sou · H8B33 · 2020-01-17 00:00:00 — Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam pekar på riskerna för att antibiotikaresistens ska utvecklas hos bakterier i avloppsfraktioner, vilket betonar vikten av hygienisering. Angivna hygieniseringsåtgärder anses tillräckliga för att hantera även eventuella sådana smittämnen.178 läns landsting lät 2013 genomföra en utredning kring bland annat behoven av hygienisering av avloppsslam inför spridning på . Man konstaterade att var ett av få europeiska länder där krav på hygienisering saknades vid spridning på . Smittförande ämnen var dock relativt vanligt förekommande i slam. Avloppsfraktioner med fekalier ska därför alltid bedömas som smitt- bärande. Man hänvisade till kända metoder och att olika expertmyn- digheter förordade sådan hygienisering.179 har tillsammans med en rad andra myn- digheter – , , och – tagit fram ett antal nationella strategidokument för olika typer av infektioner som bland annat kan genereras via avloppsslam. Strategidokumenten pekar på att smitt- ämnen i avloppsvatten och slam speglar infektionsläget i ansluten befolkning. Det innebär att samtliga normalt förekommande mag- tarmpatogener kontinuerligt återfinns i reningsverken. Mikroorga- nismer koncentreras dessutom i avloppsslam eftersom de ofta binder till partiklar. Vid studier återfinns därför dessa smittämnen i vissa fall i avloppsslammet, dock inte alls eller mycket sällan i slam som behandlats termiskt eller som lagrats utifrån Revaqs rekommenda- tioner. Ett undantag gäller salmonella, där studier påvisat frekvent förekomst även i rötat slam. Allmänt sett är kunskapsläget avseende risker eftersatt för flera av de aktuella patogenernas spridning via av- loppsslam.180 Viss riskökning påtalas för en del smittämnen i de fall trenden går mot lägre efterbehandlingstemperaturer. Lagras det färdigbehandlade materialet före spridning kan t.ex. Listeria monocytogenes181 ges tillväxtmöjligheter. Vid gödsling på mark för vallodling finns det då risk för att ensilage kontamineras. 178Ibid., s. 122. 179Arbets- och miljömedicin, (2013). Sammanfattning av kunskapsläget kring hälso- risker med slamspridning på . 180Se strategidokument rörande infektioner med Campylobacter (2013), Listeria (2013), Salmonella (2013), Yersinia (2013), Cryptosporidium (2014) och EHEC/VTEC (2014). 181Ger hög sjukdomsbörda och hög dödlighet, även om antalet smittade personer är mycket lågt. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam på bristfälliga kunskaper om förekomst, spridning och överlevnad i miljö för olika patogener och förordar utvecklade och reglerade hygieniseringsåtgärder.182 En aktuell finsk värdering av hälso- och miljörisker kopplade till spridning av avloppsslam berör även mikroorganismer. Hälsoriskerna bedömdes där som låga då det gäller spridning av tarmbakterier, om slammet behandlats på lämpligt sätt.183 Nedan beskrivs kortfattat de spridningsvägar som i störst utsträckning väcker frågor om hälso- och miljörisker hos slam. Ytterligare informa- tion kring spridningsvägar för slam finns i tidigare bakgrundskapitel. Spridningen av slam till jordbruksmark uppvisar betydande variation , men också mellan olika delar av landet. I genomsnitt en tredjedel av slammet spreds inom jordbruket 2016. Förutsättningarna för spridning av slam som gödning är naturligen störst i jordbruks- bygderna i , och , där hälften eller mer av det producerade slammet sprids på detta sätt. I norra är tillgången på begränsad, andelen slam som sprids i jord- bruket är därför betydligt mindre, i t.ex. endast . De varierande förutsättningarna beskrivs närmare i kapitel 3. Spridning på sker främst av s.k. Revaq-certifierat slam, där reningsanläggningarna arbetar systematiskt med uppströms- arbete och tillämpar fastställda kvalitetsregler för hygienisering och innehållet av olika metaller och andra ämnen i slammet. 182Folkhälsomyndigheten m.fl. (2013). Infektion med Listeria monocytogenes – ett nationellt strategidokument, s. 24. 