sou · H8B372 · 2020-12-09 00:00:00 — Plustecken indikerar nytta. Krav på tillstånd för insamlingssystem gäller inte för en kommuns insamling av textilavfall inom kommunen, insamling av textilavfall som uppkommit i eller i samband med yrkesmässig verksamhet, in- samling av textilavfall i samband med försäljning av textil, remake- aktörers insamling av textilavfall eller ideella aktörers insamling av textilavfall. Uppskattningsvis kommer 85 aktörer att utnyttja möjlig- heten att samla in textil utan tillstånd enligt nedan: •Kommuner, 20 stycken.11 •Yrkesmässig verksamhet, cirka 10 stycken. •Butiker, cirka 15 kedjor. •Ideella secondhandaktörer, cirka 20 stycken.12 •Remake aktörer, cirka 20 stycken.13 11De kommuner som endast upplåter plats till ideella aktörer på sina ÅVC:er ingår inte i denna siffra. När kommunerna samarbetar med ideella aktörer är det den ideella aktören som driver insamling och som därmed ska anmäla sig till och ansvara för rapporteringen. 12De ideella aktörer som endast samlar in ”helt och rent” hanterar inte avfall och ingår därmed inte i denna siffra. 13I denna uppskattning ingår endast de remake-aktörer som kan tänkas bedriva en egen in- samling av textilavfall, det totala antalet remake aktörer är betydligt större. De 85 aktörer som bedöms vara villiga att samla in utan tillstånd kom- mer att behöva göra en anmälan till . Kostnaden för anmälan beräknas ta per aktör. Med en timpenning på 363 kronor14 för administrativ personal, och uppräknat för 65 aktörer (ideella aktörer borträknade) blir detta en administrativ kostnad på (65×363 = 23 595) för anmälan. Uppdateringar krävs endast vid förändringar. Utredningens förslag medför inte att det blir mer kostsamt för dessa aktörer att samla in textilavfall. De kostnader dessa aktörer har för sin insamling kommer därmed inte att påverkas. Skulle de välja att utöka sin nuvarande insamling är den utökade kostnad detta med- för inte en kostnad som uppstår till följd av utredningens förslag. Eftersom dessa aktörer själva väljer att samla in textilavfall är det vidare rimligt att anta att deras kostnad för insamling uppvägs av andra faktorer. Sådana faktorer kan till exempel vara en önskan att erbjuda en bra service till sina invånare eller kunder, möjligheten att få intäkter från försäljning av det insamlade materialet, möjligheten att sälja insamlingstjänster till avfallsinnehavare, möjligheten att samla in material som lämpar sig för utveckling av nya återvinningsprocesser eller en önskan att höja sin miljöimage. För de av dessa aktörer som väljer att samarbeta med ett insam- lingssystem som erhållit tillstånd kan förslaget leda till att de kan minska sin nuvarande insamlingskostnad. Leder ett sådant sam- arbete till att dessa aktörer måste investera i fler insamlingskärl eller en ökad sorteringskapacitet är det rimligt att anta att det tillstånds- givna insamlingssystemet ersätter dessa kostnader. De aktörer som lämnar in insamlat material till insamlingssystemet behöver endast rapportera hur mycket de har samlat in en gång . Kostnaderna för detta beräknas utifrån en uppskattad tidsåtgång , med en timpenning på . 14Timkostnaden är genomsnittlig bruttolönekostnad hämtad från (2017) men uppräknad års penningvärde med KPI och real BNP ökningar. kostnaden för aktörerna utan tillstånd, exklusive de ideella aktörerna och remake-aktörerna, (2×363×45 = 32 670). För ideella aktörer krävs en mer omfattande rapportering (se av- snitt 10.11.3). Remake-aktörer måste dessutom rapportera hur mycket de använt som råvara i den egna verksamheten. Givet att rapporteringen antas kräva sammanlagt en halv arbetsdag för remake-aktörerna med en timpenning på uppskattas den totala kostnaden för denna grupp till (4×363×20 = 29 040). Totalt blir kostnaderna för rapportering för aktörerna utan tillstånd (ex- klusive de ideella aktörerna) . 