sou · H8B317 · 2020-04-01 00:00:00 — Förslagens effekter för den finansiella stabiliteten förväntas vara relativt begränsade. Förslagen innebär inga förändringar i bankernas bedömningar av kreditvärdigheten för företag som lånar grönt. Att en viss miljömålsåtgärd har godkänts av medför inte någon garanti att den som sökt godkännandet får finansiering för miljömålsåtgärden hos ett kreditinstitut. Förslaget påverkar därmed inte kreditrisken i bankernas utlåning. Kreditkvaliteten av miljösparkrediter skulle dock under vissa förutsättningar kunna påverkas på grund av att regleringen av miljösparkonto kräver att de kontoförande instituten matchar in- och utlåning. Om antalet godkända miljömålsåtgärder betydligt underskrider tillgången av inlåning på miljösparkonton kan bankerna för att leva upp till matchningskravet acceptera att låna ut pengar till miljömålsåtgärder med lägre kreditvärdighet än vad de normalt hade krävt. En sådan utveckling skulle kunna påverka kreditkvaliteten i bankernas företagsutlåning negativt. Å andra sidan kan riskerna i den gröna utlåningen bli lägre än i snittet för företagsutlåning eftersom bankerna genom beslut om godkännande kommer att ha bättre information om de miljömålsåtgärder som ska finansieras och därmed även ett bättre underlag för kreditbedömning. Sammantaget förväntas dock inga betydande effekter på kreditvärdigheten och därmed inte heller en större risk ur ett finansiellt stabilitetsperspektiv. 12.12 Behov av informationsinsatser Det kommer att krävas informationsinsatser i samband med att systemet lanserats. Initialt krävs viss information från till kreditinstitut om hur de ska söka om tillstånd för att öppna miljösparkonton. Därefter kommer bankerna att behöva informera kunderna om att miljösparkontona existerar men framför allt företag om möjligheten att söka godkännandet från för de miljömålsåtgärder som de kan komma genomföra. kommer att behöva informera om hur ett företag ska gå tillväga och vad som krävs för att få en åtgärd godkänd. Slutligen kommer att ha behov av både interna och externa informationsinsatser. 12.13 Effekter av alternativa förslag Utredningen har redovisat det arbete som har genomförts för att undersöka alternativa lösningar i avsnitt 10.4–10.6 samt 10.8. Eftersom förslagen i utredningen begränsas till ett banksparande och inte omfattar t.ex. ett fondförslag, skulle alternativ som innebär tillägg av alternativa sparprodukter ha kunnat ge större offentligfinansiella effekter. Detta förutsatt att skatteincitamentet skulle varit detsamma som i förslaget som redovisas i utredningen. antog riktlinjer för skattepolitiken (prop. 2014/15:100, avsnitt 5.5, bet. 2014/15: FiU20, rskr. 2014/15:254). Av riktlinjerna framgår att en viktig princip för skattepolitiken är att regelverket ska vara förenligt med . Förslaget bedöms vara förenligt med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Ut- redningens överväganden i detta avseende framgår av avsnitt 11.5. 13.1Förslaget till lag om miljösparkonto I paragrafens första stycke anges att lagen innehåller bestämmelser om miljösparkonto och att miljösparkonto är en skattegynnad sparform. I andra stycket lämnas en upplysning om att bestämmelser om beskattningen av kontoinnehavaren, dvs. den som innehar ett miljösparkonto, finns i inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Av IL följer bland annat att tillgodohavande på ett miljösparkonto berättigar till skattereduktion. Paragrafen innehåller definitioner av en rad begrepp som används i lagen. Med kontoförande institut avses ett svenskt eller utländskt kreditinstitut med tillstånd från att tillhandahålla miljösparkonto enligt denna lag. Definitionerna av kreditinstitut och utländskt kreditinstitut är desamma som i lagen (2004:297) om bank och finansieringsrörelse. Vidare definieras miljösparkonto som insättning som ska användas av det kontoförande enligt bestämmelserna i 7 och 8 §§. Med insättning, avses i det här sammanhanget detsamma som