sou · H8B359 · 2020-10-19 00:00:00 — Tack vare detta har exempelvis kunnat skapa en plattform för uppdragsutbild- ning med flera olika aktörer. Utredningen är av uppfattningen att dessa högskolor är förebilder för andra högskolor och att de gemen- samt därmed bättre kan bidra till ökat lärande utanför högskolan och ett ökat nyttiggörande av resultat från forskning. Det finns liknande lösningar inom konsultverksamhet, där en del högskolor kan sam- arbeta tillsammans med näringslivet i syfte att ta fram kunskapskräv- ande lösningar. Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar Ett annat nyttiggörandearbete som högskolorna förväntas arbeta med är licensieringsverksamhet. Genom underlag från Innovations- kontoret Fyrklövern, , Kungliga Tekniska Hög- skolan, , Stiftelsen och , har utredningen sammantaget fått följande bild. Vid de högskolor där arbetet är mest utvecklat sker ungefär 2–3 licensieringar . Arbetet är resurskrävande och resul- tatet i form av kommersiell lönsamhet osäkert. Inom Innovations- kontoret Fyrklövern har databasen tagits fram, som ett sätt att åskådliggöra de licenser som finns tillgängliga, för närings- livet och andra aktörer. För att databasen ska nå en större krets av intressenter och fyllas med fler idéer möjliga att licensiera, krävs ett stort arbete av berörda högskolor. Utredningens sammantagna be- dömning är att licensiering förekommer men att det är resurskrävande och att det – åtminstone ur högskolornas perspektiv – kan ifrågasättas det kommersiella värdet av arbetet. Att arbetet är väl i linje med riks- dagens och regeringens ambitioner är en annan sak. utredning föreslog en nationell kraftsamling Dåvarande Innovationsbron lämnade 2008 i ett rapportförslag till för- stärkning av patentering och licensiering av svensk forskning. I rap- porten menade att licensiering inte har haft en hög prioritet bland högskolorna. 4 Utredningen delar denna slutsats och menar att så är fallet. I rapporten föreslogs att en nationell process för licensiering skulle införas och att ett nationellt bolag skulle inrättas för ända- målet. Anledningar för en nationell kraftsamling var att licensiering kräver högt inflöde av projekt och att det ställer höga krav på kvalifi- cerad personal, internationella nätverk och uthållig finansiering. Rap- porten fastslog att det inte är möjligt för enskilda lärosäten att skapa förutsättningar för att bedriva en egen licensieringsverksamhet.5 4ALICE Att LICEnsiera Förslag till förstärkning av patentering och licensiering av svensk forsk- ning, , 2008. 5ALICE Att LICEnsiera Förslag till förstärkning av patentering och licensiering av svensk forsk- ning, , 2008, s. 21 f. Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar 5.2Behov av och förslag för utökat innovationsstöd Utredningsdirektivets frågeställning om att identifiera behov av och lämna förslag till förändringar av innovationsstödet vid universitet och högskolor i syfte att stödet ska vara ändamålsenligt, välfunger- ande och av lämplig omfattning, är en frågeställning som är uppdelad i två uppgifter. Den ena uppgiften handlar om att diskutera vilka behov som finns vid landets högskolor, hos berörda studenter och anställda vid högskolorna, och att sedan baserat på dessa behov lämna förslag till förändringar. Den första frågeställningen besvaras i 5.2.1 och den andra i avsnitt 5.2.2. 5.2.1Svårt att göra en behovsanalys på individnivå Det har inom ramen för utredningen inte varit möjligt att genomföra en behovsanalys av innovationsstöd vid landets högskolor eller hos berörda studenter och medarbetare vid högskolorna. Även om resurserna hade funnits för en ingående behovsanalys så ställer sig utredningen frågande till hur en sådan analys hade kunnat se ut. (se kapitel 2) visar på att varje högskola skapar sin egen efterfrågan. De högskolor som uppvisar goda resultat är också de som bedriver ett aktivt främjande av nyttiggörande. Det skulle därmed inte vara möjligt att göra en