sou · H8B363d2 · 2020-11-12 00:00:00 — Artikeln är generellt formulerad och innehåller inte några närmre konkreta bestämmelser, varken kring vad som avses med t.ex. vila och fritid eller i vilken tidsmässig om- fattning eller under vilka förutsättningar ett barn ska ha rätt till vila, fritid, lek, rekreation, kultur och konst. Det framgår inte heller på vilket sätt en stat ska främja barnets rätt. Utrymmet för varje stat att själv bestämma över dessa frågor är därför stort. Likväl måste alla lämpliga åtgärder, även lagstiftningsåtgärder, vidtas för att genom- föra rättigheterna i konventionen enligt artikel 4. Det är också tyd- ligt att artikeln förutsätter att en stat vidtar aktiva åtgärder; staten ska ju inte bara respektera rätten utan också främja den. Regleringen i artikel 31 ställs kanske främst på sin spets för vissa grupper av barn, i synnerhet dem som en stat tagit över ansvaret för. Det allmänna kan t.ex. ha omhändertagit eller frihetsberövat ett barn. När det särskilt gäller ett frihetsberövat barn har staten dessutom aktivt begränsat barnets rörelsefrihet och tillgång till t.ex. utrustning. Därigenom har staten minskat möjligheterna att delta i de fritids- aktiviteter som barnet själv önskar. Detta står i och för sig inte i strid med , av vilken det uttryckligen framgår att barn kan behöva frihetsberövas (se t.ex. artikel 37), men kan innebära större krav på lagstiftningen. Vi återkommer till frihetsberövade barns möj- ligheter till vila, fritid, lek, rekreation och kultur nedan. I , liksom i de flesta andra länder, kan staten begränsa ett barns fria tid på olika sätt, bl.a. genom skolplikten. Som framgår av artikel 28 är det emellertid helt i enlighet med att ett barn har skolplikt. Den tidsmässiga omfattningen av skolplikten 101Barnombudsmannens årsrapport Från insidan s. 48–50. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. kan visserligen se olika ut mellan kommunerna, men det finns ett maximalt antal dagar och timmar som den obligatoriska verksam- heten får omfatta. Genom skolförordningen garanteras eleverna lov i åtminstone hela juli och per läsår. Det gäller även elever som går i lovskola. Det finns inte någon reglering om hur mycket ett barn får vara på förskola och fritidshem, men det finns inte heller något krav från det allmännas sida att barnet ska delta i sådan barnomsorg; det valet gör barnets vårdnadshavare. Den huvudsakliga avsikten med dessa verk- samheter är också att erbjuda barnomsorg när föräldrarna förvärvs- arbetar. Sådan omsorg har åtagit sig att försöka säkerställa enligt vad som anges i artikel 18.3 i . Inom barn- omsorgen ges barnen rätt till lek och aktiviteter, även om de till viss del är styrda av huvudmännen och pedagogerna vid verksamheten. Som framgår av läroplanen för fritidshemmet ska verksamheten bl.a. ge eleven en meningsfull fritid och rekreation. Vår bedömning är att lagstiftning och praxis som rör skolväsen- det stämmer överens med innebörden av artikel 31. 34.3.2Frihetsberövade och omhändertagna barn Ett barn som är frihetsberövat har inte samma möjligheter att utöva idrott eller ägna sig åt fritidsaktiviteter och kultur som andra barn. Såsom regeringen resonerade vid införandet av 15 b § LVU kan det, när ett barn är placerat vid en låsbar enhet, därför finnas skäl att i lag tydliggöra barnets rätt till utomhusvistelse och andra aktiviteter. Ut- över bestämmelsen i LVU finns det liknande bestämmelser för barn som är intagna på häkte eller anstalt och som verkställer sluten ung- domsvård. Psykiatrisk och rättspsykiatrisk tvångsvård Några uttryckliga bestämmelser om möjligheter till exempelvis fri- tid, kultur eller förströelse finns inte när det gäller barn som befinner sig på en sluten avdelning för psykiatrisk tvångsvård (inklusive rätts- psykiatrisk vård). Det finns visserligen inte ett