sou · H8B36 · 2020-01-31 00:00:00 — Man angav även att tillämpningen av reglerna innebär att de slår orimligt hårt mot individerna i vissa fall.61 Vad vi pekade på i vårt tidigare delbetänkande kvarstår och vi delar den bedömning som gjort i ovannämnda skrivelse. Regeringen bör därför överväga att se över sjukersättningens regel- verk så att detta bättre korresponderar med regelverket kring sjuk- penning. En sådan översyn innefattar även en analys av nuvarande tillämpning av regelverket. 12.10 Ett särskilt stöd vid omställning bör övervägas Den svenska sjukförsäkringen har en förhållandevis tidig gräns för när den sjuke kan tvingas till arbetsbyte trots sjukdom som sätter ned arbetsförmågan i arbete hos arbetsgivaren. Redan efter 180 da- gars sjukskrivning kan den försäkrade tvingas till en omställning som innebär byte av arbete, arbetsplats, bostadsort och socialt umgänge m.m.Vi lägger fram flera förslag som framför allt syftar till att för- bättra rättssäkerheten och den försäkrades möjlighet till att följa och 60SOU 2019:2, Ingen regel utan undantag, s. 31. 61Försäkringskassans skrivelse till regeringen , dnr 47906-2017. förstå de bedömningar som görs inför beslut rörande normalt före- kommande arbete men också att nedbringa antalet sjukskrivna som når 180 dagars sjukskrivning. Det finns utöver dessa förslag anled- ning att överväga ytterligare åtgärder som syftar till att underlätta en nyorientering och omställning för dem som tvingas till arbetsbyte på grund av sjukdom. I regleringsbreven för och Arbetsförmedlingen finns angivet att myndigheterna ska skapa goda förut- sättningar för övergången till Arbetsförmedlingen för de personer som har nedsatt hälsa men av bedömts ha arbets- förmåga och därmed inte längre har rätt till ersättning från sjukförsäk- ringen. Myndigheterna ska gemensamt se till att behovet av insatser kan identifieras och mötas för att underlätta om- ställning till arbete. I uppdraget ingår att myndigheterna förbereder individer inför en övergång och informerar dem om vad myndig- heterna inom sina ansvarsområden och tillsammans kan bidra med i form av insatser och stöd. Det handlar alltså om att ge de aktuella individerna en förberedelse och information om vad myndigheterna kan erbjuda. sker detta via ett omställningsmöte. Antalet genomförda överlämnings-/omställningsmöten var 3 109 stycken för dem som hade fått avslag på sin ansökan om sjuk- penning. Som jämförelse kan nämnas att 23 998 personer fick avslag i pågående sjukfall under 2018.62 genom- fördes omställningsmöten i genomsnitt i av fallen där personer inte längre får sjukpenning.63 Vi bedömer att ytterligare åtgärder behövs för att underlätta om- ställningen. Men kan tänka sig att ett särskilt anpassat arbetsmark- nadsprogram bör kunna erbjudas som en rättighet för dem som tvingas byta arbete på grund av sjukdom. Individen bör förberedas på denna möjlighet/rättighet så snart som man kan befara att sjuk- domen förmodligen kan leda till ett påtvingat arbetsbyte. Individen har då möjlighet att förbereda sig för de olika val som kan bli aktuella före dag 180. 62Försäkringskassans årsredovisning 2018 s. 104. 63Försäkringskassan och Arbetsförmedlingen 2019. Förstärkt stöd för personer som är sjuk- skrivna och för unga med aktivitetsersättning . Återrapportering från Arbetsför- medlingen och enligt regleringsbreven . Vi har dock inte haft möjlighet att utforma ett konkret förslag inkluderande finansiering och konsekvensanalys. Utformandet av ett sådant förslag bedöms dock som angeläget och kan rimligen ut- vecklas vidare i annat sammanhang. Våra förslag har utformats utifrån perspektivet att med människan i centrum ge förutsättningar för en mer begriplig och trygg sjukför- säkring. Förslaget att prövningen av arbetsförmågan ska göras mot angivet normalt förekommande arbete bedöms öka den försäkrades förståelse för beslut. Beslutsunderlaget kommer att förbättras vilket också underlättar den försäkrades situation vid eventuella omprövningar