behovsanalys genom kon- takter med målgruppen, eftersom de som inte kommit i kontakt med stödet ofta inte känner till att det finns eller vilken nytta det skulle kunna innebära för den personen. Vid flera av mötena med högsko- lorna har studenter och forskare deltagit som berättat om hur inno- vationsstödet fungerat för dem (eller inte). Den tydligaste bilden för utredningen efter dessa möten är att idéutvecklingen ofta har tagit tid, krävt omfattande resurser och stort personligt engagemang hos flera personer. Några slutsatser om behov på en mer strukturerad nivå har emellertid inte kunnat dras mer än att det vid de högskolor där nyttiggörandet av ledningen och anställda bedöms som viktigt och där innovationsstödet synes mer känt, studenter och forskare synes mer insatta i hur nyttiggörandet kan ske. Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar Efterfrågan av stöd har använts för att förstå behovsbilden I stället för att försöka mäta behovet har utredningen försökt besvara frågan genom att titta på nyttiggörandestödets resultat. Utgångs- punkt för analysen har varit Figur 3.3: Överblick av det högskole- nära innovationssystemet. I föreliggande analys har utredningen tittat närmare på innovationskontorens och holdingbolagens behovsbild. Innovationskontoren erhåller i anslag (se avsnitt 3.8). Den uppföljning som finns sker genom att högskolorna följer upp tre indikatorer i högskolornas årsredovisning enligt förordningen (2015:139) om fördelning av statliga medel för innovationskontor vid universitet och högskolor (Innovationskon- torsförordningen): •Antal idéer som har kommit in för prövning eller rådgivning från forskare respektive studenter samt information om hur en idé definieras och avgränsas. •Antal idéer som går vidare till så kallad verifiering från forskare respektive studenter samt information om hur verifiering defi- nieras och avgränsas. •Antal idéer som har gått vidare till inkubatorer. Statistik för dessa indikatorer redovisas i betänkandets avsnitt 3.6 Eftersom förordningen inte definierar vad en idé är för något är det upp till varje högskola att själva att definiera vad en idé är. Det med- för att jämförbarheten blir lidande, särskilt vad gäller antal idéer som kommit in för prövning. Som framgår i avsnitt 3.6 samlar vissa hög- skolor in uppgifter om idéflödet från studenter och andra inte. Enligt 6 § i samma förordnings ska det ske en utvärdering . Det har inte skett utöver det arbete gjorde 2015. Utred- ningen konstaterat att högskolor som strukturerat främjar nyttig- görande på det sätt som ovan beskrivits också har ett högre idéflöde än de högskolor som inte har det. Särskilt märks det vid jämförelse mellan de högskolor som inte är universitet. Till exempel bedriver tillbaka ett brett arbete med nyt- tiggörande. står i begrepp att starta arbetet med nyttiggörande men har inte arbetat med det . Detta åter- speglas också i högskolornas idéflöde och bekräftar utredningens antagande om att varje högskola skapar sin egen efterfrågan. Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar Åtta kategorier som bör följas upp och utvärderas I kapitel 6 föreslår utredningen att högskolornas stöd ska följa upp och utvärderas. För ändamålet har utredningen utgått från HEInnovates modell för att utvärdera och följa upp en högskolas förmåga att nyttiggöra6. HEInnovates modell innehåller åtta kate- gorier, vilka redovisas i listan nedan. Modellen HEInnovate är fram- tagen av Europeiska Kommissionen (DG EAC) i samverkan (). Modellen måste anpassas så att den går att genomföra givet uppdragets tillgängliga resurser men följande kate- gorier bör beaktas i utvärderingen. 1.Ledarskap och styrning: Högskolans ledarskap är avgörande för att utveckla en kultur för nyttiggörande. Nyttiggörandeaspekten behöver ingå i högskolans styrdokument och även vara en priori- terad fråga för högskolans ledning. En bedömning av högskolans styrdokument, ledning och stöd i organisationen innebär en kva- litativ bedömning. 