sou · H8B33 · 2020-01-17 00:00:00 — Sammanfattande riskbedömningar kring avloppsslam redovisades i anslutning till utredningar kring spridning av avloppsslam och utvinning av fosfor och andra näringsämnen.2 De bedömningar som gjordes har i vissa fall kommenterats av olika myndigheter och aktörer, t.ex. i remisshanteringen, ytterligare bedöm- ningar har också tillkommit.3 En rad sammanfattande riskanalyser har vidare publicerats i andra länder med inriktning på hälso- och miljörisker kring spridning av avloppsslam. Det gäller t.ex. Norge4 och Schweiz5. Utredningen anknyter till dessa dokument i anslutning till olika avsnitt nedan. Omfattande forskning och annan kunskapsutveckling fortgår, vilket innebär att tidigare riskbedömningar och ställningstaganden ständigt behöver uppdateras. Utredningen söker i detta kapitel ge en samman- fattande bild av det aktuella kunskapsläget då det gäller risker kring spridning av avloppsslam. Redovisningen ingår inte i utredningens uppgifter som de beskrivs i direktiven och är därför inte heller resurssatt. Redovisningen blir därmed kortfattad och översiktlig. Det har dock bedömts som nödvändigt med en genomgång för att skapa grund och förståelse för de ställningstaganden som ligger bakom utredningens senare förslag och de övergångsbestämmelser som kan bli aktuella. Redovisningen inleds med en genomgång av det regel- 1Naturvårdsverket (2013). Hållbar återföring av fosfor – redovisning av ett uppdrag från regeringen. 2Ibid., s. 50 ff. 3Se t.ex. (2012), Avlopp på våra åkrar – en rapport om miljögifter i slam, samt , M. m.fl. (2016), Livscykelanalys av slamhantering med fosforåterföring. Svenskt Vatten Utveckling, Rapport 2016-13. 4Vitenskapskomiteen for mattrygghet (2009), Risk assessment of contaminants in sewage sludge applied on norwegean soils, Report 2009:30, samt Blytt, L. D. och Stang, P. (2019), Organiske miljøgifter i norsk avløpsslam – Resultater fra undersøkelsen i 2017/18, Norsk Vann. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam verk för gränsvärden som gäller för slamspridning för att säkra hälsa och miljö. Begreppet riskanalys brukar delas in i komponenterna riskbedöm- ning, riskhantering och riskkommunikation. Riskbedömningen ut- gör det vetenskapliga förfarande som bland annat innebär beskrivning av risker för viss exponering. En vanlig form av riskhantering då det gäller exponering för skadliga ämnen är rättslig reglering av angivna gränsvärden. Sådana gränsvärden anger nivåer som om de understigs bedöms som tillräckligt säkra för att negativa effekter inte ska upp- stå, givet att regler i övrigt följs. Det kan t.ex. gälla regler om frekvens och omfång för viss exponering. Gränsvärden används inom en rad olika områden för att säkra hälsa och miljö, t.ex. gränsvärden för främmande ämnen i livsmedel eller hygieniska gränsvärden inom arbetsmiljöområdet. Vetenskapliga bedömningar bakom riskbedöm- ningen innehåller dock alltid moment av osäkerhet, därtill görs ofta ekonomiska avvägningar som del i underlaget för gränsvärdesättning. Försiktighetsprincipen är en vedertagen internationell miljörättslig princip. Den kommer bland annat till uttryck i Rio-deklarationen och i Helsingforskonventionen om skydd av Östersjöom- rådets miljö. Principen finns även inom och i den svenska . I innebär försiktighetsprincipen att skada och olägen- het för människors hälsa och miljön ska förebyggas, hindras eller motverkas genom behövliga försiktighetsmått. Försiktighetsmått ska vidtas så snart det finns skäl att anta att en verksamhet eller åt- gärd kan medföra skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön. 6 Dess syfte är att förebygga inte bara sådana skador och olägenheter som kan säkert förutses utan också vissa möjliga risker.7 Principen ska tillämpas i det enskilda fallet när någon bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd som kan antas medföra skada eller 62 kap. 3 § . 1997/98:45, s. 208 ff. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam Försiktighetsprincipen gäller dock endast i den utsträck- ning det inte kan anses orimligt att uppfylla den. Vid denna bedöm- ning ska särskild hänsyn tas till nyttan av skyddsåtgärder och andra försiktighetsmått jämfört med kostnaderna för sådana åtgärder. Rimlighetsavvägningen får inte leda till att en verksamhet eller åt- gärd tillåts bedrivas eller vidtas på ett sätt som är oförenligt med sär- skilda restriktioner som följer av miljökvalitetsnormer för vatten eller gränsvärdesnormer för annat än vatten.8 Inom finns försiktighetsprincipen i artikel 191 i för- draget om Europeiska unionens funktionssätt. Där regleras att uni- onens miljöpolitik ska syfta till en hög skyddsnivå med beaktande av de olikartade förhållandena inom unionens olika regioner. Den ska bygga på försiktighetsprincipen och på principerna att förebyggande åtgärder bör vidtas, att miljöförstöring företrädesvis bör hejdas vid källan och att förorenaren ska betala. Försiktighetsprincipen ska således beaktas när rättsakter tas fram. Principen definieras inte i för- draget. Kommissionen har i ett meddelande fastställt gemensamma riktlinjer för tillämpningen av försiktighetsprincipen. Kommissionen konstaterar att principen inte bara gäller till skydd för miljön, den gäller även till skydd för människors, djurs och växters hälsa. Enligt kommissionen kan försiktighetsprincipen användas när en förete- else, en produkt eller en process kan ha potentiellt skadliga effekter, som har identifierats genom en vetenskaplig och objektiv bedöm- ning, men denna bedömning inte gör det möjligt att fastställa risken med tillräcklig säkerhet. Det råder delade meningar om den roll som vetenskaplig osäkerhet spelar i riskanalysen (som består av risk- bedömning, riskhantering och riskkommunikation). Kommissionen menar att tillämpningen av principen hör till riskhanteringen. Prin- cipen är endast relevant vid en potentiell risk, även om otillräckliga eller inkonklusiva vetenskapliga fakta medför att denna risk inte helt kan visas, dess omfattning kvantifieras eller dess effekter fastställas. Kommissionen påpekar att försiktighetsprincipen inte i något fall rättfärdigar godtyckligt fattade beslut. Valet av reaktion i en given situation är i högsta grad ett politiskt beslut och beror på vilken risknivå som kan godtas av det samhälle som ska bära risken. Den som är ansvarig för riskhanteringen kan besluta att antingen vidta eller inte vidta åtgärder, beroende på risknivån. 82 kap. 7 § . Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam siktighetsprincipen ger inte rätt att avvika från de allmänna princi- perna för riskhantering, som omfattar följande principer. •De åtgärder som vidtas ska vara proportionella i förhållande till den eftersträvade skyddsnivån. •Åtgärderna ska vara icke-diskriminerande. •Åtgärderna ska vara förenliga med de åtgärder som redan vid- tagits i liknande situationer eller där man använt liknande tillväga- gångssätt. •Möjliga fördelar och kostnader för en åtgärd eller brist på åtgärd ska undersökas. •Åtgärderna ska omvärderas mot bakgrund av nya vetenskapliga rön. När det gäller proportionalitet nämner kommissionen att i vissa fall kan ett totalt förbud inte var en proportionerlig reaktion på en potentiell risk, medan det i andra fall kan vara det enda tänkbara sättet att reagera. Åtgärder för att minska risken kan innefatta alter- nativ som är mindre restriktiva och som gör det möjligt att nå en likvärdig skyddsnivå, t.ex. minskad exponering, förstärkta kontroller och införande av tillfälliga begränsningar. Beslutade åtgärder bör kunna upprätthållas så länge de vetenskapliga uppgifterna förblir otillräckliga, inexakta eller inkonklusiva och så länge som risken anses så hög att man inte kan godta att samhället ska bära risken. Mot bakgrund av nya vetenskapliga uppgifter kan det tänkas att åt- gärderna bör ändras eller till och med upphävas. Kommissionen