sou · H8B331 · 2020-06-02 00:00:00 — De förvärvare som avses är i huvudsak sådana som saknar avdragsrätt för ingående skatt och vars förvärv understiger det tröskelvärde som fastställts i enlighet med artikel 3.2 i mervärdesskattedirektivet och som inte heller valt att beskattas för dessa förvärv enligt artikel 3.3. Enligt artikel 138.2 b gäller som ytterligare villkor för att leve- ransen ska undantas från skatteplikt att försändningen eller trans- porten ska göras under ett uppskovsförfarande. Undantag från skatteplikt för unionsinterna leveranser av punkt- skattepliktiga varor finns i 3 kap. 30 a § första stycket 2 ML och gäller leveranser till förvärvare som inte är privatpersoner. I jäm- förelse med artikel 138.2 b i mervärdesskattedirektivet finns inget krav på att transporten av varorna till det andra EU-landet ska göras under ett uppskovsförfarande. I syfte att anpassa NML till mervärdesskattedirektivet föreslår vi att undantaget från skatteplikt villkoras av att försändningen eller transporten av de punktskattepliktiga varorna sker under ett upp- skovsförfarande för punktskatter. I artikel 138.2 b hänvisas till det numera upphävda direktiv /12/EEG2. Det direktivet har ersatts av direktiv /118/EG3. I stället för att hänvisa till något av de nu nämnda direktiven, anser vi att hänvisning bör göras till motsvarande nationella bestämmelser. Syftet är att bestämmelsen därigenom ska vara mer klargörande. I likhet med direktivets reglering, uppställs därför villkoret att varorna sänds under ett uppskovsförfarande för punktskattepliktiga varor som i svensk lagstiftning motsvaras av 7 a– 7 f §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt, 3 a kap. lagen (1994:1776) om skatt på energi eller 8 a–8 e §§ lagen (1994:1563) om tobaks- skatt. Punktskattepliktiga varor definieras i 2 kap. 18 § NML. 2Rådets direktiv /12/EEG av om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor. 3Rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG. Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt Ett uppskovsförfarande innebär att varor kan förflyttas mellan medlemsstaterna utan att detta medför några beskattningskonse- kvenser. Beskattningskonsekvenserna inträder först när varorna släpps för konsumtion, dvs. när de av någon anledning inte längre omfattas av systemet med skatteuppskov. Kopplingen mellan uppskovsför- farandet för punktskatter och den mervärdesskattemässiga hanteringen av unionsinterna leveranser av punktskattepliktiga varor innebär att beskattning för både punktskatter och mervärdesskatt ska äga rum i varornas destinationsland. Förslaget innebär en materiell ändring. Vi bedömer dock att effekterna av förslaget är försumbara och det tas därför inte upp i avsnitt 17. Bestämmelsen om att transporten ska ske under ett uppskovs- förfarande finns i 10 kap. 48 § NML. I artikel 148 e–g i mervärdesskattedirektivet finns undantag från skatte- plikt som avser luftfartyg som används av flygbolag som huvud- sakligen bedriver internationell flygtrafik mot betalning. Undantagen omfattar leverans av varor för bunkring, tankning och proviantering (artikel 148 e). Undantagen omfattar även leverans, ombyggnad, reparation, underhåll, befraktning och uthyrning av luftfartyg, samt leverans, uthyrning, reparation och underhåll av utrustning som utgör en del av luftfartygen eller används i dem (artikel 148 f). Slut- ligen undantas tillhandahållande av andra tjänster som avser direkta behov för luftfartygen eller för deras laster (artikel ). I artikel 148 a, c och d finns bestämmelser om undantag från skatteplikt för fartyg som går på öppna havet och fraktar passagerare mot betalning eller används för handels-, industri- eller fiskeriverk- samhet samt för fartyg som används för sjöräddning eller assistans eller för kustfiske. Undantagen i artikel 148 för fartyg motsvarar de som gäller för luftfartyg och är utformade på samma sätt. Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt I 3 kap. 21 § ML finns bestämmelser om undantag från skatteplikt för luftfartyg. Undantagen avser i likhet med artikel 148 i mer- värdesskattedirektivet luftfartyg som ska användas av flygbolag som huvudsakligen bedriver internationell flygtrafik mot betalning. I 5 kap. 3 a § första stycket 4 och 4 a samt i tredje stycket ML finns bestäm- melser om när leverans av varor till luftfartyg i utrikes trafik ska anses som en omsättning utomlands. Motsvarande för tjänster som avser luftfartyg i utrikes trafik finns i 5 kap. 19 § 1 ML. 9.4.2Undantagen för luftfartyg anpassas till mervärdesskattedirektivet Utredningens förslag: Undantagen från skatteplikt för luftfartyg utformas för att närmare ansluta till mervärdesskattedirektivet. Skälen för utredningens förslag: Bestämmelserna i om undan- tag från skatteplikt för luftfartyg och om omsättningsland överens- stämmer i huvudsak med motsvarande reglering i mervärdesskatte- direktivet. Bestämmelserna är dock delvis utformade på ett annat sätt genom att transaktioner som omfattas av undantag i direktivet i stället i viss utsträckning anses som en omsättning utomlands enligt 5 kap. Vidare gäller bestämmelserna i 5 kap. ML ”luftfartyg i utrikes trafik” i stället för direktivets ”luftfartyg som används av flygbolag som huvudsakligen bedriver internationell flygtrafik mot betalning”. Avgörande för tillämpningen av bestämmelserna i 5 kap. ML är därför det enskilda luftfartygets användning medan det enligt direktivet är avgörande att luftfartyget används av ett flygbolag med viss huvudsaklig verksamhet. Nuvarande bestämmelser i medför även viss dubbelreglering genom att samma transaktion kan vara såväl undantagen från skatteplikt enligt 3 kap. 21 § som omsatt utom- lands enligt 5 kap. har en successiv anpassning av bestämmelserna i till artikel 148 i mervärdesskattedirektivet genomförts. Undan- tagen från skatteplikt i 3 kap. 21 § anpassades från till mervärdesskattedirektivets lydelse genom att ”luftfartyg för yrkes- mässig person- eller godsbefordran” ersattes med ”luftfartyg som Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt ska användas av flygbolag som huvudsakligen bedriver internationell flygtrafik mot betalning”4. Från ändrades bestäm- melserna i ML om undantag från skatteplikt för fartyg. Ändringarna innebar att vissa bestämmelser i 5 kap. slopades och i stället utfor- mades som undantag från skatteplikt som en anpassning av undantagen i 3 kap. gjordes till mervärdesskattedirektivets lydelse5. Någon motsvarande ändring och anpassning till direktivet gjordes inte av bestämmelserna för luftfartyg. Mot bakgrund av ovanstående föreslår vi att undantagen från skatteplikt för luftfartyg utformas för att närmare ansluta till arti- kel 148 e–g i mervärdesskattedirektivet. De bestämmelser som i ML avser omsättningsland i 5 kap. 3 a § första stycket 4 och 4 a samt tredje stycket utformas som undantag från skatteplikt för varor för förbrukning och försäljning ombord. Detsamma gäller bestämmel- sen om omsättningsland för tjänster som avser luftfartyg i 5 kap. 19 § 1 ML. Även den bestämmelsen utformas alltså som ett undan- tag från skatteplikt. Även i övrigt utformas undantagen så att de ansluter till mervärdesskattedirektivets lydelse. Undantagen för luft- fartyg får därmed en lydelse och utformning som på samma sätt som i mervärdesskattedirektivet överensstämmer med motsvarande undan- tag för fartyg. En tillämpning av praxis avseende undantagen från skatteplikt för fartyg och luftfartyg6 kan genom anpassningen till mervärdesskattedirektivet få till följd att undantagen i vissa fall kan tillämpas i färre handelsled än vad som gäller vid tillämpning av ML. De företag som förvärvar varor eller tjänster avseende de aktu- ella luftfartygen kan dock antas ha avdragsrätt för mervärdesskatten. Vi bedömer därför att förslaget får försumbara konsekvenser. Detta förslag behandlas därför inte i avsnitt 17. Bestämmelserna om undantag för luftfartyg finns i 10 kap. 71–74, 76 och 77 §§ NML. 4SFS 2013:1105, prop. 2013/14:27. 