och överklaganden. Rättssäkerheten kom- mer därmed att öka. Konsekvensen av att de nuvarande särskilda skälen ersätts med ”övervägande skäl” från och med dag 181 är att fler får möjlighet att fullfölja rehabiliteringsåtgärder eller andra åtgärder och återgå i det befintliga arbetet. Detta är också konse- kvensen av förslaget att det ska bli möjligt att skjuta upp bedöm- ningen mot normalt förekommande arbete från och med dag 365 med en bortre gräns vid dag 550. Med förslagen kan därför undvikas att en individ med kvarvarande sjukdomsbesvär tvingas till en icke önskad och kostsam omställning. En motsvarande konsekvens upp- står vid förslaget att undanta äldre sjukskrivna från prövningen mot normalt förekommande arbete. Konsekvensen av förslaget att de som deltar i en arbetslivsinriktad rehabilitering och uppbär rehabili- teringsersättning inte ska prövas mot normalt förekommande arbete är att fler sjukskrivna kan få stöd i form av arbetslivsinriktade reha- biliteringsåtgärder tillbaka till arbete tidigare i sjukfallet även om planer och åtgärder pågår över tidsgränsen vid dag 180. Våra förslag ändrar inte den grundläggande strukturen i rehabili- teringskedjan. Omställningskravet vid dag 180 kommer fortfarande att vara huvudregeln. Förslagen kan genomföras med en mindre ökning av utgifterna i sjukförsäkringen och utan att andra negativa konsekvenser uppstår för företag eller andra samhällssektorer. I nedanstående avsnitt redovisas konsekvenserna för sjukförsäkringen övergripande. 13.2.1Förändringar vid tillämpning av normalt förekommande arbete Att arbetsförmågan ska relateras till angivet normalt förekommande arbete ökar inte inflödet till sjukförsäkringen Våra förslag innebär ingen ändring av reglerna för den grundlägg- ande rätten till sjukpenning, det vill säga att arbetsförmågan ska vara nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. Förslagen kommer därför inte att påverka inflödet till sjukförsäkringen. Omställningskravet vid dag 180 kvarstår men är något modifierat. Den förändring som vi föreslår vad gäller regeln om normalt före- kommande arbete är att ska bedöma den försäk- rades förmåga att försörja sig i angivet normalt förekommande arbete. Denna förändring innebär i sak inte någon mer generös tillämpning utan innebär ett krav på att handläggningen och besluten ska göras mer transparenta och begripliga. Den nya regeln medför krav på ytterligare utredning och dokumentation av be- dömningar vid avslag på den grunden att den försäkrade bedöms kunna försörja sig i ett angivet normalt förekommande arbete. Om kravet på ytterligare utredning kommer att påverka Försäkrings- kassans ställningstagande, det vill säga om fler kommer att bli bevil- jade sjukpenning i samband med 180-dagarsprövningen jämfört med , går inte att besvara. Regelförändringen i sig medför ingen för- ändrad tillämpning. 13.2.2Äldre försäkrade bör alltid få sin arbetsförmåga bedömd mot arbete hos arbetsgivaren. Förslaget om att anställda personer som är inte ska få arbetsförmågan bedömd mot angivet normalt förekommande arbete vid bedömning av rätt till sjukpenning utan i stället mot arbete hos arbetsgivaren kommer att medföra att fler kan få sjuk- penning ytterligare . Vi har utifrån ett beräkningsunderlag från beräknat förväntad ökning av antal sjukfallsdagar för åldersgruppen 62–. Figur 13.1 Totalt antal nettodagar med sjukpenning per ålder Källa: Utredningens beräkningar i 2017. Ovanstående diagram visar det totala antalet nettodagar per ettårs- klass. Berörda ålderskullar utgör, som andel av den totala sjukfrån- varon, . Vår bedömning är att förslaget kan inne- bära att 600–700 personer fler i åldersgruppen kommer att ha rätt till sjukpenning efter dag 180 i den aktuella åldersgruppen. Den återstående förväntade sjukfallslängden för gruppen under dessa be- tingelser (givet ålder och sjukfallslängd) beräknas uppgå . Utifrån beräkningar avseende den aktu- ella gruppen bedöms att antalet sjukpenningdagar ökar med cirka 120 000 på årsbasis med anledning av vårt förslag. Med hänsyn taget till populationens medelersättning (per dag)1 är den sam- mantagna bedömningen att förslaget innebär ökade utgifter för sjuk- penning inklusive statlig ålderspensionsavgift om totalt cirka 70 mil- joner kronor på årsbasis. 