sou · H8B35 · 2020-01-31 00:00:00 — Den som i näringsverksamhet säljer varor eller tjänster mot kontant betalning eller mot betalning med kontokort ska använda kassaregister.29 Med kassaregister avses kassaapparat, kassaterminal, kassasystem och liknande apparatur för försäljning av varor och tjänster mot kontant betalning eller mot betalning med kontokort.30 All försälj- ning och annan löpande användning av ett kassaregister ska regi- streras i detsamma och vid varje försäljning ska ett av kassaregistret framställt kvitto tas fram och erbjudas kunden.31 utövar tillsyn över att den som är eller kan antas vara skyldig att använda kassaregister har kassaregister och att kassa- register som används i en verksamhet uppfyller föreskrivna krav.32 2539 kap. 12 § skatteförfarandelagen. 263 kap. 18 § skatteförfarandelagen. 2742 kap. 8 § skatteförfarandelagen. 2850 kap. 3 § skatteförfarandelagen. 2939 kap. 4 § skatteförfarandelagen. 3039 kap. 2 § skatteförfarandelagen. 3139 kap. 7 § skatteförfarandelagen. 3242 kap. 3 § skatteförfarandelagen. får besluta om kontrollbesök för att kontrollera om den som är eller kan antas vara skyldig att använda kassaregister fullgör sina eventuella skyldigheter. Verket får vid sådant besök göra kundräkning, kontrollköp, kvittokontroll och kassainventering.33 Om vid tillsyn eller kontrollbesök finner att den som är skyldig att använda kassaregister inte fullgör denna skyldig- het eller inte har lämnat uppgift om de kassaregister som finns i verk- samheten enligt vad som anges i lag34 ska verket ta ut kontrollavgift.35 6.6Tidigare förslag om skattelättnad för tvätteritjänster beslutade regeringen att tillkalla en särskild ut- redare för att analysera förutsättningarna för tjänstesektorns utveck- ling.36 Utredningen, som antog namnet Tjänstebeskattningsutred- ningen, redovisade uppdraget i betänkandet Skatter, tjänster och sysselsättning.37 En del av utredningens uppdrag var att analysera motiv för och effekter av olika tänkbara regelförändringar som syftade till att främja utbud och efterfrågan på privat tillhandahållna tjänster och sysselsättningen inom den privata tjänstesektorn. Här föreslog ut- redningen bl.a. sänkt skatt på hushållsnära tjänster. Ett av utredningens förslag var att tvätt av kläder, mattor m.m. vid tvättinrättning borde höra till det avgiftsfria området då sådant arbete är nära substitut till hemarbete. Tvättinrättningar som vänder sig till näringslivet, t.ex. hotell och restauranger, skulle inte omfattas av avgiftsfriheten. Inte heller sjukhustvättar skulle ingå i det avgifts- fria området. För att kunna skilja de olika verksamheterna från var- andra föreslog utredningen att kemtvättar o.d. endast skulle om- fattas av avgiftsfriheten, om verksamheten vände sig till enskilda konsumenter. Regeringen gick inte vidare med utredningens förslag. 3342 kap. 6 § skatteförfarandelagen. 347 kap. 3 och 4 §§ skatteförfarandelagen. 3550 kap. 1 § skatteförfarandelagen. föreslog i promemorian Skatte- lättnader för hushållstjänster, som låg till grund för propositionen Skattelättnader för hushållstjänster, m.m.,38 att tvätt vid tvättinrätt- ning skulle ingå i sådant arbete som omfattas av en skattereduktion. I detta ingick även kemtvätt. avstyrkte dock förslaget om att tvätt vid tvätt- inrättning skulle omfattas. Verket menade att denna tvätt oftast av- ser sådan tvätt som inte kan utföras i hemmet. Vidare ansåg Konkur- rensverket att tvätt vid tvättinrättning avviker från övriga tjänster som omfattades av förslaget och att de därför inte borde ingå. tillstyrkte emellertid förslaget och påpekade att mer tvätt skulle komma att tas om hand på ett miljömässigt riktigt sätt genom förslaget. Regeringen ansåg, i likhet med vad och Konkurrens- verket anfört, att skattereduktion inte skulle medges för kostnader för tvätt vid tvättinrättning. Detta mot bakgrund av att tvätt vid tvättinrättning, till skillnad från övrigt hushållsarbete som omfattas av skattereduktionen, inte utförs i nära anslutning till bostaden och att den tvätt som utförs vid tvättinrättningar huvudsakligen avser mattvätt, kemtvätt och annan tvätt som inte utförs i bostaden. Reger- ingen menade att det således inte var fråga om sådant arbete som hushållen utför själva och att det därför sannolikt inte nämnvärt skulle öka arbetsutbudet bland de som köper sådana tvätteri- tjänster.39 2006/07:94. 