årsredovisning 2017 s. 152. 25Havs- och vattenmyndigheten. Årsredovisning 2018 s. 125. Straffbestämmelser i fiskelagen och lagen om EU:s förordningar … På regional nivå har länsstyrelserna ansvar för fiskefrågor. Inför Havs- och vattenmyndighetens prövning i frågor om t.ex. yrkesfiske- licenser yttrar sig en länsstyrelse först över ansökan. Länsstyrelsernas målsättning är livskraftiga fiskbestånd, ett långsiktigt hållbart yrkes- fiske och ett rikt varierat fritidsfiske. För kontroll av efterlevnaden av fiskelagen och föreskrifter som meddelats med stöd av fiskelagen samt föreskrifter om fisket i EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken, har enligt 34 § fiskelagen en fisketillsynsman och annan befattningshavare hos Havs- och vattenmyndigheten, eller annan myndighet i vars uppgifter det ingår att övervaka efterlevnaden av bestämmelser om fiske rätt att 1.få tillträde till fartyg, fordon, områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen där fisk och utrustning för fisket förvaras eller hanteras för att där göra de undersökningar och ta de prover som behövs för tillsynen utan att ersättning lämnas, 2.på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen, och 3.få den hjälp som behövs för tillsynen av den som är föremål för åtgärden. En fisketillsynsman får även ges förordnande att ta egendom i beslag och ska på begäran lämna den hjälp som behövs vid tillsynen. är en civil myndighet vars huvudsakliga uppgift är att bedriva sjöövervakning och utföra räddningstjänst till sjöss. Myndigheten har såväl brottsbekämpande uppgifter som kontroll- och tillsynsuppgifter. Vidare har den ett antal särskilda uppgifter och får bl.a. bedriva uppdragsverksamhet. Verksamheten styrs övergrip- ande genom regeringens regleringsbrev. uppgifter regleras huvudsakligen i Kustbevak- ningslagen (2019:32) och Kustbevakningsförordningen (2019:83). är, tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten, huvudaktör inom den svenska fiskerikontrollen. Straffbestämmelser i fiskelagen och lagen om EU:s förordningar … har ansvar för fiskerikontrollen till sjöss och bedriver fiskeriövervak- ning inom sitt verksamhetsområde. direkta brotts- bekämpning omfattar brott som rör bl.a. överträdelser av fiske- lagstiftning i fiskelagen (1993:787) och lagen (1994:1709) om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken (3 kap 2 § kust- bevakningslagen). ska vid misstanke om brott samla den informa- tion som behövs för att utreda eventuella överträdelser och i före- kommande fall överlämna till polisen att bedriva förundersökning, eller själva bedriva förundersökning enligt 3 § kustbevakningslagen. Enligt såväl fiskelagen som lagen om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken ska på begäran lämna den hjälp som behövs vid tillsynen (34 § fjärde stycket fiske- lagen respektive 6 § tredje stycket lagen om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken). Sjöpolisen förebygger och ingriper mot brott på sjön och på land. Sjöpolisen finns i , , och i och utövar bl.a. fisketillsyn och samverkar med . Av 34 § fiskelagen framgår att fisketillsynsmän får förordnas för kontroll av efterlevnaden av fiskelagen och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen samt föreskrifter om fisket i EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. En fisketillsynsman som förord- nats därtill och annan befattningshavare hos Havs- och vattenmyn- digheten, eller annan myndighet i vars uppgifter det ingår att övervaka efterlevnaden av bestämmelser om fiske har rätt att få tillträde till bl.a. fartyg där fisk och utrustning för fisket för- varas eller hanteras för att där göra de undersökningar och ta de prover som behövs för tillsynen. ska på begäran lämna den hjälp som behövs vid tillsynen. Straffbestämmelser i fiskelagen och lagen om EU:s förordningar … 8.3.2Åtal 2016–2018 Av uppgifter från Åklagarmyndigheten26 framgår att det väcktes åtal i fyra fall av brott enligt 40 § andra stycket och 41 § andra stycket fiskelagen (fiske i näringsverksamhet med fiskefartyg i strid med EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken) och att förundersökning lades ner i två fall. väcktes åtal för brott enligt förstnämnda bestämmelse medan förunder- sökningen lades ner i ett fall. väcktes inte några åtal enligt 40 § 2 st. skedde inte heller några lagföringar enligt 11 § lagen om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken.27 väcktes åtal i fyra fall enligt 40 § 1 st och 2 st och 41 § 2 st fiskelagen. I ett av dessa fall avsåg åtalet även brott mot föreskrifter som meddelats av svenska myndigheter (de övriga uteslutande mot EU:s förordningar). 26Statistik från , Ekonomiavdelningen. 27Uppgifterna om lagföringar har inhämtats från (Brå). Exakt antal lagföringar redovisas inte p.g.a. enskilda förekomster, dvs. möjligheten att identifiera enskilda personer. 