enligt 2 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, dvs. tillgodohavande som avser inlåning på konto. Slutligen anges att en miljömålskredit är en kredit som lämnas för att finansiera åtgärder som omfattas av ett beslut om godkännande enligt bestämmelserna i lagen (0000:000) om godkända miljöåtgärder. Det enbart sådana krediter som får ingå vid beräkning av matchningskravet i 7 §. tillstånd är en förutsättning för att ett kreditinstitut ska kunna tillhandahålla miljösparkonto, som är en skattegynnad sparform med särskilda rättsverkningar för kontoinnehavaren. Gällande utländska kreditinstitut är ett krav för tillstånd att verksamheten med miljösparkonto bedrivs genom en filial i . Av bemyndigandet i 22 § följer att får meddela föreskrifter om innehållet i en ansökan om tillstånd. Första stycket innehåller de allmänna villkor som ska prövas av . För att tillstånd ska meddelas måste det framstå som sannolikt att sökanden kommer att uppfylla lagens villkor. Syftet med bestämmelsen är i första hand att säkerställa att kreditinstitutets planerade verksamhet med miljösparkonto kommer att kunna bedrivas på ett seriöst och säkert sätt och att det finns förutsättningar för en effektiv tillsyn. I andra stycket följer ett särskilt villkor för att tillstånd ska meddelas ett utländskt kreditinstitut med filial i . För att tillstånd ska ges måste filialen omfattas av insättningsgaranti enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, eller av en motsvarande insättningsgaranti i det land där det utländska kreditinstitutet har sitt säte. I paragrafen föreskrivs att begreppet miljösparkonto bara får användas för konton som omfattas av denna lag. Skälen till att miljösparkonto ska vara en skyddad benämning utvecklas i avsnitt 11.3.2. Paragrafen innehåller en begränsning av dem som får vara innehavare av ett miljösparkonto. Ett miljösparkonto får bara innehas av en enda fysisk person eller ett enda dödsbo. Ett miljösparkonto kan således inte innehas gemensamt av flera fysiska personer eller dödsbon. I paragrafen regleras den relation som ett kontoförande institut måste upprätthålla mellan miljömålskrediter och inlåning på miljösparkonton. Ett kontoförande instituts sammanlagda miljömålskrediter ska motsvara av den sammanlagda behållningen på institutets miljösparkonton (matchningskravet). Att inlåning på miljösparkonto i tillräcklig omfattning används till ändamål, vars positiva effekt på miljömålen har verifierats av en oberoende part, är en förutsättning för miljösparsystemets effektivitet. Med miljömålskrediter avses krediter som ges ut av det kontoförande finansiera åtgärder som omfattas av ett beslut enligt lagen (0000:000) om godkända miljömålsåtgärder. I beslutet anges vilka kostnader som omfattas av godkännandet, vilket utgör den övre gränsen för storleken på en miljömålskredit. Matchningskravet i 7 § behöver inte vara uppnått från det datum då beslut om tillstånd enligt 3 § meddelats. har ett kontoförande institut möjlighet att bygga upp sin utlåning till godkända miljömålsåtgärder. Efter utgången av tidsperioden gäller matchningskravet enligt 7 §, om inte beslutar om ett tidsbegränsat undantag, se kommentaren till 13 § andra stycket. Enligt första stycket ska ett kontoförande institut föra register över miljösparkonton och miljömålskrediter. Registret ska enligt andra stycket punkten 1 innehålla uppgifter om den sammanlagda behållningen på miljösparkonton, samt enligt punkten 2 uppgifter om en miljömålskredits nummer, kredittagare, kapitalbelopp, amorteringsvillkor och ränta samt diarienummer för ett beslut om godkännande av den miljömålsåtgärd som krediten avser. Av tredje stycket följer att registret ska utvisa de sammanlagda miljömålskrediterna i förhållande till den sammanlagda behållningen på institutets miljösparkonton, vilket är nödvändigt för att det kontoförande institutets uppfyllande av matchningskravet i 7 § enkelt ska kunna stämmas av. Enligt paragrafen ska föra ett register