2006/07:94 s. 42. 6.7Utredningens överväganden och förslag 6.7.1Vård av kläder och hemtextilier vid tvättinrättning Utredningens förslag: Rutavdraget ska utvidgas med en tjänst som avser tvätt av kläder och hemtextilier vid tvättinrättning. Rutavdraget ska, förutom tvättning, även omfatta torkning och annan efterbehandling samt mindre reparationer av kläder och hemtextilier. Arbetet med tvätt, efterbehandling och mindre reparationer av kläder och hemtextilier ska utföras vid tvättinrättningen. Be- greppet tvättinrättning definieras i lagtexten. Utredningens bedömning: Kemtvätt och mattvätt bör inte in- kluderas i rutavdragssystemet. Skälen för utredningens förslag och bedömning En tvätteritjänst som sker utanför bostaden ska omfattas av rutavdrag Enligt direktivet ska utredningen lämna förslag på hur tvättarbete, inklusive närliggande tjänster som t.ex. transporter av textilier, som sker utanför bostaden kan inkluderas i rutavdraget. Tvätt och vård av kläder och hemtextilier är en hushållssyssla som tar mycket tid och som till övervägande del utförs av kvinnor i den obeskattade hemmasektorn. Som redovisas i tabell 4.10 lägger kvin- nor i genomsnitt ned och på tvättning och stryk- ning . Motsvarande siffra för män är . Upp- räknat motsvarar det för kvinnor och för män . Utifrån antagandet att en timmes köpt tjänst mot- svarar hemarbete (företagen utför tjänsterna mer effektivt) och om hela individens tvättande skulle köpas in, skulle antalet inköpta ruttimmar uppgå till cirka 40 för den genomsnittliga kvinnan och 13 för den genomsnittliga mannen. Man bör därför, enligt utredningens bedömning, kunna förvänta sig positiva arbets- utbudseffekter för den genomsnittliga kvinnan, om rutavdrag för tvätteritjänster utanför bostaden införs. Särskilt mot bakgrund av att rutavdraget för kläd- och textilvård i hemmet totalt sett utnyttjas i synnerligen begränsad omfattning, av andelen ruttimmar totalt 2017 (se tabell 4.8). Som vidare redovisas i avsnitt 6.2 är tvätteribranschen en bransch med goda förutsättningar att erbjuda människor inträde på arbets- marknaden. Kraven på kunskaper i svenska är ofta låga. Utbild- ningsnivån är lägre än i privat sektor i stort och har som högst förgymnasial utbildning jämfört för den privata sektorn i stort (se avsnitt 13.3.1). Typiskt sett behövs inte någon särskild utbildning eller kompetens för arbete vid tvättinrättning. Att inkludera en tvätteritjänst i rutavdragssystemet skulle således kunna leda till att fler arbetstillfällen tillkommer personer med svag anknytning till arbetsmarknaden, vilket bedöms öka sysselsättningen på lång sikt i ekonomin i sin helhet. Mot den bakgrunden, och i enlighet med direktivet, föreslår ut- redningen att rutavdraget utökas med en tvätteritjänst, dvs. en tjänst i form av tvätt av kläder och hemtextilier, som utförs utanför bosta- den. Var tjänsten ska utföras, hur den bör avgränsas och vilka arbe- ten som bör respektive inte bör omfattas av rutavdrag behandlas närmare nedan. En konsekvens av att införa denna tjänst i rutavdraget är, såsom framför i sitt särskilda yttrande, att sambandet försva- gas mellan den som medges skattereduktionen och den som köper tjänsten. Den vars tvätt som tvättas behöver inte vara samma person som betalar för den utförda tjänsten och därmed medges skatte- reduktion, vilket kan öppna för ett visst missbruk av rutavdraget. Om det sker i större omfattning bör dock detta upptäckas av Skatte- verket. Med tanke på att utredningen föreslår att taket för rut- avdraget höjs till per person och beskattningsår (se avsnitt 10.3) och