sou · H8B332 · 2020-06-05 00:00:00 — Undantaget gäller även om den försäk- rade skulle ha fått sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning, om han eller hon hade haft rätt till sådan ersätt- ning genom att uppfylla villkoren i fråga om försäkringstid (26 kap. Motsvarande undantag bör gälla för den som skulle ha fått sjuk- ersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning, om han eller hon hade haft rätt till sådan ersättning genom att uppfylla i villkoren i fråga om försäkringstid. Sjukpenning i samband med sjukersättning och aktivitetsersättning I regleringen avseende sjukpenning i socialförsäkringsbalken finns två bestämmelser som har anknytning till sjukersättning och akti- vitetsersättning i form av garantiersättning. Enligt den ena bestäm- Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning melsen har en försäkrad som uppfyller de medicinska villkoren för hel sjukersättning eller aktivitetsersättning i form av garantiersätt- ning, men som inte kan få sådan ersättning på grund av att han eller hon inte har tillräckligt lång försäkringstid, inte heller någon rätt till sjukpenning (27 kap. 35 §). Enligt den andra bestämmelsen har en försäkrad som uppfyller de medicinska villkoren för sjukersättning eller aktivitetsersättning i form av garantiersättning, men som inte kan få sådan ersättning på grund av att han eller hon inte har till- räckligt lång försäkringstid, inte rätt till sjukpenning för samma arbets- oförmåga som kunde ha gett rätt till sjukersättning eller aktivitets- ersättning (27 kap. 54 §). Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning bör hanteras på motsvarande sätt som garantiersättning i de två ovan beskrivna avseendena. 6.9Grundersättning i internationella förhållanden Bedömning: Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning är kategoriseringsmässigt en förmån vid invali- ditet av typ B-lagstiftning enligt förordning 883/2004 som kom- mer att omfattas av de allmänna bestämmelserna om samordning av ålders- och efterlevandepension i förordningen. Kravet försäkringstid kan uppfyllas genom samman- läggning med försäkrings- och bosättningsperioder som har full- gjorts enligt lagstiftningen i andra medlemsstater. Grundersättning kommer att betalas ut till den som är bosatt i en annan medlemsstat. Som huvudregel kommer förmåner av samma slag från andra medlemsstater inte att minska grundersättningen. Om inkomst- relaterad sjukersättning eller aktivitetsersättning har beviljats, kom- mer den oreducerade inkomstrelaterade sjukersättningen eller aktivitetsersättningen att minska grundersättningen vid beräk- ningen av det teoretiska beloppet i pro rata-beräkningen. Vid beräkningen av den oberoende förmånen kommer förmåner av samma slag från andra medlemsstater att minska grundersätt- ningen endast om denna beräknas med framtida försäkringstid samt förmånen från den andra medlemsstaten också beräknas med framtida försäkringstid eller är oberoende av försäkringstid. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning bör i bilaga IX till förordning 883/2004 låta anteckna motsvarande bestämmelser för grundersättning som har gjorts för garantiersättning. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning är en förmån vid invaliditet av typ B-lagstiftning som kommer att omfattas av de allmänna bestämmelserna om samordning av ålders- och efterlevandepension i förordning 883/2004 Som redovisats i avsnitt 6.3 är den föreslagna förmånen sjukersätt- ning och aktivitetsersättning i form av grundersättning en förmån vid invaliditet av typ B-lagstiftning, eftersom den är beroende av längden på försäkrings- och bosättningsperioder (se artikel 44 i förordning 883/2004). Förmånen har utformats för att samordnas enligt de allmänna samordningsbestämmelserna i förordningens kapitel om ålders- och efterlevandepension. Som berörts i det ovan nämnda avsnittet bedöms grundersättning inte vara en minimiför- mån. Skälen för det är att det är fråga om en förmån som de