menar att det är viktigt att åtgärderna underställs regelbunden vetenskaplig kontroll som gör det möjligt att omvärdera åtgärderna i ljuset av ny vetenskaplig information.9 Försiktighetsprincipen nämns även i andra EU-rättsakter, som Reach-förordningen, avfallsdirektivet och växtskyddsmedelsförord- ningen. I Reach-förordningen anges att bestämmelserna i förordningen bygger på försiktighetsprincipen. Endast ett fåtal av begränsningarna i förordningen innebär ett totalförbud för utsläppande på marknaden och användning av ämnen. Den s.k. tillståndsförteckningen innehåller 9Kommissionens meddelande om försiktighetsprincipen (KOM(2000) 1 C5-0143/2000). Se även resolution om kommissionens meddelande om försiktighetsprin- cipen (KOM(2000) 1 C5-0143/2000 2000/2086(COS)). Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam cirka 40 ämnen där användningen är generellt förbjuden men där tidsbegränsade tillstånd för användning kan medges. Vissa särskilt hälsofarliga kemikalier får bara säljas för yrkesmässigt bruk. I övrigt är det fråga om begränsningar för vissa användningar av ämnen.10 I avfallsdirektivet anges angående avfallshierarkin att medlemssta- terna ska ta hänsyn till de allmänna miljöskyddsprinciperna om försiktighet och hållbarhet, teknisk genomförbarhet och ekonomisk livskraft, skydd av resurser samt den allmänna påverkan på miljön, människors hälsa, ekonomi och samhälle.11 Däremot nämns inte försiktighetsprincipen i EU:s slamdirektiv. Direktivet är utfärdat med stöd av den rättsliga grunden tillnärmning av lagstiftning som syftar till att harmonisera regler som direkt inverkar på den ge- mensamma marknadens upprättande eller funktion. Det är inte utfärdat med stöd av den rättsliga grunden miljöpolitik. Ett av de dilemman som diskuterats i samband med ett ökat fokus på avfallsåtervinning är att kretsloppsprincipen i vissa fall har fått företräde framför försiktighetsprincipen. Avfall som innehåller befa- rat farliga ämnen har återvunnits och därmed spridits i nya material. har internationellt drivit frågan om att finna vägar för resurs- effektiva kretslopp som också motverkar spridning och återföring av farliga ämnen. I EU:s sjunde miljöhandlingsprogram bidrog till att en EU-strategi för giftfri miljö som även omfattade giftfria materialkretslopp skulle tas fram till 2018.12 Någon sådan strategi har dock ännu inte tagits fram.13 10Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG, (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1, Celex 32006R1907). 11Artikel 4 i och rådets direktiv /98/EG av om avfall och upphävande av vissa direktiv, (EUT L 312, 22.11.2008, s. 3, Celex 32008L0098). 2013/14:39, s. 38. 13Miljödepartementet (2019). Miljöministrar ska besluta om kemikalier och återanvänt vatten, /artiklar/2019/06/miljoministrar-ska-besluta-om-kemikalier-och- ateranvant-vatten/, . Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam EU:s direktiv om avloppsslam i jordbruket Inom EU regleras användning av avloppsslam genom rådets direktiv /278/EEG av om skyddet för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket14 (slamdirektivet). Direktivet föreskriver att medlemsstaterna ska förbjuda användning av slam om halterna av en eller flera tungmetaller i jorden överskrider fastställda gränsvärden (se tabell 8.1 nedan). Medlemsstaterna ska reglera användningen av slam så att anrikningen av tungmetaller i jorden inte leder till att dessa gränsvärden överskrids. Det ska upp- nås genom att medlemsstaten antingen •fastställer den största slammängd som får användas per ytenhet, med beaktande av de gränsvärden för tungmetallskon- centrationer i slam som de fastställer (se tabell 8.2), eller •säkerställer att de gränsvärden för mängden metaller som tillförs marken per ytenhet och tidsenhet efterlevs (se tabell 8.4).15 har dock valt att reglera båda dessa aspekter. Det ställs vidare krav på att avloppsslam ska behandlas innan det används i