9Analys och förslag på fiskets område 9.1Förslag som avser både fiskelagen (1993:787) och lagen (1994:1709) om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken 9.1.1Allmänt om ändringsförslagen i de båda lagarna Utredningen föreslår i de följande avsnitten ett antal förändringar av de nuvarande bestämmelserna i både fiskelagen och lagen om EU:s för- ordningar om den gemensamma fiskeripolitiken. De nuvarande straff- bestämmelserna i de båda lagarna har tillkommit med förhållandevis emellan och bestämmelsernas utform- ning varierar. Utredningen har haft som målsättning att begränsa an- talet olika typer av straffbestämmelser framför allt yrkesfiskare ska ha att förhålla sig till och i möjligaste mån införliva straffbestämmelser som straffbelägger överträdelser av specifika artiklar i EU-förord- ningar i mer heltäckande straffbestämmelser. Utredningens uppdrag har dock inte omfattat samtliga straffbestämmelser i fiskelagen. Det är utredningens uppfattning att en bredare och mer fullständig översyn bör göras av samtliga straffbestämmelser på fiskeområdet för att ytterligare främja tydlighet och regelefterlevnad på fiskets område. Utredningens bedömning: Överträdelser av EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken bör kunna sanktioneras med straffrättsliga påföljder. Analys och förslag på fiskets område Skäl för bedömningen: Av artikel 89 i kontrollförordningen, om åtgärder för att säkerställa regelefterlevnad, framgår att medlems- staterna ska se till att lämpliga åtgärder, inbegripet administrativa åtgärder eller straffrättsliga förfaranden i enlighet med nationell rätt, systematiskt vidtas mot fysiska eller juridiska personer som misstänks ha överträtt någon av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripoli- tiken (p 1). De rättsliga åtgärdernas och tillhörande sanktioners totala omfattning ska i enlighet med tillämpliga bestämmelser i nationell rätt beräknas så att de effektivt berövar de ansvariga det ekonomiska utbytet av den överträdelse de begått, utan att det påverkar deras legitima rätt att utöva sitt yrke. Dessa sanktioner ska även framkalla effekter som står i proportion till överträdelsens allvar och därmed effektivt avskräcka från ytterligare överträdelser av samma slag (p 2). Medlemsstaterna får tillämpa ett system där sanktionsavgifterna står i proportion till en juridisk persons omsättning eller den ekonomiska nytta som uppstod eller avsågs när överträdelsen begicks (p 3). Som framgår av avsnitt 4.2 ska kriminalisering användas i sista hand för att komma tillrätta med ett oönskat beteende, dvs. först när det ha konstaterats inte finnas någon alternativ metod, t.ex. vite, sank- tionsavgifter eller återkallelse av tillstånd. Huruvida överträdelser av EU:s fiskelagstiftning även fortsätt- ningsvis bör kunna sanktioneras straffrättsligt, eller om sanktions- växling bör ske mot större användning av sanktionsavgifter ligger inte inom denna utrednings huvudsakliga uppdrag. Bedömningen om huruvida det finns skäl att använda straffrätt för att sanktionera över- trädelser eller om det finns mindre ingripande alternativ ska emellertid alltid göras enligt vad utredningen har presenterat i avsnitt 4. Beträff- ande vilka överträdelser som bör hanteras med administrativa sank- tionsavgifter gör utredningen emellertid inte någon annan bedömning än den som gjordes inför införandet av administrativa sanktionsav- gifter på fiskeområdet genom 40 b § fiskelagen (SFS 2008:438, prop. 2007/08:107, se också SOU 2007:20). Utredningen konstaterar vidare, att det med beaktande av de miljökonsekvenser överträdelser av fiskebestämmelserna potentiellt kan orsaka ur sank- tionsperspektiv inte är tillräckligt ingripande att påföra administra- tiva sanktionsavgifter, utan att det alltjämt finns skäl att behålla möjligheten att straffa vissa överträdelser straffrättsligt. Även om sanktionsavgifter är en effektiv sanktionsform och kan uppgå till mycket höga belopp är straffrättsliga påföljder ändå att betrakta som Analys och förslag på fiskets område Utredningen bedömer emellertid att det finns skäl att nyansera och differentiera det straffrättsliga området något utefter hur klandervärda överträdelserna anses vara. 9.1.3Fängelse endast för särskilt allvarliga överträdelser Utredningens bedömning: Endast vissa särskilt allvarliga över- trädelser på fiskeområdet bör kunna straffas med fängelse. Skäl för bedömningen: Av ekvivalensprincipen följer att gärnings- typer med ungefär samma straffvärde ska tilldelas samma straff- skalor och att lika straffvärda handlingar behandlas lika. Detta gäller naturligtvis även på fiskeområdet och överträdelser bör således han- teras på samma sätt oavsett om gärningen innebär överträdelse av svenska bestämmelser eller EU:s förordningar eller om överträdelsen är begången i territorialhav eller ekonomiska zon. Med beaktande av de skyddsskäl som framgår av bl.a. prop. 1994/95:23, Ett effektivare brottmålsförfarande, är den