sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — 3.uppdrag av socialnämnden att ta emot barn i ett sådant hem som avses i 6 kap. 6 § första och tredje styckena socialtjänst- lagen samt 9 § lagen om stöd och service till vissa funktions- hindrade, om uppdraget, på socialnämndens begäran, varit av sådan omfattning att den sökande varit tvungen att helt avstå från förvärvsarbete och mottagandet inte bedrivits yrkesmässigt, 4.biståndsarbete utomlands för vilket SIDA eller annan statlig myndighet stått för lönekostnaderna om förvärvsinkomsterna inte kan användas vid prövning av inkomstvillkoret, 5.vistelse utomlands till följd av att en sökande följt med sin make, maka eller sambo vid dennes arbete i utlandet under förutsätt- ning att makens, makans eller sambons arbetsgivare har sitt säte i och att lönen betalas ut från , 6.förvärvsarbete som arbetsgivaren finansierat med särskilt an- ställningsstöd, 7.beslut enligt smittskyddslagen eller livsmedelslagen eller före- skrifter som har meddelats med stöd av livsmedelslagen, dock inte när det är fråga om hälsokontroll vid inresa enligt 3 kap. 8 § smittskyddslagen eller avspärrning enligt 3kap. 10 § smitt- skyddslagen, 8.tvångsvård enligt lagen om vård av missbrukare i vissa fall, 9. styrkt sjukdom, 10.vård av närstående under tid med närståendepenning enligt socialförsäkringsbalken, 11.tid med föräldrapenningförmån enligt socialförsäkringsbalken, 12.vård av eget barn som inte har fyllt eller vård av adoptiv- barn efter barnets ankomst i familjen 13.frihetsberövande på kriminalvårdens område och Syftet med den överhoppningsbara tiden är att kunna använda för- värvsarbete som ligger längre bakåt än närmast före arbetslösheten, vid prövningen av om en sökande kvalificerar till arbetslöshetsersättning. Med andra ord kan en sökande få hoppa avseende vissa skyddsvärda situationer/aktiviteter för att kunna använda tid med förvärvsarbete längre bakåt i tiden än . I utredningen som låg till grund för den nuva- rande lagen sägs det att det i flertalet fall handlar om aktiviteter som den enskilda individen inte själv råder över8. Till största delen avser det antingen situationer då den sökande helt står utanför arbetsmarknaden eller situationer där sådan ersättning som ska jämställas med inkomster från förvärvsarbete utgår. Med avses här längre sammanhängande frånvaro från arbets- marknaden om minst tre kalendermånader. Det är sådana förhållanden som ska hoppas över vid utläggning av ramtiden. Enligt utredningen bör utgångspunkten för vilka situationer som ska vara överhoppnings- bara bygga på samma principer som . Det är därför rimligt att dagens bestämmelser om överhoppningsbar tid, med vissa mindre justeringar, förs över till den nya lagen. Utifrån den vägledande prin- cipen bör dagens bestämmelser kompletteras. Nedan följer en närmare redogörelse för vilka situationer som kan anses vara så skyddsvärda att de ska kunna hoppas över vid fastställandet av ramtiden. 8SOU 1996:150, s. 114. De situationer som ska kunna hoppas över bör regleras samman- hållet i en paragraf och utgöra en uttömmande lista, utom i de sär- skilda fall som berörs i avsnitt 10.7.3. Militär utbildning som rekryt inom Försvarsmakten eller tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt Den som har varit förhindrad att arbeta p.g.a. militär utbildning som rekryt inom Försvarsmakten (regleras i nuvarande ordning i 16 b § 2 ) eller tjänstgöring enligt lagen om totalförsvarsplikt (17 § första stycket 2 ) bör kunna räkna bort vid pröv- ning av inkomstvillkoret. Regler om överhoppningsbar tid för den som genomför totalförsvarsplikt har funnits länge inom arbetslös- hetsförsäkringen och är motiverad med att det rör sig om en plikt gentemot samhället. Det finns inte heller någon möjlighet för den sökande att tacka nej med hänvisning till att han eller hon har för- värvsarbete. Därför bör eventuellt tidigare arbete skyddas. När det gäller militär utbildning som rekryt framhåller regeringen9 att den som blir