sou · H8B328 · 2020-04-27 00:00:00 — Det gör de idéburna aktörerna till viktiga innovatörer i välfärden”. SOU 2019:56, s. 1. Se även Hattje (1999); (2019); (2019). Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv till sådan innovation som en högre grad av systematik i utprövande och utvecklad implementering. Ett problem för skolor i utsatta områden är att skapa struktur i de många initiativ som kommer utifrån. En enskild rektor har ofta varken tid eller förmåga att i grunden värdera de, ibland många, ut- ifrån kommande propåerna om samarbete, än mindre möjlighet att orkestrera dem till en effektiv stödverksamhet för förbättrad mål- uppfyllelse. Ett annat problem är att dessa initiativ vanligen före- kommer på projektbas vilket medför svårigheter i att utveckla till- räcklig kontinuitet för effektiv verksamhetspåverkan. Utredningen har också noterat att det finns en inte obetydlig osäkerhet inom sek- torn vad gäller hur förutsättningar för mer bestående samarbeten kan etableras som tar i anspråk de bästa. Utredning gör bedömningen att idéburet offentligt partnerskap, IOP, bör kunna vara en betydelsefull plattform för ett stärkt sam- arbete mellan skola och aktörer i närsamhället och som kan svara mot de behov som finns av utvecklade möjligheter för en kunskaps- och skolresultatsstärkande samverkan mellan just skola och omgiv- ande samhälle. Utredningen om idéburna aktörer i välfärden har i anslutning till slutbetänkandet Idéburet offentligt partnerskap publi- cerat en vägledning för IOP.102 10.3.5Etablering av nya utvecklings- och karriärmönster som säkerställer tillgång till avancerad kompetens103 Ekonomiska satsningar på skolor i utsatta områden och med sär- skilda utmaningar är avhängiga en starkt kompetenssäkrande strategi för att lyckas. Generellt sett råder det brist på utbildade lärare och rektorer men även vad gäller annan för skolan väsentlig personal och detta förhållande tenderar att i högre utsträckning drabba skolor med särskilda utmaningar varför distinkta och effektiva åtgärder be- hövs. Att utveckla och sjösätta professionsprogram och andra ut- vecklande strukturer för lärare och rektorer på dessa skolor är där- med också centralt. Sådana insatser har berörts ovan i samband med att behovet av en palett av attraktiva anställningar har diskuterats. 103En övergripande strategi för ökad likvärdighet som omnämnts tidigare är generella sats- ningar på kompetensutveckling och karriärstyrning i form av professionsprogram och som ovan kommenterats bör implementeringen av sådana åtgärder ta sin början i skolor av de typer som i detta avsnitt behandlas. Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv Professionsprogram skapar genom sin struktur kraftfulla incita- ment men också andra enskilda åtgärder kan ha mycket god effekt. Sådana kan sannolikt sjösättas i ett högre tempo och de kan i flera fall inlemmas i professionsprogrammens kommande struk- tur. Här ges några exempel på möjliga åtgärder vilka lämpligen initie- ras, organiseras och eller samarbetas kring på regional nivå. Först ges några exempel som relaterar till behovet av att säkerställa grundläg- gande kompetens, därefter exempel till stöd för mer avancerad kom- petens. För att säkerställa att det framöver kommer att finnas tillgång till lärare som är väl förberedda för att undervisa i skolor med särskilda utmaningar bör de grundläggande lärarutbildningarna ses över för att utveckla möjligheterna för att få grundläggande men utmanings- specifik lärarutbildning till stånd. Internationellt finns det förebilder att hämta.104 Etableringen av verksamhetsintegrerade program i är i sin linda men dessa versioner av s.k. grow your own-programs och s.k. residency program har uppenbart en stor potential på flera plan men kräver en stor grad av medvetenhet och resurser för att lyckas väl.105 Parallellt med föreliggande utredning genomförs en utredning av lärarutbildningen internt vid varför denna aspekt av den grundläggande lärarförsörjningen till skolor med