för- säkrade tjänar in genom att arbeta eller vara bosatta i . För- månens storlek i det enskilda fallet beror på hur lång försäkringstid den enskilde kan tillgodoräkna sig. Grundersättning är alltså en för- mån som en försäkrad – vid sidan av den inkomstrelaterade ersätt- ningen – kan göra anspråk på med stöd av fullgjorda försäkrings- och bosättningsperioder. Grundersättning utgår inte som ett tillägg till eller utfyllnad av den inkomstrelaterade ersättningen. Däremot finns ett samspel mellan inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitets- ersättning och grundersättning. Detta samspel har sin bakgrund i att det nuvarande förmånssystemet för dem vars arbetsförmåga är lång- varigt nedsatt ska ge ett liknande utfall som det tidigare förtids- pensionssystemet, som var uppbyggt på ett annat sätt med de olika folkpensionsförmånerna och tilläggspensionen. Grundersättningen syftar inte till att tillförsäkra de försäkrade en skälig levnadsnivå och förmånen har inte heller i praktiken den funktionen, eftersom förmånens storlek är beroende av försäkrings- tid. Den förmån som ytterst ska tillförsäkra en skälig levnadsnivå är i stället det kommunala försörjningsstödet. Det kan också noteras att grundersättningen, liksom den grundpension och omställnings- Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning pension i form av grundpension som föreslagits i vårt delbetänkande, till sin konstruktion har stora likheter med folkpension. Enligt särskilda anteckningar i förordningsskälen och en bilaga till förordning 883/2004 har , rådet och kommissio- nen godtagit att folkpension samordnas enligt de allmänna samordningsbestämmelserna i förordningens kapitel om ålders- och efterlevandepension. Mot den angivna bakgrunden bedömer vi att de allmänna samord- ningsbestämmelserna i förordningens kapitel om ålders- och efter- levandepension kommer att vara tillämpliga på grundersättning. Kravet försäkringstid kan uppfyllas genom sammanläggning I avsnitt 6.4 ovan har föreslagits att sjukersättning och aktivitets- ersättning i form av grundersättning ska utges endast till den som har en försäkringstid om . När förordning 883/2004 är tillämplig kan detta krav uppfyllas genom tillämpning av samman- läggningsregeln (artikel 6 i förordningen). En sådan tillämpning inne- bär att försäkrings- eller bosättningsperioder i andra medlemsstater ska läggas samman med den svenska försäkringstiden, om försäkringstid finns i . Sammanläggning ska också (enligt artikel 57) ske om den försäkrade inte har med för- säkrings- eller bosättningsperioder i någon annan medlemsstat och är den stat som sökanden senast har varit försäkrad i. Detta innebär att kravet försäkringstid kan uppfyllas genom sam- manläggning med försäkrings- och bosättningsperioder som full- gjorts enligt lagstiftningen i andra medlemsstater. Grundersättning kommer att betalas ut till den som är bosatt i en annan medlemsstat Förordning 883/2004 vilar bl.a. på den s.k. exportabilitetsprincipen. I enlighet med denna princip är huvudregeln att en kontantförmån inte får minskas, ändras, hållas inne, dras in eller förverkas med anled- ning av att mottagaren är bosatt i en annan medlemsstat än den där institutionen med ansvar för betalningen är belägen (artikel 7). Som framgått kommer sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning att samordnas enligt de allmänna bestämmelserna i Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning förordningens kapitel om ålders- och efterlevandepension (artikel 50–57 i kapitel 5). Det innebär att exportabilitetsprincipen kommer att gälla för grundersättning. Detta medför i sin tur att grundersättningen kom- mer att betalas ut vid bosättning i en annan medlemsstat. Beräkningen av grundersättning enligt de allmänna bestämmelserna om samordning Som framgått ovan är den föreslagna grundersättningen en förmån av typ B-lagstiftning (artikel 44.1 i förordning 883/2004). Det inne- bär att de allmänna samordningsbestämmelserna i förordningens