sou · H8B351 · 2020-09-02 00:00:00 — Eftersom det är fråga om en levande varelse är det förstås nödvändigt att en sådan undersökning sker i dialog med säljaren. För att säljaren ska anses uppmana till veterinärundersökning krävs normalt att säljaren uttryckligen anger detta. Säljarens uppträdande kan på olika sätt ge köparen anledning att begränsa sin undersökning eller att helt avstå från den. Säljaren kan ha lämnat vissa uppgifter eller utfästelser om djuret. Som exempel kan nämnas att köparen vid sin undersökning av djuret ställer frågor om någon lätt iakttagbar avvikelse och säljaren då ger en ingående förklaring om anledningen till denna. Köparen får då anses sakna anledning att undersöka avvikelsen ytterligare. Ett annat exempel är att säljaren på egen hand har röntgat djuret och inför köpet visar röntgenbilderna för köparen med upplysning om att det inte syns några avvikelser från vad som är normalt. Köparen förlorar endast rätten att göra gällande sådana fel som han eller hon borde ha märkt vid undersökningen. Omfattningen blir alltså beroende av omständigheterna i det enskilda fallet. Av betydelse för hur omfattande undersökningen måste vara är bland annat vilken typ av djur det är fråga om, prisets storlek och om det finns någon allmänt använd standard för undersökningar på den aktuella marknaden som bör tjäna till ledning. Också köparens person spelar in, det måste beaktas vilken grad av omsorg som kan krävas av en person i köparens ställning. När det gäller vissa typer av dyrare djur är det vanligt med en veterinärundersökning, vilket talar för att en sådan bör ske avseende den typen av djur. Det kan däremot inte sägas att det alltid finns ett krav på att anlita en veterinär så snart det är fråga om ett sådant köp av levande djur där paragrafen är tillämplig. Det är inte heller givet att en veterinärundersökning ska innefatta även att röntgenbilder tas. Parterna kan komma överens om undersökningens omfattning. Om säljaren har handlat i strid mot tro och heder gäller inte de begränsningar som föreskrivs i köparens möjligheter att göra gällande fel; köparen kan i ett sådant fall ändå åberopa ett fel som han eller hon borde ha märkt vid en undersökning av djuret. Bedömningen av om fel föreligger 12 § Frågan om varan är felaktig ska bedömas med hänsyn till dess beskaffenhet när den avlämnas. Säljaren svarar för fel som har funnits , även om felet visar sig först . Om de digitala delarna i en vara med digitala delar ska tillhandahållas kontinuerligt , svarar säljaren i stället för bristande avtalsenlighet hos de digitala delarna , dock minst efter det att varan med digitala delar avlämnades. Om köparen underlåter att i rätt tid hämta eller ta emot en vara som hålls tillgänglig för hans eller hennes räkning, svarar säljaren inte för försämring som inträder därefter och som beror enbart på varans egen beskaffenhet. Uppkommer en försämring av varan efter avlämnandet, ska varan anses felaktig om försämringen är en följd av säljarens avtalsbrott. Paragrafen reglerar vilken tidpunkt som ska läggas till grund för bedömningen av om fel föreligger. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Genom paragrafen genomförs artikel 10.1–10.3 i varudirektivet. Den motsvarar med tillägg och språkliga ändringar 20 § konsumentköp- lagen. Bestämmelsen i första stycket tredje meningen är ny. Vid kontinuerligt tillhandahållande av de digitala delarna svarar säljaren för fel som uppstår i dessa , det vill säga inte bara för fel som fanns när varan med digitala delar avlämnades. att säljarens ansvar gäller . En kortaste tidsperiod efter avlämnandet föreskrivs dock, vilket får betydelse om avtalet löper över än så. Ett tänkbart fel kan vara att det förekommer avbrott i tillhandahållandet. Sådana avbrott ska anses utgöra fel under samma förutsättningar som när det gäller tillhandahållande av digitalt innehåll eller digitala tjänster, se vidare kommentaren till 10 kap. 5 §. Paragrafen ändras i övrigt endast språkligt jämfört med 20 § konsumentköplagen. 