183Vieno, N. m.fl. (2018). Puhdistamolietteiden sisältämien haitta-aineiden aiheuttamat riskit lannoitekäytössä. Luonnonvarakeskus, , , 58/2018. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam definierar Jordbruksmark så att både , betesmark och slåtterängar ingår.184 Enligt före- skrifter får slam inte spridas på s.k. naturbetesmark, dvs. mark som används eller lämpligen kan användas till bete och som inte är lämp- lig att plöjas.185 Enligt föreskrifter får man inte sprida slam (eller annan gödsel) på ängs- eller betesmark om natur- eller kulturvärden kan ta skada.186 Livsmedelsindustrin anger i betydande utsträckning om avlopps- slam kan spridas på genom de krav de ställer på odlarnas gödselanvändning. Utredningen har under sitt arbete noterat att industrins inställning till slamgödslade råvaror då inte främst avser konstaterade kvalitetsbrister, utan snarare omsorg om egna varu- märken. Myndigheternas otydliga förhållningssätt till slamgödsling kan enligt livsmedelsproducenterna skapa osäkerhet hos konsumen- ter, vilket i sin tur kan äventyra marknadsandelarna för olika livs- medelsprodukter. I praktiken råder slamstopp för livsmedels- grödor, utom då det gäller raps. Odlarna i har jordar med låga kadmiumhalter. De skyddar dessa genom att i viss utsträck- ning avstå från slam som gödning.187 Övriga flöden från matkedjan hanteras i huvudsak av certifie- ringssystemen SPCR 178, med källsorterade humanfraktioner, samt SPCR 120/150. Den senare certifieringen avser dock endast biogöd- sel. Till skillnad mot Revaq omfattar dessa certifieringar liksom stall- gödsel inga provtagningar. Acceptansen är dock god hos livsmedels- industrin, alla tillgängliga volymer sprids på åkermark.188 Läckage av hälso- och miljöfarliga ämnen från jordbruksmark Vattenmyndigheterna har inom ramen för sina åtgärdsprogram beslutat om program för vissa miljögifter för perioden –2021.189 Ytterligare tolv ämnen har adderats till listan över prioriterade ämnen. 184Jordbruksverket (2019). Det här är respektive betesmark. tradgard/jordbruksmark/gardsstod-och-stodratter/gardsstoda, . 186Reglerna är under översyn. 187Lantbrukarnas (2019). Pm till utredningen, . 189Vattenmyndigheterna (2018). Åtgärdsprogram 2018–2021 för nya prioriterade ämnen i yt- vatten och PFAS i grundvatten för Södra vattendistrikt. Åtgärder riktade till myndigheter och kommuner samt konsekvensanalys. Anm. åtgärdsprogrammet är till stor del likalydande i samtliga distrikt. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam För sådana ämnen ska statusklassificeringar, kvalitetskrav för ytvat- ten, åtgärdsprogram och kompletterande övervakningsprogram fastställas för de olika distrikten. Fem av dessa ämnen har påträffats i halter över gräns- eller riktvärde, vilket främst gäller dioxiner, PFOS och PFAS. Åtgärdsprogrammet har därför fokuserat på dessa ämnen. Åtgärder föreslås för att minska spridningen av prioriterade ämnen från renat avloppsvatten från reningsverk, dagvatten, lakvatten från deponier m.fl. källor kopplade till spill- och dagvatten. Inga åtgärder riktas i programmet mot spridning av avloppsslam eller annan åter- av avfall. Det har också tidigare visats att spridningen av PFOS/PFAS till det renade avloppsvattnet är betydligt mer omfat- tande än den spridning som sker via slammet. Utsläppen via slam bedömdes i en studie av IVL vara ungefär tio gånger lägre än utsläp- pen via vatten.190 I arbetet med att identifiera prioriterade ämnen och deras spridning till vattenmiljön har vattenmyndigheterna inte arbetat med eller genomfört mätningar som gäller kopplingen mellan slam- spridning och förorening av yt- eller grundvatten. Slam har inte identifierats som en spridningskälla inom vattenförvaltningens arbete. Den spridning som eventuellt förekommer av prioriterade ämnen bedöms utgöra del av s.k. diffus spridning. Kunskaperna inom området är dock begränsade. Endast begränsade volymer avloppsslam sprids f. n. i skogsmark, men intresse finns för att öka spridningen av slambaserade pro- dukter som gödning på vissa marker. Officiell statistik visar mins- kande volymer , där spreds 2016.191 Utred- ningen har tagit del av underlag som tagits fram från för att belysa förutsättningarna för fortsatt slamspridning i skogs- mark. Underlaget ger en bakgrundsbeskrivning kring förekomsten av slamspridning i skogsmark, sammanfattar kunskapsläget och vär- derar nuvarande och framtida risker med slamspridning.192 190Hansson, K. m.fl. (2016). Sammanställning av befintlig kunskap om föroreningskällor till PFAS-ämnen i svensk miljö. IVL, Rapport 182. 