kapitel om ålders- och efterlevandepension som huvudregel är till- lämpliga när förmånstagaren har omfattats av lagstiftningen i mer än en medlemsstat, t.ex. genom att ha fullgjort försäkrings- eller bosätt- ningsperioder i såväl som enligt lagstiftningen i en eller flera andra medlemsstater (artikel 46.1). I de fallen gäller särskilda regler om beräkningen av förmånen (artikel 52). Enligt dessa regler ska den behöriga institutionen beräkna det förmånsbelopp som ska utbetalas genom att beräkna ett teoretiskt belopp och därefter ett faktiskt belopp (pro rata-beräknad förmån). Om villkoren för rätt till för- måner uteslutande har uppfyllts enligt nationell lagstiftning, ska in- stitutionen också beräkna förmånsbeloppet enligt den lagstiftning som den tillämpar (oberoende förmån). Den berörda personen ska ha rätt att erhålla det högsta av beloppen som framkommer vid beräk- ningarna av den oberoende förmånen och enligt bestämmelserna om pro rata-beräkning. Vid beräkningen av det teoretiska beloppet ska hänsyn tas till såväl den svenska försäkringstiden som alla försäkrings- och/eller bosättningsperioder som har fullgjorts enligt lagstiftningen i andra medlemsstater. Det innebär att den faktiska försäkringstiden berä- knas med beaktande av den försäkrades försäkrings- och bosätt- ningsperioder i både och andra medlemsstater. Den på detta sätt beräknade faktiska försäkringstiden ligger sedan till grund för beräkningen av den framtida försäkringstiden. Vid pro rata-beräkningen får grundersättning inte minskas med en förmån av samma slag från en annan medlemsstat (artikel 54.1 i förordningen). Trots att det i avsnitt 6.6.2 ovan har föreslagits att vissa utländska förmåner ska minska grundersättningen, kan denna regel därför inte upprätthållas i förhållande till andra medlemsstater. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Förmåner av samma slag från andra medlemsstater kan sålunda inte beaktas när grundersättningen pro rata-beräknas. I förordningen finns ett antal tilläggsbestämmelser för beräkning av förmåner som avser beräkningen av det teoretiska beloppet och det pro rata-beräknade faktiska beloppet. En av dessa tilläggsbestäm- melser innebär att om den totala längden på de försäkrings- och/eller bosättningsperioder som fullgjorts innan försäkringsfallet inträffade enligt alla berörda medlemsstaters lagstiftning överstiger den maxi- miperiod som krävs enligt lagstiftningen i en av dessa medlemsstater för rätt till hel förmån, ska den behöriga institutionen i den med- lemsstaten beakta i stället för de fullgjorda periodernas totala längd (artikel 56.1). Det innebär att om de svenska perioderna tillsammans med samtliga försäkrings- och/eller bosätt- ningsperioder i andra medlemsstater ger en försäkringstid (faktisk och framtida) som uppgår till , ska man vid beräkningen av det teoretiska beloppet räkna med den svenska maximiperioden, det vill säga . En annan av tilläggsbestämmelserna avser bl.a. den situationen att det i en medlemsstats lagstiftning föreskrivs att beräkningen av för- måner ska grundas på inkomster. I ett sådant fall ska den behöriga institutionen först fastställa beräkningsgrunden på grundval av endast de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den lagstiftning insti- tutionen tillämpar och sedan, för att fastställa det belopp som ska beräknas på grundval av de försäkrings- och/eller bosättningsperio- der som har fullgjorts enligt andra medlemsstaters lagstiftning, an- vända sig av samma faktorer som fastställts eller konstaterats när det gäller de försäkringsperioder som fullgjorts enligt den lagstiftning institutionen tillämpar (artikel 56.1 c). Bestämmelsen ger uttryck för en likabehandlingsprincip som för den föreslagna grundersätt- ningens del innebär följande. Om inkomstrelaterad sjukersättning eller aktivitetsersättning har beviljats, ska den oreducerade inkomst- relaterade sjukersättningen eller aktivitetsersättningen minska grund- ersättningen vid pro rata-beräkningen av det teoretiska beloppet. Med oreducerad inkomstrelaterad ersättning menas vad en person skulle ha fått i hel ersättning om han eller hon bott och arbetat hela sitt liv endast i . Oreducerad inkomstrelaterad sjukersättning eller aktivitetsersättning är alltså samma som av anta- gandeinkomsten. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Vid beräkningen av den oberoende förmånen får en förmån av samma slag från en annan medlemsstat som inte kan likställas med grundersättning minska grundersättningen endast om grundersätt- ningen beräknas med framtida försäkringstid samt förmånen från den andra medlemsstaten också beräknas med framtida försäkrings- tid eller är oberoende av försäkringstid (artikel 54.2 förordningen). Anteckningar om grundersättning i bilagorna till förordning 883/2004 Det finns i bilaga IX till förordning 883/2004, som har rubriken för- måner och överenskommelser på vilka artikel 54 får tillämpas, två anteckningar som avser sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning. I del 1 i bilagan finns en förteckning av förmåner som avses i artikel 54.2 a i förordningen, vars storlek är oberoende av de full- gjorda försäkrings- eller bosättningsperiodernas längd. har där bl.a. låtit anteckna garantiersättning som ersatt sådan oavkortad folkpension som utgavs enligt den lagstiftning om folkpension som var tillämplig före och oavkortad folkpension som utgavs enligt övergångsbestämmelserna till den lagstiftning som gäller från detta datum. I del 2 i bilagan förtecknas förmåner som avses i artikel 54.2 b i förordningen, vars storlek bestäms på grundval av en tillgodoräknad period som anses vara fullgjord mellan den dag då försäkringsfallet inträffade och en senare dag. För del anges här bl.a. sjukersät- tning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning (35 kap. socialförsäkringsbalken). Grundersättning bör i de avseenden som beskrivs i bilagan till förordning 883/2004 hanteras på samma sätt som garantiersättning. bör därför i bilaga IX till förordning 883/2004 låta anteckna motsvarande bestämmelser för grundersättning som har gjorts för garantiersättning. Som framgår nedan föreslår vi att ändringarna i socialförsäkrings- balken och i lagen (2010:111) om införande av socialförsäkringsbalken ska träda i kraft vid tre olika tillfällen. Huvuddelen av förslagen (7.2) föreslås träda i kraft vid möjliga lämpliga årsskifte vilket bedöms vara /2022. Övriga förslag (7.3) anknyter till höjningarna av de pensionsrelaterade åldersgränserna som pensions- gruppens partier kom överens om och bör därför träda i kraft som följer av den överens- kommelsen. Utgångspunkten för ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till förslagen i detta betänkande är att förslagen i delbetänkandet (SOU 2019:53) genomförs som föreslogs i det betänkandet, . Skulle av något skäl förslagen i delbetänkandet inte träda 2021 eller överhuvudtaget inte före de förslag som lämnas i det här betänkandet får detta givetvis konsekvenser för hur övergångsbestämmelserna bör formuleras. 7.2Huvuddelen av förslagen (kapitel 5 och 6) Förslag: Förslaget om ändring i socialförsäkringsbalken avseende den nya grundersättningen, borttagandet av möjligheten att som försäkringstid beakta bosättningstid i tidigare hemland samt bort- tagandet av möjligheten att som försäkringstid för grundpension räkna den försäkringstid som har legat till grund för sjukersätt- ning ska träda i kraft men ska dock tilläm- pas för tid . ska fortfarande gälla för förmåner som avser tid före ikraft- trädandet. I fråga om den som vid utgången av har rätt till sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning som även avser ska utan ansökan pröva om den försäkrade har rätt till grundersättning enligt 35 kap. Med försäkringstid för sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning ska för tid till och med avses försäkringstid enligt 35 kap. i lydelsen före den Den som beviljas sjukersättning eller aktivitets- ersättning för tid