sou · H8B316 · 2020-04-01 00:00:00 — En utlänning som vill ha ett EU- blåkort ska ha ansökt om och beviljats det före inresan till . Därefter får ansökan inte bifallas. I vissa fall kan dock ansökan beviljas efter inresan. Det gäller bl.a. om ansökan avser förlängning av tillståndstiden eller om utlänningen redan har ett EU-blåkort och ansöker om ett nytt. När och rådets direktiv /66/EU av den om villkor för inresa och vistelse för tredjelandsmed- borgare inom ramen för företagsintern förflyttning av personal (ICT-direktivet) genomfördes togs det i 5 § lagen om särskild utlän- ningskontroll in en hänvisning till flertalet paragrafer i 6 b kap. ut- länningslagen. Det kapitlet innehåller bl.a. bestämmelser om förut- sättningarna för tillstånd till företagsintern förflyttning av anställda iföretag som är etablerade utanför EES-staterna och . Hän- visningen till 6 b kap. utlänningslagen innebär att de uppräknande paragraferna ska tillämpas vid handläggning enligt lagen om särskild Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll Den infördes för att det aktuella tillståndet är ett kombinerat uppehålls- och arbetstillstånd och att frågan om sådana tillstånd kan utgöra kvalificerade säkerhetsärenden (Uppehålls- och arbetstillstånd för företagsintern förflyttning – genomförande av ICT-direktivet, prop. 2017/18:34, s. 50). En utlänning som vill ha ett ICT-tillstånd ska ha ansökt om och beviljats det före inresan i EU. En ansökan får inte bifallas efter inresan, om inte ansökan avser för- längning av ett ICT-tillstånd. Ett sådant tillstånd får inte gälla än den tid som uppdraget varar och får inte överstiga för chefer och specialister och för praktikanter. Genom hänvisningar i 5 § lagen om särskild utlänningskontroll gäller också flertalet av paragraferna i 6 c kap. utlänningslagen vid handläggning enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Hänvis- ningarna infördes när och rådets direktiv /36/EU av om villkor för tredjelandsmed- borgares inresa och vistelse för säsongsanställning, kallat säsongsan- ställningsdirektivet, genomfördes. Hänvisningen motiverades med att ärenden om uppehålls- och arbetstillstånd kunde utgöra kvalifi- cerade säkerhetsärenden. Därför borde det i 5 § lagen om särskild utlänningskontroll hänvisas till de nya bestämmelserna (Genomfö- rande av säsongsanställningsdirektivet, prop. 2017/18:108, s. 48). Utlänningen, som inte får vara bosatt inom EU eller vara medbor- gare i ett EES-land eller , ska ha ansökt om och beviljats till- stånd för säsongsarbete före inresan till EU. Därefter får ansökan inte bifallas. Undantag görs dock för ansökningar som avser förläng- ning av tillstånd och om utlänningen har haft ett tillstånd för säsongsarbete och ansöker om ett nytt. Ett tillstånd för säsongsar- bete får inte beviljas än anställningstiden och inte än utlänningens pass gäller. Den sammanlagda tillstånds- tiden för ett eller flera tillstånd får inte överstiga . Samtliga nu aktuella former av uppehålls- och arbetstillstånd är sådana tidsbegränsade tillstånd där en utlänning normalt ska ansöka om tillståndet och få det beviljat innan han eller hon anländer till (eller i vissa fall före inresan till EU). Frågan om utvisning av en utlänning enligt den nya lagen aktualiseras först när han eller hon befinner sig i . Det kan därmed som regel inte bli aktuellt att en ansökan om ett EU-blåkort, ICT-tillstånd eller tillstånd för säsongsarbete handläggs tillsammans med en ansökan om utvisning Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll enligt den nya lagen. Därför finns det skäl att ifrågasätta behovet av hänvisningar till 6 a–c kap. utlänningslagen. Det skulle dock i undan- tagsfall kunna uppstå en situation där en ansökan om utvisning av en utlänning behandlas och utlänningen, som då befinner sig i , ansöker om t.ex. förlängning av ett tillstånd av något av de nu aktuella slagen som han eller hon har . För dessa situationer skulle möjligen en hänvisning till utlänningslagens be- stämmelser