13.2.3Fler kan få möjlighet till stöd för återgång i arbete hos arbetsgivaren Fler sjukfall kommer att passera dag 180 Antalet avslag runt dag 180 uppgår till cirka 4 000.2 Vi har antagit att ett motsvarande antal individer beviljas fortsatt sjukpen- ning med stöd av det föreslagna undantaget för bedömning mot an- givet normalt förekommande arbete dag 180. Därefter har vi beräk- nat hur stort antal individer som kvarstår för tid efter dag 181 utifrån de kvarståendesannolikheter som gäller . Dessa sammanfattas i diagrammet nedan. Figur 13.2 Andel kvarstående sjukfall per tidpunkt av sjukfall som blivit minst Diagrammet avspeglar det tillkommande antal sjukfall som förslaget innebär. Av dessa ovannämnda 4 000 sjukfall beräknas cirka 1 700 nå 2Uppgift från avseende avslag, dag 179–2018. Vi antar att inga av dessa tillkommande sjukfall blir längre än utan avslutas vid dag 365. Flera sjukfall som är längre än dag 365 Förslaget att prövningen mot normalt förekommande arbete kan skjutas upp efter dag 365 vid hög grad av sannolikhet beräknas leda till att antalet försäkrade som får sjukpenning längre än ökar. avslutas 1 000 sjukfall vid dag 365. Ett försiktigt antagande är att samtliga dessa beviljas fortsatt sjukpen- ning med stöd av förslagen, vilket motsvarar en ökning om av antalet som passerar . Givet detta och de betingade kvarståendesannolikheterna, som framgår av diagrammet ovan, be- räknas cirka 600 av dessa extra sjukfall nå dag 550. Vi bedömer att förslagen inte innebär en ökning av antalet sjukfall med längre fallängd än . Det tillkommande antalet sjukfall som passerar olika fallängder kan sammanfattas i diagrammet nedan. Figur 13.3 Tillkommande sjukfall efter passerad fallängd Tillkommande antal sjukfall efter passerad fallängd Den föreslagna ändringen av undantagsbestämmelserna bedöms bidra till en mer hållbar återgång i arbete hos arbetsgivaren och minska risken för återinsjuknande. Enligt Socialförsäkringsrapport 2018:8 återinsjuknar av de försäkrade som har fått avslag på sin sjukpenningansökan. Mot bakgrund av detta antar vi att in- flödet av startade sjukfall minskar med 1 000 personer jämfört med om dagens regler skulle gälla. Vi har på motsvarande sätt räknat på hur stor denna effekt är på utgifterna genom att använda sig av kvarståendesannolikheterna. Det minskade inflödet har därigenom beräknas leda till att antalet sjukpenningdagar minskar med cirka 70 000. Vi antar att varje sjukpenningdag har en medelersättning om 500 kro- nor. Det tillkommande antalet sjukfall i fallängder överstigande beräknas öka utgifterna med . Antalet sjukpenningdagar bedöms öka med cirka 640 000. Det minskade inflödet beräknas på motsvarande sätt minska an- talet sjukpenningdagar med cirka 70 000 och utgifterna för sjukpen- ning med . Sammantaget beräknas därför kostnaderna för förslaget till 265 mil- joner kronor. Utöver det beräknas utgiften för statlig ålderspensions- avgift öka med . 13.2.4Ökat deltagande i arbetslivsinriktad rehabilitering med rehabiliteringsersättning Förslaget om att man vid bedömningen av rätt till rehabiliterings- ersättning inte ska pröva de försäkrades arbetsförmåga mot angivet normalt förekommande arbete bedöms medföra att fler personer an- söker om rehabiliteringsersättning och kan få stöd i form av arbets- livsinriktad rehabilitering tidigt i sjukfallet. med åtgärder, där den försäkrade får rehabiliteringspenning bedöms i normalfallet vara cirka 3 månader.3 Det är givetvis svårt att bedöma behovet av arbetslivsinriktad rehabilitering som kan ersättas med rehabiliteringsersättning. Som framgår i kapitel 8 har antalet fall med rehabiliteringspenning och andelen fall med rehabiliteringspenning i förhållande till fall