5SFS 2017:1196, prop. 2017/18:16. 6C-185/89 Velker, Förenade målen C-181/04 till C-183/04 Elmeka, C-33/11 A, C-526/13, Fast Bunkering och C-33/16 A. Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt 9.5.1Undantaget för krigsfartyg införs Utredningens förslag: Undantag från skatteplikt införs för leve- rans av varor för förbrukning eller försäljning ombord på krigs- fartyg som lämnar svenskt territorium och är destinerade till hamnar eller ankarplatser utanför svenskt territorium. Undantaget gäller för krigsfartyg som kan hänföras till nummer 8906 10 00 i Kombinerade nomenklaturen (KN-nr) enligt rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av om tulltaxe- och statistik- nomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan. Skälen för utredningens förslag: Det undantag från skatteplikt för bunkring, tankning och proviantering av krigsfartyg som följer av artikel 148 b i mervärdesskattedirektivet är obligatoriskt för med- lemsstaterna att införa. har i ett ställningstagande7 bedömt att undantaget i artikel 148 b i direktivet har direkt effekt och kan tillämpas av företag trots att en motsvarande bestämmelse saknas i ML. Mot den bakgrunden föreslår vi att mervärdesskatte- direktivets undantag från skatteplikt för bunkring, tankning och proviantering av krigsfartyg införs i NML. Varor för bunkring, tank- ning och proviantering enligt mervärdesskattedirektivet får på samma sätt som i 3 kap. 21 a § ML anses motsvara varor för förbrukning eller, i förekommande fall, försäljning ombord. På samma sätt som i mervärdesskattedirektivet begränsas undantaget till att avse krigsfar- tyg enligt KN-nummer (kombinerade nomenklaturen) 8906 10 00. Undantaget för skatteplikt för bunkring, tankning och provian- tering av fartyg och luftfartyg enligt artikel 148 a i mervärdesskatte- direktivet är enligt praxis8 tillämpligt endast i sista handelsledet. Det är enligt vår bedömning även relevant för undan- taget i artikel 148 b. Det föreslagna undantaget i NML för leverans av varor för förbrukning eller försäljning ombord på krigsfartyg bör därför på motsvarande sätt vara tillämpligt endast i sista handelsledet. 7Undantag från skatteplikt för krigsfartyg; mervärdesskatt, daterat , dnr 202 463042-18/111. 8C-185/89 Velker och C-526/13 Fast Bunkering . Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt Genom att artikel 148 b i mervärdesskattedirektivet har ansetts ha direkt effekt innebär förslaget ingen materiell ändring utifrån nuvarande tillämpning och behandlas inte i avsnitt 17. Bestämmelsen om undantag från skatteplikt avseende krigsfartyg finns i 10 kap. 75 § NML. 9.6Undantaget för väpnade styrkor på I artikel 151 i mervärdesskattedirektivet finns bestämmelser om undantag från skatteplikt för vissa med export likställda transak- tioner. Hit hör undantag hänförliga till diplomatiska eller konsulära förbindelser eller till EU, vissa EU-organ och internationella organi- sationer. Undantagen avser även leveranser av varor och tillhanda- hållande av tjänster till vissa väpnade styrkor. Artikel 151.1 första stycket c och d avser undantag från skatteplikt hänförligt till väpnade styrkor inom Nato. Vidare följer av artikel 151.1 första stycket e i direktivet att medlemsstaterna under vissa angivna förutsättningar ska undanta leveranser av varor och tjänster till väpnade styrkor stationerade på . Av artikel 151.1 andra stycket i direktivet framgår att undantagen i första stycket i samtliga fall ska gälla inom de gränser som fastställs av värdmedlemsstaten. Enligt 3 kap. 31 a § ML undantas från skatteplikt vissa omsättningar av varor och tjänster till och väpnade styrkor stationerade på . Undantaget motsvarar artikel 151.1 första stycket e i mervärdesskattedirektivet. Däremot saknas i ML en motsvarighet till artikel 151.1 andra stycket i direktivet med innebörden att undantag från skatteplikt ska gälla inom de gränser som fastställs av värdmedlemsstaten, dvs. SOU 