uttryckligt krav i artikel 31 att rätten ska vara föreskriven i lag (jämför dock artikel 4), men sådana bestäm- Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. melser får antas bidra till att ett barns rätt till vila, fritid, lek, rekrea- tion, kultur och konst tydligare erkänns, respekteras och främjas. Därtill ska det noteras att staten har begränsat dessa barns allmänna tillgång till bl.a. aktiviteter och kultur, genom att tvångsvis vårda dem på en inrättning. finns det en bestämmelse om att ett barn som vårdas med stöd av LPT eller LRV ska ges rätt till dagliga akti- viteter på vårdinrättningen och att vistas utomhus (om inte medicinska skäl talar emot det). Av förarbetena till be- stämmelsen framgår det att den är avsedd att ge tvångsvårdade barn en daglig rekreation från behandlingen, även om det inte innebär att patienten kan göra vad den vill . Bestämmelsen ger sam- mantaget ett barn bättre möjligheter att tillvarata sin rätt enligt arti- kel 31. Även om bestämmelsen hade kunnat utformas på ett sätt som bättre speglade innehållet i artikel 31 i kan den inte anses oförenlig med artikeln. Det är inte bara tillgången till fritid och fritidsaktiviteter som är be- gränsad för frihetsberövade barn. Därtill finns det möjligheter att i det enskilda fallet ytterligare begränsa ett barns möjligheter att t.ex. använda sin telefon eller träffa vänner. (Det gäller även barn som vår- das på öppna enheter vid särskilda ungdomshem.) Samtliga dessa be- gränsningar måste enligt lagstiftningen emellertid vara proportionella och göras i syften som får anses vara godtagbara enligt barnkonven- tionen, t.ex. med hänsyn till ordning och säkerhet eller för att ett barns vård inte ska äventyras. Barn som vårdas utanför hemmet med stöd av LVU Utredningen om tvångsvård för barn och unga har föreslagit att det ska införas en generell bestämmelse som gäller barn som vårdas utan- för det egna hemmet med stöd av LVU.102 Enligt bestämmelsen ska ett barn som vårdas utanför hemmet ges möjlighet till fritid som är anpassad till barnets ålder och intressen. Såsom regeringen anförde vid införandet av 15 b § LVU (efter samma utrednings förslag) är det när- 102SOU 2015:71 s. 65, 223, 224, 229, 1022 och 1023. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. mast en underförstådd självklarhet att ett barn ska ges sådana möj- ligheter, i vart fall när barnet inte är frihetsberövat. Vidare framgår detsamma indirekt av socialtjänstlagen. I lagen anges dels att social- nämnden ansvarar för att ett barn som vårdas utanför hemmet får en god vård, dels att nämnden ska medverka till att barnet får en god vård och fostran och i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden. Dessa for- muleringar liknar för övrigt dem i , som beskriver det ansvar som vårdnadshavare har. Enligt vår mening finns det inte samma behov av en uttrycklig reglering om fritid för dessa barn som det gör för frihetsberövade barn. Det allmänna har visserligen övertagit ett visst ansvar för dessa barn men inte begränsat deras möjligheter att delta i kultur-, konst-, idrotts- eller andra fritidsaktiviteter. Barnen är inte heller förhindrade att använda elektronisk kommunikation (med undantag för vad som anges ovan om särskilda ungdomshem), vara utomhus, gå med i en förening, besöka ett bibliotek eller i övrigt röra sig fritt. Vår bedömning är att en sådan bestämmelse som Utred- ningen om tvångsvård för barn och unga har föreslagit skulle ligga i linje med innebörden av artikel 31 men inte kan anses nödvändig för att svensk lagstiftning ska vara förenlig med konventionen. Det är möjligen främst vid tillämpningen i enskilda fall som det blir möjligt att bedöma om skyldigheterna enligt artikel 31 är uppfyllda. Med andra ord behöver man, utifrån de individuella omständighet- erna, bedöma om barnet i praktiken har getts rätt till vila, fritid, lek, rekreation, kultur och konst i tillräcklig omfattning. Den bedöm- ningen kan t.ex. omfatta vilka aktiviteter ett barn har tillgång till, hur mycket fritid barnet har och hur barnets tillgång till sin telefon, in- ternet eller annan utrustning har begränsats. En sådan kartläggning av den praktiska tillämpningen faller dock utanför vårt uppdrag. Vår sammantagna bedömning är, med detta förbehåll, att lagbestämmel- serna, såvitt de avser frihetsberövade och omhändertagna barn, i sig är förenliga med artikel 31 i . Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. 34.3.3Tillgång till kultur och fritid I artikel 31.2 anges det att ett barn har rätt att till fullo delta i det kulturella och konstnärliga livet. Trots artikelns ordalydelse förut- sätter konventionen att en stat vidtar åtgärder för att skydda ett barn från visst material, oavsett om det utgör t.ex. konst och kultur. Det framgår av flera artiklar. Enligt artikel 13.2 får ett barns rätt att ta emot information begränsas i vissa fall, enligt artikel 17 (e) ska en stat uppmuntra att riktlinjer utvecklas för att skydda ett barn mot skadlig information, enligt artikel 19 ska ett barn skyddas från alla former av våld, dvs. även visuellt våld inom kulturen, enligt artikel 34 ska barn skyddas från sexuella övergrepp, osv. Rätten att till fullo delta i det kulturella och konstnärliga livet måste således ses mot bakgrund av konventionen i övrigt. I finns det ett antal myndigheter och organisationer som på olika sätt arbetar för att stödja bl.a. idrotts- och kulturlivet. Det finns även olika former av statliga stöd, som fördelas till verksamheter inom dessa områden. Därtill erbjuder många kommuner kulturskola och öppen fritidsverksamhet. Även i skolan får ett barn tillgång till kultur och konst genom skolämnena. Dessa aktiviteter är visserligen inte frivilliga men får antas öka barnets förutsättningar att delta i det kulturella och konstnärliga livet. Därutöver finns det andra sorters bestämmelser, t.ex. dem i , som syftar till att skapa möjligheter för ett barn att leka, vila eller delta i fritidsaktiviteter och kulturlivet. Av vad som framgått tycks utbudet av aktiviteter och barns upp- levelser kring deras möjlighet att delta i kulturlivet och fritidsaktivi- teter vara olika, dels mellan kommuner, dels mellan olika kategorier av barn. Detta är svårt att komma till rätta med genom lagstiftning och beror troligen till stor del på ekonomiska resurser, tillgången till rätt kompetens i olika kommuner och demografi. Det ligger inte inom ramen för vårt uppdrag att närmare undersöka hur den praktiska till- lämpningen ser ut eller att analysera vilka faktorer som kan ligga bakom dessa olikheter. Vissa barn har särskilda svårigheter att ta del av bl.a. kultur och fri- tidsaktiviteter. Det kan t.ex. bero på att ett barn inte kan språket, inte har ett socialt nätverk eller att barnet har en funktionsnedsättning som försvårar deltagandet i olika aktiviteter. För att förbättra dessa barns möjligheter har det vidtagits såväl lagstiftningsåtgärder (t.ex. LSS) Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. som andra åtgärder, bl.a. i form av riktat ekonomiskt stöd till verk- samheter som särskilt tillvaratar dessa barns intressen. Det finns också myndigheter som har som särskild uppgift att på olika sätt förenkla förutsättningarna för att t.ex. ta del av kultur, oavsett förmåga. Därtill finns bestämmelserna i diskrimineringslagen (2008:567), som syftar till att motverka diskriminering. Läs mer om de bestämmelserna i kapit- let om artikel 2. Slutligen vill vi påpeka att artikel 31 handlar om ett barns rätt till t.ex. lek och fritidsaktiviteter. Aktiviteter som mer eller mindre på- tvingas barnet omfattas inte av lek och fritid i den mening som avses i artikeln. har till oss uppgett