med sjukpenning succesivt minskat . I vår ärendegransk- ning har vi konstaterat att brister i klarläggande av rehabiliteringsbehov och att få åtgärder vidtas för att påskynda återgång i arbete. Vi har också konstaterat att de längre sjukfallen ökat , se kapitel 8. En huvudorsak till att dessa längre fall ökat har förmodligen varit de stränga rekvisiten för att få sjuk- ersättning. Men vi har också konstaterat i vår ärendegranskning att handläggningen i många fall är passiv utan att initiativ tas för att underlätta återgång i arbete. Detta kan i förlängningen leda till att per- sonen i fråga stannar kvar i en långvarig sjukskrivning. Som framgår av kapitel 12 förordar vi en mer aktiv hållning och stöd till individen som kan underlätta återgången i arbete. Ett sätt är att öka möjlig- heterna för arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder med rehabili- teringsersättning. Vårt förslag medför att fler kan starta en arbetslivsinriktad reha- bilitering med rehabiliteringsersättning och att den kan pågå över tidsgränsen vid dag 180. Vi förutsätter att arbetsgivaren tar sitt reha- biliteringsansvar och bekostar nödvändiga åtgärder (antingen helt själv eller med hjälp av arbetsplatsinriktade reha- biliteringsstöd). Det är dock rimligt att staten via i de fall där det är möjligt att förkorta sjukdomstiden eller helt eller delvis häva nedsättningen av arbetsförmågan för individen beviljar rehabiliteringsersättning i enlighet med plan för återgång i arbete. Denna rehabilitering bör ses som ett medel att förkorta sjukskriv- ningstiden och därmed minska kostnaderna för sjukförsäkringen. Beräkningarna grundar sig på följande antaganden. Vi beräknar att cirka 5 000 personer kommer att beviljas rehabiliteringspenning före dag 180. Som jämförelse kan nämnas att beviljades till exempel 13 452 personer rehabiliterings- 3Uppgiften grundar sig på en bedömning att en arbetslivsinriktad rehabiliteringsinsats som arbetsträning i kombination med andra adekvata rehabiliteringsinsatser kopplade till arbetsplatsen i de flesta fall pågår högst 3 månader. penning, varav 1 466 personer före dag 180 och 2 685 personer i inter- vallet mellan dag 180 och dag 365. fick 5 718 personer rehabiliteringspenning totalt varav 4 920 efter dag 365. Endast drygt 200 fick denna förmån före dag 180. Siffran 5 000 bedöms som rim- lig, då detta antal och ännu fler har erhållit denna ersättning . Förslaget innebär att de som deltar i arbetslivsinriktad rehabili- tering får rehabiliteringsersättning i stället för sjukpenning. De flesta arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder beräknas pågå , se ovan. Vårt antagande förutsätter också en genomarbetad rehabili- teringsplan med adekvata åtgärder som är anpassade för individen, se exempel på detta i kapitel 7 ”Kunskapsläge arbetslivsinriktad reha- bilitering”. Sådana åtgärder bör i de flesta fall leda till återgång i arbete och därmed minskad sjukskrivningstid i jämförelse med om personen i fråga fastnat i en långvarig sjukskrivning. Det framgår av nämnda avsnitt om kunskapsläget att tidiga åtgärder har bäst förut- sättningar att bli lyckade. Vi bortser i denna kalkyl från fall som startar före dag 90 och avslutas före dag 180 även om dessa i sig skulle ut- göra en besparing för de sjukfall som annars hade pågått till dag 180. Vi bedömer att hälften av de 5 000 personer som beviljas rehabi- literingsersättning enligt ovan med dagens regler hade beviljats sjuk- penning. Detta är ett försiktigt antagande för att inte överdriva effekten av kostnadsbesparingen då avslagsprocenten för pågående sjukfall vid dag 180 är , se kapitel 8. Det betyder att beviljas fortsatt sjukpenning. Det är alltså för dessa 2500 personer som det kan uppstå en kostnadsbesparing i socialför- säkringen. En sjukskriven person som passerar dag 180 förväntas generera ytterligare 350 sjukpenningdagar.4 Vi gör dock antagandet av försik- tighetsskäl att dessa längre fall förkortas med anledning av den in- satta åtgärden med hälften, det vill säga . För gruppen som med dagens regler inte hade beviljats sjukpenning så innebär förslaget en kostnadsökning för 90 dagars rehabiliteringsersättning. Antalet i denna grupp antas vara 2 500. 