att det stora flertalet av befolkningen har skatt att reducera och således möjlighet att få rutavdrag, antas detta inte bli ett särskilt stort problem. En tvätteritjänst utanför bostaden är, liksom en del andra rut- arbeten, något som äldre kan erbjudas inom ramen för serviceinsatser och som ges med stöd av socialtjänstlagen (2001:453) eller lagen (2009:47) om vissa kommunala befogenheter. Utredningen vill understryka att rutavdraget för den nu föreslagna tvätteritjänsten inte ska påverka kommunernas åtaganden och erbjudanden enligt nämnda lagar. Utredningen avser att återkomma till äldres använd- ning av rutavdraget och hur det samspelar med offentligfinansierade insatser och tjänster som kommunerna utför i slutbetänkandet, som ska redovisas . För rätt till rutavdrag ska arbetet utföras vid en tvättinrättning Frågan är då om rätten till rutavdrag bör begränsas till att arbetet ska utföras vid en tvättinrättning eller om rutavdrag kan medges även när tvätteriet använder en underentreprenör som utför arbete i egen lokal som inte är en tvättinrättning, t.ex. en skräddare som utför mindre reparationer på uppdrag av tvätteriet i egna lokaler som inte är en tvättinrättning. Mot en begränsning kan anföras att ett flertal tvättinrättningar är relativt små och helt enkelt inte har plats att utföra samtliga arbeten som kunder efterfrågar. Det finns i sådant fall ett behov av att kunna lägga ut arbeten som skrädderier eller strykning på underentrepre- nörer som inte alltid bedriver tvätteriverksamhet. Att tillåta att arbete utförs på annat ställe än vid tvättinrättning skulle dock kunna medföra att tvätt m.m. sker under mindre ordnade former, som t.ex. i garage eller privat tvättstuga. Tanken med den nya tvätteritjänsten är vidare att skapa nya arbetstillfällen inom tvätteribranschen för personer med svag anknyt- ning till arbetsmarknaden. Om rutavdraget kopplas till tvätteritjänster, inklusive närliggande arbeten, som faktiskt utförs vid tvättinrättning öppnas utvecklingsmöjligheter för de tvätterier som önskar expan- dera och nyanställa. Utredningen är mot den bakgrunden inte beredd att utvidga rut- avdraget till att omfatta arbete som utförs hos en annan verksam- hetsutövare än ett tvätteri. Sammanfattningsvis anser utredningen att arbetet ska utföras vid en tvättinrättning för att det ska ge rätt till rutavdrag. Begreppet tvättinrättning bör definieras i lagtexten Med hänsyn till att arbetet ska utföras vid en tvättinrättning för att ge rätt till rutavdrag, blir begreppet tvättinrättning i sammanhanget ett centralt begrepp. Utredningen har därför kommit fram till att begreppet bör definieras i lagtexten. Enligt de riktlinjer och vägledande principer som antagit för skattepolitikens utformning ska skatte- regler vara generella och tydliga, utan komplicerade gränsdragningar (se vidare avsnitt 2.1.2). Som beskrivs i avsnitt 6.5.1 omfattas tvätteriverksamhet av krav på att föra personalliggare som regleras i skatteförfarandelagen. Där defi- nieras tvätteriverksamhet som näringsverksamhet som avser rengöring av textilier eller därmed jämförbara material samt sådan uthyrning, färgning, lagning eller ändring av textilier eller därmed jämförbara material som sker i samband med den näringsverksamheten.40 Vidare definieras verksamhetslokal i skatteförfarandelagen. Med verksamhetslokal avses utrymmen som huvudsakligen används i verk- samhet som medför eller kan antas medföra bokföringsskyldighet enligt bokföringslagen eller som bedrivs av annan juridisk person än dödsbo. Med verksamhetslokal avses även markområden, transport- medel, förvaringsplatser och andra utrymmen som disponeras eller kan antas disponeras i verksamheten.41 För att undvika komplicerade gränsdragningar bör enligt utred- ningens mening definitionen av tvätteriverksamhet i rutavdrags- systemet så långt möjligt knyta an till de definitioner som redan är kända och tillämpas av såväl tvätterierna som . Det är dock inte lämpligt att föra in samma