att det förekom- mer att idrottsföreningar genom avtal låter barn åta sig t.ex. en trä- ningsplikt eller att barnet inte ska tala illa om föreningen. Ett främ- jande av ett barns rätt till bl.a. fritid och lek kan enligt vår mening inte bestå i att barnet tvingas att utföra aktiviteten. (Till undvikande av missförstånd bör det framhållas att det enligt artikel 31 är staten och inte en enskild idrottsförening som åtagit sig att främja denna rätt.) Sammantaget är vår bedömning att svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med innebörden av artikel 31 även i denna del. Svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med innebörden av artikel 31 i . 1.Översyn av yrket personlig assistent – ett viktigt yrke som förtjänar bra villkor. 2.Skärpta regler om utländska månggiften. 4.Vägen till en klimatpositiv framtid. 5.Fler ruttjänster och höjt tak för rutavdraget. 6.En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering. 7.Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem. 8.Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget. 9.Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2020. Steg för steg. Var står vi? Vart går vi? 10.Stärkt lokalt åtgärdsarbete – att nå målet Ingen övergödning. 11.Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. 12.Nya kapitaltäckningsregler för värdepappersbolag. 13.Att kriminalisera överträdelser av EU-förordningar. 14.Framtidens teknik i omsorgens tjänst. 15.Strukturförändring och investering i hälso- och sjukvården – lärdomar från exemplet NKS. 16.Ett effektivare regelverk för utlännings ärenden med säkerhetsaspekter. 19.God och nära vård. En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem. 20.Skatt på modet – för att få bort skadliga kemikalier. 21.Sveriges museum om Förintelsen. + Holocaust Remembrance and Representation. Documentation from a Research Conference. – på väg mot ökad delning av motor- fordon. 23.Hälso- och sjukvård i det civila försvaret – underlag till försvarspolitisk inriktning. 24.Tillsammans för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliterings- process. 25.Ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik. 26.En sjukförsäkring anpassad efter individen. 27.Högre växel i minoritetspolitiken. Stärkt samordning och uppföljning. 28.En mer likvärdig skola – minskad skolsegregation och för- 29.En ny myndighet för att stärka det psykologiska försvaret. 30.En moderniserad arbetsrätt. 31.En ny mervärdesskattelag. Del 1 och 2. Några anslutande frågor. – en modell för planering och dimen- sionering av gymnasial utbildning. Del 1 och 2. 34.Stärkt kvalitet och likvärdighet i fritidshem och pedagogisk omsorg. 35.Kontroll för ökad tilltro – en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga ut betalningar från välfärdssystemen. 36.Ett nationellt sammanhållet system för kunskapsbaserad vård –ett system, många möjligheter. 37.Ett nytt regelverk för arbetslöshets- försäkringen. 38.Ökad trygghet för visselblåsare. 39.Kärnavfallsrådets yttrande över SKB:s Fud-program 2019. 40.En gemensam utbildning inom statsförvaltningen. av tjänster åt Arbetsförmedlingen –en analys av de rättsliga förutsätt- ningarna. 42.En annan möjlighet till särskilt stöd. Reglering av kommunala resurs- skolor. 43.Bygga, bedöma, betygssätta –betyg som bättre motsvarar 44.Grundlagsskadestånd – ett rättighets- skydd för enskilda. 45.Ett ändamålsenligt skydd för tryck- och yttrandefriheten. 46.En gemensam angelägenhet. 1 och 2. En ny social- tjänstlag. Del 1 och 2. 48.Skatt på engångsartiklar. 49.Enhetlig och effektiv marknads- kontroll. 50.Enklare skatteregler för enskilda näringsidkare. 51.En ny lag om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal. 52.Rutavdrag för äldre. 53.Personuppgiftsbehandling vid antals- beräkning inför klinisk forskning. 54.En långsiktigt hållbar migrations- politik. 