4Sjukfall startade och som passerat dag 180 hade en genomsnittlig återstående sjukfalls- tid efter dag 180 (särskild beräkning erhållen av ). Den förväntade besparingen blir då: •Antal fall med förkortad sjukskrivningstid (2 500 × × medelersättning per dag på ) ger en årlig besparing på . •En utgiftsökning uppstår för fler personer som får rehabiliterings- ersättning (2 500 × × medelersättning per dag på 500 kro- nor). Detta ger en utgiftsökning på . •Totalt uppstår en besparing i sjukförsäkringen på (219–113). Vi föreslår att beslut om avslag vid ansökan om sjukpenning behöver underbyggas bättre. I första hand kan försäkringsmedicinska utred- ningar i form av aktivitetsförmågeutredningar användas vid bedöm- ningar av arbetsförmågan i förhållande till angivet normalt förekom- mande arbete vid dag 180. finansieras Försäkrings- kassans behov av försäkringsmedicinska utredningar av ett särskilt anslag inom ramen för bidrag till sjukskrivningsprocessen för ut- giftsområde 10. I kapitel 12 så uppskattas behovet av aktivitetsförmågeutred- ningar till cirka 10 000 stycken utifrån vårt förslag. Försäk- ringskassan beräknar att 5 800 aktivitetsförmågeutredningar kom- mer att ha genomförts 2019. har tidigare beräknat en styckkostnad på för dessa utredningar. Kostnaden för 10 000 aktivitetsförmågeutredningar beräknas därför till 270 mil- joner kronor. Det tillkommer därutöver för regi- onernas administration. Vårt förslag medför således en ökad kostnad på utöver befintligt anslag. I kapitel 12 anges att bör göra en egen beräkning av kostnaderna uti- från det behov som framkommer av utredningens förslag. 13.2.6Sammantagen utgiftspåverkan för sjukförsäkringen •Ny regel för äldre sjukskrivna: . •Nya undantagsregler vid dag 180 resp. dag 365 – medför ökade kostnader med . •Fler försäkringsmedicinska utredningar: . •Ny regel vid arbetslivsinriktad rehabilitering: en besparing på . Totalt ökar utgifterna i sjukförsäkringen med . Våra förslag syftar bland annat till att fler personer ska kunna återgå i arbete efter sjukdom. Förslagen stimulerar återgång i arbete hos arbetsgivaren för personer som förväntas kunna återgå i sitt befint- liga arbete men som inte bedöms ha skäl för att få bedömningen mot normalt förekommande arbete uppskjuten. Vi bedömer att de allra flesta personerna i de grupper som berörs har hamnat i denna situation på grund av sjukdomsbesvär med tillfälligt nedsatt arbets- förmåga. En omställning från ett fungerande yrkesliv är för den en- skilde i en sådan situation inte önskvärd eller aktuell. De personer som direkt berörs av våra förslag är i huvudsak sjukskrivna med en anställning. Volymmässigt uppskattas de till cirka 12 000 personer. Med nuvarande tillämpning bedömer vi att cirka 7 000 av dessa hade fått avslag på sin ansökan om sjukpenning efter 180 dagars sjuk- skrivning. Våra förslag innebär att de kan få sjukpenning ytterligare för att skapa en mer hållbar återgång i arbete. Rent statistiskt kan rörligheten på arbetsmarknaden minska för en mindre del av denna grupp. Enligt Socialförsäkringsrapport 2018:8 återgår av dem som fått avslag i förvärvsarbete efter av- slagsbeslutet. I rapporten anges också, utifrån tidigare studier, att de som återgår i förvärvsarbete i hög utsträckning gör det till samma bransch och/eller arbetsgivare som de hade vid sjukfallets början.5 Mot denna bakgrund och med beaktande av det förhållandevis få antal personer som direkt berörs bedömer vi att våra förslags påver- kan på rörligheten på arbetsmarknaden enbart är marginell. Våra förslag innebär å andra sidan att fler får möjlighet till successiv upptrappning av arbetstid och rehabilitering samt därmed ökade möjligheter för arbetsgivaren och den enskilde att tillvarata arbets- förmåga och kompetens. Vårt förslag att