sou · H8B373 · 2020-11-30 00:00:00 — Besöksnäringen är den snabbast växande näringen i världen och potentialen för friluftsliv och naturturism i den fjällnära regionen bedöms som stor. Mycket talar för att de svenska fjällskogsområdena har en hög turistisk potential för att skapa nya besöksmål och där- med viktiga nya arbetstillfällen i lokalsamhällena. Den långsiktighet som skapas genom naturvårdsavsättningarna kan bidra till att närings- idkare vågar investera i verksamheter som utgår från skog och natur. Utredningen bedömer att formellt skydd som tillkommer i en lokal förankringsprocess i utformandet av föreskrifter kan ha goda för- utsättningar att förena lokalbefolkningens, friluftslivets, renskötselns och naturturismens behov med naturvårdens. Det finns exempelvis sällan anledning att meddela föreskrifter mot annat än skogsbruk i dessa områden, vilket innebär att jakt, fiske, renskötsel och skoter- åkning inte bör påverkas i nämnvärd utsträckning genom förslaget. Formellt skydd i form av naturreservat och nationalparker ger också möjligheter till en statlig satsning på uppbyggnad av infra- struktur för friluftsliv och turism i form av exempelvis Naturum, parkeringsplatser, leder, rastplatser och övernattningsstugor. I betänk- andet har även föreslagits att regelverken för skyddad natur ska ses över för att de på ett bättre sätt ska kunna nyttjas för friluftsliv och turism, tillsammans med ändamålsenliga investeringar i anläggningar. Avgränsningar och övriga förslag Det mycket omfattande utredningsdirektivet lyfter flera mycket komplexa frågor. Vissa avgränsningar har därför gjorts. En sådan är ut- redningsuppdraget som innebär att analysera skogsägarnas eget ansvar för miljön inom befintlig skogs- och miljöpolitik. Denna del av upp- draget förutsätter en uttolkning av sektorsansvaret för miljön och dess- utom koppla samman detta skogspolitiska mål med miljöpolitiken i stort. Till viss del har utredningen lämnat förslag som innebär att markägarens ansvar för kunskap om naturvärden tydliggörs. ständig analys av markägarens ansvar för miljön bör dock ske i en bred dialogprocess, där rådande skogspolitik utvärderas. Utredningen har uppfattat att en sådan dialog som sker under tidspress och under knappa resurser kan komma att göra mer skada än nytta. Utredningen har därför tagit fasta på det utredningsdirektiv som anger att ut- gångspunkten är att skogspolitikens grunder ligger fast. Om en bre- dare översyn av skogspolitiken bedöms nödvändig bör det ske i särskild ordning. Vidare anges i uppdraget att utredningen ska analysera behovet av skydd av skog för att kunna nå relevanta nationella miljömål och internationella åtaganden om biologisk mångfald. Denna fråga har länge varit omtvistad och innebär att utredningen haft att bedöma vad som stat uppfattar sig behöva göra för att uppnå vagt formulerade målsättningar i internationella konventioner samt en uttolkning av krav. För att gå på djupet med denna fråga krävs mer tid och resurser än vad som varit tillgängliga. Frågan bör även utredas i ett bredare sammanhang, som inte endast rör skogen och i en form som ger möjlighet att relatera de internationella åtag- andena till nationella mål som satts upp för att uppfylla dessa. Vidare anges att utredningen ska analysera den framtida ökande efterfrågan av skogsråvara och utifrån denna analys föreslå de åtgär- der som behövs för att kunna följa internationella åtaganden om bio- logisk mångfald och klimat. Att ge förslag på hur ska uppnå sina klimatåtaganden enligt och bevara biolo- gisk mångfald i skogen kan vara både lätt och svårt. Lätt är det om inga hänsyn överhuvudtaget behöver tas till kostnader eller konse- kvenser i övrigt. Svårt är det om frågan ska få en lösning som är praktiskt och politiskt genomförbar. Att hitta sådana lösningar är en av vår tids största utmaningar och utredningen har endast kunnat visa på förslag som kan vara ett steg på vägen. Vid sidan