sou · H8B347d2 · 2020-08-26 00:00:00 — Social- tjänsten behöver veta att deras insatser gör nytta och hur metoder kan vidareutvecklas. måste också få förutsättningar att arbeta kunskapsbaserat. Utredningen ger ett flertal exempel på hur statistiken kan omsättas i praktik och ge värdefull kunskap om arbets- sätt i avsnitt 15.10.3. Vid en konsekvensbedömning av en ny dataskyddsreglering ska rimligen de som berörs av regleringen höras, dvs. Utredningen har inte hört berörda eller aktivt samlat in synpunkter på förslaget från personer som är föremål för insatser. Däremot har i samband med att man uppvaktade reger- ingen om en utökad statistik för inhämtat synpunkter från brukare och deras intresseorganisationer. I rapporten av vård och omsorg – förslag till nya registeruppgifter från socialtjänst och hälso- och sjukvård redogör för sina samtal med rådet för etiska frågor och . I rapporten efterfrågar möjlighet att registrera personuppuppgifter om orsaken till insatser för äldre, s.k. funktionstillstånd. Råden ansåg att statistiken skulle kunna leda till en mer likvärdig bedömning av behov och insatser i landets kommuner. Socialtjänst- lagen gäller alla äldre men kommunernas bedömningar kan variera när det gäller vilka behov som ska tillgodoses och omfattningen av de beviljade insatserna. framhöll dock att det är viktigt att se till att nationella uppgifter om insatser i relation till behov inte leder till att schablonisera biståndsbedömningen. Rådet för etiska frågor ansåg att en stor del av samhällsnyttan med registeruppgifterna är att följa förändringar i hur äldres behov av vård och omsorg tillgodoses. menade rådet att det är viktigt att inse att det finns begränsningar i hur långtgående slutsatser man kommer kunna dra från den här typen av statistik. Råden poängterade att även om statistikuppgifterna samlas in från kommunernas grundläggande dokumentation är det viktigt att säker- ställa att det inte blir en administrativ uppgift som i slutändan tar tid från utförandet av själva vården och omsorgen. Sammanfattningsvis ansåg råden att det inte finns några principiella skillnader mellan att samla in uppgifter om funktionstillstånd från socialtjänst och från hälso- och sjukvård. Man ansåg inte heller att det finns specifika om- ständigheter med just de här uppgifterna (jämfört med andra käns- liga personuppgifter om hälsa) som gör att en enskild kan lida men av insamlingen. I en artikel i pläderade SKR tillsammans med ett flertal riksförbund och brukarorganisationer för att socialtjäns- ten ska få samma möjligheter att arbeta kunskapsbaserat som hälso- och sjukvården.36 Förbunden och brukarorganisationerna menade att en förutsättning för det är att får samla in person- nummerbaserade uppgifter för nationell statistik. Man framhöll att integritetsfrågan är viktig och ska beaktas, men att den inte fick stå i vägen för en konstruktiv diskussion om hur uppföljning genom personnummerbaserad statistik kan användas för att säkerställa en jämlik vård och omsorg för de mest utsatta i vårt samhälle. Bakom artikeln stod bl.a. brukarorganisationen , Riksförbun- det Attention, , Frigörelse, Hälsa, Likabehandling och Mental Hälsa. I sammanhanget ska också framhållas professionens uppfattning i frågan. I en skrivelse till efter- lyste SKR tillsammans med och Föreningen en utökad möjlighet till nationell statistik för socialtjänsten.37 Bl.a. anförde man att en utökad statistik inte skulle medföra att enskilda skulle bli mer utredda eftersom efterfrågade uppgifter redan finns i verksamhetssystem. I en svars- skrivelse anförde att god kvalitet i är en angelägen fråga för departementet, att noggranna analyser behövs av hur statistiken förhåller sig till enskildas grundläggande rättigheter personlig integritet – och att departementet för en konti- nuerlig dialog med för att utveckla den nationella statistiken.38 I rapporten till en samlad statistik för missbruks- och bero- endevården (2006) inhämtade synpunkter från bru- 36Socionomen (2017). Lagändring krävs för en jämlik och kunskapsbaserad socialtjänst, nr 6. 