antagen till militär grundutbildning inte har någon garanti om att erbjudas fortsatt engagemang inom Försvarsmakten. Av detta skäl angavs det att det är rimligt att erbjuda villkor som, utan att vara för kostsamma, ökar utbildningens attraktionskraft. Eftersom syftet med militär grundutbildning är att sörja för försvarets personalför- sörjning, bedömer utredningen att sådan tid även i fortsättningen bör vara överhoppningsbar. Enligt den nuvarande ordningen (16 § 4 ) är tid under vilken den sökande på uppdrag av socialnämnden gjort insatser i familje- hem eller jourhem av sådan omfattning att det förhindrat den sök- ande att förvärvsarbeta, överhoppningsbar. Syftet är att underlätta för socialnämnderna att möjliggöra sådana hem, genom att tillåta att berörda personer i större utsträckning än om bestämmelsen inte fanns uppfylla villkoren för arbetslöshetsersättning.10 Utredningen gör ingen annan bedömning avseende situationen som sådan eller gällande av- 2009/10:160, s. 242. 2009/10:49, s. 24. gränsningen i övrigt. Utredningen anser att tiden även i fortsätt- ningen bör vara överhoppningsbar. Enligt 2 kap. 8 § 3 Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens före- skrifter (IAFFS 2018:2) kan en sökande som utanför EU-/EES-områ- det bedrivit biståndsarbete för vilket SIDA eller annan statlig myndighet betalat lönekostnaderna, tillgodoräkna sig arbetet i ett arbetsvillkor. Utredningen anser att biståndsarbete i vissa fall i stället bör kunna hoppas över, såvida det inte rör sig om lön eller annan ersättning som kan användas för prövningen av inkomstvillkoret. Förslaget innebär ett ökat försäkringsskydd för vissa biståndsarbetare. Dessutom und- viker man komplicerade utredningar där inte sällan låga nettolöner läggs till grund för ersättningen. En sökande som är medföljande till make, maka eller sambo som arbetat utomlands för arbetsgivare med säte i och med lön från kan hoppa över vid en ansökan om arbetslöshetsersättning (se 16 c § 1 ). Situationen avser främst medföljande till person som utför arbete utomlands för statens räk- ning, men även andra situationer förekommer. Det är rimligt att det även i fortsättningen finns ett skydd för den som har avstått från förvärvsarbete av denna anledning. Enligt nuvarande ordning finns det inte någon begränsning av hur lång den överhoppningsbara tiden kan vara i dessa fall (17 a § ). Utredningen konstaterar att den nuvarande ordningen, trots att den återspeglar starka samhällsintressen, inte är förenlig med försäkringens syfte att ge ekonomiskt stöd till den som är under omställning mellan arbeten. Den nuvarande bestämmelsen innebär att den sökande kan beviljas ersättning baserat på ett arbete som ligger bakåt i tiden. Det är en ordning som är svår att försvara i förhållande till andra skyddsvärda situationer. Utredningens bedömning är att med- följande inte ska undantas från begränsningarna i den överhoppnings- bara tiden. Samma begränsning bör gälla för alla. Etableringsinsatser och särskilt anställningsstöd Enligt nu gällande ordning ska det bortses från tid då den sökande utfört förvärvsarbete som arbetsgivaren finansierat med särskilt an- ställningsstöd (16 c § 2 ) och då den sökande deltagit i inom ramen för etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare (16 c § 3 ). Både etableringsinsatser och anställningar som arbetsgivaren finansierar med hjälp av särskilt anställningsstöd bedrivs inom ramen för arbetsmarknadspolitiska program. Sådana program är inte över- hoppningsbara i övrigt. Det beror på att det i övrigt lämnas aktivitets- stöd för deltagande i program och att sådant stöd samordnas med arbetslöshetsersättning vid beräkning av hur många ersättningsdagar som har förbrukats. Det gäller inte etableringsinsatser och särskilt anställningsstöd. För deltagande i etableringsinsatser lämnas etabler- ingsersättning enligt 2 kap. 12–13 §§ förordningen (2017:819) om ersättning till deltagare i arbetsmarknadspolitiska insatser. Etabler- ingsersättning samordnas