2020:31Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt Undantaget i 3 kap. 31 a § infördes i ML med ikraftträdande och med tillämpning på omsättningar som gjorts från 1maj 2004 eller . I det då gällande sjätte direktivet9 fanns mot- svarigheten till artikel 151.1 första stycket e i artikel fjärde strecksatsen. En motsvarighet till artikel 151.1 andra stycket och kravet på reciprocitet som en förutsättning för skattefrihet saknades dock i det numera upphävda sjätte direktivet. I förarbetena10 uttalades att ett sådant krav därför inte borde föreskrivas i 3 kap. 31a § även om ett sådant krav kunde förväntas behöva införas . I förarbetena konstaterades även att ett krav på reciprocitet föreslogs för undantaget i 3 kap. 31 § ML för omsättning av varor och tjänster avsedd för väpnade styrkor tillhörande stat som är part i Nato. Det sistnämnda undantaget motsvarar artikel 151.1 första stycket d och andra stycket i mervärdesskattedirektivet. 9.6.2Undantaget ska gälla i den omfattning som skattefrihet medges i Utredningens förslag: Undantaget från skatteplikt för leverans av varor och tillhandahållande av tjänster till och väpnade styrkor stationerade på ska endast medges i den omfattning som frihet från mervärdesskatt medges i för motsvarande leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster. Skälen för utredningens förslag: Undantaget från skatteplikt i 3 kap. 31 a § ML för omsättningar avsedda för väpnade styrkor statio- nerade på saknar det krav på reciprocitet som följer av artikel 151.1 andra stycket i mervärdesskattedirektivet. Som ett led i anpassningen av NML till mervärdesskattedirektivet föreslår vi där- för att undantaget utformas så att det endast gäller i den omfattning som frihet från mervärdesskatt medges i för motsvarande leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster. Bestämmelsen får därmed motsvarande tillämpningsområde som övriga undantag i NML som baseras på artikel 151. 9Rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlemsstat- ernas omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund. 2004/05:15 s. 47. Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt Enligt vår bedömning innebär förslaget endast försumbara kon- sekvenser. Detta förslag behandlas därför inte i avsnitt 17. Bestämmelsen om undantag från skatteplikt avseende väpnade styrkor stationerade på finns i 10 kap. 96 § NML. 9.7Slopade regler om befrielse från skatt vid import Utredningens förslag: Den särskilda bestämmelsen i 2 kap. 4 § 1 lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, m.m., för- kortad LFS, om skattefrihet i vissa fall vid import av varor som levereras till fartyg och luftfartyg slopas. Skälen för utredningens förslag: I 2 kap. 4 § 1 LFS anges bl.a. att frihet från mervärdesskatt vid import ska medges för varor som levereras till luftfartyg i utrikes trafik för sådana ändamål som med- för att skatt inte ska tas ut enligt 5 kap. 3 a § första stycket 4, 4 a och 5 ML. I 5 kap. 3 a § första stycket 4–5 ML finns bestämmelser om att varor som levereras till luftfartyg i vissa fall ska anses vara omsatta utomlands. Bestämmelserna i 5 kap. 3 a § ML innebär bl.a. att en omsättning av en vara som levereras till ett luftfartyg i utrikes trafik för bruk ombord anses som en omsättning utom landet. Någon mer- värdesskatt ska således inte tas ut vid en sådan omsättning. Bestäm- melsen om frihet från skatt vid import gör att det inte heller ska tas ut någon mervärdesskatt när en vara importeras för sådana ändamål. Reglerna medför att försäljningssituationen och importsituationen behandlas på liknande sätt i mervärdesskattehänseende. Mervärdesskattedirektivet innehåller inte någon särskild regel om undantag vid import för proviantering av luftfartyg. Det finns dock en regel om att slutlig import av en vara ska undantas om en beskattningsbar persons leverans inom landet skulle vara undantagen från skatteplikt (artikel 143.1 a). I avsnitt 9.4 föreslås att