av de förslag som redogjorts för i det föregående inne- håller betänkandet även bland annat förslag om ett skogsskadecenter, en tillförlitlig statistik för att följa bioekonomins utveckling, en utred- ning om behovet av ett tidsbegränsat områdesskydd och föränd- ringar för mer ändamålsenliga biotopskyddsområden. Vid sidan av att utreda en möjlighet att nå gynnsammare beskattning av ersättningen för naturvårdsavtal föreslås även att flera avtalsformer bör utvecklas. I betänkandet lämnas därför även förslag på utredning av naturvårds- avtal för förstärkt hänsyn samt hur en enhetlig användning av avtal som löper under en områdesskyddsprocess kan genomföras. Sam- rådsbestämmelsen i 12 kap. 6 § har utredningen upp- fattat som otydlig på ett sätt som kan beskrivas som problematiskt ur ett rättssäkerhetsperspektiv; både beträffande tillämpning och rätt till ersättning till följd av ett förbud eller föreläggande. För bland annat denna fråga är därför ytterligare översyn påkallad. Vid tillämpningen av 4 och 8 §§ ska hänsyn tas också till andra beslut enligt 7 kap. 3, 5, 6, 9 eller 22 §, förbud enligt 7 kap. 11 § andra stycket, förelägganden och förbud enligt 12 kap. 6 § fjärde stycket, beslut enligt 18 § och 18 b § första stycket 1 skogsvårds- lagen (1979:429) samt beslut som avses i 14 kap. 5–7 och 10–13 §§ (2010:900). Detta gäller under förutsättning att besluten har meddelats före det senaste beslutet. Dessutom ska sådan inverkan av hänsynstaganden enligt 30 § skogs- vårdslagen som i särskilda fall har inträtt uppmärk- sammas.61 1.1Förslag till lag om ändring i (1998:808) Härigenom föreskrivs att 31 kap. 9 § ska ha följande lydelse. Vid tillämpningen av 4 och 8 §§ ska hänsyn tas också till andra beslut enligt 7 kap. 3, 5, 6, 9 eller 22 §, förbud enligt 7 kap. 11 § andra stycket, förelägganden och förbud enligt 12 kap. 6 § fjärde stycket, beslut enligt 18 § skogs- vårdslagen (1979:429) samt beslut som avses i 14 kap. 5–7 och 10– 13 §§ (2010:900). Detta gäller under för- utsättning att besluten har med- delats före det senaste beslutet. Dessutom ska sådan in- verkan av hänsynstaganden enligt 30 § skogsvårdslagen som i sär- skilda fall har inträtt uppmärksammas. Om en rätt till talan, ersättning eller inlösen med anledning av ett sådant beslut har förlorats på grund av bestämmelserna i 12 eller 13 § eller motsvarande bestämmelser i , utgör detta förhållande inte något hinder mot att beslutet beaktas enligt första stycket. Denna lag träder i kraft . 1.2Förslag till lag om ändring i skogsvårdslagen (1979:429) Härigenom föreskrivs i fråga om skogsvårdslagen (1979:429) dels att 2 b, 14, 15, 19 och 34 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 1 a, 18 d och 19 a §§ av följande lydelse. ägare ska skaffa sig den kunskap som behövs med hänsyn till verk- samhetens eller åtgärdens art och omfattning för att tillgodose de krav om hänsyn till natur- och kultur- miljövårdens intressen som följer av denna lag eller föreskrifter med- delad med stöd av denna lag. Kravet i första stycket gäller i den utsträckning det inte kan anses orimligt att uppfylla det. bedömning ska särskild hänsyn tas till nyttan av ytterligare utredning jämfört med kostnaderna för att ta Med fjällnära skog avses sådan skog inom det fjällnära området där 1.skogsbruksåtgärder kan påverka intressen som är av väsentlig betydelse för naturvården, kulturmiljövården eller rennäringen, eller 2.det råder särskilda förutsättningar för skogens skötsel. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka områden som utgör Om inte annat framgår ska skogsbruk anses vara pågående markanvändning för produktiv skogsmark inom sådana områden som anges i andra stycket. Den produktiva skogsmarkens ägare är skyldig att enligt före- skrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som reger- ingen bestämmer underrätta om 1.avverkning och uttag av skogsbränsle som ska äga rum på hans eller hennes mark, 2.sådan dikning i samband med avverkning som inte kräver till- stånd enligt 11 kap. , 3. vad han eller hon avser att 3. de natur- och kulturmiljö- göra för att tillgodose naturvår- värden som berörs av avverkning dens och kulturmiljövårdens in- på hans eller hennes mark och vad tressen i samband med avverk- han eller hon avser att göra för ning på hans eller hennes mark, att tillgodose naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen i sam- band med avverkning på hans eller 4.vad han eller hon avser att göra för att tillgodose rennäringens intressen i samband med avverkning på hans eller hennes mark inom renskötselns åretruntmarker, och 5.vad han eller hon avser att göra för att trygga återväxten av skogen. I fjällnära skog får avverkning inte ske utan tillstånd. Tillstånd behövs inte för röj- ning eller gallring som främjar sko- gens utveckling. Ett tillstånd till avverkning är giltigt från det att beslutet vunnit laga kraft. Tillstånd behövs inte för röj- ning eller gallring som främjar sko- gens utveckling. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer får Om pågående markanvändning inom berörd del av fastigheten avse- värt försvåras genom beslut enligt 18 § eller 18 b § första stycket 1 ska ersättning bestämmas i beslutet. Vid bedömningen av om pågående markanvändning avsevärt försvåras ska hänsyn tas även till beslut som meddelas med stöd av 7 kap. 5, 6, 9 §§, 11 § första stycket, 22 § samt förelägganden eller förbud som med- delats med stöd av 12 kap. 6 § fjärde stycket miljöbalken.Ersättning ska bestämmas i pengar och motsvara den minsk- ning av fastighetens marknadsvärde som uppkommer genom beslutet. Därutöver ska ersättning betalas av marknadsvärdes- minskningen.65 meddela föreskrifter om att till- stånd inte heller behövs för sådana åtgärder som avses i 29 §. I 12 kap. 6 § finns bestämmelser om anmälan för sam- råd av verksamhet eller åtgärd som kan komma att väsentligt ändra naturmiljön. Ett beslut om att tillåta av- verkning enligt 18 § och ett beslut enligt 18 b § första stycket 1 ska innehålla en bedömning av om och hur skogsbruk får bedrivas på det område som omfattas av an- sökan. I fråga om rätt till ersättning för skada till följd av ett beslut en- ligt 18 § eller 18 b § första stycket 1 gäller 25 kap. 6 § och 31 kap. 2 §, 4 § första stycket, 7 § första stycket första meningen, 8 § första meningen, 9, 12 och 13 §§, 15 § första stycket första meningen och andra stycket, 31 § tredje stycket samt 33 § . Ersättning ska betalas av staten . Vid betalning av ersättning gäller i tillämpliga delar 6 kap. 1 § första stycket, 2, 3, 4, 17 §§, 18 § första–tredje stycket, 19 § expropriationslagen (1972:719). Vad som där sägs om den expro- prierande och om domstolen ska i stället avse . Vad som sägs om intrångsersättning ska avse ersättning enligt skogsvårdslagen. Har ersättning enligt 19 § beta- lats och ges tillstånd till avverk- ning enligt 18 §, får som ett villkor i beslutet om till- stånd förplikta fastighetsägaren att betala tillbaka ersättningen eller en del av den, om det är skäligt med hänsyn till fastighetsägarens nytta av beslutet och omständigheterna i övrigt. får även väcka talan om återbetalning av ersätt- ning eller del av den om en avverk- ning uppsåtligen eller av vårdslös- het vidtagits i strid mot ett beslut enligt 18 § och 18 b § första stycket 1. Den produktiva skogsmarkens ägare ska visa att de krav som följer av föreskrifter som meddelats med stöd av 30 § iakttas. har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. har vidare rätt att hos den som yrkesmässigt bedriver produktion av, handel med eller införsel av skogsodlings- material få tillträde till mark, transportmedel, byggnader och stängda utrymmen, dock inte bostäder, för tillsyn enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. får begära handräckning av kronofogdemyn- digheten för att få sådant tillträde som avses i andra stycket. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 18 d, 19 §§ och 19 a § första stycket gäller inte i sådana mål och ärenden där ansökan om tillstånd har inkommit före . 3.Bestämmelserna i 19 a § andra stycket gäller inte om avverk- ningen har vidtagits före 1.3Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) ska ha följande lydelse. ska indelas i de ägoslag som anges i det följande. som är vattentäkt ska indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (saner- ingsbyggnad) eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till . – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – med Produktiv skogsmark som om- fattas av avverkningsrestriktioner. Med produktiv skogsmark av- ses detsamma som i 2 § skogs- vårdslagen (1979:429). Med avverk- ningsrestriktioner avses avverk- ningsförbud, krav på överhållning, maximering av hyggesstorlek eller virkesuttag eller barrskogsförbud enligt bestämmelser om natur- reservat eller biotopskyddsområde – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – ska indelas i de ägoslag som anges i det följande. som är vattentäckt ska indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte påverkas av förekomsten av byggnad som ska rivas (saner- ingsbyggnad) eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till . – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – med Produktiv skogsmark som om- fattas av avverkningsrestriktioner. Med produktiv skogsmark av- ses detsamma som i 2 § skogs- vårdslagen (1979:429). ningsförbud, krav på överhållning, maximering av hyggesstorlek eller enligt bestämmelser om natur- samt avslag på tillstånd till av- verkning eller beslut om hyggets storlek och förläggning, avverk- skogsvårdslagen (1979:429). – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – – Denna lag träder i kraft . 3. vad han eller hon avser att göra för att, i samband med sådan avverkning som avses i 1, trygga återväxten av skog som föranleds av avverkningen och för att till- godose naturvårdens och kultur- miljövårdens intressen,4. vad han eller hon avser att göra för att, i samband med sådan avverkning som avses i 1, tillgo- dose rennäringens intressen inom ett område där renskötsel får bedrivas enligt rennäringslagen (1971:437) (ren- skötselns året-runt-marker), och70 1.4Förslag till förordning om ändring i skogsvårdsförordningen (1993:1096) Härigenom föreskrivs att 15, 15 b, 20 och 35 §§ skogsvårdsförord- ningen (1993:1096) ska ha följande lydelse. Den produktiva skogsmarkens ägare ska underrätta om 1.annan avverkning, omfattande , än sådan röj- ning eller gallring som främjar skogens utveckling, 2.sådan dikning efter avverkning (skyddsdikning) som inte kräver tillstånd enligt 11 kap. , 3.de natur- och kulturmiljö- värden som berörs av en sådan av- verkning som avses i 1 och där hänsyn till naturvårdens och kulturmiljö- vårdens intressen behöver tas samt vad han eller hon avser att göra för att i samband med avverkningen tillgodose naturvårdens och kultur- miljövårdens intressen, 4. vad han eller hon avser att göra för att, i samband med sådan avverkning som avses i 1, trygga återväxten av skog som föranleds av avverkningen, 5. vad han eller hon avser att göra för att, i samband med sådan avverkning som avses i 1, tillgo- dose rennäringens intressen inom ett område där renskötsel får bedrivas enligt rennäringslagen (1971:437) (ren- skötselns året-runt-marker), och den dag underrättelse inkom till i förekommande fall med de uppgifter som följer av 15 § första stycket 3–5 och andra stycket, eller2. den senare dag då ytterligare underlag kom in till från markägaren på hans eller hennes initiativ.Om från den dag som anges i första stycket 1 eller 2 har förelagt sökanden enligt 34 § skogsvårds- lagen att avhjälpa en brist i under- rättelsen, räknas tidsfristen i första stycket från den dag då bristen avhjälptes.Om det finns särskilda skäl får medge att de åtgär- der som anges i första stycket får påbörjas tidigare.71 5. uttag