12.6.3Särskilt om ideella aktörers insamling av textilavfall Jämfört med de skyldigheter som gäller för övriga aktörer som får samla in utan tillstånd så har ideella aktörer en mer omfattande rap- porteringsskyldighet. Detta hänger samman med att de har rätt att behålla allt de samlar in. Orsaken till detta är att utgångspunkten varit att den verksamhet som ideella aktörer bedriver ska kunna fortgå även när ett producentansvar införs. I tabell 12.9 nedan sammanfattas de beräknade kostnaderna för ideella aktörer. Tabell 12.9 Beräknad kostnad för ideella aktörers insamling av textilavfall Kostnad för ideella aktörer Antalet ideella secondhandaktörer som samlar in textilavfall har upp- skattats till cirka 20 stycken. Utöver de ideella aktörer som samlar in textilavfall finns även ideella och kommersiella secondhandaktörer som endast samlar in och hanterar hel och ren textil. Konsekvenserna för dessa behandlas i avsnitt 12.6.4. De ideella secondhandaktörerna som samlar in textilavfall kom- mer att behöva göra en anmälan till . för anmälan beräknas ta per aktör. Med en timpenning på för administrativ personal, och uppräknat för 20 ideella aktörer blir detta en administrativ kostnad på (20×363 = 7 260) för anmälan. Uppdateringar krävs endast vid för- ändringar. I enlighet med resonemanget i avsnittet om insamlare utan tillstånd kan de ideella aktörer som samarbetar med ett tillståndsgivet insam- lingssystem få ersättning för delar av sina nuvarande insamlings- kostnader. Bedömningen är att denna nya möjlighet kan uppväga att världsmarknadspriset på textilavfall troligen kommer att påverkas negativt till följd av ökad separat insamling inom EU. Vid kontakter med de ideella aktörerna har det även bedömts som positivt att de kostnadsfritt kommer att kunna lämna överskottstextilier till det tillståndsgivna insamlingssystemet. Rapporteringskraven för de ideella aktörerna är mer omfattande jämfört med övriga aktörer i gruppen som får samla in utan tillstånd. Rapporteringen ska inte ske oftare än en gång men eftersom de ideella aktörerna får behålla allt avfall de samlar in ska de förse med mer omfattande uppgifter om hur avfallet hanteras. De stora ideella aktörer utredningen varit i kontakt med för att bedöma konsekvenserna av förslaget beskriver hur de arbetar med väl utvecklade affärs- och kvalitetssystem som inkluderar statistik för det insamlade materialet. De samarbetar även nära med kommuner och har fungerande rapporteringsrutiner på plats. De stora aktörernas bedömning är därför att kostnaden för rapportering inte kommer att bli en stor börda för dem. Det betonas dock att situationen kan vara annorlunda för mindre aktörer, men att dessa har betydligt mindre volymer att föra statistik över. Givet att rapporteringen antas kräva i genomsnitt för de ideella aktörerna, med en timpenning på , uppskat- tas den totala årliga kostnaden för rapportering till cirka 58 000 kro- nor (8×363×20 = 58 080). 12.6.4Ideella och kommersiella secondhandaktörer som inte hanterar avfall De aktörer som samlar in eller tar emot hela och ren textil berörs ej av utredningens förslag. Det krav som uppställs för insamlings- system ska endast tillämpas vid insamling av textilavfall. Såväl ideella som kommersiella aktörer som endast hanterar textil som lämnats av en innehavare som inte har ett kvittblivningssyfte kan därför fort- sätta att bedriva sin verksamhet precis som . Utredningen bedömer inte heller att dessa aktörers tillgång till textil kommer att påverkas av att det införs ett producentansvar (se avsnitt 12.4.2). Många hushåll sorterar ut sitt textilavfall från övrigt avfall och lämnar detta till ideella aktörer. införs dock en skyldighet att sortera ut sitt textilavfall. blir det antagligen enklare för hushållen att lämna sitt textilavfall då den insamling som sköts av ideella aktörer kommer att kompletteras med de insamlingsplatser som det tillståndsgivna insamlingssystemet tillhandahåller. I tabell 12.10 sammanfattas den beräknade kostnaden för hushåll och konsumenter. Det kan konstateras att den största kostnaden till följd av ett införande av ett producentansvar för textil