191Statistiska centralbyrån (2018). Statistiska meddelanden, MI 22 . 192Lomander, A. (2019). Slamspridning på skogsmark. Dnr 2019/519, 2019- Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam En rad markkemiska och andra skillnader kan åskådliggöras mel- lan och skogsmark, vilket påverkar förutsättningarna och värdet av slamspridning. En grundläggande skillnad är att gödsling i skogsmark traditionellt främst bedömts behöva tillgodose behovet av kväve, vilket förutsätter mycket stora givor med slam. Detta inne- bär en betydande övergödsling med fosfor i förhållande till de behov som finns i skogsmark. Kunskapsläget kring spridning av avloppsslam på skogsmark är sämre än då det gäller , det saknas t.ex. långliggande studier av miljöeffekter för skandinaviska förhållanden. Skogsmarkernas egen- skaper, ofta med låga pH-värden, ger enligt underlaget från Skogs- styrelsen risker med bland annat ökad tungmetallrörlighet. Nya risker uppmärksammas också löpande, t.ex. mikroplaster, organiska föreningar, läkemedelsrester etc. Sammantaget innebär det att en rad kunskapsluckor kan identifieras som rör såväl frigörelse av olika skadliga ämnen, upplagring och eventuellt läckage från slamspridda marker till sjöar och vattendrag, påverkan på mikrobiella processer i marken, diversitetspåverkan, effekter på biomassan i marken, even- tuell anrikning i näringskedjor, eventuell utveckling av antibiotika- resistens, risker för smittspridning till djur och människor m.m.193 har vid prövning av tillstånd för slamspridning i skogsmark i regel ställt sig negativ. Myndigheten pekar bland annat på att avloppsslam inte innebär att näringsämnen återförs till krets- loppet vid spridning i skogsmark. Man har även påtalat att det saknas kunskap om de effekter som uppstår vid slamspridning på sådana marker, t.ex. med avseende på tungmetaller. De förslag som tidigare lämnats av kring spridning av avloppsslam i skogs- mark har också saknat erforderligt vetenskapligt underlag, vilket myndigheten påtalade i en skrivelse till utredningen.194 Behovet av olika näringsämnen för gödsling av skogsmark är före- mål för fortsatt forskning. Där indikeras att för vissa typer av skogs- mark, t.ex. torvbaserade eller vissa mineraljordar i sydvästra delen av landet, kan fosfor vara tillväxtbegränsande. Skogsgödsling med låg- inblandning av behandlat avloppsslam i form av granulerad aska från samförbränning med skogsbränslen kan mot bakgrund av sådan forskning indikera ytterligare en framtida väg till cirkulär återföring Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam av fosfor vid sidan av produktiv jordbruksmark. pekar för sin del även här på ytterligare kunskapsbehov för att kunna bedöma om sådan gödsling bör medges i skog.195 aktualiserar åter behovet av ett mer samlat regelverk för kvalitets- kontroll av olika gödselprodukter i form av avfallsfraktioner eller biogödsel. Förbränning av avloppsslam vid den aktuella tempera- turen (med minimikrav ) innebär dock i sig betydande frihet från oönskade ämnen. Organiska ämnen, läke- medelsrester, mikroplaster samt kadmium kan då avskiljas från askan, återstår gör främst vissa tungmetaller.196 8.4.3Anläggningsarbete, jordtillverkning, deponi m.m. Betydelsefulla användningsområden för avloppsslam har gällt mark- återställning, s.k. inarbetning, tillverkning av anläggningsjord och andra jordprodukter samt sluttäckning av deponier. Denna typ av spridningsvägar