jordbruket. Medlemsstaterna får dock tillåta användning av obehandlat slam om det nedbrukas i marken.16 Direktivet utgör ett s.k. minimiharmoniseringsdirektiv. Det inne- bär att medlemsstaterna få införa bestämmelser som är mer långtgå- ende än vad som föreskrivs i direktivet.17 Förordningen om kemiska produkter EU-direktivets regler om gränsvärden för halter av tungmetaller i slam avsett att användas i jordbruket återfinns i den svenska förord- ningen (1998:944) om förbud m.m. i vissa fall i samband med hanter- ing, införsel och utförsel av kemiska produkter. I förordningen regleras saluhållande och överlåtelse av avloppsslam för jordbruks- ändamål. De gränsvärden som föreskrivs för innehåll av metaller i 14EGT L 181, , s. 6 (Celex 31986L0278). Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam avloppsslam går längre än de krav som följer av EU-direktivet (se tabell 8.2). Om det finns särskilda skäl får , med iakttagande av godkända åtaganden enligt avtalet om EES, i det enskilda fallet medge dispens från gällande gränsvärden. Övriga regler i EU-direktivet är genomförda i kungörelse (SNFS 1994:2) med föreskrifter om skydd för miljön, särskilt marken, när avloppsslam används i jordbruket. I föreskrif- terna regleras att avloppsslam inte får användas om halten av en eller flera metaller i åkermarken överstiger föreskrivna gränsvärden (tabell 8.1). I föreskrifterna regleras också att den största mängd metaller som får tillföras åkermarken genom användning av avloppsslam inte får överskrida föreskrivna gränsvärden (tabell 8.4).18 De begränsningar som följer av föreskrifterna är strängare än de som följer av direktivet. Det föreskrivs i också gränsvärden om tillförsel av näringsämnen per ytenhet i form av totalfosfor och ammon- iumkväve, som inte finns i direktivet (tabell 8.5).19 Gränsvärdena är inte kongruenta med de gränsvärden för organiska gödselmedel, vilket inkluderar avloppsslam, som föreskrivit om.20 Slammet ska enligt regleringen behandlas innan det används i jordbruket. Med behandlat avloppsslam avses slam som har behand- lats biologiskt, kemiskt eller termiskt, lagrats eller behandlats på annat sätt för att bl.a. avsevärt minska hälsoriskerna i samband med användningen. Obehandlat avloppsslam får dock användas om det brukas ned senast från spridningen och användningen inte leder till olägenheter för närboende.21 i det län där slammet används kan för visst fall medge undantag från bestämmelserna i föreskrifterna om det finns särskilda skäl. Undantag får dock inte medges i strid med EU-direktivet. 188 och 9 §§. 195 § och bilaga A. 20Se Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2004:62) om miljöhänsyn i jordbruket vad avser växtnäring. 214 § 3 och 6 §. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam Gränsvärden i olika regelverk, standarder och förslag De gränsvärden som fastställts inom EU och nationellt då det gäller spridning av avloppsslam på mark, får mot bakgrund av dagens kun- skaper och utveckling ses som föråldrade. Nedanstående tabeller åskådliggör gällande gränsvärden samt de förslag till nya värden som lämnades i till regeringen 201322 samt värden som tillämpas inom det frivilliga certifieringssystemet Revaq. Källa: 86/278/EEG, bilaga 1 A, SNFS 1994:2, Bilaga B, (2013), Bilaga 1 till författningsförslaget. Av sammanställningen ovan framgår att det ställs strängare krav i det svenska regelverket än i EU-direktivet. Även andra medlemsstater har utvecklat lägre gränsvärden i sina respektive natio- nella regelverk. förslag om halter i mark 2013 innebar skärpning av gränsvärdet för krom samt införandet av ett gränsvärde för silver. 22Naturvårdsverket (2013). Hållbar återföring av fosfor – redovisning av ett uppdrag från regeringen. 23I direktivet anges att det inte är möjligt att fastställa gränsvärden för krom. Rådet kommer senare att fastställa sådana gränsvärden på grundval av förslag som lämnas från kommissionen efter anmälan av detta direktiv. Något gränsvärde har dock ännu inte fastställts. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam Källa: 86/278/EEG, bilaga 1 B, 20 § SFS 1998:944, (2013), Bilaga 2 till författningsförslaget. Även då det gäller spridning av slam på jordbruksmark har fastställt strängare gränser än vad som anges i . Lik- nande utveckling har skett i vissa andra medlemsstater (kapitel 7), men de svenska gränserna är i regel lägre satta. I förslag föreslås ytterligare och etappvis skärpning, en modell som också finns inom Revaq. förslag innehåller som Revaq en rad ämnen vid sidan av de tungmetaller som dagens förordning omfattar. Det ska ses i ljuset av de ökade kun- skaper som uppnåtts kring t.ex. förekomsten av hög- florerade ämnen (PFAS) i slam. Källa: (2013), Bilaga 2 till författningsförslaget. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam Inom det svenska certifieringssystemet Revaq tillämpas gränsvärden för maximal tillförsel till av kadmium och prioriterade spårelement som successivt skärps . Inom uppströms- arbetet ska verksamhetsutövaren enligt Revaq analysera 60 spårele- ment och sammanställa förteckning över utfasningsämnen (PRIO- ämnen, SIN-listan, prioriterade ämnen enligt ramdirektivet för vat- ten och läkemedelssubstanser) för anslutna verksamheter. Det finns också regler i Revaq om maximal tillförsel till av kadmium och prioriterade spårelement. Jämförande gränsvärden för de metal- ler som finns i lagstiftningen redovisas i nedanstående tabell, där även EU:s reglering, gränsvärden enligt Revaq och av Naturvårds- verket 2013 föreslagna värden för maximal giva redovisas. Det görs inte specifika analyser i avloppsslammet på organiska ämnen, läkemedelsrester eller mikroplaster inom Revaq. Tillsammans med Svenskt Vatten Utveckling har Revaq dock finansierat och följt ett antal studier avseende slamspridning på jordbruksmark och risk- bilden när det gäller tillförseln av organiska ämnen, läkemedelsrester och mikroplaster. Dessa studier har inte bedömts peka på risker med fortsatt spridning i den omfattning som sker. Det har därför inte heller bedömts som behövligt att införa gränsvärden för dessa ämnen inom Revaq.24 års regelverk för Revaq planeras regler för hur mycket synlig plast som får förekomma i slammet. Det anges att samma regelverk som i Avfall system för matavfall och sam- rötning, SPCR 120, kommer att användas. Dessa regler togs fram i samband med att problem med synlig plast rapporterats när det gäl- ler användning av rötat matavfall på åkermark.25 Reglerna för spridning av avloppsslam skiljer sig från regelverket för andra typer av gödningsmedel. I den nu gällande EU-lagstiftningen fastställs säkerhets-, kvalitets- och märkningskrav vid utsläppande av gödselmedel på den inre marknaden, bland annat gränsvärden, för oorganiska gödselmedel och vissa kalkningsmedel, den nya förord- ning som fastställts gälla kommer även att omfatta orga- niska gödselmedel, jordförbättringsmedel, odlingssubstrat m.m., dock inte avloppsslam som används som gödning. De skilda regel- verken och dess olika praktiska effekter då det gäller möjliga faktiska tillskott av t.ex. tungmetaller till åkermarken skapar inkonsistenser 24Svenskt vatten (2019). Underlag till utredningen, . Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam och försvårar jämförelser mellan olika handlingsalternativ. För för- sta gången införs nu gränsvärde för kadmium i fosforgödselmedel med per kilo fosforpentoxid (P2O5).26 och har beviljats undantag för sina lägre satta värden, där har ett betydligt lägre gränsvärde än . Förutom CE- märkta EU-gödselprodukter kommer marknaden även att kunna tillgängliggöra nationella gödselmedel som kan säljas inom EU genom principen om ömsesidigt godkännande.27 Källa: 86/278/EEG bilaga 1 C, SNFS 1994:2, Bilaga C, Bilaga 8 till Revaqregler 2019, utgåva 5.0, (2013), Bilaga 3 till författningsförslaget. Det finns som tidigare framgått även reglerade gränsvärden om till- försel av näringsämnen till jordbruksmark i form av totalfosfor och ammoniumkväve. Av nedanstående tabell framgår hur gränsvärden relaterar till sådan av reglerad tillåten tillförsel av totalfosfor.28 I förslag föreslås en anpassning till reglerna om organiska gödselmedel. 