sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — Om utredningens bedömning är korrekt skulle både en ny arbets- löshetsförsäkring och en ny sjukförsäkring baseras på uppgifter som kommer från samma uppgiftskälla och är lämnade och strukturerade på samma sätt. Det är också sannolikt att det i huvudsak kommer att röra sig om samma uppgifter. De inkomster från förvärvsarbete som utredningen föreslår att arbetslöshetsförsäkringen i huvudsak ska baseras på är sådana som arbetsgivaren ska betala arbetsgivaravgifter eller en fysisk person ska betala in egenavgifter för. En sådan ordning har stora fördelar, bl.a. att uppgifter om sådana ersättningar redo- visas separat i arbetsgivardeklarationerna. I enlighet med EU-rätten2 2Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen. ska sociala avgifter för den som omfattas av svensk social trygghet (däribland arbetslöshetsförsäkring) betalas in till . Dessutom är det sociala avgifter, närmare bestämt arbetsmarknadsavgifter, som finansierar arbetslöshetsförsäkringen enligt 9 § lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter. Samma fördelar skulle till stor del finnas i förhållande till sjukför- säkringen eftersom även får tillgång till arbets- givardeklarationerna och sjukpenning också ingår i de förmånsslag som omfattas av om samordning av de sociala trygghetssystemen. fanns också en koppling mellan arbetsgivaravgifter/egenavgifter och finansieringen av sjukpenning. Det kommer sannolikt även fortsättningsvis att finnas skillnader avseende vilka övriga ersättningar och inkomster som kan beaktas i respektive försäkring. Det kan t.ex. inte uteslutas att en framtida sjukförsäkring i vissa fall kommer att kunna beakta arbetslöshets- ersättning i inkomstunderlaget, medan det inte är önskvärt att arbets- löshetsersättning kan läggas till grund för ny arbetslöshetsersättning, eftersom en sådan ordning skulle leda till en oönskad rundgång inom systemet. Utredningen bedömer dock att det skulle innebära en stor fördel i förutsebarheten för enskilda om större delen av de inkomster som den sökande fått från arbets- och uppdragsgivare skulle beaktas på samma sätt. Utredningen anser att en sådan framtida harmonisering av arbetslöshetsförsäkringens och sjukförsäkringens administration både är möjlig och till nytta. Det skulle öka förutsebarheten i för- säkringsskyddet och underlätta för den som på grund av sjukdom eller arbetslöshet har behov av att omväxlande få ersättning från de båda systemen. Om det skulle innebära en risk för osunda incitament för enskilda att växla mellan arbetslöshetsförsäkringen och sjuk- försäkringen är en fråga som måste lösas inom ramen försäkringar- nas övriga utformning i form av t.ex. ersättningsnivåer och kontroll- system. 24.3.3Anpassning av regler för handläggning och beslutsfattande ökar samstämmigheten mellan arbetslöshets- och socialförsäkringen Bedömning: Utredningens förslag om anpassning av vissa bestäm- melser inom arbetslöshetsförsäkringen till förvaltningslagen och socialförsäkringsbalken ökar samstämmigheten mellan arbetslös- hetsförsäkringen och socialförsäkringen. infördes en ny förvaltningslag (2017:900) i i syfte att ytterligare stärka enskildas rättssäkerhet. I den nya lagen regleras förfarandet hos förvaltningsmyndigheterna mer heltäckande än tidi- gare. Vissa allmänna förvaltningsrättsliga principer har kodifierats för att göra lagen mer tillgänglig. Nya regler om bl.a. ett nytt rätts- medel mot långsam handläggning har införts.3 Av utredningens direktiv framgår att utredningen ska föreslå en ny lag och en ny förordning inom arbetslöshetsförsäkringen. Ut- formningen av en ny arbetslöshetsförsäkring bör öka förutsebar- heten för enskilda och underlätta tillämpningen för arbetslöshets- kassorna. Av direktiven framgår även att det bör övervägas om andra bestämmelser, t.ex. bestämmelser i delgivningslagen (2010:1932), ska göras tillämpliga för att öka förutsebarheten för enskilda och underlätta tillämpningen för arbetslöshetskassorna. Det innebär att utredningen behöver utreda om och i så fall vilka bestämmelser i lagen om arbetslöshetsförsäkringen (1997:238) som bör föras över till en ny lag om arbetslöshetsförsäkring. Det innebär vidare att det bör utredas vilka bestämmelser i andra regelverk som ska göras till- lämpliga inom arbetslöshetsförsäkringen. Eftersom arbetslöshetskassorna i stor utsträckning ägnar sig åt sådan handläggning av ärenden samt myndighetsutövning som nor- malt styrs av förvaltningslagen, har utredningen övervägt om och i så fall vilka regler i förvaltningslagen (2017:900) som också bör gälla inom arbetslöshetsförsäkringen. är det möjligt för