över vilka företag som har tillstånd att tillhandahålla miljösparkonto. Utredningens överväganden framgår av avsnitt 11.3.11. I paragrafen föreskrivs att skall utöva särskild tillsyn över att ett kontoförande institut följer bestämmelserna i 6– 9 §§. Därutöver anges att tillsynen även omfattar efterlevnad av föreskrifter meddelade till följd av denna lag, se 22 §. De kontoförande instituten är kreditinstitut och kommer därmed att omfattas av tillsyn enligt bestämmelserna i , vilket inbegriper även andra författningar som reglerar företagets verksamhet, företagets bolagsordning eller stadgar samt interna instruktioner som har sin grund i de författningar som reglerar företagets verksamhet. Svenska filialer till utländska kreditinstitut som hör hemma inom EES omfattas av tillsyn av sina hemlandsmyndigheter gällande den verksamhet som omfattas av hemlandstillståndet. Till författningar som reglerar företagets verksamhet hör bl.a. de associationsrättsliga bestämmelserna och bestämmelser som syftar till att motverka penningtvätt och finansiering av terrorism. Enligt utredningens bedömning utgör de särskilda villkoren enligt 6–9 §§ lagen om miljösparkonto ingen verksamhetsreglering, och omfattas inte av denna tillsyn. För att upprätthålla ett högt konsumentskydd och att säkerställa att skattemedel används till rätt ändamål finns därför särskilda regler om tillsyn och ingripanden i lagen om miljösparkonto. I paragrafen anges att har rätt att ingripa mot den som utan att ha tillstånd enligt denna lag använder benämningen miljösparkonto genom att förelägga denne att upphöra med använ- föreläggande får förenas med vite. Om ett utländskt kreditinstitut använder benämningen miljösparkonto utan att ha tillstånd, kan , i likhet med vad som gäller för , förelägga institutet att upphöra med verksamheten. I första stycket regleras att minst en gång ska kontrollera att kontoförande institut uppfyller matchningskravet i 7 §. I andra stycket regleras att efter ansökan av ett kontoförande institut får meddela tidsbegränsade undantag från matchningskravet i 7 §, dvs. att matchningen för en begränsad tidsperiod får understiga . För att undantag ska medges krävs särskilda skäl. Vad som utgör särskilda skäl ska utvecklas i föreskrifter avseende tillämpningen av denna bestämmelse. Paragrafen reglerar de kontoförande institutens skyldighet att lämna uppgifter till . Inspektionen har rätt att ta in de uppgifter som ska ingå i registret enligt 9 § eller att begära att företagen informerar inspektionen om andra omständigheter avseende verksamheten. Av paragrafen följer att även får genomföra en undersökning hos ett kontoförande institut när inspektionen anser att det är nödvändigt. Som regel är det fråga om att ta del av handlingar och studera rutiner på plats, i stället för att först begära in dem till inspektionen. Av paragrafens första stycke framgår att ska ingripa om ett företag inte följer lagens regler avseende kontoinnehavare, matchning och registerföring. De regler som anges är desamma som ligger till grund för tillsyn enligt 11 §. Valet mellan att ingripa genom återkallelse och att meddela varning avgörs av hur allvarlig överträdelsen är. Vid allvarliga överträdelser ska tillståndet att tillhandahålla miljösparkonto återkallas. Om det är tillräckligt ska istället varning meddelas. Om det redan på ett tidigt stadium finns omständigheter som gör att det framstår som uppenbart att matchningskravet i 7 § inte kommer att uppfyllas får enligt andra stycket återkalla ett tillstånd att tillhandahålla miljösparkonto på denna grund redan innan den tidpunkt som anges i 8 §. I paragrafen regleras rättsverkningen av att ett tillstånd att tillhandahålla miljösparkonto återkallas av eller att det kontoförande institutet självt väljer att avstå sitt tillstånd. Kontot upphör då att vara ett miljösparkonto. När ett konto upphör att vara ett miljösparkonto ska behållningen på kontot därefter inte längre ingå i underlaget för skattereduktion för privatpersoner och dödsbon enligt IL. För att den som sparar på miljösparkonto inte ska gå miste om delar av beskattningsårets skattereduktion måste det kontoförande institutet enligt 19 § underrätta kontohavaren om att miljösparkontot upphör så att denna kan ges möjlighet att flytta insatta medel till ett annat institut. I paragrafen anges att har en skyldighet att underrätta både och om beslut att meddela eller återkalla tillstånd enligt den nya lagen. Se kommentaren till 17 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om sådana avgifter som får ta ut med anledning av sin verksamhet enligt lagen. Bestämmelsen omfattar såväl avgifter av engångskaraktär som årliga avgifter. I 22 § bemyndigas regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om avgifterna. Föreskrifter om avgiftsuttag kommer att finnas i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos samt i förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet. Paragrafen reglerar vad som gäller i fråga om överklagande av beslut enligt denna lag. I paragrafen anges vilka föreskrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela. 13.2Förslaget till lag om godkända miljömålsåtgärder I paragrafens första stycke anges att lagen innehåller bestämmelser om godkännande av åtgärder som bidrar till att nå ett eller flera svenska miljömål. I andra stycket lämnas en upplysning om att syftet med ett beslut om godkännande är att anvisa ett kontoförande institut enligt den nya lagen (0000:000) om miljösparkonto om vilka kostnader som kan finansieras med miljömålskrediter. Paragrafen innehåller definitioner av begrepp som används i lagen. Med miljömål avses det generationsmål samt de miljökvalitetsmål för miljöarbetet som har beslutat. Genom att definiera åtgärder som projekt och förvärv av tillgångar med syfte att åstadkomma ett visst resultat understryks att inte bara projekt kan godkännas enligt den föreslagna lagen. Överväganden finns i avsnitt 11.4.4. Paragrafen reglerar att är beslutande myndighet i ärenden om godkännande enligt denna lag. Av bestämmelsen följer den grundläggande förutsättningen för att en åtgärd ska godkännas, att åtgärden bidrar till att uppnå ett eller flera miljömål. I bemyndigandet i 16 § stadgas att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka åtgärder som ska anses bidra till uppfyllandet av ett miljömål. Utredningens överväganden finns i avsnitt 11.4.4. I paragrafen anges under vilka förutsättningar en åtgärd inte får godkännas. Enligt punkten 1 får en åtgärd inte godkännas om den medför en betydande negativ påverkan på ett miljömål. Enligt punkten 2 får en åtgärd inte godkännas om den har påbörjats innan tidpunkten för beslut om godkännande. Bemyndigandet i 16 § stadgar att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om när en åtgärd ska anses påbörjad. Av punkten 3 följer att en åtgärd inte får godkännas om den utgörs av informationsinsatser. Enligt punkterna 4 och 5 får åtgärder som är marknadsföring enligt definitionen i 3 § marknadsföringslagen (2008:486), eller måste genomföras för att uppfylla en skyldighet enligt lag eller annan författning eller enligt villkor i ett tillstånd inte godkännas. I paragrafen stadgas att ansökan inte får göras av privatpersoner. Paragrafen anger formen för ansökan. En ansökan ska göras skriftligen till . Eftersom processen för ansökning och handläggning av ärenden redan från början fullt ut digitaliseras måste ansökningar göras elektroniskt i det formulär som anvisar för detta ändamål. I denna paragraf anges vilken information som ska lämnas av sökanden. Av punkten 1 framgår att ansökan måste innehålla de identifikationsuppgifter som behövs för handläggningen av ärendet och för ett beslut om godkännande, vilket i ett senare skede kan komma att ligga till grund för en kreditansökan hos ett kontoförande institut enligt lagen om miljösparkonto. Av punkten 2 följer att sökanden måste redogöra närmare för åtgärden och vilket resultat som ska