behövas. Reglerna om EU-blåkort, ICT-tillstånd eller tillstånd för säsongsarbete bygger dock på EU-direktiv. Utredning- en har i avsnitt 5.2.4 gjort bedömningen att det är möjligt att frångå bestämmelser i om det behövs till skydd för nationell säkerhet. För den begränsade grupp av utlänningar som omfattas av den nya lagen bör det, med hänsyn till det allvarliga samhällshot som de kan utgöra, inte vara möjligt att stanna kvar i även om utlänningen tidigare fått tillstånd till det enligt de särskilda reglerna om högkvalificerad anställning, företagsintern förflyttning eller säsongsarbete. Hänvisningarna till 6 a–c kap. utlänningslagen bör därför inte föras över till den nya lagen. Det ligger i linje med utred- ningens generella utgångspunkt för översynen av lagen om särskild utlänningskontroll – att hänvisningar till utlänningslagen ska undvi- kas så långt det är möjligt – vilket behandlats i avsnitt 5.2.3. Utgångspunkten bör alltså vara att en ansökan om uppehållstill- stånd enligt 6 a–c kap. utlänningslagen inte ska kunna prövas med stöd av den nya lagen. Det torde inte heller bli särskilt vanligt att en sådan fråga uppkommer i samband med handläggningen av en fråga om utvisning enligt den nya lagen. Det kan dock inte uteslutas att en utlänning under handläggningen av en ansökan från Säkerhetspoli- sen om att utlänningen ska utvisas, ansöker om förlängning av ett tidigare beviljat tillstånd om t.ex. säsongsarbete. Utlänningen kan också ha gjort en sådan ansökan när Säkerhetspolisen ansöker om att han eller hon ska utvisas. En ansökan om förlängning, och i vissa fall ny ansökan om utlänningen redan har ett liknande tillstånd, kan gö- ras när utlänningen befinner sig i . Utlänningen har då enligt utlänningslagen rätt att vistas i under handläggningen av för- längningsansökan. I vissa fall har utlänningen även en uttrycklig rätt att fortsätta att arbeta under prövningen av en sådan ansökan (jfr t.ex. 6 b kap. 7 § andra stycket utlänningslagen). För att tydliggöra hur en ansökan av nu aktuellt slag ska hanteras under handläggningen av ett ärende om utvisning, bör det tas in en Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll uttrycklig regel om det i den nya lagen. Eftersom det är i rena undan- tagsfall som fråga om uppehållstillstånd enligt 6 a–c kap. utlännings- lagen kan uppkomma i anslutning till en fråga om utvisning enligt den nya lagen är det motiverat med en särskild ordning. Enligt den bör prövningen av en sådan ansökan alltid avvakta till dess att utvis- ningsfrågan slutligen har avgjorts. Om utlänningen genom ett beslut som får laga kraft, eller som kan verkställas ändå på grund av nöjd- förklaring, utvisas enligt den nya lagen bör ansökan om förlängning eller förnyelse av något av de specifika uppehållstillstånden förfalla. Om beslutet i utvisningsfrågan innebär att utlänningen inte ska ut- visas bör förlängningsansökan i stället prövas enligt utlänningslagen. Regeringen bör i sådana fall vara skyldig att överlämna ärendet till för prövning av ansökan. Genom den lösningen kommer utvisningsärendena inte att tyngas i onödan av frågeställ- ningar som har liten beröring med frågan om utvisning. Hänvisningarna till särskilda regler om uppehållstillstånd för forskning m.m. bör inte föras över till den nya lagen Genom en lagändring som trädde i kraft hänvisas i 5 § lagen om särskild utlänningskontroll till nya 5 b kap. 1–20 §§ utlänningslagen. Där regleras bl.a. förutsättningarna för en tredje- landsmedborgare att beviljas uppehållstillstånd i för forsk- ning och studier inom högre utbildning. Paragraferna innehåller också regler om uppehållstillstånd för att söka arbete eller starta näringsverksamhet i efter slutförd forskning eller slutförda studier. Det finns även bestämmelser om uppehållstillstånd för prak- tik med anknytning till högre utbildning, volontärarbete inom ra- men för Europeisk volontärtjänst och au pair-arbete. Regleringen genomför och rådets direktiv (EU) 2016/801 av om villkoren