bestämmel- serna i NML om skattefrihet vid leveranser till luftfartyg ska ut- formas som undantag från skatteplikt i stället för beskattningslands- regler. Även i övrigt föreslås anpassningar av bestämmelserna om leveranser till luftfartyg till motsvarande bestämmelse i mervärdes- skattedirektivet (artikel 148). I NML föreslås regler om undantag från skatteplikt vid leveranser av varor för förbrukning och för- säljning ombord på luftfartyg i vissa fall (10 kap. 73 och 74 §§). Generell skatteplikt och undantag från skatteplikt I NML föreslås också en regel om att import av en vara ska undantas från skatteplikt om motsvarande leverans inom landet är undantagen från skatteplikt (10 kap. 56 § NML). När reglerna om skattefrihet vid leveranser till luftfartyg görs om till undantag från skatteplikt kommer en import av en vara för motsvarande ändamål att undantas enligt denna bestämmelse. Försäljningssituationen och importsitua- tionen avseende varor för försäljning och förbrukning på luftfartyg kommer därmed behandlas lika med stöd av 10 kap. 56 § NML. Någon ytterligare bestämmelse om skattefrihet vid import behövs därför inte. Motsvarande bör också gälla i fråga om skattefrihet vid import av varor för leveranser till fartyg där bestämmelserna om leveranser inom landet har gjorts om till undantag från skatteplikt (3 kap. 21 a § ML). Vi föreslår därför att bestämmelsen i 2 kap. 4 § 1 LFS om skattefrihet vid import för varor som levereras till fartyg och luftfartyg slopas. 10Frivillig beskattning för fastighetsupplåtelser Enligt utredningens direktiv (dir. 2016:58) är en del av vårt uppdrag att förbättra mervärdesskattelagstiftningen genom att den får en tyd- ligare struktur och blir mer överskådlig samt språkligt moderniserad. En särskild målsättning är att den föreslagna lagstiftningen i högre grad ska stå i överensstämmelse med rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet) särskilt med avseende på terminologi och struktur. Lagstiftningens utformning och struktur ska även vara långsiktigt hållbar. I detta avsnitt behandlas våra förslag gällande frivillig beskattning för fastighetsupplåtelser i 12 kap. i den nya mervärdesskattelagen, förkortad NML. 10.2Frivillig beskattning för fastighetsupplåtelser I avdelning IX i mervärdesskattedirektivet finns bestämmelser om undantag från skatteplikt. Enligt artikel 135.1 l ska medlemsstaterna undanta utarrendering och uthyrning av fast egendom från skatte- plikt. I artikel 135.2 anges ett antal transaktioner som inte ska om- fattas av undantaget i 135.1 l. I artikel 137.1 d finns det också en möjlighet för medlemsstaterna att medge beskattningsbara personer rätt till valfrihet för beskattning av utarrendering och uthyrning av fast egendom. Frivillig beskattning för fastighetsupplåtelser I 3 kap. i mervärdesskattelagen (1994:200), förkortad ML, finns bl.a. bestämmelser om undantag från mervärdesskatt. I 3 kap. 2 § ML anges att från skatteplikt undantas bl.a. överlåtelser och upplåtelser av arrenden, hyresrätter, bostadsrätter, tomträtter, servitutsrätter och andra rättigheter till fastigheter. I 3 kap. 3 § ML regleras vad undantaget i 2 § inte omfattar. I be- stämmelsens första stycke anges ett antal upplåtelser och omsätt- ningar som inte omfattas av undantaget i 2 § och därmed utgör skatte- pliktiga omsättningar (t.ex. rumsuthyrning i hotellrörelse, upplåtelse av lokaler och platser för parkering och upplåtelse till mobiloperatör av plats för utrustning på en mast eller liknande konstruktion). Av 3 kap. 3 § andra stycket ML framgår att undantaget i 2 § inte heller gäller när en fastighetsägare, ett konkursbo eller en mervärdes- skattegrupp för stadigvarande användning i en verksamhet som med- för skattskyldighet eller medför rätt till återbetalning enligt vissa bestämmelser helt eller delvis hyr ut en fastighet. Detta gäller dock inte uthyrning av stadigvarande bostad. Vidare finns särskilda bestäm- melser avseende uthyrning till staten, en