37SKR (2017), En likvärdig och kunskapsbaserad socialtjänst kräver lagstöd. 38Socialdepartementet, , dnr S2017/03964/FST. för hjälp åt läkemedelsmissbruk- are (RFHL) var negativ till tankarna i förslaget. Dels ansågs man att det inte var troligt att uppföljning, med den före- slagna statistiken som bas, skulle kunna resultera i förbättringar av kommunernas missbrukarvård. Dels ansåg man att kriminaliseringen av (ej läkarförskriven) narkotikaanvändning utgjorde ett så stort hin- der att personer i ännu högre grad än skulle dra sig för att söka hjälp inom den specialiserade vården om en personnummerregistrer- ing skulle bli obligatorisk. För många är anonymitetsskydd en för- utsättning för att våga söka hjälp. () var däremot positiv, främst för att förslaget skulle ge en ”klarare” och mer tillförlitlig sta- tistik: alla personer med missbruk eller beroende har inte samma behov och får inte samma behandling. Med den föreslagna statisti- ken ansåg man att det skulle bli möjligt att skilja ut verksamma be- handlingsenheter från overksamma. Man insåg visserligen riskerna med en eventuellt ökad tvekan att söka vård, men ansåg att förde- larna ändock övervägde. ansåg att integritetsfrågorna var viktiga, men att utsikterna att genom uppföljningsstudier få information som kan bidra till att förbättra vården ändock gjorde att förbundets representant såg positivt på förslag. Förbundet fram- höll att det var viktigt att noga förklara för personer som får vård vilket syftet med registreringen är, samt hur säkerhetsrutinerna fun- gerar och hur uppgifterna ska användas. Ett argument mot att registrera personuppgifter för statistik- och forskningsändamål som förts fram av funktionshinderrörelsen är att en överenskommelse mellan brukaren och vårdgivaren bryts. innebär att det förs in ett nytt moment i relationen mellan parterna, som inte handlar om anledningen till att den en- skilde söker samhällets stöd eller hjälp. Mot denna uppfattning kan man anföra att det i stället handlar om ett trepartsförhållande bestå- ende av brukaren, biståndsbedömaren och samhället. Den sistnämnda parten är finansiär av de insatser som ges, och för denne finns där- med ett legitimt intresse av viss kunskap om de insatser som ges. Kunskapen kan t.ex. avse volymen, kostnaderna och resultatet avse- ende de gjorda insatserna Även om det finns röster som motsätter sig en utökad nationell statistik, bedömer utredningen att en majoritet av de intressegrupper som företräder enskilda som är föremål för insatser är för en utökad insamling och behandling av personuppgifter. bedöms vara nödvändig för att kunna framställa en statistik som kan ligga till grund för analyser, uppföljningar, forskning m.m. inom . Uppfattningen är att nyttan med detta över- väger eller står i rimlig proportion till det intrång som kan uppstå i de enskildas integritet. Av artikel 89.1 i EU:s dataskyddsförordning framgår att behand- ling för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller histo- riska forskningsändamål eller statistiska ändamål ska omfattas av lämpliga skyddsåtgärder i enlighet med förordningen för den regi- strerades rättigheter och friheter. Skyddsåtgärderna ska säkerställa att tekniska och organisatoriska åtgärder har införts för att se till att särskilt principen om uppgiftsminimering iakttas. Dessa åtgärder får inbegripa pseudonymisering, under förutsättning att dessa ändamål kan uppfyllas på det sättet. När dessa ändamål kan uppfyllas genom vidare behandling av uppgifter som inte medger eller inte längre medger identifiering av de registrerade ska dessa ändamål uppfyllas på det sättet. Av artikel 89.2 i EU:s dataskyddsförordning framgår att om per- sonuppgifter behandlas för vetenskapliga eller historiska forsknings- ändamål eller statistiska ändamål får det i unionsrätten eller i med- lemsstaternas nationella rätt föreskrivas undantag från de rättigheter som avses i artiklarna 15, 16, 18 och 21 i EU:s dataskyddsförordning. Detta med förbehåll för de villkor och skyddsåtgärder som avses i artikel 89.2 punkten 1 och i den utsträckning som sådana rättigheter sannolikt kommer att göra det omöjligt eller mycket svårare att upp- fylla de särskilda ändamålen, och sådana undantag krävs för att uppnå dessa ändamål. Som utredningen redogjort för ska utökade möj- ligheter att behandla personuppgifter för det primära ändamålet sta- tistik regleras i en lag. Lagform är en garanti för att enskildas rättig- heter beaktas av och utmejslar på ett tydligt sätt vilka ramar ska hålla sig inom. I lagen ska anges kategorier av personuppgifter som får samlas in och för vilka ändamål. Ända- målen ska vara uttömmande, men får specificeras av regeringen enligt bemyndigande i lagen. EU:s dataskyddsförordnings bestämmelser har i sig inneburit en förstärkning av den registrerades rätt till information och tillgång till personuppgifter jämfört med motsvarande reglering som fanns i den upphävda personuppgiftslagen. Vid personuppgiftsbehandling för statistiska ändamål tillåter emellertid EU:s dataskyddsförordning medlemsländerna att i natio- nell rätt besluta om undantag från vissa av de registrerades rättig- heter. Utredningen har bedömt att några sådana undantag utöver vad som framgår av lagen om den officiella statistiken inte ska införas utan att de registrerades rättigheter ska lämnas intakta enligt förord- ningen. Vad gäller känsliga personuppgifter ska lagen ställa krav på att det finns berättigade skäl för att behandla sådana uppgifter med hänsyn till ändamålet och därmed kompensera för eventuella integritetsrisker. Beträffande behandling av uppgifter om lagöverträdelser ska möjligheter att behandla sådana uppgifter begränsas till behandling som är absolut nödvändigt. Utred- ningen har bedömt att det endast är absolut nödvändigt inom om- rådena individ- och familjeomsorg respektive missbruks- och bero- endevård. Detta åstadkoms genom tydliga avgränsningar i bilagan till förordningen om den officiella statistiken. Insamling och registrer- ing av uppgifter om lagöverträdelse föreslås ske enligt bilagan endast inom verksamheterna Individ- och familjeomsorg respektive Miss- bruks- och beroendevård. Något behov av att samla in sådana integri- tetskänsliga personuppgifter som avser brott inom äldreomsorg eller funktionshinderområdet synes enligt utredningens bedömning inte föreligga Det ankommer på i rollen som personuppgifts- ansvarig att tillämpa adekvata tekniska och organisatoriska skydds- mekanismer på sin statistikverksamhet. EU:s dataskyddsförordning ska i övrigt vara tillämplig på person- uppgiftsbehandlingen vad gäller exempelvis dataskyddsprinciper (arti- kel 5), skyddet av personuppgifter (artikel 32), information till regi- strerade (artikel 12–14) och den registrerades rättigheter (kapitel III). Uppgifterna skyddas av en absolut sekretess hos enligt 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen. bedöms ha en hög mognad och erfarenhet av skydd av sina hälso- dataregister och socialtjänstregister samt andra register, t.ex. döds- orsaksregistret. Inga incidenter som inneburit obehörigt röjande har förekommit under de många decennier fört register. Utredningen bedömer att allmänhetens och andra myndigheters för- troende för registerhållning är mycket hög. Sammanfattningsvis bedömer utredningen att en utökad insam- ling och behandling av uppgifter för ändamålet nationell statistik för är nödvändig för att kunna framställa en statistik som kan ligga till grund för analyser, uppföljningar, forskning och att nyt- tan med detta överväger det intrång som kan uppstå i de enskildas integritet. 27.11.2Behandling av personuppgifter för handläggning av ärenden och genomförande av insatser Utredningen har föreslagit att dokumentationskravet i socialtjänst- lagen ska omformuleras till att som huvudregel omfatta handlägg- ning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av insatser. Undantag görs dock för genomförande av rådgivning. Skälet till att bestämmelsen omformuleras är att även genomförande av insatser som tillhandahålls utan föregående individuell behovsprövning som huvudregel ska omfattas av kravet på dokumentation. I nuvarande bestämmelse omfattas endast genomförande av beslut om stödinsat- ser, vård och behandling. Kravet på dokumentation syftar bl.a. till att stärka den enskildes rättssäkerhet och möjliggöra effektiv tillsyn av verksamheten. Dokumentation behövs även för att följa upp effekterna av olika insatser. För att denna dokumentation ska vara ändamålsenlig krävs att även får behandla personupp- gifter. Utredningen har därför förslagit att bestämmelsen i 12 § 1 förordningen (2001:637) om behandling av personuppgifter inom omformuleras till att ange att en myndig- het ska få behandla personuppgifter för handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av insatser. Utredningens förslag om att socialnämnden ska kunna tillhanda- hålla insatser utan behovsprövning innebär att kommer kunna tillhandahålla insatser på två sätt, efter individuell behovspröv- ning och utan individuell behovsprövning. ges motsvarande in- satser efter behovsprövning med möjlighet att behandla personupp- gifter. Att föreslås behandla personuppgifter även vid genomförande av insatser utan individuell behovsprövning innebär därför enligt utredningens mening inte ytterligare intrång i den per- sonliga integriteten än den lagstiftaren ansett är berättigad . Behandlingen är nödvändig och intresset för att få behandla personupp- gifter vid genomförande av insatser överväger enligt utredningens be- dömning det intrång det innebär i den personliga integriteten. Förslaget till ny socialtjänstlag är en omarbetning av nuvarande social- tjänstlag (2001:453), förkortad SoL. Författningskommentarer till motsvarande bestämmelser i nuvarande lag ska även fortsättningsvis gälla, om inte annat följer av denna författningskommentar. Lagens innehåll och tillämpningsområde Denna lag innehåller bestämmelser om samhällets socialtjänst. Med socialtjänst avses i denna lag 1.verksamhet som bedrivs med stöd av denna lag, 2.verksamhet som bedrivs med stöd av lagen (1990:52) med sär- skilda bestämmelser om vård av unga och lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, och 3.annan verksamhet som enligt lag eller förordning ska bedrivas av socialnämnd eller . Som socialtjänst räknas dock inte sådan verksamhet som bedriver med stöd av skollagen (2010:800) eller förordningen (1983:28) om undervisning av barn och ungdomar som vistas vid särskilda ungdomshem. Som socialtjänst räknas inte heller tillsyn eller andra uppgifter som Inspektionen för vård och omsorg utför med stöd av denna lag. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 5.1.2. I första stycket anges att denna lag innehåller bestämmelser om samhällets socialtjänst. Vad som avses med socialtjänst och därmed omfattas av lagens tillämpningsområde framgår av andra stycket. Med socialtjänst avses verksamhet som bedrivs med stöd av denna lag, lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga och lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall. Med social- tjänst avses även annan verksamhet som enligt lag eller förordning ska bedrivas av socialnämnd, t.ex. medverkan vid fastställande av faderskap enligt eller provisorisk dödsboförvaltning enligt . Vidare avses annan verksamhet som enligt lag eller förordning ska bedrivas av (SiS), t.ex. verksamhet enligt lagen (1998:603) om verkställighet av sluten ung- domsvård. Begreppet verksamhet innefattar alla åtgärder eller aktiviteter som genomförs med stöd av nämnda lagar och förordningar. Det kan t.ex. handla om handläggning av ärenden, genomförande av insatser, uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring och administration. Verk- samheten kan bedrivas i såväl offentlig som enskild regi. Verksamhet som innefattar myndighetsutövning får