kan på olika sätt skapa kontaktytor mot människa och miljö. Behov av markåterställning uppstår i samband med byggprojekt, anläggning av gator och vägar och där grönytor behöver etableras. Markåterställning sker även i samband med att gruvdrift bedrivs och avvecklas, i vissa fall även då markskikt på grustäkter ska återställas. Markåterställning sker genom inblandning av slam i ytskikt, vid gräs- sådd eller etablering av annan växtlighet. Mängden slam måste anpassas så att det inte kan betraktas som en förtäckt deponi. Vanligen medför slammets höga näringsinnehåll att marken ändå övergödslas. Anpassat regelverk för markåterställning saknas, de miljörisker som oftast påtalas gäller risk för kväveläckage till yt- och grundvatten.197 Vid s.k. inarbetning av avloppsslam sker det i mark som avsatts för sådana ändamål. Markskiktet sås in med olika växter och slammet plöjs ned. Ytskiktet kan sedan bortföras med mellanrum och användas till t.ex. anläggning av golfbanor och parker. Även här saknas regelverk, miljöriskerna kan även här avse kväveläckage.198 195Skogsstyrelsen (2019). Svar på förfrågan kring spridning i skog med blandning av aska från rena trädbränslen och slam. Dnr 2019/1928, . 196Se avsnitt 8.4.4. 197Svenskt Vatten (2013). Slamanvändning och strategier för slamanvändning. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam Avloppsslam har använts som delmängd vid olika typer av jordtillverkning. Behovet av avloppsslam med dess ingående mull- och näringsämnen framhålls särskilt vid jordtillverkning där nyttjande av jungfruliga näringsämnen på så sätt kan undvikas. En försiktig uppskattning av en årsvolym för dessa ändamål om slam ts görs av Återvinningsindustrierna och deras med- lemmar.199 Det finns alternativa råmaterial att utgå från, som torv, var- för efterfrågan på slam för detta ändamål bedöms som förhållandevis låg. Brytning av torv kan dock ifrågasättas av miljö- och klimatskäl. , , har i samverkan med Natur- vårdsverket fastställt krav för certifierad anläggningsjord, SPCR 148. Mängden fosfor har det satts ett tak för, vilket styr hur stor andel slam som får ingå. Om slammet blandas med annat organiskt mate- rial och komposteras, får fosforhalten vara högre. Vid större mängder kräver det anmälan eller tillstånd enligt . Kompostering kan även innebära hygienisering. Anläggningsjorden är inte lika användbar om den innehåller mycket näringsämnen, som fosfor. För bullervallar kan det t.ex. innebära allt för kraftig växtlighet och ökat underhåll. Ett högt näringsinnehåll i anläggningsjord innebär inte bara felanvändning av växtnäringsresurser, det kan även vid utlak- ning innebära negativa miljöeffekter.200 En omfattande del av slamproduktionen har använts för deponitäckning men historiskt har andelen och utveck- lingen varierat mellan olika delar av landet. Storstädernas avlopps- slam har i betydande utsträckning använts på detta sätt. I har avvattnat kalkat slam från Ryaverken använts till markbyggnad. Det har t.ex. gällt sluttäckning av soptip- par, bullervallar och golfbanor. användes även rötat slam till markbyggnad och jordtillverkning. Avfall som inte går att för- bränna eller återvinna läggs på deponi. Övertäckning sker med olika material för att inte vatten ska kunna tränga in i avfallet och laka ut föroreningar. Sluttäckning av sådan deponi består av olika skikt med ett särskilt tätskikt, där bland annat avloppsslam kommit till använd- ning. Uppföljningsstudier har genomförts i av deponier där slam använts som tätskikt. Efter en period har sådana studier bland annat visat att en dryg fjärdedel av slammets kväve- 199Återvinningsindustrierna (2019). Underlag till utredningen, . Se även positions- papper rörande avloppsslam från Återvinningsindustrierna, . 200Stockholm Vatten och Avfall (2018). Slamstrategi, Bilaga 1. Se även (2010). Återvinning av avfall i anläggningsarbeten. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam innehåll lakats ut, lakningen fortsatte främst under aeroba förhål- landen. Endast obetydliga halter (0,) av fosfor och metaller som bly, kadmium och kvicksilver befanns laka ut i den aktuella studien.201 Flygaskastabiliserat avloppsslam (FSA) har utvecklats som ett alter- nativ för att kunna anlägga bättre fungerande tätskikt på deponier. Det består av en blandning av rötat avloppsslam och bioflygaska vilket får en rad önskade egenskaper då det bl.a. är mycket beständigt mot biologisk nedbrytning. Slam kan även nyttjas för växtetableringsskikt, det översta skiktet vid sluttäckning. Denna metod används enligt upp- gift främst av kommuner med kvittblivningsproblem och kräver till- stånd. Problem med lukt och damm från flygaska kan förekomma. Metoden innebär inte någon återföring av näringsämnen.202 Behovet av avloppsslam för konstruktion och sluttäckning bedöms minska , eftersom de flesta svenska deponier ska vara avslutade och sluttäckta . slutar deponier ta emot avloppsslam som tidigare använts för sluttäckning.203 Frågan om fortsatt användning av slam i samband med avslutning av depo- nier bör ses i ett större perspektiv, där det visat sig att inte i närtid tycks leva upp till tidsgränser och krav i EU-direktiv och genomförandet i svensk rätt vad avser deponering.204 Grundläggande krav på bottentätning och insamlingssystem för lakvatten har ännu ett tiotal år efter en tvingande lagstiftning inte uppfyllts för ett stort antal utdömda men ännu aktiva deponier. Sluttäckning har i vissa fall pågått under en lång följd av år. Ekonomiska drivkrafter kan även föreligga då det gäller förlängning av avslutningsfaser och överbeto- ning av mängden avslutningsmaterial, i vissa fall med okända eller befarat höga föroreningshalter. Den s.k. deponiskatten205 tillämpas inte heller för avslutningsverksamhet, vilket i sig kan innebära selek- tionstryck och effekter relativt moderna tillståndsgivna och registre- rade deponier. Tillsynsarbetet vad gäller denna verksamhet kan vari- era, liksom de tidsramar som satts för slutlig avveckling av deponier. Det förekommer således fortfarande att omoderna anläggningar med- ges ta emot förorenat avfall, vilket kan inkludera slam, för deponi 201Ahlberg, G. m.fl. (2006). Kalkat slam som markbyggnadsmaterial – lakning och struktur- förändring under . Gryaab rapport 2006:3. 202Stockholm Vatten och Avfall (2018). Slamstrategi, Bilaga 1. 204EU:s direktiv /31/EG om deponering av avfall (EGT L 182, , s. 1, Celex 31999L0031) och förordningen (2001:512) om deponering av avfall. 205Lagen (1999:673) om skatt på avfall. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam med tidsgränser som sträcker sig . Avjämningsskikt, skyddsskikt och vegetationsskikt som används vid avslutning av deponier kan innehålla omfattande mängder växtnär- ingsämnen. Det innebär slöseri med värdefulla resurser och kan även innebära betydande risker för övergödning av vattenförekomster nedströms.206 Återställning av mark sker även i anslutning till gruvdrift, främst i norra delen av landet. Avloppsslam från Henriksdals reningsverk i har under en följd av år använts för att skapa täckande växtskikt vid sandmagasin och gråbergsupplag vid anläggningar. Metoden innebär mycket liten återföring av närings- ämnen i kretslopp. Det saknas reglering av hur stora fosforgivor som är möjliga på denna typ av mark.207 8.4.4Reduktion av oönskade ämnen vid olika tekniklösningar Olika tekniker och processer kan tillämpas för att uppnå så god gift- frihet som möjligt för det slam eller den behandlade slamprodukt som används för återföring av fosfor och eventuella andra växt- närringsämnen och kol. Nedanstående matris visar mer principiellt effekten av olika termiska behandlingsmetoder med avseende på tungmetaller och orga- niska ämnen i avloppsslam. Det är dock viktigt att notera att olika typer av termiska processer och förbränning kan uppvisa varierande effekter. Avgörande är inte endast temperatur och tryck eller när- varo av oxidationsmedel. Synergieffekter kan uppstå vid samför- bränning av avloppsslam med andra restströmmar av olika fukthalt och annan sammansättning. 