2.Organisatorisk kapacitet (finansiering, människor och incita- ment): Om det väl finns styrdokument och engagemang från styrelsen och rektor och den övriga ledingen vid högskolan (se punkt a), så måste resurser tillgängliggöras för att strategierna ska genomföras. Det handlar vidare om att en högskola ska rekrytera personer som har kompetens att utveckla dessa frågor samt även att det ska finnas incitament för forskare att arbeta med nyttig- görande. 3.Undervisning och lärande om entreprenörskap: Att undervis- ning och lärande om entreprenörskap erbjuds på alla nivåer i hög- skolans utbildningar. I senare del i betänkandet lämnar utred- ningen ett förslag om att inrätta ett nationellt center för entre- prenörskap, liksom ett särskilt stöd för utbildning kopplat till immateriella rättigheter. 4.Förbereda och stödja entreprenörer: Högskolor i ska betrakta och uppmuntra företagsbildande eller annan typ av verk- samhet som en möjlig karriärväg efter avslutande studier. För att detta ska ske bör samtliga högskolor erbjuda ett stöd (likt det 6HEInnovataes modell för utvärdering kan laddas ner från deras hemsida: https:// heinnovate.eu/en/training-materials. Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar som innovationskontoren gör riktat mot ett kommersiellt nyttiggörande) till studenter, doktorander och forskare. 5.Digital omvandling och kapacitet: Digitaliseringen av hög- skolornas verksamhet ska stödja nyttiggörandet. Högskolan ska kunna erbjuda verktyg för undervisning och inlärning. Digi- taliseringen ska kunna användas för idéutveckling och verifiering. 6.Kunskapsutbyte och samarbete: Denna kategori handlar om hög- skolornas förmåga att samarbeta och utbyta kunskap med det övriga samhället. Det kan handla om att kunskap från högskolan bidrar till att utveckla den sociala, kulturella och ekonomiska ut- vecklingen. Indikatorer kan inkludera samarbetsavtal, uppdrags- utbildning, interaktion med personer utanför högskolan samt integration av samhället i stort för att utnyttja nya kunskaper. Här beskrivs och analyseras samarbetet med regionerna och hög- skolans roll i det regionala eller nationella innovationssystemet samt högskolans samarbete med inkubatorer och teknikparker. 7.Den internationaliserade högskolan: Här handlar det om att högskolan integrerar internationalisering i alla delar av verksam- heten så att det bidrar till ett vidgat perspektiv kring styrning och förvaltning. Möjliga indikatorer för att mäta grad av internatio- nalisering inkluderar stöd för internationell rörlighet och hög- skolans förmåga att locka till sig internationell och entreprenör- skapsinriktad personal. 8.Effektmätning: Att kunna förstå orsakssambandet mellan aktivi- teter och resultat är avgörande för att kunna styra stödet för nyttiggörande. genomför högskolorna ofta mätningar på hur deras verksamhet bidrar till att skapa nya företag eller om- fattningen av immateriella rättigheter. Det är viktigt att ha ett bredare angreppssätt och försöka skapa en förståelse för hur nyttiggörandet bidrar till att skapa exempelvis ökad kompetens i samhället och hur högskolans forskning kan bidra till ett mer hållbart samhälle. Den åttonde kategorin i modellen, effektmätning, handlar om hög- skolornas egen datainsamling och ska inte blandas ihop med utvärderingen som ska ske . Uppföljningen har till syfte Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar att stödja högskolan i sina beslutsprocesser och ge det en bild av vilka aktiviteter som bidrar till att skapa vilka effekter. 5.2.2Utredningens modell för implementering innebär förändringar av stödet på olika nivåer Frågans andra del, om att utredningen ska lämna förslag på nyttig- görandestödets utformning och omfattning presenteras i betänk- andets förslagskapitel (kapitel 6–9). För att strukturera förslag för nyttiggörandets omfattning och utformning har utredningen tagit fram en implementeringsmodell i fyra steg. Varje steg åtföljs av olika förslag. Den föreslagna modellen för implementering återfinns i avsnitt 7.1. 