dock inte överlämnas till pri- vata utförare (se 12 kap. 4 § andra stycket regeringsformen och 3 kap. 3 § andra stycket i denna lag). Av tredje stycket framgår att viss verksamhet inte ska räknas som socialtjänst. Det gäller verksamhet som SiS bedriver med stöd av skollagen (2010:800) eller förordningen (1983:28) om undervisning av barn och ungdomar som vistas vid särskilda ungdomshem. Det innebär att det inte räknas som socialtjänst när SiS bedriver utbild- ningsverksamhet vid särskilda ungdomshem. Det räknas inte heller som socialtjänst när SiS bedriver hälso- och sjukvård vid särskilda ungdomshem eller vid LVM-hem. Detta framgår inte uttryckligen av tredje stycket men följer av att SiS inte har någon skyldighet enligt lag eller förordning att bedriva hälso- och sjukvård i dessa fall, se 3 kap. 6 § socialtjänstförordningen (2001:937) där det enbart anges att dessa hem ska respektive bör ha tillgång till läkare och psyko- logisk expertis. Som socialtjänst räknas inte heller tillsyn och andra uppgifter som Inspektionen för vård och omsorg utför med stöd av denna lag. Innebörden av begreppet socialtjänst gäller endast i denna lag och hindrar inte att begreppet används eller definieras på annat sätt i andra sammanhang. Till exempel har begreppet en delvis annan inne- börd i 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och 2 § lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom social- tjänsten. Det finns inte heller något hinder mot att verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade ligger under socialnämndens ansvar och bedrivs inom ramen för samma organisation som . Om det i annan lag eller förordning finns avvikande bestämmelser för sådan verksamhet som avses i 1 § andra stycket 2 och 3, tillämpas de bestämmelserna. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 5.1.2. Av paragrafen följer att avvikande bestämmelser i annan lag eller förordning har företräde framför bestämmelserna i denna lag. Detta gäller avvikande bestämmelser för sådan verksamhet som avses i 1 § andra stycket 2 och 3, dvs. verksamhet som bedrivs med stöd av lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) eller lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM), samt annan verksamhet som enligt lag eller förordning ska bedrivas av socialnämnd eller (SiS). Till exempel finns det i LVU och LVM särskilda bestämmelser om vårdens inne- håll och utformning. Ett annat exempel är 20 § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. där det finns särskilda bestämmel- ser om rätten för barn att själva föra sin talan. Dessa bestämmelser har alltså företräde framför bestämmelserna i denna lag. Lagen består av sju avdelningar: Avdelning I innehåller inledande bestämmelser (1–5 kap.). Avdelning II innehåller bestämmelser om övergripande uppgifter (6–9 kap.). Avdelning III innehåller bestämmelser om insatser till enskilda (10–13 kap.). Avdelning IV innehåller bestämmelser om handläggning, dokumen- tation och behandling av uppgifter (14–17 kap.). Avdelning V innehåller bestämmelser om skydd och stöd för barn och unga (18–23 kap.). Avdelning VI innehåller bestämmelser om tillstånd, tillsyn och miss- förhållanden (24–26 kap.). Avdelning VII innehåller övriga bestämmelser (27–32 kap.). Paragrafen, som är ny, anger hur lagen är disponerad. Övergripande mål och principer ska på demokratins och solidaritetens grund främja män- niskornas –ekonomiska och sociala trygghet, –jämlika och jämställda levnadsvillkor, och –aktiva deltagande i samhällslivet. Verksamheten ska bygga på respekt för människornas självbestäm- manderätt och integritet. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.2.3. Första stycket motsvarar i huvudsak nuvarande 1 kap. 1 § första stycket SoL. Jämfört med nuvarande lydelse har dock ett tillägg gjorts om att ska främja människornas jämlika och jämställda levnadsvillkor. ska därmed ha ett jämställd- hetsperspektiv som syftar till att kvinnor och män har samma rättig- heter, skyldigheter och möjligheter. Detta kan t.ex. komma till ut- tryck genom att säkerställer att kvinnor och män bemöts utifrån sina individuella förutsättningar – utan könsstereo- typa föreställningar – och att verksamhetens praktiska utformning inte bidrar till att upprätthålla omotiverade skillnader mellan könen. Därutöver har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Andra stycket motsvarar, med en språklig ändring, nuvarande 1 kap. 1 § tredje stycket SoL. ska under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. Paragrafen motsvarar, med en språklig ändring, nuvarande 1 kap. 1 § andra stycket SoL. ska ha ett förebyggande perspektiv och inriktas på att vara lätt tillgänglig. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 7.3.4 och 7.4.3. I paragrafen regleras den övergripande inriktningen för social- tjänstens verksamhet. Där framgår att dels ska ha ett förebyggande perspektiv, dels ska inriktas på att vara lätt tillgänglig. Att ha ett förebyggande perspektiv innebär att i alla av- seenden ska uppmärksamma behovet av och förutsättningarna för förebyggande arbete. Syftet är att hela verksamheten ska präglas av ett arbetssätt som utgår från frågeställningen: kan arbeta för att på bästa sätt minska framtida behov av insatser till enskilda? Med detta avses behov av såväl nya insatser som utökad omfattning av befintliga insatser. Frågor om förebyggande arbete behöver därmed integreras i den ordinarie verksamheten och beaktas vid verksam- hetsplanering, resursfördelning, målformulering, uppföljning och i det praktiska arbetet. Detta förutsätter tydliga mål och långsiktighet i det förebyggande arbetet samt även att personalen har förutsätt- ningar att bedriva sådant arbete. Däremot kan det praktiska arbetet bedrivas på olika sätt och paragrafen förutsätter inte att vissa be- stämda åtgärder vidtas. I regel är dock ett gott bemötande (se 4 kap. 6 §) och en lätt tillgänglig verksamhet grundläggande förutsätt- ningar för att det förebyggande arbetet ska ha avsedd effekt. Att vara lätt tillgänglig innebär att det ska vara enkelt för enskilda att komma i kontakt med . En lätt tillgänglig social- tjänst förutsätter att enskilda kan nå på olika sätt, såväl genom personliga besök som via olika elektroniska kommunikations- tjänster (se 1 kap. 7 § lagen (2003:389) om elektronisk kommuni- kation). En lätt tillgänglig socialtjänst förutsätter även att det i akuta situationer går att komma i kontakt med efter ordi- narie kontorstid, genom s.k. socialjour. I övrigt kan tillgänglighet uppnås på olika sätt och paragrafen förutsätter inte att vissa bestämda åtgärder vidtas. Till exempel kan det handla om att är synlig i sådana miljöer eller sammanhang där enskilda, som behöver stöd och hjälp, befinner sig, samt vidare att erbjuder insatser utan föregående individuell behovsprövning. Att socialtjäns- ten ska inriktas på att vara lätt tillgänglig betyder att frågan om till- gänglighet kontinuerligt ska uppmärksammas och övervägas inom ramen för den ordinarie verksamheten. Kravet på en lätt tillgänglig socialtjänst gäller utöver de krav på tillgänglighet som följer av för- valtningslagen (2017:900), diskrimineringslagen (2008:567), lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk samt (2010:900). 3 kap. Kommunens ansvar Varje kommun ansvarar för inom sitt område och har det yttersta ansvaret för att enskilda får de insatser som de behöver. Detta innebär ingen inskränkning i det ansvar som vilar på andra huvudmän. Bestämmelser om ansvarsfördelningen mellan kommuner i fråga om insatser enligt denna lag finns i 27 kap. Paragrafen motsvarar, med vissa språkliga och redaktionella änd- ringar, nuvarande 2 kap. 1 § första och andra styckena SoL. För att uppnå en mer enhetlig begreppsanvändning i lagen har begreppet stöd och hjälp ändrats till insatser (se avsnitt 6.2.1). Någon ändring i sak avses inte. Kommunfullmäktige bestämmer vilken eller vilka nämnder som ska fullgöra kommunens uppgifter inom .