skulle få bäras av hushållen i form av tidsåtgång för hanteringen. Utifrån våra be- räkningar motiverar ett införande av ett producentansvar endast minimala prishöjningar på textil. Tabell 12.10 Beräknad kostnad för hushåll och konsumenter Kostnad /nytta för hushåll och konsumenter Ökad kostnad för sortering Ökad tillgänglighet och bättre information Producenterna förväntas låta kostnaden för producent- ansvaret till spilla över på konsumenterna. Prishöjningen motsvarar för en t-shirt Plustecken indikerar nytta. Förslaget innebär att hushållen i betydligt högre grad än kom- mer att behöva lägga tid på att sortera och lämna textil till de olika insamlingsställena. IVL har uppskattat tiden för källsortering av textil till () per person – alltså i princip att lägga texti- lier i en påse bredvid restavfallet i stället för i restavfallet. IVL har även, baserat på en tidigare studie, uppskattat det monetära värdet av hushållens tid till 50–/timme förutsatt att källsorteringen sker på människors fritid (IVL 2013). Försiktigt räknat utifrån den lägre skattningen () kan det totala monetära värdet av hushållens tidsåtgång för att hantera textiler uppskattas till (52×50/60×10 300 000 =446 333 333). Denna tid hade hushållen kunnat använda till något annat vilket gör att den kan betraktas som en kostnad. Uttryckt per ton för den ytterligare volym som ska hanteras av hushållen är kost- naden (446 333 333/86 500 = 5 160). Finns det då en möjlighet att kompensera hushållen genom sänkt avfallstaxa i proportion till den minskade andelen textilavfall i rest- avfallet? Det genomsnittliga kilopriset för viktbaserad avfallstaxa är /kilo enligt Avfall (Avfall 2014). Givet att det enligt våra beräkningar slängs textil i restavfallet och fraktionen brännbart på återvinningscentraler innebär en vikt- baserad avfallstaxa en kostnad på totalt för hushåll och andra avfallsproducenter. Med en 90 procentig minskning av textilavfallet skulle återstå i restavfallet och på återvinningscentraler, vilket motsvarar en kostnad i form av vikt- baserade avfallstaxor på . Minskningen av textilavfallet skulle beräknat på detta sätt kunna motivera kostnads- lättnader för hushållen och avfallsproducenter på i form av minskad viktbaserad avfallstaxa. Då utredningens förslag innebär ökade kostnader för företagen som sätter textil på marknaden är ett rimligt antagande att denna kostnad kommer att föras över på konsumenterna i form av ökade priser på textilierna som säljs. Tidsramarna för denna prishöjning är svår att uppskatta och beroende på den slutliga kostnaden för konsumenten kan ökningen komma att införas etappvis för att inte inverka nega- tivt på handeln. Kairos Future har på uppdrag av utredningen genomfört en under- sökning bland konsumenter och hushåll som visar att det finns en villighet att betala mer för en vara från ett företag som är miljö- vänligt, etiskt och tar sitt sociala ansvar (se bilaga 5). Vad gäller kon- sumtion generellt är andelen som kan tänka sig detta och vad gäller köp av textilier specifikt är andelen , enligt undersökningen. Det finns alltså en benägenhet hos konsumenterna att betala mer för hållbarhet och hållbara produkter, något som talar för att de kan acceptera de prishöjningar som är att vänta till följd av producentansvaret. En förutsättning för acceptans för högre pris är tydlighet och transparens för vad insamlingen leder till i form av social och miljömässig nytta. Enligt våra beräkningar kommer kostnadstäckning för insamlings- systemet innebära att producenterna behöver betala cirka 296 mil- joner kronor . Rimligtvis kommer hela denna kostnad förr eller senare att behöva betalas av konsumenterna. Ett räkneexempel visar vad detta konkret kan komma att betyda. Producenterna kommer att behöva betala (296 000 000/143 600 = 2 061) per ton textil som de släpper ut på marknaden. Förutsatt att denna kostnad till kommer att läggas över på konsumenterna skulle detta betyda att priset på en genomsnittlig t-shirt (enligt Mistra 2019) skulle öka med (2 060/1 000 = per kilo) som en följd av producentansvarets genomförande. Ökad tillgänglighet och bättre information I undersökningen av Kairos Future (bilaga 5) fastslås att några viktiga förutsättningar för att konsumenterna ska ändra sitt beteende mot mer återanvändning och återvinning är •kort avstånd till insamlingsställen, •information om insamlingen och insamlingsställen. Producentansvaret kan förväntas leda till fler och mer tillgängliga in- samlingsplatser genom utbyggd infrastruktur, vilket skulle under- lätta för hushållen att göra rätt. Hushållen efterfrågar information om hur de ska hantera textil och textilavfall, samt vilka sociala och miljömässiga nyttor som ökad återanvändning och återvinning inne- bär. Genom de informationskrav som utredningen föreslår kommer denna typ av information bli lättare att tillgå för konsumenterna. Detta är positivt för hushållen och konsumenterna och bör stärka deras vilja att lämna textilier till återanvändning eller återvinning. Konsekvenserna för privata och offentliga verksamheter som inne- har textilavfall liknar de som gäller för hushållen (se ovan). Det vill säga krav på utsortering och en höjning av inköpspriset. När det gäller den nuvarande hanteringen av deras textilavfall finns dock i vissa fall skillnader. Vissa verksamheter producerar bara textilavfall som klassas som kommunalt avfall och för dessa är det inga större skillnader jämfört med hushållen. Det finns emellertid även verksamheter som producerar mycket stora mängder textil- avfall som de har ett eget ansvar för. Detta gäller till exempel de tvätterier som hyr ut textil till sjukhus och hotell. Dessa aktörer tvingas nu lämna avfallet till insamlingssystemet. I den mån de tidi- gare behövt betala för att göra sig av med avfallet leder producent- ansvaret till en besparing men för vissa aktörer kan det även ha varit möjligt att sälja sitt avfall. Denna möjlighet upphör . Det har inte varit möjligt att finna data över antalet verksamheter som kan komma att omfattas av kravet på utsortering och det har därför inte varit möjligt att uppskatta kostnaden för sortering för denna grupp. Eftersom samma resonemang som för hushållen och konsumenterna är giltiga även för avfallsproducenterna hänvisas där- för till det avsnittet för en beskrivning av konsekvenser. 12.8Konsekvenser för sorterings- och materialåtervinningsföretag Utredningens förslag medför inte att nya krav införs för de företag som sorterar eller återvinner textilavfall men med tanke på att textilavfall inte längre kommer att gå till restavfall utan i stället ska förberedas för återanvändning eller återvinnas är det troligt att dessa företag kommer att erfara en ökad efterfrågan på sina tjänster. Förutsatt att det blir en sådan ökad efterfrågan kan detta förväntas innebära att nya arbetstillfällen skapas. I exempelvis , som har ett obligatoriskt producentansvar för textil, fungerar insamlingen av textil som en arbetsskapande åtgärd särskilt för per- soner som står långt från arbetsmarknaden. (IVL 2013) Även om utredningen inte ser införandet av ett producentansvar som en arbetsmarknadsåtgärd är det inte omöjligt att införandet av ett producentansvar skulle kunna bidra till att efterfrågan på profes- sionella textilsorterare ökar. För även om automatiserad sortering, som SIPTex, är en förutsättning för att snabbt och effektivt sortera textilavfall för fiberåtervinning kommer även sortering att krävas för att sortera ut den textil som beroende på trend och mode- grad är lämpad för återanvändning. 