av skogsbränsle i an- 6. uttag av skogsbränsle i an- slutning till sådan avverkning som slutning till sådan avverkning som avses i 1. avses i 1. En underrättelse om avverkning och om uttag av skogsbränsle ska innehålla uppgifter om fastighetsägare, berörd fastighets beteck- ning och en karta eller kartskiss som visar området som omfattas av underrättelsen. En underrättelse om skyddsdikning ska innehålla uppgifter om fastighetsägare och berörd fastighets beteckning samt en karta över det område som avses att skyddsdikas. På kartan ska skyddsdikets utlopp eller avslut markeras. En åtgärd som ska underrättas om enligt 15 § första stycket 1, 2 och 5 får på- börjas tidigast efter det att en sådan underrättelse gjorts och i förekommande fall uppgifter lämnats om vad som ska göras för att trygga återväxten eller för att tillgodose naturvårdens, kultur- miljövårdens eller rennäringens in- tressen enligt 15 § första stycket 3 och 4. Om det finns särskilda skäl får medge att dessa åt- gärder påbörjas tidigare I ärende om ersättning eller inlösen enligt 19 § skogsvårdslagen (1979:429) skall på statens vägnar söka träffa uppgör- else med sakägare som gör anspråk på ersättning eller fordrar inlösen av fastighet. I fråga om ersättning eller in- lösen enligt första stycket gäller 34– 36 §§ förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt miljö- balken m.m. Vad som sägs om och kommunen skall i stället gälla . Om det finns särskilda skäl får förlänga handlägg- ningstiden . Ett sådant beslut får inte överklagas särskilt. skrifter om att tillstånd till av- verkning enligt 15 § skogsvårds- lagen inte krävs för sådana åtgär- der som föreskrivit om enligt 29 §. På ansökan av ska ett beslut enligt 18 § och 18 b § första stycket 1 skogsvårdslagen (1979:429) antecknas i fastighets- registrets inskrivningsdel och är gällande även mot förvärvare av fasigheten och innehavare av sär- skild rätt. Av anteckningen ska framgå huruvida pågående mark- användning är skogsbruk, skogs- bruk med avverkningsrestriktioner enligt 18 b § eller om avverkning inte är tillåten. I fråga om ersättning enligt 19 § skogsvårdslagen (1979:429) gäller 35 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. Vad som sägs om och kom- munen skall i stället gälla Skogs- styrelsen. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.För ansökan om tillstånd enligt 15 § skogsvårdslagen som inkommit till före ska 35 § första stycket i dess tidigare lydelse tillämpas. Den som enligt gällande be- stämmelser har underrättat läns- styrelsen om att jordbruksmark ska tas ur jordbruksproduktion ska anses ha gjort anmälan för samråd enligt 12 kap. 6 § miljö- balken beträffande sådant arbets- företag för vilket marken tas i anspråk. 1.5Förslag till förordning om ändring i förordningen (1998:904) om anmälan för samråd Härigenom föreskrivs att 6 § förordningen (1998:904) om anmälan för samråd ska ha följande lydelse. Den som i enlighet med gäll- ande bestämmelser har underrät- tat om avverkning som skall äga rum på hans mark, om uttag av skogsbränsle eller om sådan dikning i samband med av- verkning som inte kräver tillstånd enligt 11 kap. skall an- ses ha gjort anmälan för samråd för åtgärden enligt 12 kap. 6 § miljö- balken. Den som enligt gällande be- stämmelser har underrättat läns- styrelsen om att jordbruksmark skall tas ur jordbruksproduktion skall anses ha gjort anmälan för samråd enligt 12 kap. 6 § miljö- balken beträffande sådant arbets- företag för vilket marken tas i anspråk. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.För underrättelser som lämnats in till i enlighet med 14 § skogsvårdslagen före ska 6 § i dess tidigare lydelse tillämpas. 1.6Förslag till förordning om ändring i förordningen (2009:1393) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 2 § förordningen (2009:1393) med instruk- tion för ska ha följande lydelse. 