särskilda utmaningar inte behandlas vidare här. En fråga som departementets utredning däremot inte har i uppgift att se över är möjligheten att starkt understödja kompetensutvecklingen genom tydliga och kraftfulla (och därmed relativt kostsamma) incitament som t.ex. betald utbildning under vissa villkor.106 När det gäller utveckling av kompetens bland verksamma lärare i syfte att försäkra dessa skolor tillgång till kompetens finns det verk- ligt mycket att göra. Det framstår givet behoven och skolresultaten som svårförklarligt varför inte denna verksamhet har utvecklats mer. Erfarenheterna talar för att rektorer har svårt att etablera rimliga 104Se t.ex. satsningen National Exceptional Teaching for Disadvantaged Schools program (NETDS) i . Arbetet finns rapporterat i t.ex. , B. & Lampert, J. (2019) Se även information på for-disadvantaged-schools/ samt temanumret om satsningen i , Vol. 42, No. 4 (2017). 105Om Grow your own, se t.ex. (2016); Gist, Bianco & (2019) samt Vaenzuela (2017). Om residency program, se t.ex. (2009); Guillen & Zeichner (2018). Residencyprograms har dock också mött kritik och betraktas som del av kampanjer med syfte att underminera traditionell lärarutbildning, se t.ex. Kumashiro (2010). 106Utbildningsdepartementet (2019), Uppdrag att lämna förslag på åtgärder för ökad kvalitet i lärarutbildningen samt åtgärder för att underlätta för fler att bli lärare. Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv villkor för insatser av detta slag och att huvudmännen inte förmår att prioritera kompetensförsörjningen på ett adekvat sätt. Att saken har varit svår lösa ut gör det dock ännu mer angeläget att robusta lösningar nu kommer på plats. Sammantaget tyder mycket på att frågan måste lösas på en högre nivå än den enstaka huvudman- nens, en nivå som har förmåga att se till det långsiktiga behovet och att etablera adekvata resurser. Det framstår också som angeläget att omgående skapa skräddar- sydda utbildningar för personal vid dessa skolor, utbildningar som dels är generellt behörighetsgivande och som har en mer strikt inriktning mot att utveckla kompetens för just de särskilda utmaningar som skolorna har. Det föreligger också direkta behov av särskilda påbyggnadsutbildningar såväl kring övergripande frågor av betydelse som språk- och kulturfrågor men också mer direkt under- visningsinriktad fortbildning i form av ämnesvis kompensutveckling och därtill sådan som inkluderar språkutveckling och sambandet mellan sådan utveckling och kunskapsutvecklingen i ämnet.107 Brist på rimliga svar på frågan om lärare ska utveckla sin kom- petens medför inte sällan att all sådan utveckling stannar av. Den brutala sanningen om kompetensutveckling är att den är nödvändig och om man vill nå resultat så är det bara höga mål, stark systematik och omfattande investeringar som gäller generellt. Just denna insikt verkar inte ha varit vägledande i tillräckligt hög grad hitintills. Kon- kret betyder det att dessa skolor måste ha sådan hög bemannings- grad att man både kan hantera den aktuella undervisningen och av- dela tid för lärares kompetensutveckling och det handlar sannolikt om relativt substantiella behov. En nationell modell för dessa former av kompetensförsörjning är en nödvändig beståndsdel av en strategi för att utveckla de skolor som har de svåraste utmaningarna. 107Pernilla lektor vid i och adjun- gerad lektor vid och expert på språk- och skrivundervisning har i en skrivelse till utredningen lämnat följande kommentar: ”Särskilt viktigt är att eleverna genom undervisningen kontinuerligt utvecklar sitt skriftspråk. Aktuell forskning visar hur skolans olika ämnen präglas av sin specifika literacy (Hallesson & Visén 2017, Shanahan & Shanahan, 2008). Det betyder att varje ämneslärare behöver vara expert på språket i just det ämne hen undervisar i, och att ämnets specifika literacy görs explicit genom undervisningen. Lärare i svenska eller i svenska som andraspråk har alltså inte kompetens att undervisa i fysikens eller samhällskunskapens literacy. Den nu pågående nationella fortbildningssatsningen Läslyftet bygger på just detta antagande och riktar sig därför till lärare i alla ämnen”. Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv Vikten av ett pedagogiskt ledarskap Frågan om lärarnas kompetensutveckling landar inte sällan i stora övergripande kursprogram vilket inte är förvånande. måste man ha med sig ett annat perspektiv, ett perspektiv som handlar om att uppnå utveckling genom att tillämpa en stark systematik av mindre men konkreta och skräddarsydda insatser. Alla lärare har områden som de är mindre skickliga i än andra vilket innebär att det sannolikt finns en god potential för utveckling. Rektorers pedagogiska ledar- skap bör konkret handla om att arbeta med att stärka den direkta undervisningskvalitet inom sina skolor och det på individbasis, dvs. att arbeta dedikerat med att utveckla kompetensen hos den lärare som så behöver och i direkt relation till de specifika undervisnings- utmaningar som denne står i. Ett pedagogiskt ledarskap för en skola måste i grund och botten handla om att arbeta så att man har en konkret kunskap om perso- nalens förmågor generellt liksom att strategiskt arbeta för att ut- veckla dessa och att man jobbar fokuserat med att nyttja alla styrkor maximalt för elevers lärande och utveckling.108 Ett sådant arbete in- kluderar också den form av kollegialt lärande som använder de kol- legor som har en hög grad av skicklighet i ett visst avseende att arbeta med att utveckla just denna skicklighet hos de andra. Det finns också här internationella exempel på hur man systematiserat en typ av in- satser som ibland kallas för instructional coaching.109 108Jfr distinktionen mellan administrativt och pedagogiskt ansvar i t.ex. (2016), s. 69. Se även t.ex. (2016). 109Trombly ger i sin avhandling en översikt över instructional coaching men han studerar också mer specifikt hur den lokala kontexten påverkar arbetssättet, (Trombly 2012). I sammanhanget finns det skäl att notera att det ibland kan finnas strukturlikheter mellan förebyggande kom- petensutvecklande insatser och mer brandkårsliknande stödfunktioner för undervisningen. Utredningen har gjorts uppmärksam på värdet av att lärare tämligen momentant kan få stöd i klassrummet då t.ex. ordningsproblem uppkommit (vilket också innebär att störningens in- verka för andra än de direkt involverade minimeras). Ordningen att ha ett möte kring det inträffade framstår inte alltid som det mest verksamma arbetssättet. Er- farenheter visar också på betydelsen av att där en skola aktivt försöker bryta ordningsstörande beteenden så kan möjligheten till tämligen momentant stöd vara verknings- fullt (Personlig kommunikation med erfarenhet av skolutveckling i Hackney, [181106] och rektor [191106]). Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv Det centrala är systematiken i arbetssättet. Men det finns också exempel på mer omfattande insatser för att t.ex. lyfta kompetensen inom ett lärarlag.110 Helt klart är att det bland de yrkesverksamma finns en stark önskan om såväl att få tillgång till avancerad lärarfortbildning liksom att få den inte bara betalad utan även organiserad på ett sätt som möjliggör deltagande inom ramen för arbetstiden. Självfallet bör rek- tor arbeta med enskild uppföljning och träffa uppgörelser med lärare om fortbildning. För det behövs både resurser och en bredare infra- struktur än . I betänkandet Med undervisningsskicklighet i cen- trum finns ytterligare exempel än de som ovan getts på insatser som skulle vara mycket värdefulla att få sjösätta i just skolor med sär- skilda utmaningar och som bygger på ökad professionalism och ökat professionellt ansvarstagande för utveckling av kompetens och för att successivt öka undervisningsskickligheten.111 Rektorers kompetens angelägen att utveckla Ovan har huvudsakligen frågor om lärarkompetens berörts men för att stärka utvecklingen i skolor med särskilda utmaningar är förstås rektorskompetensen lika viktig att vidareutveckla och sådant som omnämnts ovan, t.ex. coaching är givetvis värdefulla insatser även för rektorer. Vad som framstår som angeläget att framhålla vad gäller skolor med särskilda utmaningar är behovet av att utveckla starka rekryteringsutbildningar. Svensk rektorsutbildning sker huvudsak- ligen i form av en befattningsutbildning som genomgås på deltid efter anställning som rektor. 110I t.ex. har man med framgång arbetat med detta i 500 skolor verksamma under svåra förutsättningar (NSW for Success). Heltidscoacher, in- structional leaders, med stark legitimitet rekryteras och arbetar med att utveckla enskilda lärares undervisningsskicklighet direkt och konkret på respektive skola och i respektive klassrum (en heltid per 6–12 lärare). Satsningen har också blivit en viktig karriärväg vid sidan av skolledar- karriären. Skolorna kännetecknas av elever från familjer med låg socioekonomisk status, lägre erfarenhetsdjup bland lärarna och stor omsättning på lärare. Satsningen bedöms mycket framgångsrik (”Gives a training that is unprecedented” enligt , University of , , , personlig information 190218) Jfr: . gov.au/our-priorities/improve-student-outcomes/early-action-for-success-at-a-glance. I samman- hanget behövs också perspektivet att det också handlar om att ge lärare på individuell basis tillgång till expertstöd utifrån vid behov, något som är vanligt i de flesta verksamheter för att öka effektivitet och måluppfyllelse. Det finns studier som pekar på att instructional coaching kan vara relativt kostnadseffektivt sätt att bedriva kompetensutveckling. Se t.ex. Knight (2012), vilken pekar på en totalkostnad per deltagande lärare på . Se vidare t.ex. , (2017) och Evelein & Korthagen (2015). Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv är många avseenden väl fungerande men själva greppet framstår något bakvänt då det innebär att för ett av välfärdens allra svåraste yrken sker starten på karriären helt utan krav på en specifik och för- beredande utbildning. För kvalificerade utbildningssystem inter- nationellt är detta en mycket ovanlig företeelse och för skolor med svåra utmaningar, vilka inte sällan tvingas rekrytera oerfarna rekto- rer, framstår detta som direkt kontraproduktivt. I grund och botten är anmärkningsvärt att man i ställer väldigt höga krav på vad rektorer ska kunna uträtta men låga krav på vilken kompetens som behövs för att få utöva yrket. Det har diskuterats behovet av en förberedande och kvalificerande ut- bildning, dvs. Förslaget om professions- program innehåller en möjlighet att inom lärares kompetensutveck- ling ta sådana steg och i praktiken finns det goda exempel på att såväl kommunala som enskilda huvudmän internt har utvecklat särskilda program för att underlätta rekryteringen till rektorstjänster. Ur både ett likvärdighetsperspektiv och ett mer allmänt kvalitets- och utveck- lingsperspektiv framstår det dock som synnerligen otillräckligt. I vän- tan på en bättre nationell ordning skulle det vara angeläget att snabbt etablera särskilda utbildningsprogram som förbereder för lednings- uppdrag vid skolor med särskilda utmaningar och en sådan verksam- het skulle sannolikt gå att starta relativt snabbt i form av en försöks- verksamhet med organisatoriskt ansvarstagande på den regionala nivån. Olika förutsättningar i utsatta områden och glesbygd I inledningen till detta avsnitt om skolor i utsatta områden och i sär- skilda utmaningar beskrevs konturerna av en vision om att utveckla skolorna som är har de svåraste utmaningarna till inte bara ”bättre” skolor utan till en sorts modellskolor i vilka kompetens kring undervis- ning i dessa kontexter är den främsta i alla avseenden och där skolorna är laboratorier för att utveckla den särskilda skicklighet som även andra skolor behöver ha. Det är förstås en omfattande vision men det är svårt att se att någon mer begränsad ambition kan vara rimlig. I relativ närhet till skolor i utsatta områden finns faktiskt vanligen all den kompetens och kanske