26Gränsvärden i olika regelverk kan anges på olika sätt, vilket i sig försvårar jämförelser. Det svenska gränsvärdet Cd/kg fosfor (i dess essentiella form) motsvaras således av Cd/kg P2O5. Motsvarande gränsvärde i är Cd/kg P2O5. 27Finska Jord- och skogsbruksministeriet (2019). EU:s nya förordning om gödselprodukter ska öka användningen av organiska och avfallsbaserade gödselmedel. Pressmeddelande, 2019- 07-03. Se även och rådets förordning (EU) 2019/1009 av om fastställande av bestämmelser om tillhandahållande på marknaden av EU-gödselprodukter och om ändring av förordningarna (EG) nr 1069/2009 och (EG) nr 1107/2009 samt om upp- hävande av förordning (EG) nr 2003/2003 (EUT L 170, 25.6.2019, s. 1, Celex 32019R1009). 288 och 19 b §§ Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2004:62) om miljöhänsyn i jordbruket vad avser växtnäring. Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam ler att fosforgiva inte får överskrida per hektar och femårs- period. Källa: 86/278/EEG, SNFS 1994:2, Bilaga A, SJVFS 2004:62, Revaq-regler 2019, utgåva 5.0, (2013), 12 § författningsförslaget. I kemikalie- och produktlagstiftningen finns regler om olika ämnen, blandningar och varor, vilket behandlats i avsnitt 5.5.8. Vissa ämnen betraktas som särskilt farliga ämnen. Det gäller bland annat ämnen i Reach-förordningens s.k. kandidatförteckning31, som har egenskaper som kan medföra allvarliga och bestående effekter på människors hälsa och på miljön. Det gäller ämnen som är 29Reglerna är under översyn. 30Begränsningar för hur mycket lättillgängligt kväve som får spridas inför höstsådd inom s.k. nitratkänsliga områden; vid odling av oljeväxter får högst lättillgängligt kväve per hektar tillföras och för övriga grödor. Inom sådana områden får tillförseln av kväve inte heller överstiga den mängd som kan anses vara nödvändig för avsedd gröda för att utnyttja växt- platsens produktionsförmåga. För områden som inte är känsliga finns allmänna råd om anpass- ning av kvävetillförseln efter gröda och odlingsförhållanden. Se ovanstående not angående eventuella kommande förändringar av kraven. 31Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1907/2006 av om registrering, utvärdering, godkännande och begränsning av kemikalier (Reach), inrättande av en europeisk kemikaliemyndighet, ändring av direktiv /45/EG och upphävande av rådets förordning (EEG) nr 793/93 och kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 samt rådets direktiv /769/EEG och kommissionens direktiv /155/EEG, 93/67/EEG, 93/105/EG och 2000/21/EG, (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1, Celex 32006R1907). Riskbedömning avseende hantering och spridning av slam •långlivade, bioackumulerande och toxiska, •mycket långlivade och mycket bioackumulerande, eller •har andra särskilt farliga egenskaper som anses vara lika allvarliga som ovanstående, till exempel hormonstörande egenskaper. Förteckningen omfattar cirka 200 ämnen. För ämnen som upptas i förteckningen kan det komma att krävas tillstånd för användning, alternativt kan viss användning komma att förbjudas. EU:s förordning om långlivade organiska föroreningar, den s.k. PoP-förordningen33, reglerar de ämnen som listas i Stockholmskon- ventionen. Förordningen förbjuder eller begränsar tillverkning och användning av internationellt reglerade ämnen som är särskilt prob- lematiska på grund av sina hälso- och miljöfarliga egenskaper. Det är ämnen som •sprids över internationella gränser via vatten och luft långt från utsläppsplatsen, •finns kvar i naturen , ansamlas i levande organismer och återfinns i högre koncentration ju högre upp i näringskedjan organismen befinner sig, samt