arbets- löshetskassorna att hämta viss ledning från exempelvis rättspraxis som rör förvaltningsrättsliga frågor. Utredningen har i bedömningen 2016/17:180. av hur långtgående anpassningen till förvaltningslagen bör vara inom arbetslöshetsförsäkringen tagit intryck av hur motsvarande reglering ser ut på socialförsäkringsområdet. Förfarandet när det gäller social- försäkringsärenden hos och Pensionsmyndig- heten regleras i första hand av de grundläggande reglerna i förvalt- ningslagen. Förvaltningslagen gäller dock inte om det finns avvikande regler i lag eller regler i författning som har meddelats av regeringen (4 § förvaltningslagen). På socialförsäkringsområdet finns sådana avvikande regler (se 110 kap. och 113 kap. socialförsäkringsbalken) även om bestämmelserna om bl.a. handläggning och beslutsfattande i stora delar ligger i linje med förvaltningslagen. Utredningen har med ledning från direktiven i förhållande till flera områden identifierat behov av att ändra lagen om arbetslöshetsför- säkring så att den tydligare knyter an till förvaltningslagens centrala bestämmelser. Det gäller t.ex. regler om återbetalningsskyldighet, omprövning, ändring och överklagande samt handläggningsbestäm- melser. Dessa anpassningar och överväganden med förvaltningslagen, och i vissa avseenden socialförsäkringsbalken, som förebild innebär sammantaget en ökad samstämmighet mellan arbetslöshetsförsäkringen och socialförsäkringen. Genom att lagen om arbetslöshetsförsäkring dessutom använder samma begrepp som socialförsäkringsbalken har- moniseras regelverken även i denna mening som förutsätt- ningarna för rättssäkerhet förbättras för personer som rör sig mellan de båda systemen. 25Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk De ändringar som föreslås i detta kapitel är i huvudsak rena följd- ändringar med anledning av det nya regelverket som föreslås gälla inom arbetslöshetsförsäkringen. Som framgår tidigare i detta betänkande bör lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad , ersättas av en ny lag och för- ordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad ALFFo, ersättas av en ny förordning. Ett nytt regelverk för arbetslöshets- försäkringen bör utformas mer sammanhållet så att det blir tydligare och mer lättillgängligt för enskilda och tillämpande aktörer. Många av dagens bestämmelser bör föras över till det nya regelverket med mindre redaktionella och språkliga justeringar. Det föreslås även ett antal nya materiella bestämmelser. Exempelvis bör dagens arbets- villkor ersättas av ett inkomstvillkor. Det föreslås vidare att ersätt- ningsperiodens längd bör vara differentierad utifrån den sökandes förankring på arbetsmarknaden, mätt i förvärvsinkomster. Ersätt- ningens storlek bör vidare bestämmas utifrån den sökandes tidigare inkomster och medlemskap i eller anslutning till en arbetslöshets- kassa. Den uppdelning som finns i dagens arbetslöshetsförsäkring mellan en grund- och inkomstbortfallsförsäkring bör vidare ersättas med en för alla gällande inkomstbortfallsförsäkring. Utredningen anser att beräkningsreglerna för arbetslöshetsersättningen bör änd- ras från en dag- och veckobaserad försäkring till en månadsbaserad försäkring, vilket också leder till vissa förändringar i dagens samord- Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk Den nuvarande ordningen för uppgiftsskyldig- het mellan myndigheter och arbetslöshetskassor, där regleringen finns både i lag och förordning, bör ersättas med ändamålsstyrda lagbestämmelser. Utredningen föreslår även att arbetsgivare och upp- dragsgivare, till skillnad från , ska åläggas en straffsanktionerad uppgiftsskyldighet. Utöver detta föreslår utredningen att bestäm- melser om handläggning av ärenden, ändring, omprövning och över- klagande av beslut anpassas till den nya förvaltningslagen (2017:900). De bestämmelser som föreslås i ett nytt regelverk för arbetslös- hetsförsäkringen föranleder vissa följdändringar i andra författningar. Det finns bl.a. behov av att se över och ändra de hänvisningar som finns till lagen om arbetslöshetsförsäkring och förordningen om arbets- löshetsförsäkring i andra författningar. Därutöver finns det även behov av att ändra begrepp som inte längre kommer att användas i en ny lag och förordning om arbetslöshetsförsäkring. 