sou · H8B363d3 · 2020-11-12 00:00:00 — Artikeln ger också skydd mot arbete som kan vara skadligt för ett barn, inkräkta på dess utbildning eller skada bar- nets hälsa, utveckling eller fysiska, psykiska, andliga, moraliska eller sociala utveckling. Artikeln innebär också ett åtagande att vidta lag- stiftningsåtgärder, administrativa, sociala och utbildningsmässiga åt- gärder för att säkerställa genomförandet av artikeln. Vidare framgår av artikeln att en stat ska ange minimiåldrar för tillträde till arbete, lämp- lig reglering av arbetstider och arbetsvillkor samt lämpliga påföljder för att säkerställa ett effektivt genomförande av artikeln. Bestämmelser om ekonomiskt utnyttjande och arbetsvillkor finns även i det grundläggande ramverket för de mänskliga rättigheterna (of Human Rights). Av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna1 framgår att ingen får hållas i slaveri eller träldom; slaveri och slavhandel i alla dess former ska vara förbjudna (artikel 4). Motsvarande upprepas i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter2 (artikel 8). I den interna- konventionen om ekonomiska och sociala rättigheter3 erkänns bl.a. rätten till arbete och rätten att åtnjuta rättvisa och gynnsamma arbetsvillkor och rätten till vila och fritid genom skälig begränsning av arbetstiden (artiklarna 6 och 7). Genom artikel 10.3 framgår att särskilda åtgärder bör vidtas för att ge alla barn skydd och hjälp mot ekonomiskt och socialt utnyttjande. Vidare uttrycks att det bör vara straffbart att utnyttja barn i sådant arbete som är skadligt för deras moral eller hälsa, utsätter dem för livsfara eller kan hindra deras nor- mala utveckling. Enligt artikeln bör en stat även fastställa de ålders- gränser under vilka anställning av barn i avlönat arbete bör vara för- bjudet och straffbart i lag. Enligt konventionen om rättigheter för personer med funktionsned- sättning4 ska en stat särskilt säkerställa att personer med funktions- nedsättning inte hålls i slaveri eller träldom och att de på lika villkor som andra är skyddade från att utföra tvångsarbete eller annat på- tvingat arbete (artikel 27). Här framgår också att en person med en 1Antagen av genom resolution 3/217 . Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande funktionsnedsättning ska skyddas mot alla former av utnyttjande (artikel 16). Flickors särskilda utsatthet markeras genom konventio- nen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor5, som slår fast att en stat ska vidta alla lämpliga åtgärder, inklusive lagstiftning, för att bekämpa alla former av handel med kvinnor och utnyttjande av kvinnoprostitution (artikel 6). ska ses som en helhet och artikel 4 ska beaktas i genomförandet av samtliga rättigheter i konventionen. lyfter fram några s.k. grundprinciper, artiklarna 2.1, 3.1, 6 och 12, som de anser har en särskild relevans för genomförandet av rättigheterna i konventionen.6 (Läs mer om dessa nedan.) Barn- konventionen innehåller ett antal bestämmelser som är särskilt rele- vanta när det gäller att skydda barn mot ekonomiskt utnyttjande och skadligt arbete. Artiklarna 33 och 34 behandlar, i likhet med artikel 32, specifika former av utnyttjanden. Artiklarna 35 och 36 rör också skydd mot utnyttjande, men är mer generella till sin karaktär. Av för- arbetena till framgår att i det första utkastet om- fattade en och samma artikel innehållet i artikel 32 och artiklarna 34–36, men efter diskussioner delades innehållet upp i flera artiklar.7 Även artikel 39 om rehabilitering för barn som bl.a. utsatts för övergrepp och utnyttjande är nära kopplad till alla dessa artiklar. Nära sammanhängande med artikel 32 är också artikel 28 om rätt till utbildning och artikel 31 om rätt till vila, fritid, lek och kultur. Andra artiklar som kan aktualiseras, beroende på omständigheterna, är bl.a. artikel 11 om olovligt bortförande och kvarhållande av barn i utlandet och artikel 21, som bl.a. innehåller regler för att motverka kommersiell adoption. Vidare kan artikel 38 om väpnade konflikter, artikel 16 om rätten till privatliv, artikel 19 om rätt till skydd mot våld, vanvård och utnyttjande och artikel 37 om att inget barn får utsättas för tortyr eller annan grym, omänsklig eller förnedrande be- handling eller bestraffning vara relevanta beroende på omständig- heterna. Till finns också ett fakultativt protokoll till kon- ventionen om barnets rättigheter om försäljning av barn, barnprostitu- tion och barnpornografi, som har ratificerat. Av inledningen till protokollet framgår att parterna ansåg att det var lämpligt att ut- 6CRC/GC/2003/5 p. Jämför (2019) s. 113. 7HR/PUB/07/1, artikel 32, B 1, artikel 34, B 1, artikel 35, B 1 och artikel 36, B 1. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande öka de åtgärder som staterna bör vidta för att garantera skyddet mot bl.a. utnyttjande och på så sätt bättre uppnå syftena med barnkonven- tionen och genomförandet av särskilt artiklarna 1, 11, 21 och 32–36. Vidare ansåg staterna att det behövdes ett heltäckande angreppssätt på problemen med bl.a. utnyttjande av barn. Protokollet ska således ses som en förstärkning och fördjupning av åtagandena i barnkon- ventionen. ILO:s8 konvention (nr 138) om minimiålder för tillträde till arbete9 är särskilt relevant för uttolkningen av artikel 32, vilket också fram- går av förarbetena till barnkonventionen.10 I protokollet om försälj- ning av barn, barnprostitution och barnpornografi nämns även konvention (nr 182) om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete11, som också är relevant för uttolkningen av artikel 32. har ratificerat båda dessa konven- tioner. Även rekommendation (nr 190) om förbud mot och ome- delbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete kan ge viss vägledning. Nedan beskrivs i korthet hur de grundläggande principerna i kon- ventionen förhåller sig till artikel 32. Läs mer om dessa i kapitlen om respektive artikel. Rättigheterna i gäller alla barn inom en konven- tionsstats jurisdiktion utan någon åtskillnad av något slag (artikel 2). Detta innebär att även barn som inte är svenska medborgare, såsom ett barn med uppehållstillstånd, som söker asyl eller som befinner sig utan tillstånd i , ska omfattas av skyddet enligt artikel 32. Genom konventionen om rättigheter för personer med funktionsned- sättning förtydligas dessutom att en konventionsstat har en skyldig- 8Läs mer om , som är ett FN-organ, under avsnittet om svenska förhållanden och barn som arbetskraft. 10HR/PUB/07/1, artikel 32. 558–573. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande het att skydda personer med funktionsnedsättning mot bl.a. alla for- mer av utnyttjande och tvångsarbete (artiklarna 16 och 27). Genom artikel 6 garanteras ett barn den grundläggande rätten till liv som uttrycks som en universell mänsklig rättighet i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Vidare ska ett barns överlevnad och utveckling säkerställas till det yttersta av en stats förmåga. Eftersom ett barns existens är en förutsättning för att det ska kunna åtnjuta övriga rättigheter i konventionen får artikel 6 en naturlig prioritet och blir på så sätt grundläggande för hela genomförandet av konventionen. Att ett barn ska skyddas mot ekonomiskt utnyttjande och skadligt arbete kan också ses som en vidareutveckling av grundprincipen i artikel 6 om rätten till liv, över- levnad och utveckling. menar att rätten till överlevnad och utveck- ling endast kan genomföras med ett holistiskt förhållningssätt. Det sker enligt kommittén genom att alla de andra bestämmelserna i kon- ventionen tillämpas och ses i relation till varandra.12 Barnrättskom- mittén förväntar sig att konventionsstaterna tolkar ordet utveckling i dess vidaste bemärkelse, som ett helhetsbegrepp som omfattar bar- nets fysiska, mentala, andliga, moraliska, psykologiska och sociala ut- veckling.13 I är det en utgångspunkt att familjen är den grundläggande och naturliga enheten för ett barn, vilket bl.a. framgår av konventionens inledning (preambel). Föräldrar eller andra vård- nadshavare har i första hand ansvaret för ett barns överlevnad och utveckling (artiklarna 5 och 18). I föräldrarnas ansvar ligger bl.a. att se till barnets bästa och att på ett sätt som står i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen av barnets förmåga ge barnet råd och ledning då det utövar sina rättigheter. har staten det yttersta ansvaret för ett barns överlevnad och utveckling samt för att barnet ges det skydd och stöd som det behöver (jämför bl.a. artik- larna 3.2, 6, 9, 19, 20, 23, 26, 27, 32–36, 38 och 39). Enligt artikel 4 ska en stat vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgär- der, administrativa åtgärder och andra åtgärder för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. I fråga om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter ska en stat till fullo utnyttja sina tillgäng- 12CRC/C/GC/7 p. 13CRC/GC/2003/5 p. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande liga resurser för att vidta sådana åtgärder. Vid behov ska sådana åt- gärder vidtas inom ramen för det internationella samarbetet. Rätten att uttrycka sin åsikt och få den beaktad Enligt artikel 12.1 ska en stat tillförsäkra ett barn som är i stånd att bilda en åsikt rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör det. Ett barns åsikter ska beaktas i förhållande till ålder och mognad. För att ett barn ska tillförsäkras denna rätt ska barnet enligt artikel 12.2 särskilt beredas möjlighet att höras. Det kan göras direkt eller genom företrädare eller ett lämpligt organ och gäller i alla domstolsförfaran- den och administrativa förfaranden som rör barnet. Barnet ska höras på ett sätt som är förenligt med nationella procedurregler. Detta kan t.ex. innefatta förfaranden som rör olika arbetsrättsliga frågor för det enskilda barnet eller förfaranden till skydd och stöd för ett barn som utsatts för eller riskerar att utsättas för ekonomiskt utnyttjande. Enligt barnrättskommittén har ett barn även rätt att avstå från att utöva sin rättighet; att uttrycka åsikter är för barnet ett val, inte en skyldighet.14 Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myn- digheter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa (artikel 3.1). I en bedömning och pröv- ning av barnets bästa ingår att ta hänsyn till samtliga grundläggande principer och konventionen i sin helhet. Vid en sådan bedömning får barnets upplevelser och åsikter om sin situation särskild betydelse, i förhållande till barnets ålder och mognad (artikel 12). Syftet med begreppet barnets bästa är enligt barnrättskommittén att säkerställa att barn både fullt och faktiskt kan åtnjuta alla de rättig- heter som erkänns i konventionen. Kommittén understryker att en vuxen persons personliga bedömning av ett (eller flera) barns bästa inte får ha företräde framför rättigheterna enligt konventionen; ingen rättighet ska kunna inskränkas av en skönsmässig tolkning av barnets bästa. Vidare framhåller kommittén att barnets bästa är ett dyna- 14CRC/C/GC/12 p. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande miskt koncept, som kräver att man gör bedömningar anpassade till det specifika sammanhanget.15 Nedan redogörs i korthet för i vilka sammanhang principen om barnets bästa kan bli relevant i förhållande till artikel 32. Artikel 3.1 omfattar även lagstiftande organ. Principen om barnets bästa måste beaktas både vid bedömningen av vad som utgör ett skad- ligt arbete eller ekonomiskt utnyttjande samt vid regleringen av skyd- det mot det. Övriga rättigheter enligt ska också be- aktas i bedömningen av barnets bästa. Sådana bedömningar bör till viss del även bygga på ett barns egna upplevelser och åsikter i enlig- het med artikel 12. I sin allmänna kommentar om barnets bästa lyfter barnrättskom- mittén särskilt fram den roll som lagstiftande organ har. Kommittén betonar att artikel 3.1 både gäller barn i allmänhet och barn som in- divider. Det innebär, enligt kommittén, att varje gång en lag eller en bestämmelse antas, ett kollektivt avtal eller en internationell överens- kommelse ingås, som berör barn, bör beslutet styras av hänsyn till barnets bästa.16 Enligt artikel 32 ska tillämpliga bestämmelser i andra internatio- nella instrument också beaktas. Det finns en rad sådana bestämmel- ser t.ex. om vad som utgör ett skadligt arbete. I de fall bestämmelser saknas eller det finns en otydlighet måste däremot bedömningen utgå från vad som är barnets bästa. Det bör även prövas om ett längre gående skydd än det i de internationella instrumenten är möjligt och bättre. Enligt artikel 3.1 ska det i varje beslut som rör ett barn i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Detta omfattar t.ex. ett beslut om skydd, stöd och vård för ett barn som utsatts för eller ris- kerar att utsättas för ekonomiskt utnyttjande eller skadligt barnarbete. 15CRC/C/GC/14 p. 1 och 4. 16CRC/C/GC/14 p. 31, se även CRC/C/GC/12 p. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande I en bedömning av barnets bästa ska hänsyn tas till alla de rättig- heter som ett barn har enligt och som är relevanta i sammanhanget. Ett barn ska också ges möjlighet att uttrycka sin åsikt inför att ett beslut tas (jämför artikel 12). understryker att detta ska ske med utgångs- punkt i barnets specifika omständigheter. Fokus måste enligt kom- mittén ligga på att identifiera möjliga lösningar som ser till barnets bästa med full respekt för rättigheterna i konventionen och dess fakultativa protokoll.17 Vidare är det enligt kommittén av vikt att följa upp åtgärder och beslut,18 dvs. ta reda på hur barnet upplevt insatserna och om de varit till barnets bästa. Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myn- digheter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa (artikel 3.1). En åtgärd omfattar även själva förfarandet. Det innebär att förfarandet i de fall ett barn har utsatts för ekonomiskt utnyttjande eller skadligt arbete, både i ett eventuellt straffrättsligt förfarande, i sociala utredningar, vid rehabiliterande åtgärder och andra stödjande eller förebyggande åtgärder omfattas. Vägledning om barnanpassade förfaranden kan hämtas från proto- kollet om försäljning av barn, barnprostitution och barnpornografi. Av protokollet framgår bl.a. att processuella förfaranden ska anpas- sas till ett barns särskilda behov, oavsett om det är offer eller vittne till ett brott samt att en stat ska tillhandahålla lämpligt stöd till barnet under hela rättsprocessen. Läs mer i kapitlet om artikel 34. Även barnrättskommittén lyfter i en allmän kommentar fram att för att ett barns rätt att få sitt bästa bedömt och beaktat ska för- verkligas måste man införa och följa vissa barnanpassade förfaran- den.19 Kommittén betonar i en annan kommentar att förutsättningarna för att ett barn ska kunna uttrycka åsikter är av betydelse. Hänsyn bör tas till barnets individuella och sociala situation och miljön bör vara sådan att barnet känner sig tryggt och respekterat. Det bör, en- ligt kommittén, inte hållas samtal med ett barn oftare än nödvändigt, 17CRC/C/GC/14 p. 18CRC/C/GC/12 p. 134 (i) och CRC/C/GC/14 p. 19CRC/C/GC/14 p. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande särskilt inte när man utforskar händelser som skadat barnet. Vidare måste barnet informeras om vad saken gäller, vilka valmöjligheter som finns, vilka beslut som kan komma att fattas och vad de kan få för följder.20 En mer utvecklad beskrivning av barnanpassade förfaranden finns i kapitlet om artikel 3. 35.1.2Skydd mot ekonomiskt utnyttjande och skadligt arbete (artikel 32.1) Genom artikel 32.1 erkänns ett barns rätt till skydd mot ekonomiskt utnyttjande och mot att utföra arbete som kan vara skadligt eller hindra barnets utbildning eller äventyra barnets hälsa eller fysiska, psykiska, andliga, moraliska eller sociala utveckling. Artikel 32 förbjuder inte att barn arbetar utan syftar till att skydda barn mot att utföra arbete som på något sätt kan vara skadligt och mot att utnyttjas för ekono- misk (economic exploitation). Artikeln skiljer inledningsvis på ekonomiskt utnyttjande och skad- ligt arbete. Av artikeln som helhet framgår emellertid att dessa be- grepp till viss del överlappar varandra. Det kan t.ex. antas att ett barn som utnyttjas genom att det får arbeta utan skäliga arbetsvillkor sam- tidigt riskerar sin hälsa och utveckling. Genom formuleringen i arti- kel 32.1 blir det emellertid tydligt att det ena inte är en förutsättning för det andra. Således ska ett barn skyddas även mot utnyttjanden som inte direkt riskerar barnets hälsa, utveckling eller utbildning. Ett barn ska också skyddas från ekonomiska utnyttjanden som inte alls innefattar att barnet arbetar. På liknande sätt ska ett barn skyddas mot att arbeta på ett sätt som inverkar negativt på t.ex. barnets skol- gång, trots att barnet inte blir utnyttjat av arbetsgivaren eller sin vård- nadshavare. Utöver de former av ekonomiskt utnyttjande som framgår av arti- kel 32 så ger de närmast efterföljande artiklarna viss vägledning av vad som kan vara ett ekonomiskt utnyttjande. Det kan t.ex. vara fråga om att ett barn används för att framställa eller sälja narkotika (arti- kel 33), för prostitution, barnpornografi eller för annan olaglig sexu- ell verksamhet (artikel 34). Ett ekonomiskt utnyttjande bör, som vi 20CRC/C/GC/12 p. 22–25. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande ser det, innebära att en person eller en organisation utnyttjar ett barn i syfte att få ekonomisk . Vilka former av arbete som kan vara skadligt för ett barn anges inte i . Av förarbetena till fram- går att det arbete som ett barn deltar i under föräldrarnas ledning inom familjen och i hemmet inte var tänkt att omfattas av arti- kel 32.21 En stat har dock ett åtagande enligt artikel 32 att skydda ett barn från att utföra arbete som hindrar barnets utbildning vilket inne- bär att ett barn ska skyddas mot allt arbete som på något sätt hindrar ett barns skolgång, oavsett om det är skadligt eller inte. Även om- fattande hushållsarbete kan således utgöra sådant arbete som avses i artikeln, beroende på omständigheterna. Artikel 32 bör därför ses i ljuset av artikel 28, som erkänner ett barns rätt till utbildning och en obligatorisk grundskola. I protokollet till om försäljning av barn, barn- prostitution och barnpornografi nämns bl.a. konvention (nr 182) om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete, som kan ge viss vägledning vad gäller skadligt arbete. Enligt artikel 3 i omfattar uttrycket de värsta formerna av barnarbete arbete som genom sin natur eller de omständigheter under vilka det utförs kan skada barns hälsa, säker- het eller moral. Därutöver nämns bl.a. slaveri och jämförbara bruk och sedvänjor (inklusive bl.a. handel med barn och tvångsarbete), prostitution och pornografi samt olika befattningar med narkotiska preparat. Ytterligare vägledning kan fås av rekommendation (nr 190) om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete. Häri anges att vid fastställande av vilket arbete som kan skada barns hälsa, säkerhet och moral (enligt vad som anges i konventionen nr 182) bör en stat bl.a. beakta arbete som ut- sätter barn för fysiska, psykologiska eller sexuella övergrepp. Vidare ska arbete under jord eller vatten, på farlig höjd eller i trånga utrym- men beaktas samt arbete med farliga maskiner, utrustning och red- skap. Även arbete i osund miljö, som exempelvis kan utsätta barn för farliga ämnen, temperaturer eller ljudnivåer ska beaktas. Detsamma gäller arbete under särskilt svåra förhållanden, såsom arbete under 21HR/PUB/07/1, artikel 32, C 10 p. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande , nattarbete eller arbete där barn på ett oskäligt sätt måste hålla sig inom arbetsgivarens lokaler.22 Det ska framhållas att konvention nr 182 och den tillhö- rande rekommendationen gäller de värsta formerna av barnarbete. De kan således inte ses som en miniminivå, utan endast som de arbeten som skyddet i första hand bör fokuseras mot.23 har ännu inte utarbetat någon allmän kom- mentar om artikel 32, men har i en allmän kommentar tagit upp exem- pel på utnyttjanden enligt artikeln. Bl.a. nämns att små barn inte får utföra jordbruks- och hushållssysslor, tiggeri och utnyttjanden inom underhållningsbranschen.24 I ytterligare en kommentar har kommittén understrukit att alla barn ska skyddas från farligt arbete. Kommittén lyfter fram att ungdomar, när de når den lagliga minimi- åldern för arbete som gäller i landet, och som överensstämmer med internationella normer och med obligatorisk skolgång, har rätt att utföra lättare arbete under lämpliga förhållanden, med vederbörlig respekt för sina rättigheter till utbildning och till vila, fritid, lek, rekrea- tion samt det kulturella och konstnärliga livet. Vidare understryks vik- ten av en introduktion till ålderanpassade former av arbete för ung- domars utveckling.25 35.1.3Åtgärder för att säkerställa genomförandet (artikel 32.2 [a–c]) Artikel 32.2 innebär ett åtagande för en stat att vidta lagstiftnings- åtgärder, administrativa, sociala och utbildningsmässiga åtgärder för att säkerställa genomförandet av artikel 32. En liknande formulering finns i artikel 4. Däri anges att alla lämpliga lagstiftningsåtgärder, admini- strativa och andra åtgärder ska vidtas i syfte att genomföra de rättig- heter som erkänns i konventionen. Enligt artikel 4 ska en stat vid behov vidta sådana åtgärder inom ramen för det internationella samarbetet. Detta gäller således även i förhållande till skyddet enligt artikel 32. Av förarbetena till framgår att formuleringen av denna del av artikel 32 valdes bl.a. för att stämma överens med ut- 22ILO:s rekommendation (nr 190) om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete, II Skadligt arbete, p. 23Jämför (2019) s. 1240 och 1241. 24CRC/C/GC/7 p. 25CRC/C/GC/20 p. 84–86. Artikel 32 – skydd mot ekonomiskt utnyttjande tryckssätten i andra artiklar, däribland artikel 19.26 En stat ska också vidta alla lämpliga åtgärder för att främja fysisk och psykisk rehabi- litering samt social återanpassning av ett barn som utsatts för bl.a. ut- nyttjande i enlighet med artikel 39. (Läs mer i kapitlet om artikel 39). Enligt artikel 32.2 ska också bestämmelser i andra tillämpliga in- ternationella instrument beaktas när en stat ska genomföra vad som anges i artikel 32.2 (a–c). Som nämnts ovan går begreppen ekonomiskt utnyttjande och skadligt arbete till viss del in i varandra. De åtgärder som anges i arti- kel 32.2 kan således motverka både ett ekonomiskt utnyttjande och att ett barn utför skadligt eller utvecklingsstävjande arbete. Minimiålder för tillträde till arbete (artikel 32.2 [a]) Av 32.2 (a) framgår att en stat särskilt ska fastställa en minimiålder eller minimiåldrar för tillträde till arbete. Vad som är lämpliga minimi- åldrar framgår inte av utan lämnas i princip till den enskilda staten att avgöra. Inom FN har minimiålder främst reglerats av konvention (nr 138) om minimiålder för tillträde till arbete. Enligt konventionen ska en stat ange en minimiålder för tillträde till anställning eller arbete inom dess territorium.27 Med vissa angivna undantag ska ingen under denna ålder ges tillträde till anställning eller arbete inom något yrke. Av konventionen framgår att en sådan minimiålder inte ska vara lägre än åldern för avslutande av obligatorisk skolgång och i inget fall lägre än . Minimiåldern för tillträde till anställning eller arbete som medför risk för ungdomars hälsa, säkerhet eller moral, ska inte under- stiga . (Se artikel 2 och 3 i .) Som nämnts anges det vissa undantag från minimiåldern i konvention nr 138.