206Beskrivningar, tidsangivelser och ytterligare detaljer rörande slamanvändning finns bl.a. i de avslutningsplaner för deponier som tas fram av kommunala och privata återvinningsbolag som grund för fortsatt prövning. Se t.ex. Telge Återvinning för deponier i , . 207Stockholm Vatten och Avfall (2018). Slamstrategi, Bilaga 1. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam Källa: Se kap. 6, bl.a. , B. och Kärrman, E. (2019), Tekniska processer för fosforåtervinning ur avloppsslam. 2019:59, samt , och (2019), yttrande till utredningen, . 208Ytterligare tekniska förutsättningar framgår av kapitel 6. 209Uppvärmning till 70–i 30–. 210Hydrotermisk karbonisering (förkolning) vid förhöjd temperatur, cirka 180–, under tryck, minst 20 bar. 211Pyrolys eller torrdestillation innebär upphettning av det avvattnade och torkade avlopps- slammet till ca 400–vid s.k. långsam pyrolys, upp till 1 vid s.k. snabb pyrolys. Vid ca börjar även fosfor avgå. Processen sker i helt syrefri miljö. Biokol kallas produkter från biomassa, som torrefierats (förkolats, pyrolyserats), men inte om råvaran utgörs av avloppsslam eller andra avloppsprodukter, enligt European Biochar Certificate. Korrekt term är då ”char” eller kol från avloppsslam. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam Olika synergieffekter kan t.ex. påverka metallavskiljning och hur fosforn liksom kvarvarande metaller binds. Det har ytterst betydelse för graden av giftfrihet, risken för kort- respektive långsiktig urlak- ning av skadliga ämnen, liksom för fosforns växttillgänglighet. Av betydelse är även de rökgaser och restprodukter som avgår från olika processer och hur väl dessa låter sig omhändertas och destrueras. Allmänt sett visar forskningen att det finns möjligheter att genom val av termisk metod i viss utsträckning styra avskiljningen av tungmetaller och fosforns växttillgänglighet.216 Ytterligare teknisk information om olika tekniker och processer ges i kapitel 6 samt i utredningens där refererade underlagsrapporter. Kunskapsläget kring skadliga ämnen och föreningar, mikroplaster, patogener m.m. i avloppsslam är ofullständigt men förbättras kon- tinuerligt. innebär användningen av nya kemikalier och produkter i samhället, trots pågående uppströmsarbete, ett ständigt tillskott till avloppssystemen av oönskade ämnen och därmed osäker- het kring slammets innehåll och effekter vid spridning. En rad över- sikter har genomförts, vilket ökat kunskaperna men även pekat på en rad potentiella osäkerheter och kunskapsbrister. Hälso- och miljö- effekterna av att avloppsslam sprids på jordbruksmark bedöms i flera av dessa översikter ändå som hanterbara. Det gäller förutom de svenska sammanställningar som gjorts ytterligare nordiska och europeiska översikter. 212Förgasning innebär att slammet upphettas till 800–1 i en atmosfär med underskott av syre tillsammans med ett förgasningsmedel, som luft, syrgas eller vattenånga. 213Det senare beror bl.a. på vilken askfraktion (botten-/flyg-/filteraska) som avses utnyttjas. 214Förbränning kan ske vid låga temperaturer men biopannor når alltid i minst 2sekunder till följd av kravet på dioxinreduktion (gäller avfallsförbränning). Vid såväl sam- som monoförbränning sker detta med ett överskott av syre. Förbränning i cementugnar sker ofta vid högre temperaturer upp till 1 . 215Kan t.ex. avse reducerande smältning av askor vid hög temperatur, som ugnar med upp- värmning genom elektriskt motstånd eller lågfrekvent induktion. En metallurgisk process vid relativt hög temperatur är Mephrec (1 ). Utflödet utgörs av en fosforrik slagg, där vissa metaller avgår i gasfas (As, Cd, Hg, Pb och Zn). Cr, Cu, Fe och Ni stannar men kan avskiljas. Negativa aspekter, som energiåtgång och begränsad växttillgänglighet för fosforn, gör metoden mindre intressant. 216Pettersson, A. m.fl., , och (2019). Yttrande till utredningen, . Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam