sou · H8B345 · 2020-08-20 00:00:00 — Även om det knappast kan krävas av för- lagen att de trycker böcker enbart för att åstadkomma ett författar- ansvar finns det skäl att påminna om att regeln möjliggör författar- ansvar för en stor del av den del av den digitala bokmarknad som skyddas av yttrandefrihetsgrundlagen. Det återstår ännu att se i vilken mån en tillämpning av den nya bilageregeln kan komma att bidra till lösa problemet med förskjutningar i relationen mellan författare och förlag. Slutligen finns skäl att återkomma till vilka möjligheter dagens yttrandefrihetsreglering ger för fördelning av straffansvar. Som har framgått innebär yttrandefrihetsgrundlagens krav på utgi- vare för innehåll i en databas att en utgivare ska utses för varje program eller för hela eller delar av programverksamheten. Att regelmässigt förskjuta ansvaret från förlag till författare genom att förlaget utser och anmäler samtliga sina författare som utgivare för de databaser som består av författarnas böcker framstår knappast som realistiskt. Däremot finns ingenting som hindrar att ett förlag i den mån det finns betänkligheter kring innehållet i en specifik bok utser författa- ren som utgivare. I så motto ger den nuvarande regleringen alltså en möjlighet till utgivning utan att straffansvaret nödvändigtvis hamnar hos förlaget. Sammantaget bedömer kommittén att det visserligen kan hävdas finnas goda skäl för att införa ett författaransvar även i yttrandefri- hetsgrundlagen. En sådan reglering förutsätter emellertid ingripande och omfattande förändringar i den nuvarande ansvarsordningen. Sådana ändringar bör enligt kommittén kräva att nyttan av regleringen inte kan ifrågasättas. I det hänseendet är inte kommittén övertygad. Mot den angivna bakgrunden lämnar kommittén inget förslag i denna del. Kommitténs förslag: I yttrandefrihetsgrundlagens s.k. databas- regel klargörs i fråga om framställning av tekniska upptagningar, skrifter och bilder att bestämmelsens tillämplighet förutsätter att framställningen sker på särskild begäran. Under utredningsarbetet har det noterats att det revi- dering av den s.k. databasregeln i yttrandefrihetsgrundlagen inte längre klart framgår att framställningen ska ske på särskild begäran för att bestämmelsen om print on demand ska vara tillämplig. Detta har inte varit avsett. Kommittén lämnar därför förslag på en ändring av rättelse- karaktär i 1 kap. 4 § första stycket 2 c yttrandefrihetsgrundlagen. Kommitténs förslag: Samtliga författningsförslag bör träda i kraft . Förslagen till ändringar i tryckfrihetsförordningen och yttrande- frihetsgrundlagen bör träda i kraft efter utgången av det år då förslagen tidigast kan bli slutligt antagna av . Det inne- bär att de bör träda i kraft . Ändringarna i tillämp- ningslagen bör träda i kraft som ändringarna i tryckfrihets- förordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Kommittén bedömer att det inte finns behov av övergångs- bestämmelser. En kommitté ska enligt kommittéförordningen (1998:1474) redovisa vilka konsekvenser som förslagen i ett betänkande kan få i en rad olika avseenden. Enligt 14 § gäller att om förslagen i ett betänkande påverkar kost- naderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas i betänkandet. Om förslagen innebär samhällsekonomiska konsekven- ser i övrigt så ska dessa redovisas. När det gäller kostnadsökningar och intäktsminskningar för staten, kommuner eller regioner ska kommittén föreslå en finansiering. I 15 § anges att om förslagen i ett betänkande har betydelse för den kommunala självstyrelsen, för brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrations- politiska målen ska konsekvenserna i det avseendet anges i betänkandet. Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler ska, enligt 15 a §, förslagens kostnadsmässiga och andra konsekven- ser anges i betänkandet. Enligt 16 § anger regeringen närmare i utredningsuppdraget vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas i ett betänkande. I kommitténs direktiv har inte angetts att några särskilda konse- kvensbeskrivningar ska göras. Kommitténs förslag är i flera fall av övergripande karaktär och inne- bär förändringar av grundlag som öppnar upp för lagstiftning i vanlig lag. Eventuella konsekvenser bedöms i första hand uppstå i samband med den efterföljande lagstiftningen. Nedan berörs de olika delarna av kommitténs förslag närmare. Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit Förslaget om att vissa satellitsändningar av program som vidaresänds här och som huvudsakligen är avsedda att tas emot här ska anses utgå från innebär att yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsom- råde utvidgas något. För dessa program blir Justitiekanslern behörig åklagare vid yttrandefrihetsbrott och brott mot andra straffbestäm- melser i yttrandefrihetsgrundlagen. Talan kan väckas vid svensk dom- stol, inte bara enligt befintlig ansvarsordning utan även, i sista hand, mot ägaren till programföretaget. Förslaget medför alltså att per- soner som t.ex. anser sig förtalade i dessa program kan få en prövning av detta i . Detta kan leda till något fler ärenden hos Justitie- kanslern och hos rättsväsendet i övrigt. Det kan emellertid konstateras att Justitiekanslern tar emot endast ett fåtal anmälningar mot sådana program som avses med förslaget. Även om det i viss mån kan bero på att det finns en känne- dom om att Justitiekanslern inte är behörig i dessa fall, kan detta ändå ses som en indikation på att ärendetillströmningen kom- mer att öka endast marginellt. Eftersom Justitiekanslern dessutom inleder förundersökning och väcker åtal endast i ett fåtal av anmälda fall när det gäller förtal, vilket torde vara det vanligast förekommande brottspåståendet, kan det antas att rättsväsendet i övrigt kommer att påverkas i ännu mindre omfattning. Det bör dock noteras att Justitiekanslern, för det fall för- undersökning inleds, kan behöva lägga ner betydande insatser utöver det vanliga om inte någon ansvarig utgivare är anmäld här i landet. Den sammantagna slutsatsen är dock att förslaget inte bedöms leda till mer än marginella kostnadsökningar, och att det inte krävs någon förstärkning av anslagen till berörda myndigheter och dom- stolar. De företag som bedriver sändningsverksamhet från utlandet men vars sändningar enligt förslaget kommer att anses utgå från kommer – liksom deras ägare – att behöva förhålla sig till yttrandefri- hetsgrundlagens regler och inställa sig i svensk domstol för det fall att åtal skulle väckas mot dem. De eventuella ekonomiska konse- kvenserna för dessa företag är dock inte möjliga att överblicka i nu- läget. Det kan särskilt noteras att förslaget inte påverkar vilket land som anses vara ursprungsland enligt radio- och tv-lagen samt AV- direktivet. Svensk jurisdiktion påverkas alltså inte i det hänseendet utan det kommer att vara samma lands regler som tidigare som gäller för t.ex. reklam och sponsring. och tv kommer alltså fortfarande inte pröva anmälningar av program i sådana sändningar. Grundlagsskyddet för avbildning, beskrivning och mätning av skyddsobjekt Förslaget om att det i vanlig lag ska kunna meddelas föreskrifter om ansvar och ersättningsskyldighet för överträdelser av skyddslagens avbildningsförbud, utan hinder av tryckfrihetsförordningen och ytt- randefrihetsgrundlagen, innebär att avbildningsförbudet kan upp- rätthållas även när avbildningen sker i publiceringssyfte. Detta med- för ett bättre skydd för de intressen som regleringen avser, vilket i sin tur betyder att andra mer långtgående skyddsåtgärder kan undvi- kas. Förslaget skulle alltså i någon mån kunna leda till minskade kostnader för alternativa skyddsåtgärder, men eftersom det är svårt att säga i vilken mån alternativa skyddsåtgärder används bör denna effekt inte överdrivas. Förslaget innebär att ageranden som är tillåtna kriminali- seras. Det finns dock inte något som talar för att det är vanligt före- kommande att journalister och andra utnyttjar den möjlighet som finns att avbilda skyddsobjekt i publiceringssyfte. Det kan också antas att i vart fall de som yrkesmässigt arbetar med publiceringar kommer att känna till förbudet och som huvudregel kommer att följa detta. Kommittén uppskattar att antalet nya brottmålsärenden därför inte blir av den omfattningen att förslaget kommer att med- föra någon noterbar ökning av arbetsbördan hos myndigheter och domstolar. Förslaget om att endast vissa aktörer ska omfattas av webbsänd- ningsregelns skydd innebär att färre sändningar över internet kom- mer att omfattas av yttrandefrihetsgrundlagen. Antalet sändningar som ska registreras hos Myndigheten för press, radio och tv kommer alltså att minska. Det kan dock inte uteslutas att antalet ansökningar om utgivningsbevis kan öka i någon mån till följd av förslaget. Med hänsyn till att det sannolikt bara är en bråkdel av webbsändarna som känner till regleringen och iakttar sin anmälningsskyldighet kom- mer dock skillnaden i arbetsbörda för myndigheten sannolikt att bli marginell. På samma sätt förväntas inte någon markant förändring vad gäller det redan låga antalet anmälningar till Justitiekanslern om påstådda brott i webbsändningar. En viss lättnad kommer dock förslaget att innebära för Justitiekanslern, bl.a. genom att Justitiekanslern i mins- kad omfattning kommer att behöva påtala och föra talan om att ut- givare saknas för webbsändningar. Skillnaden blir dock sannolikt marginell även i detta avseende eftersom Justitiekanslern inte bedri- ver någon uppsökande verksamhet utan endast tar upp frågan om bristande utgivarskap på förekommen anledning. Grundlagsskyddet för vissa söktjänster Förslaget att införa delegationsbestämmelser avseende offentliggö- rande av vissa personuppgifter om lagöverträdelser syftar till att öka skyddet för den personliga integriteten. Förslaget utgör en inskränkning av yttrandefriheten för vissa sär- skilda fall. Inskränkningen kan få ekonomiska konsekvenser för före- tag vars verksamhet består av att tillhandahålla den typ av upp- giftssamlingar som träffas av delegationsbestämmelsen. Delegationsbestämmelserna innebär att vanlig lag, främst EU:s dataskyddsförordning och dataskyddslagen kommer att gälla. Enligt denna lagstiftning ska en tillsynsmyndighet – Datainspektionen för del – övervaka att förordningens bestämmelser efterlevs. ska bl.a. behandla klagomål från registrerade och, om det är lämpligt, undersöka den sakfråga som klagomålet gäller. Förslaget innebär att viss ytterligare verksamhet kommer att falla inom Datainspektionens tillsynsområde. Förslaget kan alltså leda till fler ärenden hos Datainspektionen. Ökningen bedöms dock vara mar- ginell och kunna finansieras inom myndighetens befintliga anslag. Vidaresändningsplikt för tekniska tilläggstjänster Med anledning av uppdraget om vidaresändningsplikt för tekniska tilläggstjänster har kommittén föreslagit två ändringar i yttrandefri- hetsgrundlagen. Den första ändringen innebär att det klargörs i yttrandefrihets- grundlagen att en nätinnehavare som sänder ett vidaresändningsplik- tigt program kan göras skyldig att också ge utrymme för tjänster som utgörs av textning, tolkning, uppläst text eller liknande teknik som syftar till att göra programmet tillgängligt för personer med funktions- nedsättning (tillgänglighetstjänster). Den andra delen av förslaget inne- bär att utrymmet för vidaresändningsplikt vidgas till tjänster som underlättar tillgången till tillgänglighetstjänster. Den första delen av kommitténs förslag innebär att kommitténs bedömning av gällande rätt klargörs. Därmed kan hävdas att förslaget inte medför några konsekvenser. Med detta sagt handlar dock båda de förslag som kommittén läm- nar om ett grundlagsstadgat utrymme för föreskrifter i lag. Förslagen orsakar alltså inte i sig några kostnader eller intäkter för det allmänna eller för enskilda. Eventuella ekonomiska konsekvenser uppstår först i samband med att lagstiftningsåtgärder vidtas. Kommittén vill dock erinra om att eventuella lagstiftningsåtgärder som vidtas med anled- ning av kommitténs förslag inte får innebära krav som är oproportio- nerligt betungande för nätinnehavare (se vidare kapitel 13). Public service och sändningar genom tråd Förslaget om ett undantag från etableringsfriheten för lagstadgade vill- kor för public services sändningar genom tråd syftar till att ge samma utrymme för villkor oavsett sändningsteknik. ges för granskning genom att yttrandefrihetsgrundlagens gransknings- bestämmelse görs teknikneutral. Eventuella ekonomiska konsekvenser av förslagen uppstår först i samband med att lagstiftningsåtgärder vidtas och villkor meddelas. Förslagen bedöms alltså inte i sig få några ekonomiska konsekvenser. Kommitténs förslag om att undanta brott mot skyddslagens avbild- ningsförbud från grundlagarnas tillämpningsområde kan ha viss bety- delse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet. Den nuvarande ordningen innebär att förbudet mot olovlig avbildning inte går att upprätthålla när det är fråga om anskaffande av uppgifter i syfte att publicera dessa i medier som omfattas av tryckfrihetsförord- ningen eller yttrandefrihetsgrundlagen. Förslaget innebär att skydds- lagens förbud kommer att kunna upprätthållas även i förhållande till dessa anskaffanden. Eftersom det handlar om att kriminalisera hand- lingar som varit tillåtna kan förslaget leda till fler begångna brott. Det finns dock inte något som talar för att det är van- ligt förekommande att journalister och andra utnyttjar den möjlighet som finns att lagligt avbilda skyddsobjekt i publiceringssyfte. Det kan också antas att i vart fall de som yrkesmässigt arbetar med publiceringar kommer att känna till förbudet och följa detta. Även förslaget om en begränsning av webbsändningsregelns till- lämpningsområde kan ha viss betydelse för brottsligheten eftersom fler beteenden är straffbara utanför grundlagarnas tillämpningsområde. När det gäller förslagens konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män så innebär de flesta av förslagen förändringar på grund- lagsnivå som öppnar för lagstiftning i vanlig lag. Det betyder att even- tuella konsekvenser uppkommer först i samband med att lagstiftnings- åtgärder vidtas. Kommitténs förslag kan i övrigt inte anses medföra några konse- kvenser som ska beaktas enligt 15 § kommittéförordningen. 21.1Förslaget till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen Bestämmelserna i denna grundlag hindrar inte att det i lag meddelas föreskrifter om 1.förbud mot kommersiella annonser vid marknadsföring av alko- holdrycker eller tobaksvaror, 2.förbud mot kommersiella annonser som används vid mark- nadsföring av andra varor än tobaksvaror eller av tjänster, om det i annonsen förekommer ett varukännetecken som är i bruk för en tobak- svara eller som enligt gällande bestämmelser om varumärken är regi- strerat eller inarbetat för en tobaksvara, 3.förbud mot kommersiella annonser som har meddelats till skydd för hälsa eller miljö enligt en förpliktelse som följer av medlemskapet iEuropeiska unionen eller Europeiska atomenergigemenskapen, 4.krav att införa och på ett visst sätt utforma varningstext, inne- hållsdeklaration eller annan liknande produktinformation om syftet är skydd för hälsa eller miljö eller konsumentskydd, 5.förbud mot offentliggörande i yrkesmässig kreditupplysnings- verksamhet av kreditupplysning som innebär otillbörligt intrång i enskilds personliga integritet eller som innehåller oriktig eller miss- visande uppgift, om ersättningsskyldighet för sådant offentliggörande, om krav på berättigat behov hos den som beställer kreditupplysningen, om skyldighet att lämna information till den som avses med upplys- ningen och om rättelse av oriktig eller missvisande uppgift, 6.ansvar och ersättningsskyldighet som avser det sätt på vilket en uppgift har anskaffats, eller 7.ansvar och ersättningsskyldighet som avser en överträdelse av ett förbud mot att göra avbildningar, beskrivningar och mätningar av eller inom ett sådant objekt som omfattas av förstärkt skydd mot sabotage, terroristbrott, grovt rån eller spioneri och röjande i andra fall av hemliga uppgifter som rör totalförsvaret, eller som omfattas av skydd för allmän- heten mot skada till följd av militär verksamhet. I paragrafen anges att tryckfrihetsförordningen inte hindrar att föreskrifter i lag meddelas i vissa avseenden. Övervägandena finns i kapitel 9. Bestämmelsen i punkten 7 är ny och innebär att det i vanlig lag kan meddelas föreskrifter om ansvar och ersättningsskyldighet vad gäller överträdelser av förbud mot att göra avbildningar, beskrivningar och mätningar av eller inom ett sådant objekt som omfattas av vissa uppräknade syften och skyddsändamål. Sådana föreskrifter finns i skyddslagen. Innebörden av bestämmelsen är att det görs undantag från anskaffarfriheten och att det därmed går att upprätthålla skydds- lagens avbildningsförbud även i situationer där avbildning, beskriv- ning eller mätning sker i syfte att publicera den inhämtade informatio- nen i medier som omfattas av tryckfrihetsförordningen. Bestämmelsen ger utrymme för utdömande av påföljd och ersättningsskyldighet, men även för utvisning, förverkande och annan särskild rättsverkan av brott. Genom en hänvisning i 1 kap. 18 § YGL är bestämmelsen även tillämplig på yttrandefrihetsgrundlagens område. Bestämmelserna i denna grundlag hindrar inte att det i lag meddelas föreskrifter om förbud mot offentliggörande av personuppgifter 1.som avslöjar etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande för- hållande, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening, 2.om hälsa, sexualliv eller sexuell läggning, 3.som består av genetiska uppgifter eller biometriska uppgifter för att entydigt identifiera en fysisk person, eller 4.som rör fällande domar i brottmål och lagöverträdelser som inne- fattar brott eller därmed sammanhängande säkerhetsåtgärder. Vad som anges i första stycket gäller endast om 1.personuppgifterna ingår i en uppgiftssamling som har ordnats så att det är möjligt att söka efter eller sammanställa dessa, och 2.det med hänsyn till uppgiftssamlingens karaktär står klart att det finns särskilda risker för otillbörliga intrång i enskildas personliga integritet. Paragrafen möjliggör reglering i vanlig lag av vissa särskilt angivna kategorier av uppgiftssamlingar. Övervägandena finns i kapitel 11. Motsvarande ändringar införs i 1 kap. 20 § YGL. De kommentarer som lämnas här gäller även den paragrafen. I paragrafens första stycke finns en uppräkning av de kategorier av uppgiftssamlingar som omfattas av paragrafens tillämpningsom- råde. Till den uppräkningen läggs en ny punkt 4. Tillägget omfattar personuppgifter som rör fällande domar i brottmål och lagöverträdelser som innefattar brott eller därmed sammanhängande säkerhetsåtgär- der. Punkten 4 motsvarar de personuppgifter som anges i artikel 10 i dataskyddsförordningen. Punkten 2 i andra stycket, som anger att en bedömning ska göras av om ett offentliggörande innebär särskilda risker för otillbörliga intrång i enskildas personliga integritet, har ändrats. Bedömningen ska göras med hänsyn till den offentliggjorda uppgiftsamlingens karaktär. De kategorier av personuppgifter som omfattas av uppräkningen i paragrafens första stycke har sinsemellan delvis olika karaktär, vilket kan beaktas vid bedömningen. En uppgiftssamlings närmare karak- tär kan påverka både graden av privatlivsintresse och yttrandefrihets- intresse. En uppgiftssamling som innehåller uppgifter om specifika individers sexuella läggning har exempelvis typiskt sett ett synner- ligen högt skyddsvärde i förhållande till enskildas privatliv. är det yttrandefrihetsrättsliga intresset av att sådana uppgifter sprids typiskt