för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för forskning, studier, praktik, volontärarbete, deltagande i elevutbytesprogram eller utbildningsprojekt och för au pair-arbete (student- och forskardirektivet). Uppehållstillstånd med stöd av student- och forskardirektivet ska inte beviljas en utlänning som är EES-medborgare eller medborgare i eller är familjemedlem till en sådan medborgare, eller som har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller alternativt skydds- behövande eller har ansökt om ett sådant tillstånd och ansökan ännu Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll inte har avgjorts slutligt. En utlänning som har ställning som varak- tigt bosatt i en annan EU-stat eller som har meddelats ett avvisnings- eller utvisningsbeslut som fått laga kraft men som inte kan verkstäl- las eller har beviljats ett EU-blåkort eller ett ICT-tillstånd omfattas inte heller av student- och forskardirektivet. Även andra personka- tegorier undantas. Ett uppehållstillstånd för forskning eller för studier inom högre utbildning ska normalt beviljas eller den som forskningen eller studierna ska pågå. Ett uppehållstillstånd för praktik ska gälla eller den som praktiken ska pågå. Ett uppehållstillstånd för volontärarbete inom ramen för Euro- peisk volontärtjänst eller för au pair-arbete ska gälla eller den som arbetet ska pågå. Uppehållstillstånd för av ska också beviljas en utlänning som har ett uppehållstillstånd för forskning och avser att söka arbete eller undersöka förutsättningarna för att bedriva näringsverksamhet i . Tillståndstiden för uppe- hållstillstånd för forskning eller för studier inom högre utbildning får – efter ansökan – förlängas. Någon sådan möjlighet finns inte för de andra uppehållstillstånden. En utlänning som vill ha ett uppehållstillstånd för forskning, stu- dier inom högre utbildning, praktik med anknytning till högre ut- bildning, volontärarbete inom ramen för Europeisk volontärtjänst eller au pair-arbete ska som huvudregel ha ansökt om och beviljats tillståndet före inresan i landet. En ansökan får inte bifallas efter in- resan. Det gäller dock inte om utlänningen ansöker om förlängning av ett uppehållstillstånd för forskning eller studier inom högre ut- bildning. Det finns även andra undantag från den huvudregeln. Hänvisningen i 5 § lagen om särskild utlänningskontroll till para- graferna i 5 b kap. utlänningslagen motiverades med att ärenden av nu aktuellt slag också kan bedömas utgöra kvalificerade säkerhets- ärenden (Nya regler om uppehållstillstånd för forskning och studier inom högre utbildning, prop. 2019/20:9, s. 57). Samma resonemang gör sig gällande här som beträffande hänvis- ningarna till reglerna om bl.a. EU-blåkort och ICT-tillstånd. Något fler fall skulle dock kunna aktualiseras i samband med handläggning- en av en ansökan om utvisning enligt den nya lagen, på grund av de vidare möjligheterna i 5 b kap. att ansöka om tillstånd eller förläng- ning av ett sådant tillstånd under vistelsen i . Regleringen bygger på ett EU-direktiv som ska underlätta tredjelandsmedborga- Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll res möjligheter att resa in och vistas i ett EU-land. Utredningen har i avsnitt 5.2.4 gjort bedömningen att det – med hänsyn till att natio- nell säkerhet ligger utanför EU:s kompetens – är möjligt att frångå bestämmelser i för den begränsade grupp av utlänningar som kommer att omfattas av den nya lagen. Det gäller även de nu aktuella bestämmelserna i student- och forskardirektivet. Frågor som rör uppehållstillstånd enligt student- och forskardirektivet bör som utgångspunkt inte hanteras med stöd av den nya lagen. Sådana utlänningar som har bedömts utgöra ett allvarligt säkerhetshot ska inte ges större möjligheter än andra utlänningar att få stanna kvar i , även om de tidigare haft uppehållstillstånd för t.ex. forsk- ning eller studier inom högre utbildning. På samma sätt som när det gäller andra kombinerade arbets- och uppehållstillstånd kan emellertid den