inte med arbetslöshetsersättning på samma sätt som aktivitetsstödet men lämnas under liknande förutsättningar, dvs. för deltagande i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Eftersom insatserna riktas till nyanlända är det osannolikt att den förankring på arbetsmarknaden som krävs för att inkomstvillkor ska vara upp- fyllt, har uppnåtts före tiden med etableringsinsatser. Det bedöms därför inte finnas något behov av att sådan tid som avses här ska vara överhoppningsbar. När det gäller program för vilket särskilt anställningsstöd lämnas är arbetet på många sätt att betrakta som ett ”vanligt” förvärvsarbete, men det bör inte kunna ligga till grund för inkomstvillkoret. Särskilt anställningsstöd riktas till arbetsgivare som anställer sökande långt från arbetsmarknaden. Det innebär att det sannolikt är få sökanden i denna grupp som haft ett tidigare förvärvsarbete (inom ramtiden) att skydda. Det går emellertid inte att utesluta att det finns sökanden som kan ha behov av att skydda tidigare inkomster i den gruppen. Mot den bakgrunden anser utredningen att den nuvarande ordningen bör behållas i en ny försäkring. När ramtid ska bestämmas räknas inte den tid då den sökande varit förhindrad att arbeta på grund av beslut enligt smittskyddslagen (2004:168), livsmedelslagen (2006:804) eller föreskrifter som har med- delats med stöd av livsmedelslagen. Detta gäller inte när det är fråga om hälsokontroll vid inresa enligt 3 kap. 8 § smittskyddslagen eller avspärrning enligt 3 kap. 10 § smittskyddslagen (se 16 a § första stycke 1 och andra stycket ). Bestämmelserna har funnits i arbets- löshetsförsäkringen och avser situationer då den sökande p.g.a. vissa ingripande beslut är förhindrad att arbeta. Utredningen anser att tiden även i fortsättningen bör vara överhoppningsbar. När ramtid ska bestämmas räknas inte heller den tid då den sökande varit förhindrad att arbeta på grund av tvångsvård enligt lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, eller frihetsberövande på kriminalvårdens område (se 16 a 2 och 3 ). Även denna bestäm- melse har funnits länge och syftar bl.a. till att skapa ekonomiska för- utsättningar för övervägande och planering av rehabilitering då personliga störningar ofta skapar svårigheter att återvinna fast anknytning till arbetsmarknaden. Detsamma anses gälla vid vård för missbrukare.11 Utredningen anser att tiden även i fortsättningen bör vara överhoppningsbar. När ramtid ska bestämmas enligt nuvarande ordning räknas inte heller den tid då den sökande varit förhindrad att arbeta på grund av styrkt sjukdom (16 § 1 ). Det har i det sammanhanget bl.a. prö- vats om bedömning av arbetsförmågan vid pröv- ning av rätt till sjukpenning ska ha någon betydelse för om perioden ska anses inverka på bedömningen. Kammarrätten i har i ett avgörande (mål nr 7412-13) konstaterat att det saknas en definition av vad som är att anse som styrkt sjukdom inom arbetslöshetsförsäkringen. 1973:56, s. 83. stolen menar att det därför ska göras en bedömning av den medicinska utredningen och i vad mån den sjukdom som anges medför arbets- oförmåga. En bedömning som gjorts i ett sjukpenning- eller sjuk- ersättningsärende bör enligt domstolen därför tillmätas viss bety- delse. Någon sådan betydelse framgår dock varken av lagstiftning eller förarbeten till arbetslöshetsförsäkringen. Domstolen menade att eftersom prövat den sökandes arbetsförmåga gentemot arbetsmarknaden och den medicinska utredningen som gjort visat att arbetsförmågan inte varit nedsatt på grund av sjukdom, ska tiden inte anses vara överhoppningsbar. Utredningen anser att ett långvarigt sjukdomsförhållande inte ska medföra att den sökande lämnas utan skydd vid arbetslöshet, i fall då den sökande före sjukdomen hade en förankring på arbets- marknaden. Det kan t.ex. vara fallet för sökande som sagts upp . Om tid med styrkt sjukdom inte skulle bortses från, kan det även öka risken att dessa sökande inte kan återknyta till arbetsmarknaden. Sådan tid bör därför kunna hoppas över. En liknande situation som gäller vid sjukdom uppstår när den sök- ande har vårdat närstående och då mottagit närståendepenning enligt socialförsäkringsbalken. Ordningen, som framgår av 16 § 3 , är på ett samma sätt som vid styrkt sjukdom rimlig för att sökande som normalt har en god förankring på arbetsmarknaden inte ska stå utan skydd p.g.a. olyckliga omständigheter av detta slag. Utredningen anser att tiden även i fortsättningen bör vara överhoppningsbar. Vård av barn och tid med föräldrapenning Enligt nuvarande ordning ska tid hoppas över om den sökande varit förhindrad att arbeta på grund av vård av eget barn som inte har fyllt eller vård av adoptivbarn efter barnets ankomst i familjen (16 § 2 ). Ramtiden inkluderar inte heller tid då den sökande fått föräldrapenningförmån enligt socialförsäkringsbalken (17 § 1 ). Bestämmelserna skyddar sökande som t.ex. förlorat ett arbete med vård av barn eller föräldraledighet, men som varit förankrad på arbetsmarknaden. Utredningen anser att det är väl motiverat och att detta även bör gälla i fortsättningen. Enligt nuvarande ordning ska tid som den sökande varit förhindrad att arbeta p.g.a. avslutad heltidsutbildning efter eller av- slutad heltidsutbildning som föregåtts av sammanhängande förvärvs- arbete på heltid , inte medräknas i ramtiden (16 b § 1 ). Det är viktigt att utbildning, som har stor betydelse för den sökandes möjlighet att få ett arbete, premieras och att tiden med studier inte medför att den sökande försämrar sin möjlighet att få ersättning. Utredningen bedömer att den nuvarande bestämmelsen i sak bör gälla i fortsättningen, dvs. att avslutade heltidsstudier får hop- pas över. Det är inte utredningens avsikt att föreslå någon förändring avseende värderingen av i vilka fall studier ska anses vara avslutade. Utredningen noterar att det finns en del rättspraxis kring frågor om vilka studier som avses och var studierna ska bedrivas. Regerings- rätten har tagit upp frågan om vilka typer av studier som ska anses vara studier i arbetslöshetsförsäkringens mening. Här konstaterade att postdoktoral forskningstjänst som finansierats med ett stipendium är att betrakta som studier (RÅ 2001 ref. 29). Regeringsrätten (RÅ 2009 ref. 99, mål nr 3082-06) har även slagit fast att studier utomlands ska anses vara studier vid beräkningen av ramtiden, eftersom det inte är reglerat i lagen att studierna ska vara fullgjorda i . Det saknas argument för varför personer som arbetat under studierna inte skulle få tillgodoräkna sitt arbete på samma sätt som äldre studenter. När förslaget utarbetades, i den s.k. KSA-utred- ningen12, hänvisades det till att olika utbildningar hade olika möjlig- heter till feriearbete och att det arbete som vara möjlig att utföra hade skiftande karaktär. Det var här fråga om ungdomsutbildning som kontrasterades mot yrkesutbildning. Båda var föregångare till den nuvarande gymnasieskolan. Utöver detta är hänvisningen till fem månaders arbete en rest från ett arbetsvillkor som förändrats . Utredningen anser därför att det inte bör införas någon be- gränsning av hur gammal den sökande måste vara för att avslutade studier ska vara överhoppningsbara. 10.7.3Överhoppningsbar tid i särskilda fall Förslag: Om det är mer förmånligt för den sökande ska, när ram- tiden bestäms, tid hoppas över då den sökande har 1.bedrivit sammanhängande heltidsstudier under , 2.bedrivit verksamhet som företagare, om företaget lagts ned från starten, och 3.deltagit i korttidsarbete för vilket preliminärt stöd har lämnats enligt lagen om stöd vid korttidsarbete. Vid prövningen ska tiden hoppas över i sin helhet, dock högst 36 månader räknat tillsammans med annan överhoppningsbar tid. Ett utökat skydd med utgångspunkt från dagens ordning Utredningen anser att det finns behov av ett särskilt skydd i vissa situationer för att tillförsäkra att den som direkt eller indirekt söker undvika arbetslöshet eller förbättra sin position på arbetsmarkna- den, inte därigenom försämrar