13 § Ett fel som visar sig efter det att varan avlämnades ska anses ha funnits vid avlämnandet, om inte annat visas eller detta är oförenligt med varans eller felets art. Om de digitala delarna i en vara med digitala delar ska tillhandahållas kontinuerligt , gäller i stället att ett fel avseende de digitala delarna som visar sig då säljaren enligt 12 § första stycket svarar för avtalsenligheten ska anses ha funnits , om inte annat visas eller detta är oförenligt med de digitala delarnas eller felets art. Vid köp av byggnadsdelar som är avsedda att utgöra en huvud- saklig del av ett en- eller tvåbostadshus gäller vad som sägs i första stycket fel som visar sig efter avlämnandet. Vid köp av levande djur där priset överstiger en tiondel av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken, kan säljaren och köparen träffa avtal om att första stycket inte ska gälla. Paragrafen innehåller presumtionsregler som tar sikte på frågan om ursprungligt fel. Övervägandena finns i avsnitt 6.2 och 11.2.2. Genom paragrafen genomförs artiklarna 3.5 b och 11 i varudirektivet. Den motsvarar i sak 20 a § konsumentköplagen med en ändring och tillägg. I jämförelse med motsvarande bestämmelse i konsumentköplagen görs i första stycket första meningen den ändringen i sak att fristen förlängs till . Ändringen är föranledd av att varudirektivet har en minimifrist . Bestämmelsen i första stycket andra meningen är ny. Om de digitala delarna i en vara med digitala delar ska tillhandahållas kontinuerligt svarar säljaren enligt 12 § första stycket för bristande avtalsenlighet hos de digitala delarna under hela den avtalade perioden och minst efter avlämnandet. För dessa fall gäller en omvänd bevisbörda avseende frågan om ett fel avseende de digitala delarna förelåg redan innan felet visade sig. Om inte annat visas ska ett fel som visar sig inom den tidsperiod då säljaren svarar för avtalsenlighet anses ha förelegat redan från och med avlämnandet. Det gäller dock inte om detta är oförenligt med de digitala delarnas eller felets art. Bestämmelsen påverkar inte det förhållandet att bevisbördan för att det alls föreligger ett fel ligger på köparen. I tredje stycket görs ett tillägg som innebär att säljaren och köparen vid vissa typer av köp kan träffa avtal om att presumtionsregeln i första stycket inte ska gälla. Parterna har en möjlighet att träffa ett sådant avtal när köpet avser ett levande djur och priset för djuret överstiger en tiondel av prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkringsbalken. Om avtal träffas gäller inte någon omvänd bevisbörda beträffande fel som visar sig efter det att djuret avlämnades. Köparen har i dessa fall – även efter köpet – bevisbördan för att ett fel på djuret ska anses ha funnits när djuret avlämnades. Frågan om ett avtal av innebörd att första stycket inte ska gälla har träffats, får avgöras enligt samma principer som i övrigt gäller enligt svensk rätt. 14 § Om säljaren eller någon annan för hans eller hennes räkning genom en garanti eller liknande utfästelse har åtagit sig att svara för varan eller en del därav eller för en egenskap hos varan, ska fel anses föreligga, om varan försämras i det avseende som utfästelsen omfattar. Det gäller dock inte, om det görs sannolikt att försämringen beror på en olyckshändelse eller därmed jämförlig händelse eller på vanvård, onormalt brukande eller något liknande förhållande på köparens sida. När någon annan än säljaren har lämnat en garanti eller liknande utfästelse kan köparen vända sig mot den garantigivaren i enlighet med vad som följer av garantin. Om det är tillverkaren av varan som är garantigivare och om denne har åtagit sig att svara för varans hållbarhet , har köparen alltid rätt att kräva att garanti- givaren avhjälper felet eller företar omleverans enligt 5 kap. 6–9 §§. Om villkoren för garantin enligt ett garantibevis är mindre fördelaktiga för köparen än de som har utfästs i marknadsföring av varan, gäller villkoren enligt marknadsföringen om inte marknads- föringen före