definitioner i rutavdragssystemet eftersom de är aningen för omfattande, särskilt begreppet verksam- hetslokaler. En viss kombination av de två definitionerna kan dock bli ändamålsenlig. Utredningen föreslår därmed att med tvättinrätt- ning avses lokaler som används för sådan tvätteriverksamhet som av- ses i 39 kap. 2 § skatteförfarandelagen inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Till tvättinrättning räknas även andra lokaler som huvudsakligen används i verksamheten. Definitionen innebär att arbete som utförs i tvätteriets huvud- lokaler omfattas av rutavdrag men även arbete som utförs i butiker som huvudsakligen används i tvätteriets verksamhet, t.ex. kallbutiker som endast tar emot och lämnar ut tvättgods för vidarebefordran till tvätteriet. Med huvudsaklig andel avses cirka 75 procent.42 4039 kap. 2 § skatteförfarandelagen. 413 kap. 18 § skatteförfarandelagen. 42Av författningskommentarerna till den numera upphävda branschkontrollagen framgår att med huvudsaklig del avses (prop. 2005/06:169 s. 125). Även enligt för- arbetena till inkomstskattelagen avses med huvudsaklig del 1999/2000:2 del 1 s. 498 f.). Däremot omfattas inte tvättombud, dvs. olika företag som sam- arbetar med tvätterier såsom skräddare, livsmedelsbutik, skivaffär eller en heminredningsaffär, av definitionen. Dessa företag bedriver nämligen inte tvätteriverksamhet. För det fall tvätterier vill använda sig av tvättombud och ändå möjliggöra för kunder att få rutavdrag vid tvätt av kläder och hemtextilier kräver detta att tvätteriet faktu- rerar kunden direkt. Tvättombudet kan således inte, som ofta görs , ta betalt av kunden för att sedan betala tvätteriet för tvätt- kostnaden med avdrag för ombudets provision. Det innebär att tran- saktionsflödena mellan tvätteri och tvättombud behöver ställas om för det fall kunder ska kunna få rutavdrag för tvättgods som distri- bueras genom ett tvättombud. Alternativt kan tvätteriet anmäla till vilket ombud eller annan behörig företrädare som får underteckna en begäran om utbetalning av ersättning för utfört rutarbete med en e-legitimation för utförarens räkning. Ett sådant ombud får också ta emot betalning för den utförda tjänsten. Vattentvätt ska omfattas av rutavdrag Vilken form av tvätt – vattentvätt, kemtvätt och mattvätt – bör då omfattas av rutavdrag?43 Här har utredningen att förhålla sig till direktiven som anger att utredningen så långt som möjligt ska ut- forma förslag som bidrar till ökad efterfrågan på tjänster, att det inte uppstår s.k. dödviktseffekter och undanträngning av befintliga tjäns- ter och att det så långt som möjligt bidrar till att köparna ökar sitt arbetsutbud. En förutsättning för rutavdrag för den nya tvätteritjänsten är att det arbete som ska omfattas också kan utföras av hushållet självt. Den tvätt som omfattas av rutavdrag är huvudsak- ligen tvätt i vanliga tvättmaskiner, dvs. Det är således naturligt att också sådan tvätt av kläder och hemtextilier som utförs vid en tvättinrättning ska omfattas av rutavdrag. Enkelt uttryckt bör den tvätt som man stoppar in i tvättmaskinen hemma omfattas av rutavdrag även när tvätten utförs vid tvättinrättning. 43Tvättformerna beskrivs i avsnitt 6.3. tvätt av en avtagbar klädsel för en soffa eller fåtölj ses som ett rut- arbete under förutsättning att det är fråga om vanlig vattentvätt. Däremot ger rengöring av möbler med specialmaskin inte rutavdrag. Sammanfattningsvis föreslår utredningen att tjänsten ska omfatta vattentvätt. Tvätt av kläder och textiler som ingår i en näringsverk- samhet omfattas däremot inte. Kemtvätt och mattvätt ska inte ingå i tvätteritjänsten I förarbetena som behandlade ändringen av städtjänsten då den kom att omfatta endast enklare städarbete eller annat rengöringsarbete uttalas att som enklare arbete anses inte städning och annan ren- som utförs med städutrustning eller annan kringutrustning som är mer avancerad och som inte är vanligt förekommande i en genomsnittlig bostad. Där