även den kapacitet som behövs. Det som återstår förefaller vara vilja och organisatoriska förutsättningar, ett tillkortakommande som omgående måste övervinnas så att en Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv dramatisk verksamhetsutveckling kan komma till stånd och där kon- cept för utveckling av både framtidens undervisning och samtidens lärar- och ledarkompetens kan etableras genom att koppla samman lärarutbildning (inklusive verksamhetsförlagd utbildning, examens- arbeten etc.), övningsskolor, rektorsutbildning, forskning, professions- program och annan kompetensutveckling m.m. För skolor på landsbygden och i glesbygd kan däremot ofta både kapacitet och kompetens saknas vilket ger ytterligare utmaningar. Där kan arbete regionalt komma att fylla en delvis annan roll. Genom att bygga en organisatorisk bas för ett arbete som kan koppla ihop huvudmän, myndigheter, lärosäten och det omgivande samhället bör detta kunna hanteras på ett betydligt bättre sätt än . Kärnan i ett sådant sammanhang bör vara det systematiska kvalitetsarbetet i en seriös och konkret tappning. Arbetet med huvudmännens problem- och behovsanalyser och deras handlings- planer utgör konkretionen av detta på ledningsnivå. Här kan Skol- verket regionalt fylla en mycket viktig funktion genom att utveckla samarbetsmöjligheter och genom att bidra med kontakter och kom- petens men också genom explicita uppdrag till lärosäten, science centers m.m. Analogt kan huvudmännen i sina handlingsplaner in- volvera aktörer i civilsamhället.112 10.3.6Etablering av utvidgade möjligheter till undervisning i syfte att utveckla elevers måluppfyllelse Om man stannar upp och betraktar frågan om de sviktande skol- resultaten lite på distans så framstår det som svårbegripligt att flera åtgärder inte redan finns på plats. Också själva tanken att en elev som släpar efter i sin kunskapsutveckling inte omgående blir föremål för omfattande åtgärder också utanför den normala skoldagen är märk- lig, även i tider av en omfattande lärarbrist. Den inom arbetslivet överlägset vanligaste metoden att ta till när produktion av en vara eller tjänst släpar efter är just att utöka tiden. 112Här finns en delikat balans att beakta. Det är många aktörer som kontaktar skolor i utsatta områden och det engagemanget måste betraktas om en tillgång. , som berörts ovan, har rektorer varken tid eller kompetens att sålla bland alla dessa förslag på samarbeten. Här skulle ett gemensamt arbete mellan och huvudmän kunna vara betydelsefullt för att dels koppla ”rätt” aktörer till en viss skola men vissa utmaningar, dels genom att etablera t.ex. långsiktiga IOP till stöd för verksamheten och för att undvika den projektskada som riskerar att uppstå genom ständiga nysatsningar. Kvalitet och kontinuitet behöver vara ledord. Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv Undervisning är den viktigaste resursen för elevers kunskaps- utveckling. Att familjebakgrunden är den starkaste indikatorn på aggregerad nivå för studieframgång är en annan sak. Det är under- visningen och dess kvaliteter som ger möjlighet att bryta sambandet mellan bakgrund och framtid. Av undervisningens stora betydelse framgår att en utökad undervisningstid naturligen bör vara den första åtgärden för elever som släpar efter i sin kunskapsutveckling men för det saknas en kraftfull systematik. Självfallet är det så att om det är låg undervisningskvalitet som orsakar eftersläpningen så är en ökad undervisningskvalitet att föredra än mer tid. Men erfarenhetsmässigt så betyder mer tid med stoffet väldigt mycket för elever och en mindre skicklig lärare kan också komma mer till sin rätt i en mindre grupp och med mer tid. Det är också så att det inte alltid är lätt att avgöra exakt vilken undervisningskvalitet det är som saknas i en specifik situation. Detta är sannolikt en förklaring till varför t.ex. läxhjälp eller att äldre elever hjälper yngre, kan bidra positivt, trots att den som hjälper inte alltid har en högre undervisningskompetens