sitt försäkringsskydd. Denna typ av bestämmelse finns redan i den nuvarande försäkringen. Vid korttids- arbete, dvs. när den sökande genom en särskild överenskommelse och med stöd av lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete, räknas inte korttidsarbetet med om det är mer gynnsamt för den sökande att hoppa över (16 d § ). Det gäller även om arbetet skulle kunna användas för att kvalificera den sökande för ett arbetsvillkor. En liknande ordning finns för företagare i 37 a § , men där utgår skyddsregeln från beräkning av dagsförtjänst. I detta fall får dagsförtjänsten grundas på företagarens tidigare anställning om före- tagaren upphör att bedriva näringsverksamhet från det att verksamheten startade. Om dagsförtjänsten fastställs med ut- gångspunkt från tidigare anställning ska prövningen av om arbets- villkoret är uppfyllt gälla anställningen. I praktiken betyder det, precis som vid korttidsarbete, att tiden hoppas över även om arbetsvillkoret skulle kunna uppfyllas genom tiden i verksamhet. De skyddsbestämmelser som finns i regelverket bör, enligt utredningen, finnas kvar, men förtydligas och i viss mån utvidgas. Det är rimligt att den som påbörjar studier i syfte att stärka sina möjligheter på arbetsmarknaden efter att ha förlorat sitt arbete eller som väljer att vidareutbilda sig efter avslutad anställning omfattas av ett särskilt skydd. I dagens regelverk är tid med avslutade studier över- hoppningsbar, men bestämmelserna om överhoppningsbar tid skyd- dar enligt utredningens uppfattning inte den sökande tillräckligt. Utredningen anser därför att den tid då sökande varit förhindrad att arbeta på grund av sammanhängande heltidsstudier som har pågått under bör räknas bort när ramtiden fastställs. Regeln bör kunna tillämpas oavsett om det finns tillgodoräkningsbara inkomster inom ramtiden eller inte, såvida det inte är mer förmånligt för den sökande att medräkna inkomsterna. , som är medlem i en arbetslöshetskassa, har arbetat och haft en månadslön motsvarande . När blev uppsagd bestämde han sig för att vidareutbilda sig eftersom framtidsutsikterna för det tidigare yrket var dåliga. Han påbörjade en tre-årig utbildning, men eftersom har familj har han arbetat så mycket som möjligt under och mellan termi- nerna för att kunna klara försörjningen. Lönen för extrajobbet är , och han har inte hunnit arbeta heltid. När utbildningen är klar gick arbetslös han hittar ett nytt jobb. Enligt nuvarande ordning påverkas ersättningen negativt som arbetat per kalendermånad. Vid varje sådant tillfälle försämrar han sitt försäkringsskydd, jämfört med om han inte hade arbetat något alls och i stället fått sin ersätt- ning baserad på arbetet som han hade innan han började studera. gör att personer som har en tidigare förankring på arbetsmarknaden kortsiktigt har ekonomiska incitament att vara arbetslösa snarare än att vidareutbilda sig, eller åtminstone att inte arbeta parallellt med att de utbildar sig. Utbildningsnivån och ställningen på arbetsmarknaden samvarierar. För den som förlorar arbetet eller av annat skäl väljer att vidareutbilda sig efter avslutad anställning är det rimligt med ett särskilt skydd i form av överhoppningsbar tid. I synnerhet gäller detta äldre arbets- tagare som i hög omfattning måste arbeta för att försörja sig även under terminer och sommaruppehåll, trots att förvärvsinkomsterna kan vara lägre än från det tidigare arbetet. Av dessa anledningar bör sökande som deltar heltidsutbildning få hoppa över hela studieperioden, oavsett om den sökande intjänat motsvarande minsta månadsinkomst under detta år. Den överhoppningsbara tiden bör begränsas . För yngre, som saknar sammanhängande tidigare perioder att falla tillbaka på, är det viktigt att denna skyddsregel inte förhindrar att de kan uppfylla inkomstvillkoret med inkomster från extra- eller sommarjobb. med inkomster motsvarande minsta månads- inkomst eller mer ska kunna medräknas i inkomstvillkoret, eftersom regeln om överhoppningsbar tid i dessa