anges vidare att kraven på arbetet således tar sikte dels på kärnan för hushållsarbete i allmänhet, dels på utrust- ningsnivån i genomsnittliga bostäder. Exempel på moment som inte kan anses utgöra enklare städ- eller rengöringsarbete är enligt förarbetena grovstädning med mer avan- cerad utrustning, sanering av t.ex. klotter och rengöring av inomhus- pool. Som exempel på mer avancerad utrustning anges större ång- tvättmaskin.44 När det gäller kemtvätt framgår av avsnitt 6.3.2 att kemtvätt är ett sätt att rengöra kläder och textilier som förutsätter en särskild kemtvättmaskin. I stället för vatten som ämne för att föra bort smut- sen används organiska lösningsmedel såsom perkloretylen eller olika former av kolväte. Kemtvätt motsvarar inte något normalt förekommande hushålls- arbete i bostaden eftersom det kräver avancerad utrusning. Ett rut- avdrag för kemtvätt skulle i stor utsträckning innebära en subven- tion av en tjänst som ändå skulle ha utförts utan subvention och således ha betydande dödviktseffekter. Rutavdrag för kemtvätt kan därför inte heller antas öka hushållens arbetsutbud eller sysselsätt- ningen på lång sikt i ekonomin i sin helhet. Tvätt av mattor bör inte heller omfattas av rutavdraget, eftersom sådan tvätt normalt inte kan utföras av hushållet självt i bostaden. Detta utesluter dock inte all tvätt av mattor vid tvättinrättning från 44Budgetpropositionen (prop. 2015/16:1) s. 188 f. Tvätt av mindre mattor, t.ex. trasmattor, som inte kräver rymliga och avancerade maskiner, dvs. som kan tvättas i en vanlig tvättmaskin, bör omfattas av rutavdrag. Sammantaget anser utredningen att kemtvätt och tvätt av mattor som utförs i en särskild mattvättmaskin inte bör inkluderas i rut- avdragssystemet. Det är dock värt att notera att behovet av kemtvätt troligen kom- mer att minska och kanske till och med upphöra på grund av förändrade materialsammansättningar i kläder. Tvätt i klorerade organiska lösningsmedel avvecklas successivt och ersätts med mer miljövänlig teknik som vattenkemtvätt (med vattenreningsutrust- ning), koldioxidtvättar och kolvätetvättar tills dess att all tvätt kan ske i vattentvätt med miljöanpassade kemi- kalier.45 Efterbehandling i form av torkning, strykning, mangling, press m.m. ska omfattas av rutavdrag Minsta tvättarbetet som är praktiskt möjligt att leverera från ett kon- sumenttvätteri är centrifugerad tvätt. Tvättgodset levereras vid detta utförande i fuktigt tillstånd. Nästa steg i utförande är torkat, varvid plaggen levereras torra men utan någon som helst tillslätning. Slätar tvätteriet efter torkningen även ut plaggen för hand och viker dem i nödvändigt transportformat, blir leveransutförandet torkat och vikt. Tvättgods kan också tillslätas genom mangling och därefter vikas. Plagg, som behandlas i strykpressar, pressas och vikes. Givetvis kan tillslätning ske även med strykjärn eller genom ångpress. Dessa behandlingar har, enligt utredningens uppfattning, sådant nära samband med vardagslivet och med den kläd- och textilvård som utförs i hemmet att de också bör inkluderas i tvätteritjänsten. Mot bakgrund av den utveckling som kan ske inom tvätteribran- schen är det dock inte möjligt att ge en uttömmande lista över vilka behandlingsformer som ska omfattas av rutavdrag. Den närmare gränsdragningen bör därför ske i rättstillämpningen. 45Stockholm stad, , Vägledning för tvätterier, utgåva 03 2012.03. Mindre reparationer av kläder och hemtextilier ska omfattas av rutavdrag Enligt dagens bestämmelse om rutavdrag för kläd- och textilvård som utförs i bostaden ingår inte endast arbete med tvätt och strykning utan även lagning, uppläggning och skoputs innefattas.46 Den ovan föreslagna tvätteritjänsten vid tvättinrättning bör enligt utredningens mening, så långt det är lämpligt, spegla den befintliga bestämmelsen om kläd- och textilvård i bostaden. När det först gäller mindre reparationer av kläder och hemtexti- lier tillhandahåller många av tvätterierna sådana arbeten. Att