än ordinarie lärare.113 Att tillföra mer undervisning och ett relativt individualiserat for- mat är i mångt och mycket den kanske mest naturliga pedagogiska reaktionen när resultat av undervisning inte blivit på önskad nivå. Utredningen har under arbetet stött på exempel på där skolor fram- gångsrikt tillämpat principen om utökad undervisning med gott re- sultat men det är också tydligt att detta har skett trots systemet och på grund av eldsjälsarbete snarare än på basis av hur skolsystemet är organiserat.114 I samband med de återkommande publiceringarna av PISA-resultat kommenteras inte sällan att de ligger mycket högt. Vad som mer sällan tas upp till diskussion är den om- fattande förekomsten av privatundervisning av elever som sker efter skoltid vilket sannolikt bidrar till de goda resultaten. I t.ex. får av förskolebarnen, av eleverna i primary school och av eleverna i high school privat undervisning.115 113Enskild undervisning eller undervisning i små grupper av äldre elever har positiva effekter för den som undervisas men också för den som undervisar vilket är en viktig aspekt. Se t.ex. , Schofield & (2005). Se även Treisman (1983); Treisman (1985); Treisman (1992). 114Ett exempel på strategisk användning av extra undervisningstid är hur rektor på Järvaskolan förbättrade elevernas skolresultat i matematik genom att själv bedriva extra- undervisning med skolelever . har man breddat den verk- samheten ämnesmässigt och så att alla lärare på skolan tillsammans driver den. 115Jfr Wise (2016). Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv Att den svenska skoltraditionen inte omfattar bruk av privat undervisning är inte att förvåna mot bakgrund av orsakerna till att etablerades en gång. Men att inte i skolan använda lärdomar om vad enskild undervisning eller undervisning i små och didaktiskt selekterade grupper kan innebära är mer svårförklarlig rent pedagogiskt, dock inte organisatoriskt. Utredningen menar därför att det vore angeläget att etablera förutsättningar för en riktad prak- tik av detta slag, särskilt i skolor med stora utmaningar. 10.3.7Utveckla ett samstämt arbete för sådan verksamhetsutveckling som leder till ökad måluppfyllelse och kunskapstillägnelse Genom etableringen av andra förutsättningar än skulle det vara möjligt att iscensätta ett övergripande arbetssätt av mer utvecklat och utfallsfokuserat slag. Det omfattande arbete som sker inom ramen för satsning Samverkan för bästa skola är sanno- likt ett mycket verksamt stöd för skolor i stora utmaningar. Genom att på regional nivå utveckla en sådan kapacitet och sådana dialog- processer som också innebär ett bestämt förbättringstryck skulle sannolikt vara mycket verksamt. Att genomföra ett processarbete i större närhet till verksam- heterna än tillför ytterligare kraft. Genom att också knyta läro- säten och andra aktörer till det regionala arbetet tillförs fler positiva dimensioner liksom det förslag som utredningen lämnar om att er- sätta riktade statsbidrag med ett sektorsbidrag som grund för denna process. Att resurserna tillförs skolan på detta sätt innebär att de tillkommande resurserna, på ett lika enkelt som tydligt sätt, invol- veras i huvudmännens utvecklingsarbete. Sammantaget förbättras förutsättningarna därmed för att implementera strukturerade arbets- sätt i skolor med stora utmaningar genom ökad samsyn kring upp- draget, tillämpning av regler och en spridning samt förstärkning av effektiva arbetsmetoder.116 regionalt bör också ha i uppdrag att genomföra åter- kommande konferenser där personal från skolor med särskilda ut- maningar möts tillsammans med socialtjänst, polis och andra myndig- 116Med standardiserad avses att arbetssättet är manualbaserat (Jfr Skolfam ovan) så att inte arbetssättet urvattnas i samband med uppskalning. Manualen är också empiriskt prövad och konstruerad utifrån forskning så långt det låter sig göras. Insatser för likvärdighet i ett bredare perspektiv heter för att få en fördjupad bild av olika arbetssätt.