sett ringa. Andra typer av uppgiftssamlingar kan däremot resul- tera i helt andra bedömningar. Vid bedömningen kan det även tillmätas betydelse om det med hänsyn till de utpekade individernas särskilda ställning finns ett stort allmänintresse av att vissa uppgifter sprids. Vid bedömningen kan hänsyn även tas till om de utpekade indivi- derna själva har offentliggjort de uppgifter som sprids. För paragrafens tillämplighet krävs att det står klart att det finns särskilda risker för otillbörliga intrång i enskildas personliga integri- tet. I oklara fall ska alltså yttrandefrihetsintresset väga tyngst. Paragrafen förutsätter inte att reglering i vanlig lag ska införas senare genom särskild lagstiftning utan medger tvärtom tillämpning av redan befintlig nationell eller EU-rättslig lagstiftning. I den mån befintliga regler om behandling av personuppgifter är tillämpliga på en viss behandling så gäller alltså dessa. innebär det att data- skyddsförordningen och kompletterande nationell lagstiftning blir tillämplig. 21.2Förslaget till lag om ändring i yttrandefrihetsgrundlagen Denna grundlag är tillämplig på sändningar av program som är rik- tade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälp- medel. Som sändningar av program anses också tillhandahållande till all- mänheten på särskild begäran av direktsända eller inspelade program, om starttidpunkten och innehållet inte kan påverkas av mottagaren och programmet tillhandahålls av någon som omfattas av 4 § första stycket 1 a–d. Det som föreskrivs om program i denna grundlag gäller även pro- gram som förmedlas genom satellitsändning som utgår från . Program i tv som förmedlas hit genom satellitsändning som utgår från utlandet men som huvudsakligen är avsedda att tas emot här i landet anses utgå från , under förutsättning att programmet och oförändrat vidaresänds här. Paragrafen innehåller bl.a. den s.k. sändningsregeln och webbsänd- ningsregeln. Övervägandena finns i kapitel 8 och 10. I ett tillägg i webbsändningsregeln i det andra stycket anges ytter- ligare en förutsättning för att ett tillhandahållande ska anses vara en sändning av ett program. Tillägget innebär att webbsändningsregelns tillämpningsområde begränsas till att endast avse program som till- handahålls av de aktörer som omfattas av databasregeln (1 kap. 4 § första stycket 1 a–d), dvs. sådana aktörer som har automatiskt grund- lagsskydd och sådana som har frivilligt grundlagsskydd genom utgiv- Dessa aktörer har grundlagsskydd för sina webbsänd- ningar, oavsett på vilken plattform de tillhandhålls. Tilläggets innebörd är att andra aktörers program inte omfattas av webbsändningsregeln, och då inte heller av huvudregeln om sändningar. Genom den andra meningen i tredje stycket, som är ny, utökas yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområde till att avse vissa pro- gram som förmedlas hit genom satellitsändning från utlandet och som och oförändrat vidaresänds här. Bestämmelsen är be- gränsad till program i tv som huvudsakligen är avsedda att tas emot här i . Om den sist nämnda förutsättningen inte är uppfylld kan i stället 11 kap. 1 § vara tillämplig. För att avgöra om ett program huvudsakligen är avsett att tas emot här måste en helhetsbedömning göras. Vid en sådan bedöm- ning kan det vägas in om sändningarna är riktade mot och om merparten av de potentiella mottagarna finns här. Andra faktorer som kan beaktas är t.ex. om programmet är på svenska, om det riktar sig mot en svensk publik och om det är inspelat eller producerat här. Det bör krävas en tydlig och väsentlig koppling till för att bestämmelsen ska tillämpas. Det förhållandet att ett programföretag bedriver sin verksamhet utomlands är inte något hinder mot bestäm- melsens tillämpning. Den närmare bedömningen av vilka program som omfattas får avgöras i rättstillämpningen. De program som avses med förändringen omfattas av både ytt- randefrihetsgrundlagens skydd och dess förpliktelser.