5.3Om nationell samordning och överlapp I utredningens direktiv återfinns frågan om det behövs en nationell samordning av innovationsstöd, exempelvis inom vissa områden, samt att utredningen vid behov ska föreslå hur en sådan lösning skulle se ut. Frågan är till viss del besläktad med frågan om hur inno- vationsstödet vid högskolorna ska förhålla sig till annat innova- tionsstöd. Utredningen har i analysen därför valt att slå ihop dessa frågor i betänkandets analysdel. Utredningen gör bedömningen att det finns behov av nationell samordning av och utökning av innovationsstöd inom vissa områden och vissa funktioner. Vidare anser utredningen att det finns ett behov av att närmare se över hur de olika forskningsinstituten, sär- skilt , kan samarbeta bättre med högskolor och andra statliga myndigheter. 5.3.1Tydligast behov av samordning finns inom life-science I kapitel 7 presenteras utredningens trappa för implementering. Enligt den ska det sista steget innebära en tematisk fokusering inom en eller flera sektorer. Utredningen har landat i den lösningen efter- som det under arbetets gång framkommit att det finns stora behov av att utveckla resultat från idé till mer kommersialiseringsbar inno- Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar vation, inom flera olika områden. Utifrån de kontakter som utred- ningen haft med olika aktörer görs bedömningen att behovet är tydligast inom det så kallade life-scienceområdet. Inom området är de resurser som finns i befintliga innovationskontor och med verifieringsmedel varken tillräckliga eller utformade på bästa sätt. Dagens system driver inom det området, liksom inom andra om- råden, idéer in i aktiebolag på ett väldigt tidigt stadium, för att det är det tillgängliga sättet att erhålla pengar till utveckling på. I stället skulle resultat och idéer behöva utvecklas längre under mer för- beredda och strukturerade processer inom myndigheten högskolans ram. Ett exempel inom life-scienceområdet kan handla om att om vissa studier inte på ett tidigt stadium följt vissa specificerade proto- koll, så att de inte blir användbara på senare stadier. Här kan en samordning också behöva ske av över landet av spridda resurser och funktioner vid flera högskolor, för att nå bästa resultat. Utredningen bedömer därför att vad framfört i sitt budget- underlag till regeringen i frågan, och som återfinns i utrednings- direktivet, har fog för sig och utredningen delar bedömningen att dagens innovationsstöd inom de områden som och ett antal andra högskolor ansvarar för, inte är tillräckligt. Sådana behov som återfinns inom exempelvis life-scienceområdet kan också finnas inom andra områden, exempelvis vad som kallas deep-tech eller områden där det bedöms finnas ett stort behov av forskningsbaserade resultat. Vid kontakterna med högskolorna, holdingbolagen och andra berörda aktörer, framkommer också att det vid flera av högskolorna finns brist på kritisk kompetens för det innovationsstödjande arbetet. Det kan handla om immaterialrättsligt stöd, behov kopplat till olika delar av patentprocessen, affärsjuridik och statsstödsrätts- ligt stöd. Några högskolor framför att behoven löses ad hoc genom kontakt med advokatbyråer eller berörda, andra högskolor att de utvecklar samarbeten med varandra och några att stora behov finns och att de på olika sätt lösts från fall till fall men att detta gjort att en samlad kompetens inte byggts upp vid högskolan. Att högsko- lorna har ytterst varierande förutsättningar för sitt stöd för nyttig- görande är självklart och relateras till deras varierande storlekar och varierande samarbeten med andra aktörer. Sammanfattningsvis be- dömer ändå utredningen att behov inom de områden som ovan nämnts finns och är särskilt tydligt rörande holdingbolagen och deras Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar Brist på resurser i holdingbolagen är också en