12.9Konsekvenser för konkurrensförhållanden för företag Utredningen bedömer att producentansvaret potentiellt kan ha en be- gränsad påverkan på konkurrensförhållanden för företag på följande två sätt. För det första kommer producenter att behöva ansluta sig till ett insamlingssystem och anmäla sig till för att upp- fylla kraven för producentansvaret, vilket både innebär en finansiell och en administrativ börda för företagen. Bördan kommer vara mest kännbar för de minsta företagen, för vilka kostnaden är störst i för- hållande till intäkterna. Utredningen bedömer dock att nivån på av- giften till samt det faktum att den administrativa bördan för rapportering till insamlingssystemet för företag som sätter en begränsad mängd textil på marknaden kommer att vara låg, samman- taget medför att effekten på konkurrensförhållandena kommer att vara mycket begränsade. Det är dessutom uttryckligt reglerat att samtliga producenter ska få tillgång till insamlingssystemet på lika villkor. Utredningen anser inte att särskild hänsyn behöver tas till de små företagen utöver den hänsyn som förslaget innebär beträffande för- delning av kostnader utefter mängd textil som sätts på marknaden. För det andra kan företag som slipper eller undviker producent- ansvaret, så kallade friåkare, gynnas av att konkurrenter som omfat- tas av producentansvaret får ökad administrativ och finansiell börda. Problemet uppstår när svenska eller utländska företag medvetet eller omedvetet undviker att ansluta sig till producentansvarssystemet. När det gäller producenter etablerade i bedömer utred- ningen inte att detta problem kommer att påverka konkurrens- förhållanden då det är möjligt att bedriva en effektiv tillsyn mot dessa svenska aktörer. Kravet på förmedlare etablerade i minskar dessutom risken för friåkare ytterligare. Motsvarande möjlighet till effektiv tillsyn och krav på förmedlare gäller dock inte när producenterna är etablerade i andra länder. Utred- ningen bedömer dock att detta inte riskerar att bli ett stort problem ur ett konkurrensperspektiv. föreslås få i uppgift att ta fram informationsmaterial om producentansvarssystemet på engelska och rikta detta till utländska aktörer och vi bedömer att ut- ländska aktörer med stor försäljning till svenska konsumenter kom- mer att ta sitt ansvar. För att underlätta för dessa aktörer blir det även möjligt att använda sig av en producentrepresentant. Även om det finns en klar risk att aktörer som vid enstaka tillfällen säljer små mängder textil till inte kommer att ta sitt producentansvar står dessa för en så liten del av den totala svenska textilmarknaden att det bedöms ha en obetydlig konkurrenssnedvridande effekt. 12.10 Konsekvenser för offentlig sektor Tabell 12.11 Beräknad kostnad för , sammanfattad Ta fram ett regelverk och vägledning för tillståndsansökan Hantera tillståndsansökan från insamlingssystem (engångskostnad/ansökan) Tillsyn insamlingssystem med tillstånd Ta emot och hantera anmälningar från producenter /år och tillstånd /år och tillstånd Tillsyn och vägledning producenter Anmälningar och tillsyn insamlingssystem Ta fram information på engelska Kostnad för att ta fram regelverk för tillståndsansökan I förslaget om producentansvaret finns inga detaljerade anvisningar eller krav för vad en tillståndsansökan ska innehålla eller hur den ska utformas (se avsnitt 10.7.9). Ansvaret och därmed kostnaderna för att ta fram föreskrifter med tillhörande vägledning faller på Natur- vårdsverket som ansvarig tillsynsmyndighet. Kostnaden uppskattas utifrån antagandet om tre månaders arbetsinsats med en timkostnad på till (12×40×750 = 360 000). Kostnad för hantering av tillståndsansökan får kostnader för de moment som krävs för att granska ansökningar om tillstånd för insamling. Granskningen antas innehålla följande moment som hämtats från ett tidigare redovisat regeringsuppdrag (2015a) •information och rådgivning från till den sökande, •inlämnande av ansökan inklusive samrådsredogörelse, •Naturvårdsverkets granskning av ansökan för eventuell komplet- tering, •Naturvårdsverkets bedömning av ansökan, Handläggning av en ansökan om tillstånd förväntas därmed i likhet med ovan nämnda rapport uppgå till 4 månaders heltidsarbete. Detta medför kostnader om med en antagen timkostnad om (16×40×750 = 480 000). Kostnaden ut- går från en ansökan, det vill säga om flera ansökningar inkommer så ökar kostnaden med motsvarande summa per ansökan