situationen uppkomma att en utlänning ansöker om förlängning av ett uppehållstillstånd för t.ex. forskning i samband med att frågan om utvisning enligt den nya lagen handläggs. Det som har föreslagits beträffande handläggning av förlängningsansökningar av andra specifika uppehållstillstånd bör därför gälla även i de fall där en utlänning ansöker om förlängning av ett uppehållstillstånd för forskning eller studier inom högre utbild- ning. Det bör också gälla om utlänningen av annat skäl, efter inresa till , kan beviljas uppehållstillstånd enligt 5 b kap. utlännings- lagen. Den särskilda ordningen bör tillämpas om ansökan görs när det finns ett pågående ärende om utvisning enligt den nya lagen eller om utlänningen redan gjort ansökan när Säkerhetspolisen ansöker om att utlänningen ska utvisas enligt den nya lagen. Handläggningen av en sådan ansökan bör vila i avvaktan på beslut i utvisningsfrågan. Om det slutligen avgörs att utlänningen ska utvisas bör även i dessa fall ansökan om uppehållstillstånd anses förfallen. Om yrkandet om utvisning avslås, bör ansökan i stället prövas i den ordning som före- skrivs i utlänningslagen. Är det regeringen som slutligen avgör ut- visningsfrågan bör den därför vara skyldig att överlämna ansökan till för prövning. Eftersom en ansökan enligt 5 b kap. utlänningslagen inte kom- mer att hanteras inom ramen för ett ärende enligt den nya lagen be- hövs det inte någon hänvisning till paragraferna i det kapitlet. Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll Hänvisningarna till särskilda bestämmelser om ställning som varaktigt bosatt bör inte föras över till den nya lagen Genom hänvisningar i 5 § lagen om särskild utlänningskontroll gäl- ler 5 a kap. 1–4 och 6 §§ utlänningslagen i tillämpliga delar även vid handläggning enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Enligt 5 a kap. 1 § första stycket utlänningslagen ska en ansökan från en ut- länning om ställning som varaktigt bosatt i beviljas om sö- kanden utan avbrott har vistats i med uppehållstillstånd. Hur vistelsetiden ska beräknas anges i andra– fjärde styckena. Enligt 5 a kap. 1 a § utlänningslagen kan en utlän- ning i vissa fall beviljas ställning som varaktigt bosatt i även när utlänningen har vistats på en annan EU-stats territorium. Det ställs i 5 a kap. 2 § utlänningslagen krav på att utlänningen ska kunna försörja sig och sin familj. Om utlänningen utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet är det enligt 5 a kap. 3 § utlänningslagen hinder mot att ansökan beviljas. Enligt 5 a kap. 4 § utlänningslagen får en medborgare i en annan EU-stat inte beviljas ställning som varaktigt bosatt. Övriga skyddsbehövande ska inte heller beviljas ställning som varaktigt bosatt. Detsamma gäller den utlänning vars vistelse i inte är av varaktig karaktär. Den som förlorat sin ställning som varaktigt bosatt på grund av för lång vistelse utanför respektive utanför EU kan i vissa fall, som regleras i 5 a kap. 6 § ut- länningslagen, återfå den ställningen. Den som har beviljats ställning som varaktigt bosatt i ska enligt 5 kap. 2 b § utlänningslagen ges permanent uppehållstillstånd. Enligt 5 kap. 2 c § kan utlänningen under vissa förutsättningar få till- baka uppehållstillståndet om han eller hon har förlorat det på grund av vistelse utanför . I 5 kap. 2 d § finns bestämmelser om uppehållstillstånd i vissa fall för familjemedlemmar till en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i . 