köpet har rättats på ett sätt som är likvärdigt med hur marknadsföringen först gjordes. Paragrafen reglerar verkningarna av en garanti som lämnats av en säljare eller av någon annan, till exempel en tillverkare. Övervägan- dena finns i avsnitt 7.2. Genom paragrafen genomförs artikel 17.1 i varudirektivet. Den motsvarar delvis 21 § konsumentköplagen. Andra stycket är nytt. Där behandlas garantier som lämnas av andra än säljaren. I första meningen lagfästs det som redan tidigare gällt, nämligen att garantigivaren svarar för sina åtaganden i enlighet med vad som framgår av garantin. För en garantigivare som är tredje man innebär avvikelse från garantin alltså inte – som för säljaren – att samtliga felpåföljder enligt lagen slår till per automatik. Det blir i stället en fråga om att tolka garantin för att avgöra vilka följder en avvikelse får. I andra meningen finns ett undantag från huvudregeln. Där regleras att en tillverkare som lämnar en garanti för varans hållbarhet , alltid är skyldig att avhjälpa felet eller företa omleverans enligt 5 kap. 6–9 §§. Med tillverkare avses här den som tillverkar varor, den som importerar varor eller den som uppger sig vara tillverkare genom att sätta sitt namn, varumärke eller annat kännetecken på varorna (jämför artikel 2.4). Att en garantigivande tredje man svarar för sitt åtagande påverkar inte säljarens ansvar enligt första stycket. Självklart innebär heller inte möjligheten att åberopa en garanti att köparen förlorar sin rätt att göra gällande felpåföljder mot säljaren enligt de tvingande reglerna om krav och fel på varan. I det nya tredje stycket tydliggörs att om det i marknadsföringen av en vara görs utfästelser om garantivillkor som är förmånligare än de villkor som tas in i det garantibevis som köparen får, så gäller villkoren enligt marknadsföringen. Det gäller dock inte om marknads- föringen före köpet har rättats. Rättelsen måste göras på samma sätt eller på ett sätt som är jämförbart med hur marknadsföringen först gjordes. I övrigt görs vissa språkliga och redaktionella ändringar jämfört med 21 § konsumentköplagen. Påföljder vid fel på varan 1 § Är varan enligt vad som följer av 4 kap. 4–9 och 11–14 §§ felaktig, får köparen enligt 3, 4 och 6–12 §§ kräva avhjälpande, omleverans, prisavdrag eller ersättning för att avhjälpa felet eller häva köpet. Dessutom får köparen kräva skadestånd enligt 13 och 14 §§ och 6 kap. Köparen får även hålla inne betalningen enligt 5 §. Paragrafen reglerar de påföljder som köparen kan göra gällande på grund av fel på varan. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.1. Genom paragrafen genomförs artikel 13.1 i varudirektivet. Den motsvarar i sak 22 § konsumentköplagen. De ändringar som görs beror på den ändrade strukturen på bestämmelserna om krav på varan och fel på varan och är i övrigt språkliga och redaktionella. 2 § Om varan har ett rättsligt fel enligt 4 kap. 10 §, får köparen enligt 3 § första stycket samt enligt 4 och 6–12 §§ kräva avhjälpande, omleverans, prisavdrag eller ersättning för att avhjälpa felet eller häva köpet. Dessutom får köparen kräva skadestånd enligt 13 och 14 §§ och 6 kap. Köparen får även hålla inne betalningen enligt 5 §. Utan hinder av 13 § första och andra styckena har köparen rätt till ersättning enligt 6 kap. för den skada han eller hon lider genom ett rättsligt fel som fanns vid köpet, om han eller hon varken kände till eller borde ha känt till felet. Påföljder av ett rättsligt fel får även göras gällande, om tredje man påstår att han eller hon har en sådan rätt som avses i 4 kap. 10 § och det finns sannolika skäl för påståendet. Paragrafen innehåller bestämmelser om vad som gäller när en vara har ett rättsligt fel. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.1. Genom paragrafen genomförs artiklarna 9 och 13.1 i varudirektivet. Den motsvarar med redaktionella ändringar 22 a § konsumentköplagen. 