eftersom varje ansökan måste behandlas separat och genomgå samma gransknings- process. Ett tillstånd ska förenas med de villkor som behövs för att verk- samheten uppfyller kraven och Naturvårds- verket får återkalla ett tillstånd om insamlingssystemet inte längre uppfyller kraven i förordningen. Verket kommer därför kontinuer- ligt att behöva pröva om villkoren fortsatt är uppfyllda. En sådan prövning bör dock inte ske och utredning har därför räknat med att en förnyad prövning görs i genomsnitt . Ut- slaget medför detta en årlig kostnad för prövning av ett be- viljat tillstånd på (480 000/8 = 60 000). Kostnad för tillsyn av insamlingssystem med tillstånd Tillsynen av de insamlingssystem som erhållit tillstånd ska finansie- ras via tillsynsavgiften. Den årliga avgiften är satt till . Avgiftens storlek är sålunda densamma som redan gäller för de två andra producentansvar som uppställer krav på tillstånd för in- samlingssystem (se avsnitt 10.13.3). För de överväganden som låg till grund för storleken på avgiften hänvisas till beräkningar (2015a). I enlighet med ovanstående beräkning kommer det att återstå för till- synsåtgärder riktade mot det insamlingssystem som erhållit tillstånd (275 000 − 60 000 = 215 000). Detta motsvarar (215 000/750/40 = 7,2). Kostnad för anmälningar från producenter Varje producent som anmäler sig till innebär en administrativ kostnad för kontroll av uppgifter samt hantering av fakturering. Kostnaderna för denna hantering baseras på 30 minuters handläggningstid av administrativ personal för vilka timkostnaden uppskattas till . Den uppskattade mängden producenter som genomför anmälan är 8 900 stycken och kostnaden blir därmed (363×0,5×8 900 = 1 615 350). Kostnad för tillsyn av producenter Tillsynen för de producenter som är anslutna till insamlingssystemet ska finansieras av tillsynsavgiften och kostnaden antas därför mot- svara intäkten för tillsynsavgifterna, dvs. Detta motsvarar lite mer än en halvtimmes tillsyn per producent med samma timkostnad för handläggare som antagits innan. Även om detta sannolikt är en överskattning så ska tillsynsavgiften även finan- siera kostnaderna för anmälningar från producenter, vägledning och informationsinsatser till exempel i form av medverkan från Natur- vårdsverket vid olika branschträffar och dylikt. Kostnad för anmälan och tillsyn av insamlingssystem utan tillstånd ska även utöva tillsyn gentemot de insamlare som bedriver insamling utan tillstånd. Utredningen kan konstatera att det finns stora skillnader mellan de aktörer som får samla in textilavfall utan tillstånd. Vissa av dessa bedriver en storskalig insamling, exem- pelvis vissa ideella aktörer. Andra kan komma att driva en mycket begränsad insamling, exempelvis en remake-aktör. Även kostnaderna för att hantera anmälningar och rapportering från dessa aktörer inte kommer att skilja dem emellan kommer tillsynskostnaden att varier betydligt. Kostnaderna beräknas utifrån att det i genomsnitt kommer att krävas en timmes handläggningstid per insamlare och en tim- kostnad för handläggare om och totalt 85 insam- lare. Kostnaderna för anmälan och tillsynen blir då (85×1×750 = 63 750). får kostnader för att ta fram informationsmaterial på engelska. Arbetsinsatsen för detta uppskattas till två veckors arbete av heltidsanställd med timkostnad om . Kostnaderna blir därmed (2×40×750 = 60 000). ansvarar för plockanalyserna som ska göras av rest- avfall och på återvinningscentraler. I avsnitt 12.6.1 ovan har kostna- derna för dessa plockanalyser beräknats till . Det kommer troligen endast att vara ett fåtal aktörer som ansöker om tillstånd att driva ett insamlingssystem. Det innebär att antalet över- klagade ansökningar kan förväntas bli lågt. Här kan jämföras med ansökan om tillstånd att driva insamlingssystem enligt förordningen (2014:1075) om producentansvar för elutrustning där tillståndsplik- ten infördes efter utgången av . Det är två aktörer som har ansökt om tillstånd och inget beslut har överklagats.