2 b–d §§ utlänningslagen tillämpas också vid handläggning en- ligt lagen om särskild utlänningskontroll, genom en hänvisning i 5 § den lagen. Regleringen i 5 a kap. utlänningslagen tillkom när rådets direktiv /109/EG av om varaktigt bo- satta tredjelandsmedborgares ställning genomfördes. Hänvisningen till det kapitlet togs dock in i lagen om särskild utlänningskontroll först vid genomförandet av och rådets direktiv Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll 2011/51/EU av om ändring av rådets direktiv /109/EG om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställ- ning i syfte att utöka dess räckvidd till att omfatta även personer som beviljats internationellt skydd. För att alla frågor som är aktuella ska kunna handläggas gemensamt enligt lagen om särskild utlännings- kontroll skulle även ansökningar om ställning som varaktigt bosatt kunna prövas enligt den lagen. Det gällde även frågor om uppehålls- tillstånd för personer med ställning som varaktigt bosatt (Genom- förande av det ändrade direktivet om varaktigt bosatta tredjelands- medborgares ställning, prop. 2013/14:83, s. 48). Eftersom en person som har ställning som varaktigt bosatt enligt direktivet åtnjuter ett särskilt skydd mot utvisning, togs det också i lagen om särskild ut- länningskontroll in en hänvisning till 8 a kap. 2 § första stycket ut- länningslagen. Där anges vissa hänsyn som ska tas till utlänningens anknytning till det svenska samhället, om fråga uppkommer om att utvisa en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i . När en domstol överväger om en sådan utlänning ska utvisas på grund av brott, ska hänsyn tas till hans eller hennes anknytning till det svenska samhället. Domstolen ska särskilt beakta utlänningens levnadsomständigheter och hur länge han och hon har vistats här i landet. Det ska också särskilt beaktas om utlänningen har barn i . Om så är fallet ska hänsyn tas till barnets behov av kontakt med utlänningen, hur kontakten har varit och hur den skulle påver- kas av att utlänningen utvisas. Slutligen ska utlänningens övriga familjeförhållanden beaktas. Utredningen har i avsnitt 5.2.4 gjort bedömningen att det är möj- ligt att göra undantag från bestämmelser i om det be- hövs för att skydda den nationella säkerheten. Den nya lagen syftar till att skydda mot en särskild, begränsad kategori av utlän- ningar som utgör ett allvarligt hot mot säkerheten i samhället. Den bör därför, enligt utredningens mening, kunna utformas utan an- passning till närmare krav som ställs i olika EU-direktiv. Regleringen om utlänningars ställning som varaktigt bosatta bygger på EU- direktiv. Regleringen syftar till att ge vissa tredjelandsmedborgare ett starkare skydd. Utredningen anser att det finns skäl att göra undantag från den regleringen för den begränsade grupp av utlän- ningar som kan komma att utvisas på grund av risken för terrorism- relaterad brottslighet eller för att de annars kan utgöra ett allvarligt Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll hot mot säkerhet. Eftersom nationell säkerhet ligger utan- för EU:s kompetens finns det inget som hindrar det. Den som får ställning som varaktigt bosatt får genom det en för- månligare behandling än andra utlänningar. En utlänning som ut- visas med stöd av den nya lagen har bedömts utgöra ett allvarligt säkerhetshot i . En sådan utlänning bör inte kunna beviljas de förmåner det innebär att ha ställning som varaktigt bosatt i . Om en utlänning ansöker om ställning som varaktigt bosatt när Säkerhetspolisen har ansökt om att utlänningen ska utvisas enligt den nya lagen ska, som behandlas i avsnitt 6.4, ansökningarna hand- läggas tillsammans enligt den nya lagen. Leder prövningen till att ut- länningen ska utvisas bör ansökan om ställning som varaktigt bosatt avslås. Om utlänningen inte utvisas, bör regeringen överlämna till att – enligt utlänningslagen – avgöra om utlän- ningen ska beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Har ut- länningen redan utvisats enligt den nya lagen, eller motsvarande äldre bestämmelser, när han eller hon ansöker om ställning som var- aktigt bosatt ska även den ansökan handläggas enligt den nya lagen (se avsnitt 6.4). Också i dessa fall bör ansökan om ställning som var- aktigt bosatt avslås med hänvisning till utvisningsbeslutet. Eftersom det inte bör bli aktuellt att bevilja en utlänning som utvisas med stöd av den nya lagen ställning som varaktig bosatt, utan endast att avslå en sådan ansökan i samband med att utvisningsfrågan avgörs, finns det inget behov av att i den nya lagen hänvisa till bestämmelserna i utlänningslagen om ställning som varaktigt bosatt. Däremot bör det införas en uttrycklig regel om att en ansökan om ställning som var- aktigt bosatt ska avslås om utlänningen utvisas eller har utvisats en- ligt den nya lagen. Bestämmelsen bör placeras i anslutning till be- stämmelsen i utlänningslagen om att en person som utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet inte får beviljas ställning som var- aktigt bosatt. Den befintliga bestämmelsen täcker nämligen inte alla situationer som kan leda till utvisning enligt den nya lagen. Det är t.ex. inte givet att en person som utvisas på den grunden att han eller hon utgör ett allvarligt hot mot säkerhet också utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. I den nya lagen bör det tas in en hänvisning till att utlännings- lagens bestämmelse om avslag på ansökan om ställning som varaktigt bosatt på grund av utvisning enligt den nya lagen, eller motsvarande äldre bestämmelser, även tillämpas vid handläggning enligt den nya Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll Då kan när verket beslutar att en utlänning ska utvisas enligt den nya lagen avslå en ansökan om ställ- ning som varaktigt bosatt med direkt hänvisning till utvisningen. Dagens hänvisningar till paragrafer i 5 a kap. och till 8 a kap. 2 § utlänningslagen bör därmed inte föras över till den nya lagen. Det- samma gäller hänvisningarna till regler om uppehållstillstånd för ut- länningar som har ställning som varaktigt bosatta och deras familje- medlemmar i 5 kap. 2 b–d §§ utlänningslagen. Eftersom uttrycket ställning som varaktigt bosatt i inte kommer att användas i några materiella bestämmelser i den nya lagen finns det inte heller något behov av att definiera det. Sådana omständigheter som enligt utlänningslagen ska beaktas vid utvisning på grund av brott av en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i kan där- emot i vissa fall aktualiseras vid bedömningen av om det finns någon annan särskild anledning än hinder enligt 12 kap. 1–3 a §§ utlän- ningslagen mot att ett utvisningsbeslut verkställs. Den frågan kom- mer att behandlas i avsnitt 7.3.3. Hänvisningarna till vissa bestämmelser om utvisning av EES-medborgare bör inte föras över till den nya lagen I 5 § lagen om särskild utlänningskontroll hänvisas till att 8 kap. 12 och 13 §§ utlänningslagen, som reglerar utvisning av EES-medbor- gare och sådana medborgares familjemedlemmar, gäller även vid handläggning enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Detsam- ma gäller 8 kap. 14 § utlänningslagen om utvisning av utlänningar med permanent uppehållsrätt, EES-medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren och EES-medborgare som är barn. Enligt 8 kap. 12 § utlänningslagen får en EES-medborgare eller en familjemedlem till en sådan medborgare utvisas med hänsyn till all- män ordning och säkerhet endast om utlänningens eget beteende ut- gör ett verkligt, faktiskt och tillräckligt allvarligt hot mot ett grund- läggande samhällsintresse. domar i brottmål får inte i sig utgöra skäl för utvisning och det får inte heller vara ekonomiska syf- ten som ligger till grund för beslutet. Av 8 kap. 13 § framgår att vissa personliga förhållanden ska beaktas när fråga uppkommer om att med hänsyn till allmän ordning och säkerhet utvisa en EES-medbor- gare eller en familjemedlem till en sådan medborgare. Allmänt om översynen av lagen om särskild utlänningskontroll nas upp i paragrafen är utlänningens ålder, hälsotillstånd, familjesi- tuation, ekonomiska situation samt sociala och kulturella integrering i . För EES-medborgare som har vistats i de tio när- mast föregående åren eller som är barn gäller enligt 8 kap. 14 § ut- länningslagen att de får utvisas endast om beslutet är oundgängligen nödvändigt av hänsyn till allmän säkerhet. En EES-medborgare eller en familjemedlem till en sådan medborgare som har permanent uppehållsrätt får utvisas endast om det finns synnerliga skäl.