allvarligaste ris- ken om intresset för bevarande åsidosätts att bestånd och ekosystem kollapsar vilket, förutom de direkta och uppenbara konsekvenserna för många arter, kan få allvarliga indirekta konsekvenser för människors hälsa . Det beteende som avses bli kriminaliserat måste således kunna orsaka skada på eller fara för skada för skydds- intresset. Den övre delen av straffskalan bör avse de överträdelser som kan orsaka störst skada eller fara för störst skada på de vattenlevande resurserna. Detta kan vara vissa typer av överträdelser eller när det är fråga om överträdelser som genomförs vid upprepade tillfällen eller i viss omfattning, t.ex. större mängder fångst i förhållande till det aktuella beståndets storlek. De allvarligaste överträdelsetyperna såvitt avser fiskelagen motsvarar huvudsakligen de som i EU-regel- verket anses vara så allvarliga att de ska omfattas av det s.k. prick- systemet som framgår av bl.a. artikel 92 i kontrollförordningen samt artiklarna 125–134 i genomförandeförordningen, bilaga XXX till samma förordning och 51–55 §§ i fiskelagen. Utredningen bedömer att särskilt allvarliga överträdelser av fiske- regelverket ska anges i en egen bestämmelse med en straffskala som innehåller både böter och fängelse. Övriga överträdelser, sådana rela- Analys och förslag på fiskets område tivt sett mindre allvarliga överträdelser, bör endast kunna leda till bötesstraff. I avsnitt 6.5.2 finns exempel på överträdelser av bl.a. EU:s bestäm- melser som avser att skydda miljön. Straffskalan för överträdelser av EU:s förordningar innehåller med få undantag böter till fängelse i högst . Exempel på överträdelser som liknar de allvarliga över- trädelserna på fiskeområdet och med liknande skyddsintressen, är exempelvis brott mot områdesskydd enligt 29 kap. 2 § . Enligt denna bestämmelse döms den som med uppsåt eller av oakt- samhet i ett biotopskyddsområde bedriver en verksamhet eller vidtar någon annan åtgärd som kan skada naturmiljön till böter eller fängelse i högst . Till samma påföljd kan även dömas den som orsakar en skada eller en risk för skada på eller annan olägenhet för de miljö- värden som avses att skyddas i en nationalpark, ett naturreservat, ett kulturreservat, ett djur- och växtskyddsområde, ett vattenskydds- område eller ett område som omfattas av ett interimistiskt förbud genom att bl.a. olovligen utöva fiske. De överträdelser av fiskeregelverket som av EU har bedömts vara allvarliga överträdelser finns som nämnts ovan i det s.k. pricksystemet och beskrivs detaljerat i bilaga XXX till genomförandeförordningen. Flera av överträdelserna som omfattas av pricksystemet, jämte i vissa fall kvalificerande rekvisit, motsvarar till sin beskrivning dels det som framgår av nuvarande 40 a § fiskelagen om grovt brott (verksamhet av särskilt stor omfattning, fångst av betydande värde eller fångst ur särskilt skyddsvärda bestånd), dels överträdelser med potentiellt miljö- farliga konsekvenser enligt andra regelverk (t.ex. angivna miljö- balksbrott). Utredningen bedömer att det saknas skäl att bedöma allvaret av gärningar som potentiellt kan få allvarliga konsekvenser för den miljön och fiskbeståndet lindrigare än motsvarande gärningar enligt andra regelverk som avser att skydda miljön. Utredningen före- slår därför att straffskalan för de allvarligaste överträdelserna av fiskebestämmelserna enligt EU:s förordningar och den svenska fiske- lagstiftningen ska innehålla både böter och fängelse. En sådan straff- skala ger domstolarna mandat att göra straffvärdebedömningar i allt från relativt sett mindre allvarliga överträdelser till överträdelser med potentiellt stora konsekvenser för den miljön. Genom 41 § fiskelagen innehåller straffskalan enligt nuvarande bestämmelser endast böter om de aktuella överträdelserna begås i Analys och förslag på fiskets område den svenska ekonomiska zonen, medan straffskalan för samma över- trädelse innehåller fängelse om den begås på annat vatten. Genom förslaget kvarblir den skillnad i straffskala mellan överträdelser som begås i den svenska ekonomiska zonen eller på svenskt vatten. Att miljökonsekvenserna skulle bli lika stora oavsett om en överträdelse begås på territorialvatten eller i ekonomisk zon talar för att över- trädelser i konsekvensens namn också bör straffas lika. är emellertid bundet av enligt vilken straff- skalan för fiskebrott begångna i ekonomiska zon inte får innehålla fängelse utan endast bötesstraff.1 I fiskelagen finns därför undantag från huvudregeln för sådana brott, något inte ensamt kan förändra. Av SOU 2010:42, Med fiskevård i fokus – en ny fiskevårdslag, framgår att fiskelagsutredning föreslog att fängelse skulle tas bort ur straffskalan för bestämmelserna i fiskelagen och på så sätt skapa en reglering som är tydlig och enhetlig genom att straffskalan kommer att vara densamma om överträdelsen begås i den svenska ekonomiska zonen eller på annat vatten.2