reparera och återanvända produkterna är ofta bättre ur miljö- synpunkt än att slänga, återvinna och köpa nytt, vilket också klar- görs i EU:s avfallshierarki, som redogörs för i avsnitt 8.2, där mini- mering av mängden avfall och återanvändning prioriteras framför återvinning, energiutvinning och deponering.47 har också i ett meddelande om cirkulär ekonomi48 framhållit att med- lemsstaterna har en viktig roll i att uppmuntra till återanvändning och reparation. Vidare framgår det av de riktlinjerna för skatte- politiken att skattepolitiken bl.a. ska bidra till att kostnadseffektivt styra mot mål som minskad miljöbelastning i och världen.49 Skattepolitiken kan skapa drivkrafter som påverkar beteenden, t.ex. genom att styra konsumtion, resursanvändning och investeringar i en mer hållbar riktning. Det framstår således som värdefullt att få fler att laga eller ändra redan tillverkade varor i stället för att köpa nytt. Ett mer effektivt och hållbart användande av redan tillverkade varor bedöms öka efter- frågan på reparationer, vilket även kan leda till ökad sysselsättning. Att mindre reparationer av kläder och hemtextilier som utförs vid tvättinrättning bör omfattas av rutavdrag i syfte att främja ett var- aktigt användande av redan tillverkade varor, ligger i linje med utred- ningens förslag om att en tjänst i form av transport av bohag och annat lösöre från bostaden till försäljningsverksamhet som bedrivs i syfte att främja återanvändning ska inkluderas i rutavdragssystemet. 2006/07:94 s. 41 och 59. 47Artikel 4 i och rådets direktiv /98/EG av om avfall och om upphävande av vissa direktiv. 48KOM (2015) 614/2. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15:FiU20, rskr. 2014/15:254. Vad som avses med mindre reparationer behandlas närmare i författ- ningskommentaren (kapitel 14). Utredningen föreslår mot denna bakgrund att mindre repara- tioner av kläder och hemtextilier som utförs vid tvättinrättning ska ingå i den nya tvätteritjänsten. Den föreslagna tvätteritjänsten bör omfatta samma arbetsmoment som när klädvården utförs i bo- staden.50 6.7.2Hämtning och lämning av tvättgods Utredningens förslag: Hämtning och lämning av tvättgods till och från en tvättinrättning ska omfattas av rutavdrag, när trans- porten utgör en del av den föreslagna tvätteritjänsten. Skälen för utredningens förslag Hämtning och lämning av kläder och hemtextilier (tvättgods) ska omfattas av rutavdrag När man tvättar i bostaden behövs i regel inte några särskilda trans- porter av tvättgods. Antingen finns tvättmöjligheter i bostaden eller i direkt anslutning till bostaden. Det förekommer också att hus- hållen lämnar och hämtar sitt tvättgods vid en tvättinrättning. Att lämna tvätt vid en tvättinrättning kräver vanligtvis att den enskilde själv transporterar sitt tvättgods till inrättningen. Man besöker t.ex. ett tvätteri, en inlämningsbutik eller ett tvättombud. I städer har man ofta, men inte alltid, möjlighet att välja ett tvätt- ombud eller inlämningsbutik som ligger nära antingen arbetsplatsen eller bostaden. Om man har tillgång till bil är det också möjligt att själv transportera större mängder tvättgods. Förutsättningen för detta är dock att det finns parkeringsplatser i nära anslutning till tvätteriet, inlämningsbutiken eller tvättombudet. Om detta inte finns, särskilt om man har större mängder tvättgods eller när man bor mer avlägset från inlämningsstället, skulle det underlätta att få tvätten hämtad och hemtransporterad. 2006/07:94 s. 41 och 59. En möjlighet att köpa tjänster i detta avseende skulle vidare under- lätta för vissa hushåll när det gäller att få vardagspusslet att gå ihop och kan på marginalen öka antalet arbetade timmar för köparna av tjänsten. Detta gäller särskilt för kvinnor som ägnar mer tid än män till tvättning och strykning. Hämtning och lämning av tvättgods till och från tvättinrättning bör därför omfattas av rutavdrag, när transporten utgör en del av den föreslagna tvätteritjänsten.