fall får användas om det är mer förmånligt för den sökande. I dagens regelverk finns det bestämmelser om att dagsförtjänsten får grundas på företagarens tidigare anställning om företagaren upphör att bedriva näringsverksamhet från det att verk- samheten startade. När dagsförtjänsten grundas på tidigare anställ- ning prövas också arbetsvillkoret gentemot anställningen. Ramtiden avser i dessa fall de som närmast föregått den månad då den sökande startade sin verksamhet (37 § a ). Bestämmelsen innebär att tid som är tillgodoräkningsbar, dvs. tid i verksamheten är överhoppningsbar. Detta är inte möjligt i de flesta andra situationer där tid är överhoppningsbar. Regeln riktas endast mot företagare som uppfyller ett medlemsvillkor eftersom den aktiveras i samband med beräkning av företagarens dagsförtjänst. Utredningen anser att det finns ett behov av en skyddsregel som tillåter att den som startar en verksamhet, men som av olika skäl inte lyckas få tillräcklig lönsamhet i verksamheten, ska kunna lägga ned denna och i stället få sin ersättning prövad mot inkomster från tidi- gare arbete. Det kan ha extra stor betydelse för företagare som skulle få rätt till ersättning enligt arbetsvillkoret, men som saknat inkomster i verksamheten och därför inte skulle uppfylla kravet för inkomstvillkor. Utredningen anser att en sådan bestämmelse bör gälla alla som definieras som företagare. I Trygghetssystemen för företagare (2008:89) efterfrågas en förlängning av den överhoppningsbara tiden från 24 . Utredningen anser, som ett led i att den överhoppningsbara tiden i sin helhet begränsas , att även bör gälla för företagare som lägger ned verksamheten under uppstarts- fasen. Bestämmelser för korttidsarbetande finns redan i den nuvarande ord- ningen. Syftet är att skydda sökande som, för att reducera sin risk att bli arbetslösa, deltar i korttidsarbete. Regeringen angav i förarbetena till bestämmelserna för kortidsarbetande13 att det vore orimligt om det skulle försämra försäkringsskyddet inom arbetslöshetsförsäkringen för sökande som deltagit i korttidsarbete. Utredningen anser att det även i fortsättningen bör gälla att den som deltar i korttidsarbete för vilket preliminärt stöd har lämnats enligt lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete, ska kunna, om det är mer gynnsamt, få hoppa över tiden i korttidsarbete vid prövning av inkomstvillkoret. Tiden bör även i detta fall begränsas . 2013/14:1. I detta kapitel finns förslag på bestämmelser om beräkning av ersätt- ningens storlek samt regler om ersättningsnivåer. Det finns även förslag på bestämmelser om nedtrappning av ersättningen. Arbetslöshetsförsäkringen består av en grundförsäkring och en inkomstbortfallsförsäkring, 4 § lagen (1997:238) om arbetslöshets- försäkring, förkortad . Ersättning lämnas med ett grundbelopp till den som omfattas av grundförsäkringen och som inkomstrelate- rad ersättning till den som omfattas av inkomstbortfallsförsäkringen. Ersättning enligt både grundförsäkringen och inkomstbortfallsför- säkringen lämnas i form av en dagpenning som betalas ut med högst . Arbetslöshetsersättning enligt grundförsäkringen lämnas till sök- ande som inte är medlemmar i en arbetslöshetskassa eller som är medlemmar men inte uppfyller de villkor som gäller för inkomst- bortfallsförsäkringen (6 § ), under förutsättning att de sökande har uppfyllt ett arbetsvillkor. Ersättning lämnas med en dagpenning som bestäms utifrån den sökandes genomsnittliga arbetstid (normal- arbetstid) (24 § ) i förhållande till ett grundbelopp. Grundbeloppet uppgår till maximalt per dag, vilket följer av 3 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring, förkor- tad ALFFo. Dagpenningen sänks proportionerligt för den som har en lägre normalarbetstid än . Den som har en normalarbetstid får alltså hälften av grundbeloppet, , i dagpenning. Vissa socialförsäkringsförmåner som den sökande har haft kan räknas in i normalarbetstiden och därmed utgöra under- lag för beräkningen av dagpenningen.