1.utöva tillsyn över att lagstiftning där har an- getts som tillsynsmyndighet följs, 2.ansvara för inventering, uppföljning och utvärdering av hur landets skogar sköts i förhållande till 1 §, 3.bedriva rådgivning och information om hur landets skogar bör skötas enligt 1 §, 4.verka för att det generationsmål för miljöarbetet och de miljö- kvalitetsmål som har fastställt nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling, 5.samordna uppföljning, utvärdering och rapportering i fråga om miljökvalitetsmålet Levande skogar, 6.medverka i frågor om samhällsplanering för en hållbar utveck- ling och hushållning med naturresurser, och 7.samordna genomförande, utveckling, uppföljning och rappor- tering av det mål för friluftslivspolitiken som har fastställt. 8.ansvara för inventering på skogsmark av förhållanden i natu- ren som kan vara av särskild be- tydelse för biologisk mångfald i skogen. Uppgiften i första stycket 7 avser tillgång till natur för friluftsliv på skogsmark. Denna förordning träder i kraft . 2Uppdraget och dess genomförande Direktivet1 består av fyra huvudsakliga delar där utredningen ska lämna förslag: –Hur ska internationella åtaganden om biologisk mångfald kunna förenas med en växande cirkulär bioekonomi? –Hitta nya flexibla skydds- och ersättningsformer. –Se över statens roll när det gäller nyckelbiotoper. –balans mellan brukande och skydd i fjällnära skog. Utgångspunkt är att utredningens förslag sammantaget ska: –Stärka äganderätten. –Bidra till att uppnå internationella åtaganden och nationella mål för biologisk mångfald. –Främja en växande cirkulär bioekonomi och näringar med bas i skog Förslagen ska sammantaget främja en växande skogsnäring och ett hållbart skogsbruk, inklusive ökad tillgång på hållbar skogsråvara. Det har däremot inte ingått i uppdraget att se över frågor om bland annat artskydd då detta hanteras i en annan utredning. Utredningen har också varit förhindrad att lämna förslag på nya etappmål eller ändringar i jordabalken och grundlag. Utredningen har varit tydlig med att förslagen måste ses som en helhet. Ett enskilt förslag, sett för sig, kan uppfattas som en belast- 1Se bilaga 1. Uppdraget och dess genomförande ning eller innebära en försämring jämfört med men kan vägas upp av ett annat förslag. På så sätt kan direktivets genomgripande målsättningar uppnås om utredningens förslag ses som en helhet. Enligt utredningsuppdraget skulle betänkande vara klart . Utredningen tog sig an det omfattande uppdraget med stort engagemang och tilltro till att lösa alla delar i uppdraget inom den angivna utredningstiden. Stor tillit har satts till ett arbetssätt som inne- burit en nära dialog med skogens intressenter, för att ta tillvara den kunskap som finns tillsammans med kloka och välavvägda förslag. I denna dialog har utredningen varit konsekvent med att alla de som kommit med kritik och synpunkter på den rådande ordningen också ska kunna bidra med en lösning på det uppfattade problemet, som inte innebär att ett nytt skapas. När det gäller det senare, att bredda perspektiven från den egna intressesfären, har utredningen uppfattat att det i många fall funnits svårigheter att komma fram. Detta visar på hur polariserad debatten hunnit bli. drabbades tillsammans med resten av världen av coronapandemin, vilket försvårat den nödvändiga dialogen. begärde därför utredningen att utredningstiden skulle förlängas med för att kunna slutföra arbetet och nödvändig för- ankring av utredningens förslag. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv2, som innebar fem månaders förlängd utredningstid. Den problematik som ligger bakom många av de frågor som om- fattas av utredningsuppdraget har präglats av konflikter och ett högt tonläge i debatten. Utredningen har under arbetes gång uppfattat att det funnits en förväntan på att utredningens fokus och betänkandets tyngdpunkt skulle ligga mer på vissa frågor än andra. Ett exempel på detta är uppfattningen om att utredningen skulle vara en äganderätts- utredning.