eller senare och som i direkt anslutning inte haft rätt till sjukersätt- ning eller aktivitetsersättning ska dock vid fastställande av för- säkringstid dock inte beaktas bosättningstid i tidigare hemland. Vid tillämpning av föreskrifterna om sjukpenninggrundade in- komst i 26 kap. 8 § och om sjukpenning i 27 kap. 35 och 54 §§ ska bosättningstid i tidigare hemland alltjämt beaktas för den som har rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning för tid före den Äldre bestämmelser i 67 kap. socialförsäkringsbalken om grund- pension ska fortfarande gälla för den som är född eller tidigare och äldre bestämmelser i 81 kap. socialförsäkringsbalken om omställningspension i form av grundpension ska fortfarande gälla i fråga om dödsfall som inträffade före . Förslaget om ändring i lagen om införande av socialför- säkringsbalken ska träda i kraft men ska dock tillämpas för tid . Äldre bestämmelser ska dock fortfarande gälla för tid före utgången av . Bestämmelser som gäller för garantiersättning avseende bosätt- ningstid, justeringsbelopp och samordning med andra förmåner ska på motsvarande sätt gälla för grundersättning. Bestämmelser som anger att äldre bestämmelser om försäk- ringstid i den numera upphävda lagen om allmän försäkring är tillämplig ska ändras så att bestämmelser i den mån dessa avser bosättningstid i tidigare hemland inte ska tillämpas 1.på den som fyller efter utgången av (avser grund- pension), 2.i fråga om dödsfall som inträffar efter utgången av (avser omställningspension i form av grundpension), och 3.för den som beviljas sjukersättning eller aktivitetsersättning för tid eller senare och som i direkt anslutning inte haft rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning. I vårt delbetänkande föreslog vi i fråga om de nya förmånerna grundpension och omställningspension i form av grundpension att dessa skulle träda i kraft , bl.a. eftersom det var av vikt att återföra samordningen av grundskydd inom den all- männa ålderspensionen till den tillämpning som rådde före domen i målet Zaniewicz-Dybeck.1 Eftersom grundskyddet inom sjukersätt- ningen och aktivitetsersättningen på motsvarande sätt omfattas av det avgörandet är det av samma skäl angeläget att våra förslag till ett nytt grundskydd – grundersättningen (se kapitel 6) – införs . Härtill kommer att det är angeläget att samspelet mellan grundskyddet i det allmänna pensionssystemet och grundskyddet för sjukersättning och aktivitetsersättning bibehålls på motsvarande sätt som gäller . Förslaget innebär att för tid från och med ikraftträdandet av den nya grundersättningen kan inte längre sjukersättning eller aktivi- tetsersättning i form av garantiersättning utges utan i stället ska det finnas en möjlighet att få grundersättning. Det medför att för den som vid lagens ikraftträdande har rätt till sjukersättning eller aktivi- tetsersättning bör utan ansökan pröva om perso- nen har rätt till grundersättning. Det innebär att kommer att behöva ställa om sina system för beräkningen av de nya förmånerna samt räkna om befintliga ärenden och fatta beslut om de nya förmånerna. En sådan omräkning innebär en administrativ börda för som förutsätter att myndigheten ges en viss omställningstid innan de nya bestämmelserna träder i kraft. Såväl den nuvarande garantiersättningen som den föreslagna grundersätt- ningen beräknas utifrån prisbasbeloppet, som fastställs för varje 1Se SOU 2019:53, s. 356 ff. Förmånerna räknas därför normalt om vid varje års- skifte. Det är mot den bakgrunden lämpligt att låta de föreslagna bestämmelserna om de nya förmånerna träda i kraft , eftersom det – så långt det är möjligt – minimerar antalet omräkningar av förmånerna. Med beaktande av det ovan redovisade bedömer vi att det tidigast kan ske /2022. Det får anses vara en fördel om även övriga förslag som innebär förändringar i beräkningen av försäkringstid i den mån det är möjligt träder i kraft som införandet av den nya förmånen grund- ersättning. Dessutom finns det självständiga