3 § Köparen får inte åberopa att varan är felaktig, om han eller hon inte lämnar säljaren meddelande om felet inom skälig tid efter det att han eller hon märkt eller borde ha märkt felet (reklamation). Meddelande som lämnas efter det att köparen märkt felet ska alltid anses ha lämnats i rätt tid. I fall som avses i 1 kap. 2 § andra stycket kan meddelande om felet i stället lämnas till näringsidkaren. Om någon annan än säljaren har åtagit sig att för dennes räkning avhjälpa fel på en vara, kan reklamationen i stället göras hos honom eller henne. Reklamerar köparen inte från det att han eller hon har tagit emot varan, förlorar han eller hon rätten att åberopa felet, om inte annat följer av en garanti eller liknande utfästelse. Om de digitala delarna i en vara med digitala delar ska tillhandahållas kontinuerligt som är längre än , förlorar köparen i stället rätten att reklamera fel på de digitala delarna om köparen underlåter att reklamera felet . Om de digitala delarna i en vara med digitala delar ska tillhandahållas enskilt och fel föreligger till följd av att säljaren inte har säkerställt avtalsenligheten enligt 4 kap. 5 §, förlorar köparen rätten att reklamera felet om köparen underlåter att reklamera felet som köparen med fog kan förutsätta att säljaren säkerställer avtalsenligheten. Paragrafen innehåller bestämmelser om köparens skyldighet att reklamera om han eller hon vill åberopa att varan är felaktig. Övervägandena finns i avsnitt 6.1 och 6.3. Genom paragrafen genomförs artiklarna 10.1–10.3 och 12 i varudirektivet. Den motsvarar med tillägg samt språkliga och redaktionella ändringar 23 § konsument- köplagen. Tillägget i andra stycket andra meningen innebär att köparen, när perioden för kontinuerligt tillhandahållande överstiger – och förutsättningarna i första stycket är uppfyllda – kan reklamera bristande avtalsenlighet i de digitala delarna som framkommer under hela den avtalade perioden. Bestämmelsen i tredje stycket innebär att köparen kan reklamera fel som föreligger till följd av underlåtenhet från säljaren avseende uppdateringar som köparen med fog kan förutsätta att säljaren genom uppdateringar ska säkerställa avtalsenligheten enligt 4 kap. 5 §. Säljarens ansvarsperiod för sådant fel kan vara kortare eller längre än och köparen har endast rätt att reklamera felet . 4 § Utan hinder av 3 § får köparen åberopa att varan är felaktig, om säljaren har handlat grovt vårdslöst eller i strid mot tro och heder eller om felet är sådant som avses i 4 kap. 8 §. Paragrafen behandlar vissa undantag från bestämmelserna om köparens reklamationsskyldighet i 3 §. Den motsvarar med redaktionella ändringar 24 § konsumentköplagen. Rätt att hålla inne betalningen 5 § Köparen får hålla inne så mycket av betalningen som fordras för att ge köparen säkerhet för hans eller hennes krav på grund av att varan är felaktig. Paragrafen behandlar köparens rätt att hålla inne betalningen för varan till säkerhet för hans eller hennes krav på grund av fel på varan. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.4. Genom paragrafen genomförs artikel 13.6 i varudirektivet. Den motsvarar med språkliga ändringar 25 § konsumentköplagen. 6 § Köparen har rätt att kräva att säljaren avhjälper felet eller företar omleverans, om detta kan ske utan oskälig kostnad för säljaren. Vid bedömningen av om någon av påföljderna avhjälpande eller omleverans skulle medföra oskälig kostnad för säljaren ska särskild hänsyn tas till vilken betydelse felet har, vilket värde varan skulle ha haft om den varit felfri och om den andra påföljden skulle kunna fullgöras till väsentligt lägre kostnad för säljaren och utan väsentlig olägenhet för köparen. Avhjälpande eller omleverans ska ske inom skälig tid efter det att köparen framställde sitt krav och utan kostnad eller väsentlig olägenhet för denne. Paragrafen reglerar köparens rätt att vid fel på varan kräva avhjälpande av felet eller omleverans. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.2. Genom paragrafen genomförs artikel 13.2 och 13.3 och artikel 14.1 i varu- direktivet. Den motsvarar med språkliga ändringar 26 § konsument- köplagen. 