uppnås, vilka metoder som ska användas för att nå resultatet, platsen för åtgärden samt åtgärdens start- och slutdatum. I punkten 3 anges att en förteckning över kostnaderna för att genomföra åtgärden ska bifogas ansökan. Det är enbart kostnader som omfattas av ett beslut om godkännande som kan finansieras med en miljömålskredit av ett kontoförande institut enligt lagen om miljösparkonto. Paragrafen stadgar att giltighetstiden för ett beslut om godkännande ska vara . Utredningens överväganden framgår av avsnitt 11.4.6. Av bestämmelsen följer att i ett beslut om godkännande ska anges vilka villkor som ska gälla för godkännandet. Exempel på sådana villkor är metoden för utförandet, platsen för åtgärden samt åtgärdens start- och slutdatum. Vidare anges i paragrafen att beslutet ska ange vilka kostnader som omfattas av godkännandet. Enbart sådana kostnader som bidrar till uppfyllandet av ett eller flera miljömål ska omfattas. Av paragrafen följer att den som beviljats ett godkännande ansvarar för att underrätta om de villkor som följer av beslutet är uppfyllda. Paragrafen behandlar rätt att inhämta uppgifter genom föreläggande till den som har beviljats ett godkännande. Be- stämmelsen är nödvändig för att verket ska ha möjlighet att kontrollera att förutsättningarna i ansökan och övriga villkor i ett beslut om godkännande följs. Om ett föreläggande enligt denna paragraf inte följs får återkalla godkännandet, se 13 § första stycket punkten 2. I denna paragraf regleras möjligheter att återkalla ett godkännande eller att meddela varning. Av första stycket punkten 1 följer att ett godkännande får återkallas om villkoren i beslutet inte följs. Detsamma gäller enligt punkten 2 om föreläggande enligt 12 § inte följs. Ett godkännande får enligt punkten 3 även återkallas om sökanden har lämnat oriktiga uppgifter som orsakat att åtgärden godkänts eller att kostnaderna har angetts för högt. Vidare följer av punkten 4 att återkallelse får ske om ett godkännande av annan orsak har utfärdats på felaktiga grunder och den som beviljats ett godkännande skäligen borde ha insett detta. Av andra stycket framgår att om det är tillräckligt får istället meddela varning. Av paragrafen följer att ett beslut om återkallelse ska gälla . I denna paragraf regleras att måste underrätta och kontoförande institut enligt lagen om miljösparkonto om ett beslut att återkalla ett godkännande. Om återkallelse skett är en kredit som finansierar åtgärden inte längre en miljömålskredit hos det kontoförande institutet. I paragrafen anges vilka föreskrifter som regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela. Paragrafen reglerar vad som gäller i fråga om överklagande av beslut enligt denna lag. 13.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel I paragrafens andra och tredje stycke anges hur skatteunderlaget för kapitalförsäkring och sådant avtal om tjänstepension som är jämförbart med kapitalförsäkring ska beräknas. För att finansiera utredningens förslag föreslås en ändring i andra stycket innebärande att den räntefaktor som kapitalunderlaget ska multipliceras med höjs genom att det till statslåneräntan vid utgången av november kalenderåret närmast före beskattningsåret läggs . Motsvarande höjning görs för investeringssparkonto, se kommentaren till 42 kap. 36 § inkomstskattelagen (1999:1229). 13.4Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) I kapitlet, som innehåller grundläggande bestämmelser om och statlig inkomstskatt, finns i den aktuella paragrafens tredje stycke en hänvisning till de regler om skattereduktion som finns i Stycket har kompletterats så att det framgår att 67 kap. också omfattar skattereduktion för grönt sparande. I paragrafen anges bl.a. hur schablonintäkten för investeringssparkonto ska beräknas. För att finansiera utredningens förslag föreslås en ändring i paragrafen som innebär att den räntefaktor som kapitalunderlaget ska multipliceras med höjs genom att det till statslåneräntan vid utgången av