skäl som talar för att dessa förändringar bör införas möjligt. Därför bör detsamma bör gälla dels i fråga om de förslag om som avser upphörande av möjligheten att som försäkringstid till grundpension och omställ- ningspension i form av grundpension tillgodoräknas bosättningstid i tidigare hemland (se avsnitt 5.1), dels upphörandet av möjligheten att som försäkringstid för grundpension räkna den försäkringstid som har legat till grund för sjukersättning (se avsnitt 5.2). och har i vissa fall behov av att kunna fatta beslut om ersättning före den period som ersättningen avser. Exempelvis fattas beslut om ersättning för januari månad ofta redan under föregående månad, dvs. De föreslagna bestämmelserna bör för att kunna tillämpas därför träda i kraft . Med hänsyn till det som anförts ovan föreslår vi att den nya lagen ska träda i kraft men att de ska tillämpas för tid samt att äldre bestämmelser fortfarande ska gälla för förmåner som avser tid före utgången av . I lagen (2010:111) om införande av socialförsäkringsbalken finns bestämmelser som reglerar hur försäkringstid ska beräknas för tiden före införandet av sjukersättningen och aktivitetsersättningen (4 kap. 23 §). I denna del innebär bestämmelserna bl.a. att försäk- ringstid för garantiersättning för tiden ska beräknas enligt de tidigare reglerna om bosättningstid för förtidspension. För den nya sjukersättningen och aktivitetsersättningen i form av grund- ersättning föreslår vi i avsnitt 6.5 ett nytt sätt att beräkna försäk- ringstid som innebär att även arbetad tid får beaktas på visst sätt. Att införa en motsvarande övergångsbestämmelse för det nya grund- ersättningens del, dvs. att det nya sättet att beräkna försäkringstid endast ska gälla från det att bestämmelserna om det nya grund- skyddet ska tillämpas, innebär att behöver tillämpa tre olika beräkningsmetoder för att bestämma försäkringstiden – en för tiden , en annan för tiden –2021 och en tredje för tiden därefter. En sådan ordning är naturligtvis mera komplex än om endast en beräkningsmetod skulle tillämpas. skulle det vara mycket administrativt betungande att för de som redan får ga- rantiersättning, och där det redan finns en fastställd försäkringstid, räkna om försäkringstiden bakåt i tiden enligt den nya metoden. En sådan omräkning bör därför inte ske. Det framstår också som admi- nistrativt gynnsamt att låta tidigare beräkningsunderlag bestå på motsvarande sätt som hur försäkringstiden för grundpension beräk- nas. Det föreslås sålunda dels att de ovan nämnda bestämmelserna i lagen om införande av socialförsäkringsbalken om tillgodoräknande av försäkringstid för garantiersättning ska gälla för grundersättning, dels att med försäkringstid för grundersättning ska för tid till och med avses försäkringstid enligt 35 kap. socialförsäkringsbalken i kapitlets lydelse före . Därutöver bör ett antal följdändringar göras i lagen om införande av socialförsäkringsbalken avseende justeringsbelopp och samordning med andra förmåner genom att garantiersättningen i 4 kap. 9, 23, 27, 33 och 41 §§ 7 kap. 33 § ersätts med den nya grundersättningen. Även ändringarna i lagen om införande av socialförsäkringsbalken bör träda i kraft men dock tillämpas för tid . För tid före utgången av bör dock fortfarande bestämmelserna i den äldre lydelsen fortfarande gälla. Särskilt om ändringarna avseende borttagande av möjligheten att som försäkringstid beakta bosättning i tidigare hemland I fråga om de som vid ikraftträdandet av ändringarna i socialförsäk- ringsbalken har rätt till grundpension eller omställningspension i form av grundpension skulle borttagandet av hemlandstidsregeln (se avsnitt 5.1) medföra en ekonomisk försämring för dem som om- fattas av regeln. Detsamma gäller den som vid ikraftträdandet hade rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning i form av garanti- ersättning och som därefter i stället får samma förmån utbetalad i form av grundersättning. Vi anser att det inte är vare sig rimligt eller