7 § Kräver köparen en annan påföljd än avhjälpande eller omleverans, har säljaren trots detta rätt att på egen bekostnad vidta sådan åtgärd, om säljaren efter det att reklamation har kommit honom eller henne till handa utan uppskov erbjuder sig att göra detta samt åtgärden kan ske inom skälig tid därefter och utan kostnad eller väsentlig olägenhet för köparen. Säljaren får inte åberopa att han eller hon inte har beretts tillfälle att avhjälpa felet eller företa omleverans, om köparen har avhjälpt felet och det med hänsyn till omständigheterna inte skäligen kunde krävas att köparen skulle avvakta avhjälpande eller omleverans från säljarens sida. Paragrafen anger de förutsättningar som måste föreligga för att säljaren ska ha rätt att på eget initiativ avhjälpa fel på varan eller företa omleverans och därigenom undvika andra följder på grund av felet. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.2. Genom paragrafen genomförs artikel 13.2 och 13.3 och artikel 14.1 i varudirektivet. Den motsvarar med språkliga ändringar 27 § konsumentköplagen. 8 § Vid omleverans ska säljaren på egen bekostnad återta den felaktiga varan. Om det behövs för avhjälpande eller omleverans ska säljaren ta bort den felaktiga varan och installera en avtalsenlig vara eller bära kostnaden för borttagandet och installationen. Denna skyldighet gäller dock endast en sådan vara som innan felet blev uppenbart hade installerats på ett sätt som var förenligt med varans natur och ändamål. Paragrafen, som saknar motsvarighet i konsumentköplagen, innehåller bestämmelser om vissa skyldigheter för säljaren vid avhjälpande och omleverans. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.2. Genom paragrafen genomförs artikel 14.2 och 14.3 i varudirektivet. I första stycket föreskrivs att säljaren vid omleverans ska återta den felaktiga varan på egen bekostnad. Enligt andra stycket måste säljaren under vissa förutsättningar ta bort den felaktiga varan och installera en avtalsenlig vara alternativt stå för den nödvändiga kostnaden för dessa åtgärder. Det gäller oavsett om köpeavtalet omfattade installation. Skyldigheten gäller om detta behövs för avhjälpande eller omleverans. Vidare måste det vara fråga om en sådan installation som normalt sker av den aktuella typen av vara och felet får inte ha blivit uppenbart före installationen. Ett exempel på en situation när säljaren måste ombesörja eller bekosta av- och ominstallation är när köparen har installerat en diskmaskin och felet visar sig först efter installationen. 9 § Köparen ska vid avhjälpande och omleverans göra varan tillgänglig för säljaren. Om säljaren ska företa omleverans, får dock köparen hålla inne vad han eller hon har tagit emot till dess omleverans sker. Köparen är inte skyldig att betala för normal användning av en vara som säljaren återtar. Paragrafen reglerar vissa verkningar av omleverans. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.2. Genom paragrafen genomförs artikel 14.2 och 14.4 i varudirektivet. I första stycket klargörs det närmast självklara – att köparen måste göra varan tillgänglig om avhjälpande eller omleverans ska ske. I övrigt motsvarar stycket 43 § tredje stycket konsumentköplagen. Bestämmelsen i andra stycket saknar motsvarighet i konsument- köplagen och slår fast att köparen inte är skyldig att betala för sin användning av varan före det att säljaren återtar den, om användningen motsvarar varans art eller syfte. Det överensstämmer med vad som redan gäller enligt svensk rätt. Rätt till prisavdrag eller hävning 10 § Om avhjälpande eller omleverans inte kommer i fråga eller inte sker inom skälig tid efter reklamationen eller inte kan ske utan väsentlig olägenhet för köparen, får köparen kräva prisavdrag som svarar mot felet eller häva köpet enligt 11 §. Om avhjälpande eller omleverans har skett kvarstår dock inte rätten till prisavdrag eller hävning. Om felet på varan är allvarligt har köparen rätt till prisavdrag eller hävning utan föregående försök till avhjälpande eller Rätt till prisavdrag eller hävning föreligger alltid om säljaren inte lever upp till kraven i 8 §. Köparen har vidare rätt till ersättning för vad det kostar att avhjälpa felet, till den del denna kostnad inte är oskäligt hög eller täcks genom att köparen erhåller ett prisavdrag. Köparen har inte rätt till prisavdrag vid köp av begagnade varor på en sådan auktion som avses i 4 kap. 7 § tredje stycket. Paragrafen anger under vilka förutsättningar som prisavdrag eller hävning kan komma i fråga som påföljder för fel på varan, beträffande hävning se dock även 11 §. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.3. Genom paragrafen genomförs artiklarna 13.4 och 15 (jämför även artikel 3.5 a) i varudirektivet. Den motsvarar delvis 28 § konsument- köplagen. I första stycket andra meningen görs den ändringen att det anges att rätt till prisavdrag eller hävning inte kvarstår efter det att avhjälpande eller omleverans har skett. Det innebär att om exempelvis ett avhjälpande har skett senare än vad köparen ska behöva acceptera, kan köparen inte kräva prisavdrag eller häva köpet utan är hänvisad till att kräva skadestånd. I första stycket tredje meningen införs en ny bestämmelse som innebär att det i vissa särskilt kvalificerade fall finns en möjlighet för köparen att få priset sänkt eller avtalet hävt. Den tar främst sikte på fall där felet är sådant att köparen inte kan förväntas fortsätta att ha förtroende för säljaren, som när felet allvarligt påverkar köparens förmåga att använda varan normalt och köparen inte kan förväntas sätta sin tilltro till att felet kommer att åtgärdas genom avhjälpande eller omleverans. Som exempel kan nämnas att en personbil är behäftad med flera fel som påverkar säkerheten vid förandet. Första stycket fjärde meningen innehåller en bestämmelse som saknar motsvarighet i konsumentköplagen. Den behandlar situationen att säljaren inte lever upp till kraven i 8 § på att återta felaktiga varor vid omleverans och på att ibland ta bort respektive installera varor vid avhjälpande eller omleverans. Om säljaren inte lever upp till dessa skyldigheter får köparen rätt till prisavdrag eller hävning och det även om felet till följd av avhjälpandeåtgärder eller omleverans av säljaren inte kvarstår längre. Andra stycket motsvarar 28 § andra stycket konsumentköplagen. I tredje stycket görs i förhållande till 28 § tredje stycket konsument- köplagen den ändringen att en hänvisning till 4 kap. 7 § tredje stycket tas in. Där finns en definition av begreppet auktion. 11 § Vid hävning ska köparen meddela säljaren att han eller hon häver köpet. Köparen får inte häva köpet om säljaren visar att felet är ringa. Paragrafen innehåller kompletterande bestämmelser om hävning på grund av fel på varan. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.3. Genom paragrafen genomförs artiklarna 13.5 och 16.1 i varudirektivet. Den motsvarar i sak delvis 29 § konsumentköplagen. Om köparen vill häva köpet vid fel på varan har köparen enligt första stycket en skyldighet att avge en hävningsförklaring. Köparen ska ge uttryck för sitt beslut att häva köpeavtalet men några formkrav ställs inte upp. Bestämmelsen i andra stycket motsvarar 29 § konsumentköplagen men med vissa ändringar. En anpassning av lagtexten görs till ordalydelsen i artikel 13.5 i varudirektivet. Bestämmelsen formuleras nu som ett undantag från rätten till hävning för fall då felet på varan är ringa. Vad gäller felets allvar är någon ändring i sak inte avsedd (jämför prop. 2001/02:134 s. 54 f.). Avsikten är vidare att det fortfarande ska vara möjligt att ta hänsyn till felets subjektiva betydelse för köparen vid bedömningen av om felet ger hävningsrätt. Äldre förarbeten och rättspraxis kan således fortsatt ge vägledning i fråga om hur allvarligt ett fel måste vara för att hävning ska kunna aktualiseras. Av bestämmelsen framgår vidare att det är säljaren som har bevisbördan för att felet inte är ringa. Bevisbördan flyttas alltså från köparen till säljaren, vilket är en följd av den uttryckliga regleringen i varudirektivet.