november närmast före det aktuella kalenderåret läggs . Motsvarande höjning görs för kapitalför- säkring, se kommentaren till 3 d § i förslaget till lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. I paragrafens första stycke anges i vilken ordning skattereduktionerna ska göras när en skattskyldig har rätt till flera skattereduktioner. Be- stämmelsen har kompletterats så att det framgår att skattereduktion för grönt sparande ska göras efter skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el. Paragrafen, som är ny, innehåller det grundstadgande som anger att skattskyldiga i den omfattning som anges i 67 kap. 35–38 §§ har rätt till skattereduktion för grönt sparande. Av första stycket framgår att skattereduktion kan beviljas de som varit obegränsat skattskyldiga under någon del av beskattningsåret och haft behållning på ett miljösparkonto enligt lagen (0000:000) om miljösparkonto. Vidare framgår av andra stycket att skattereduktion även kan beviljas begränsat skattskyldiga personer som har skattepliktiga inkomster enligt 3 kap. 18 § första stycket 1, 2 eller 3, dvs. utomlands bosatta som begärt att få sina inkomster beskattade enligt inkomstskattelagen i stället för enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta eller lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister, m.fl. samt skattskyldiga som beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet för inkomster från ett fast driftställe eller en fastighet i . Överskottet av sådana förvärvsinkomster som ska beskattas i ska vidare uteslutande eller så gott som uteslutande utgöra den skattskyldiges sammanlagda överskott av förvärvsinkomster från och andra länder. Med överskott av förvärvsinkomster avses summan av tjänsteintäkter och intäkter av näringsverksamhet efter avdrag för kostnader i respektive inkomstslag. Det ankommer på den skattskyldige att ange vilka inkomster denne uppbär utomlands. Tredje stycket gäller dödsbon. Boet kan ges skattereduktion som grundas på den avlidnes behållning på miljösparkonto före dödsfallet. Av paragrafen, som är ny, framgår att skattereduktion endast kan komma ifråga för sparande på ett miljösparkonto enligt lagen om miljösparkonto. Paragrafen är ny och reglerar hur underlaget för skattereduktion för grönt sparande ska beräknas. I första stycket finns den grundläggande regeln om skattereduktion för grönt sparande. För varje kalendermånad som ett miljösparkonto innehas ska månadens lägsta saldo ligga till grund för beräkningen av underlaget. Vid beräkning av underlaget vid beskattningsårets slut ska det lägsta saldot för varje kalendermånad som kontot innehafts summerats och delas med tolv. I andra stycket anges vad som gäller om den skattskyldige innehar miljösparkonton hos flera kreditinstitut. Underlagen ska då summeras. Av tredje stycket framgår att det finns en övre beloppsgräns för underlaget om per person och beskattningsår. I paragrafen, som är ny, anges hur man beräknar skattereduktionen. Skattereduktionen uppgår till en procent av underlaget för skattereduktion. Den högsta skattereduktion som en fysisk person kan få är därmed . Paragrafen är ny. Av bestämmelsen framgår att en begäran om skattereduktion ska göras i inkomstdeklarationen för beskattningsår då den en privatperson eller ett dödsbo har haft behållning på miljösparkonto. 13.5Förslaget till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1254) Paragrafen inleder kapitlet och anger dess innehåll. Den kompletteras med en hänvisning till 27 § som handlar om skyldighet att lämna kontrolluppgift om grönt sparande. I paragrafens första stycke stadgas att kontrolluppgift ska lämnas avseende grönt sparande som avses i 67 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), dvs. sparande på miljösparkonto enligt lagen (0000:000 om miljösparkonto. Av andra stycket framgår att kontrolluppgiften ska avse miljösparkonton som innehas av fysiska personer och dödsbon och att den ska lämnas av det kontoförande institutet.