kommun, ett kommunal- förbund eller ett samordningsförbund. Andra stycket gäller också uthyrning i andra och tredje hand samt vid bostadsrättshavares upplåtelse av nyttjanderätt till fastighet som innehas med bostads- rätt och vid vissa fall när fastighet uppförs eller genomgår omfatt- ande till- eller ombyggnad (3 kap. 3 § tredje stycket ML). De uthyr- ningar och upplåtelser som enligt 3 kap. 3 § andra och tredje stycket ML inte omfattas av undantaget i 3 kap. 2 § ML, utgör därmed också skattepliktiga tillhandahållanden. Till skillnad från de skattepliktiga tillhandahållandena i 3 kap. 3 § första stycket ML så krävs för att skattskyldighet ska uppkomma dock att förutsättningarna för fri- villig skattskyldighet i 9 kap. ML är uppfyllda. ML regleras vem som kan bli frivilligt skattskyldig för tillhandahållandena som anges i 3 kap. 3 § andra och tredje styckena ML och under vilka förutsättningar frivillig skattskyldighet kan uppkomma (1 och 2 §§). Frivillig beskattning för fastighetsupplåtelser 10.2.2”Frivillig skattskyldighet” ersätts med ”frivillig beskattning” Utredningens förslag: Begreppet frivillig skattskyldighet ersätts med begreppet frivillig beskattning i 12 kap. NML. Skälen för utredningens förslag: Artikel 137 i mervärdesskatte- direktivet ger medlemsstaterna möjlighet att medge beskattnings- bara personer rätt till valfrihet för beskattning av utarrendering och uthyrning av fast egendom. Denna möjlighet har införts i ML genom bestämmelserna i 9 kap. ML som reglerar möjligheten till frivillig skattskyldighet för vissa fastighetsupplåtelser. Att någon är frivilligt skattskyldig för en fastighetsupplåtelse innebär att denne är skyldig att betala skatt enligt 1 kap. 1 § första stycket 1 ML för denna fastig- hetsupplåtelse (9 kap. 1 och 2 §§ ML). I 1 kap. 1 § första stycket 1 ML anges att mervärdesskatt ska betalas till staten enligt denna lag vid sådan omsättning inom landet av varor eller tjänster som är skatte- pliktig och görs av en beskattningsbar person i denna egenskap, i den utsträckning den beskattningsbara personen inte är befriad från skatt på omsättningen. I syfte att anpassa NML till mervärdesskattedirektivet föreslår vi i avsnitt 4 att begreppet ”skattskyldighet” slopas. Detta innebär att även begreppet ”frivillig skattskyldighet” slopas. Frågan är vilket be- grepp som ska användas i stället. I betänkandet ”Mervärdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv” (SOU 2002:74) föreslogs ett slopande av uttrycket ”skattskyldig- heten” i ML och som en följd av detta föreslogs också att den fri- villiga skattskyldigheten för fastighetsupplåtelser i 9 kap. ML skulle benämnas ”frivillig beskattning”. Utredningen konstaterade att vid dessa fall av frivillig skattskyldighet betecknar skattskyldigheten att ett skattesubjekt väljer beskattning och därmed förknippad avdrags- rätt för en omsättning som enligt huvudregeln är undantagen från skatteplikt. De konstaterade också att i dåvarande sjätte direktivet1 talades det om valmöjlighet i fråga om beskattning (jfr på engelska ”option to tax” och på franska ”option de taxation”). 1Rådets sjätte direktiv /388/EEG av om harmonisering av medlemsstat- ernas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beskattningsgrund. Frivillig beskattning för fastighetsupplåtelser bakgrund ansåg utredningen att uttrycket ”frivillig beskattning” före- föll vara ett lämpligt alternativ.2 Vi bedömer också att begreppet frivillig beskattning är ett lämp- ligt alternativ. Genom en användning av ordet ”frivillig” skulle det, på samma sätt som , redan genom begreppet bli tydligt för an- vändaren att i kapitlet regleras en valmöjlighet. Vidare skulle använd- ningen av ordet ”beskattning” leda till att NML:s begrepp närmare följer mervärdesskattedirektivets terminologi, eftersom det i arti- kel 137 talas om möjlighet till beskattning av utarrendering och uthyr- ning av fast egendom. Slutligen skulle användningen av begreppet frivillig beskattning i