omständig- het som ofta framförts till utredningen som ett skäl till bristande aktivitetsgrad i vissa av bolagen, liksom att om resursen fanns i ökad grad, mer aktiviteter skulle ske. 5.3.2Risken för överlapp störst inom sjukvården Utredningen bedömer därför att behov av nationell samordning finns och lämnar därför förslag knutet till detta på olika sätt. Frågan om en nationell satsning tangerar delvis den om överlapp med andra aktörer i systemet. Här har utredningen studerat möjliga överlapp och kommit fram till att det finns risk för överlapp inom bland annat sjukvård och investeringsverksamhet. Inom det förra finns det risk för överlapp för personer som delar sin tjänst mellan högskolan och hälso- och sjukvården inom någon region. Inom högskolevärlden gäller lärarundantaget, men hos regio- nerna tillfaller immateriella rättigheter arbetsgivaren. Flera regioner har historiskt arbetat med fribrev, det vill säga att idégivaren själv äger sin idé och lösning. Utredningen har intrycket att regionerna nu går mer mot att ta över ägandet från personalen och bedömer att detta potentiellt kan leda till en konflikt om vem som äger idén. I takt med att allt mer kvalificerad, specialiserad och kostnadskrävande forsk- ning med medicinsk inriktning äger rum vid olika sjukhus, anser utredningen det vara en viktig att adressera frågan om lärarundan- tagets tillämpning för personer vars anställning delas mellan hög- skolor och regioner, eller för den delen högskolor och alla andra arbetsgivare. Flera möten har därför ägt rum med företrädare för kommuner och regioner liksom för landets regioner. Därvid har utredningen framfört vad den funnit och att det synes finnas ett behov att få en mer enhetlig bild av behov och gemensamma lös- ningar. Detsamma gäller frågan om hur de så kallade ALF-medlen på bästa sätt kan hanteras för att leda till ökat nyttiggörande och fler innovationer. Utredningen har inte gjort någon närmare bedömning av vilka behov som finns och lämnar heller inga förslag, då dels det så kallade lärarundantaget är en fråga utredningen valt att inte utreda dels frågor rörande regioner och deras arbetsgivarpolitik ligger utanför utredningens direktiv. Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar Vad gäller investeringsfrågan, så är uppdelningen mellan holdingbolagen (de vid högskolor med statlig huvudman) och övriga statliga aktörer inom riskkapital, sådan att de förra investerar tidi- gare i bolagens utveckling och de senare typiskt sett i utvecklings- stegen precis därefter. Dessutom investerar holdingbolagen endast i företag som uppstått ur högskolornas verksamhet. I avsnitt 9.3.2 diskuteras arbetsuppdelningen ytterligare och utredningen lanserar där tre vägval i frågan. Som en kort sammanfattning kan sägas att det finns risk för ökade överlapp och konkurrens mellan statliga aktörer om holdingbolagen skulle få höjda anslag eller ett breddat mandat eller om i ökad grad jämfört med skulle finansi- era företag i bolagens tidigaste faser. I dagens lösning finns det också risk för stuprör då högskolornas innovationskontor ofta ser holding- bolagens riskkapital som huvudsakliga alternativ för finansiering i tidiga faser (och då möjligen bortser från de lösningar som erbjuds av bland annat ). 5.3.3Ingen risk för överlapp med En annan potentiell överlapp som utredningen studerat närmare rör forskningsinstitutet och deras arbete med kommersialisering. tillbaka bedriver ett TTO-kontor för kommersi- alisering av de resultat som uppstått ur verksamhet. Eftersom endast arbetar med kommersialisering eller licen- siering av sina egna lösningar finns det ingen risk för överlapp med högskolornas innovationskontor eller holdingbolag. Däremot skulle det finnas fördelar i om högskolorna och arbetade närmare tillsammans med nyttiggörande för att dra nytta av varandras arbets- sätt och kompetenser. Det här gäller särskilt för de immateriella rättigheter som forskarna vid högskolan inte gör anspråk på. Under arbetet har utredningen förstått att flera högskolor upp- lever det som om övriga verksamhet i viss mån överlappar högskolornas. Traditionellt har och högskolorna befunnit sig iolika delar av TRL-skalan och med tiden upplever många att de allt- mer närmat sig varandra. Detta blir konkret bland annat när med- arbetare vid högskolor, och andra forskningsinstitut söker olika anslag i konkurrens mellan varandra. Då blir det också tydligt att det finns olika anställningsvillkor mellan forskningsinstitut och Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar högskola och andra skillnader i förutsättningar för att utöva forsk- ning. Då utredningen inte har haft möjlighet att analysera för- hållandet mellan högskolorna i mer detaljerat väljer den att inte lämna förslag om hur den framtida relationen mellan och hög- skolorna ska ut. Däremot vore det önskvärt om frågan kunde studeras närmare i särskild ordning. I kommittédirektivet framgår att utredningen ska analysera innova- tionsstödet utifrån gällande regelverk för statsstöd och ta hänsyn till detta regelverk i förslag som rör innovationsstödets utformning och finansiering. Utgångspunkter för utredningens arbete har varit följ- ande: •Statsstödsregelverket förbjuder statligt stöd i de fall inte fören- lighet kan konstateras grundat på beslut från Europeiska kom- missionen eller EU-förordning. •Stöd till forskning, utveckling och innovation kan utgöra statligt stöd och är i förekommande fall underkastade statsstödsregel- verket. Detta gäller även om medlen betalas ut till universitet och högskolor. En analys måste göras i det enskilda fallet. •Om ett stöd som uppfyller kraven för statligt stöd ska betalas ut måste det anmälas till kommissionen. I första hand bör befintliga gruppundantag utnyttjas som grund för utbetalning av stöd. Stöd av mindre betydelse kan även betalas ut utan anmälan. Företrädare för högskolorna och andra myndigheter framförde vid möten med utredningen sammanfattningsvis att överlåtelser som omfattas eller kan omfattas av statstödsregelverket inte bara före- kommer som finansiella transaktioner utan även kan avse över- låtelser av immateriella värden, värde av – eller resultat av arbete av tekniskt administrativ personal vid högskolorna (som därmed inte omfattas av det så kallade lärarundantaget), oreglerade överlåtelser eller underprissatta överlåtelser av så kallad background i forsk- Utredningens analys utifrån direktivets frågeställningar ningsprojekt eller detsamma med resultat inom projekt. Alla dessa transaktioner är sådana som enligt företrädarna för högskolorna kan förekomma. Detta stämmer också väl överens med den bild utred- ningen har av hur lärare och forskare vid högskolorna hanterar sitt så kallade lärarundantag och den kunskap som finns hos dessa och deras högskolor om hur immateriella rättigheter mm, ska skyddas. Utredningen har intrycket att högskolorna har god kunskap om gällande regelverk Vid utredningens genomgång av vilken sorts finansiella transaktioner som förekommer inom ramen för det högskolenära innovationsstöds- systemet, framkommer ingenting som utvisar att högskolorna och de av dem förvaltade holdingbolagen saknar kunskap om hur finansiella transaktioner som omfattas av statsstödsregler ska hanteras, inklu- sive olika rapporteringar. Detsamma gäller utbetalningar från inku- batorer, teknikparker och holdingbolag till aktiebolag bildade av forskare eller studenter vid högskolorna. Högskolorna och holding- bolagen bedöms ha rutiner på plats för att hantera statsstödsrättsliga krav och uppföljningar. Utredningens bedömning är att berörda aktörer har en hög grad av kunskap om gällande regelverk och att de agerar enligt detta. Den osäkerhet som finns hos dem och andra aktörer rör överlåtelser som inte är finansiella och som oftast regleras i olika avtal inom forsk- ningssamarbeten och som oftast handlar om immateriella värden, värden av arbete och hur det så kallade lärarundantaget ska tillämpas.