äldre försäkrade ska få arbetsförmågan bedömd mot arbete hos arbetsgivaren berör personer som bedöms kunna försörja sig i ett normalt förekommande arbete. Av dem som fick avslag på ansökan om sjukpenning efter dag 180 och som var i åldern 61–tog 20–ut pension vid uppföljning efter avslutad sjukskrivning.6 var det 1 808 personer som fick avslag vid prövning gentemot normalt förekommande arbete i åldersgruppen 62–. Dessa personer skulle med vårt förslag få sin arbetsförmåga bedömd mot arbete hos arbetsgivaren. Det är troligt att drivkraften för vissa försäkrade förändras så att de i högre grad strävar efter att få stanna kvar i sin anställning i stället för att söka omställning eller göra ett tidigt uttag av ålderspension. kan förslaget motverka att personer som drabbas av sjukdom i slutet av sina arbetsliv väljer att helt lämna arbetslivet. De kan stanna kvar i sitt arbete efter tillfrisk- nande helt eller delvis och bidra med erfarenhet och kompetens. Förslaget att inte koppla rätten till rehabiliteringsersättning till tidsgränsen vid dag 180 innebär att fler försäkrade får möjlighet till rehabilitering för återgång i arbete hos arbetsgivaren. I vissa ärenden kan det finnas en risk att den försäkrade väljer en rehabiliterings- åtgärd för att skaffa sig med ersättning från sjukför- säkringen. Det är dock vår uppfattning att denna risk kan vägas upp av en aktiv och uppföljande handläggning från i samarbete med den aktör som ansvarar för åtgärden, (det vill säga arbetsgivare, företagshälsovård och Arbetsförmedlingen). Vi bedömer sammantaget att de basala drivkrafterna och arbets- linjen i sjukförsäkringen inte kommer att förändras av våra förslag. Omställning kommer fortfarande vara huvudlinjen för dem som får sjukpenning längre än . 5Försäkringskassan Socialförsäkringsrapport 2018:8, s. 16. 6Försäkringskassan Socialförsäkringsrapport 2018:8. s. 32. Våra förslag medför ingen förändring av upp- drag inom sjukförsäkringen. Förslaget om ett förtydligande av be- greppet ”normalt förekommande arbete” kan medföra ökad utred- ningstid för ärenden i vilka landar i slutsatsen att de försäkrade trots sina besvär kan försörja sig i normalt förekom- mande arbete. Handläggaren kan i dessa ärenden vid behov använda det redan befintliga referensmaterialet som stöd vid bedömningen av om den försäkrade kan försörja sig i normalt förekommande arbete som ingår i en yrkesgrupp enligt Standard för svensk yrkesklass- ificering (SSYK). Referensmaterialet beskrivs i kapitel 5. Där beskrivs också det utvecklingsarbete som tidigare genomförts av i samarbete med och i samråd med Arbetsförmedlingen utifrån regeringsuppdraget att utveckla metoder och instrument vid bedömning av arbetsförmåga. Utvecklingsarbetet resulterade bland annat i utvecklingen av ett nytt försäkringsmedicinskt utlåtande – aktivitetsförmågeutredningen – och ett referensmaterial vid be- dömning av arbetsförmåga. är den enda förekommande försäkringsmedicinska utredningen inom sjukförsäkringen. Referensmaterialet används , men i begränsad utsträckning i handläggningen. Vårt lagförslag i detta avseende med- för alltså inga krav på nya metoder i handläggningen för att tillämpa lagändringen. Vi har bett uppskatta den ökade utrednings- tiden med anledning av nämnda förslag. uppger att de inte har tillräckligt med underlag för att förstå vilka utred- ningsmetoder som tillkommer i detalj eller vilket stöd som kommer att finnas tillgängligt vid denna utredning. De anger dock följande: För att få någon fingervisning så har vi använt oss av vad det kostar oss att genomföra fördjupad utredning av förutsättningar för återgång i arbete (med hjälp av AFU i vissa fall). Volymen uppgår till cirka 10 000 ärende och kostnaden (årsbasis) . Med det sagt så vill betona att det inte är svaret på vad utredningens för- slag faktiskt skulle kosta.7 Förslaget som möjliggör att fler kan få rehabiliteringsersättning innebär i sak ingen förändring av uppdrag. 7Försäkringskassan i mail till utredningen.