55.Innovation genom information. 56.Det demokratiska samtalet i en digital tid. Så stärker vi motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat. 57.Ett särskilt hedersbrott. –kompletterande nationella bestämmelser om cybersäkerhets- certifiering. –från forskning till nytta. –en översyn. 61.Ändrade regler om säkerställda obligationer. 62.En samlad djurhälsoreglering. Del 1 och 2. 63.Barnkonventionen och svensk rätt. En moderniserad arbetsrätt. Ett nytt regelverk för arbetslöshets- försäkringen. Ökad trygghet för visselblåsare. av tjänster åt Arbetsförmedlingen –en analys av de rättsliga förut- sättningarna. och svensk rätt. Fler ruttjänster och höjt tak för rutavdraget. Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget. Nya kapitaltäckningsregler för värdepappersbolag. Skatt på modet – för att få bort skadliga kemikalier. –på väg mot ökad delning av motor- fordon. En ny mervärdesskattelag. Del 1 och 2. Kontroll för ökad tilltro –en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga ut betalningar från välfärdssystemen. En gemensam utbildning inom statsförvaltningen. En gemensam angelägenhet. 1 och 2. Skatt på engångsartiklar. Enklare skatteregler för enskilda närings- idkare. Rutavdrag för äldre. – en översyn. Ändrade regler om säkerställda obligationer. –kompletterande nationella bestäm- melser om cybersäkerhetscertifiering. Ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik. Innovation genom information. Skärpta regler om utländska månggiften. till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. Ett effektivare regelverk för utlännings ärenden med säkerhetsaspekter. En ny myndighet för att stärka det psykologiska försvaret. Grundlagsskadestånd – ett rättighetsskydd för enskilda. Ett ändamålsenligt skydd för tryck- och yttrandefriheten. En ny lag om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal. En långsiktigt hållbar migrationspolitik. Ett särskilt hedersbrott. +Holocaust Remembrance and Representation. Documentation from a Research Conference. Högre växel i minoritetspolitiken. Stärkt samordning och uppföljning. Det demokratiska samtalet i en digital tid. Så stärker vi motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat. Vägen till en klimatpositiv framtid. Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2020. Steg för steg. Var står vi? Vart går vi? Stärkt lokalt åtgärdsarbete – att nå målet Ingen övergödning. yttrande över SKB:s Fud-program 2019. Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem. Att kriminalisera överträdelser av EU-förordningar. Personuppgiftsbehandling vid antals- beräkning inför klinisk forskning. En samlad djurhälsoreglering. Del 1 och 2. Översyn av yrket personlig assistent – ett viktigt yrke som förtjänar bra villkor. En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering. Framtidens teknik i omsorgens tjänst. i hälso- och sjukvården – lärdomar från exemplet NKS. God och nära vård. En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem. Hälso- och sjukvård i det civila försvaret –underlag till försvarspolitisk inriktning. Tillsammans för en välfungerande sjuk- skrivnings- och rehabiliteringsprocess. En sjukförsäkring anpassad efter individen. Några anslutande frågor. Ett nationellt sammanhållet system för kunskapsbaserad vård – ett system, många möjligheter. En ny socialtjänstlag. Del 1 och 2. En mer likvärdig skola –minskad skolsegregation och för –en modell för planering och dimen- sionering av gymnasial utbildning. Del 1 och 2. Stärkt kvalitet och likvärdighet i fritids- hem och pedagogisk omsorg. En annan möjlighet till särskilt stöd. Reglering av kommunala resurs- skolor. Bygga, bedöma, betygssätta –betyg som bättre motsvarar elevernas kunskaper. Innovation som drivkraft –från forskning till nytta. Enhetlig och effektiv marknadskontroll.