25.3Följdändringar i andra författningar Förslag: Hänvisningar till lagen om arbetslöshetsförsäkring som finns i andra lagar ska ersättas med hänvisningar till den före- slagna lagen om arbetslöshetsförsäkring och i förekommande fall till motsvarande bestämmelser och relevanta begrepp i den nya lagen. Bedömning: Hänvisningar till lagen om arbetslöshetsförsäkring och förordningen om arbetslöshetsförsäkring som finns i andra förordningar ska ersättas med hänvisningar till den föreslagna lagen om arbetslöshetsförsäkring eller i förekommande fall till rele- vanta begrepp i det nya regelverket för arbetslöshetsförsäkringen. Utredningen föreslår i detta betänkande en ny lag om arbetslöshets- försäkring. Utredningen redogör även för hur en ny förordning om arbetslöshetsförsäkring bör vara utformad i ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen. Den nuvarande lagen om arbetslöshets- Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk försäkring föreslås därmed upphöra. I det nya regelverket föreslås att dagens arbetsvillkor ersätts av ett inkomstvillkor. Utredningen föreslår vidare nya bestämmelser om ersättningens storlek och längd. Den nya arbetslöshetsförsäkringen föreslås även vara en inkomst- bortfallsförsäkring för alla, dvs. att sökanden som kvalificerar sig för ersättningen får en ersättning baserad på sina tidigare inkomster. Detta innebär att det nya regelverket inte kommer att innehålla särskilda bestämmelser som finns för grundförsäkringen. Ut- över detta föreslås det att delar av dagens regelverk anpassas till det nya inkomstvillkoret, bl.a. reglerna om ramtid och överhoppnings- bar tid, minskning av ersättning och samordning med andra för- måner. Utredningen föreslår även att arbetslöshetskassorna ska pröva om en deltagare i ett arbetsmarknadspolitiskt program uppfyller ett inkomstvillkor i syfte att ska kunna fastställa stor- leken på aktivitetsstödet. Dagens allmänna villkor föreslås behållas med några få undantag, men få en tydligare redaktionell struk- tur. Likaså bör det, liksom , i ett nytt regelverk finnas regler om varning och avstängning samt frånkännande från rätt till ersättning och återbetalning av felaktigt utbetald ersättning. Slutligen bör dagens handläggnings- och överklagandebestämmelser anpassas till motsva- rande regler i förvaltningslagen som gäller för myndigheter. Som framgår ovan kommer stora delar av det nya regelverket innehålla liknande bestämmelser som finns i det nuvarande regel- verket, men i en ny redaktionell struktur. Däremot kommer vissa begrepp att ersättas av nya begrepp, som andra begrepp tas bort. Exempelvis kommer det nya regelverket baseras på månader, vilket innebär att begreppet ”dagpenning” inte kommer att finnas i ett nytt regelverk. Inte heller kommer begreppen ”grundförsäkring” och ”arbetsvillkor” finnas kvar eftersom den nya försäkringen ska grundas på inkomster, som ersättningens storlek kommer att bestämmas utifrån den sökandes tidigare inkomster för alla som gör anspråk på ersättning. Det nya regelverkets utformning innebär därmed att ändringar behöver göras i ett antal andra lagar som hän- visar till och vissa begrepp i den nuvarande lagen. Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk Utredningens förslag att ersätta med en ny lag om arbetslös- hetsförsäkring medför att följdändringar behöver göras i socialför- säkringsbalken, lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utom- lands bosatta, lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, lagen (1997:240) om införande av lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäk- ring och lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift, inkomstskattelagen (1999:1229), lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter, lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten, lagen (2006:469) om behandling av personuppgifter vid Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen och offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400). Av 6 kap. 20 § 2 socialförsäkringsbalken framgår att den som får dagpenning från arbetslöshetskassa är försäkrad för inkomstrela- terad sjukersättning och inkomstrelaterad aktivitetsersättning enligt 6 § 5, inkomstgrundad ålderspension enligt 6 § 8 och inkomst- relaterad efterlevandeförmån enligt 6 § 9 och 11. Av 25 kap. 7 a § socialförsäkringsbalken framgår att för en för- säkrad som har inkomst av anställning, bedriver näringsverksamhet i aktiebolagsform och som är företagare i den mening som avses i 34–34 c §§ ska, räknat från den månad då anmälan för registrering enligt 7 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244) har gjorts eller borde ha gjorts (uppbyggnadsskedet), den sjukpenninggrundande inkomsten av anställningen i aktiebolaget beräknas till minst vad som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. Om den försäkrade har bedrivit samma verksamhet i en sådan företagsform som avses i 9 § första stycket ska uppbyggnadsskedet räknas från den tidpunkt som följer av den paragrafen. I 59 kap. 13 § 8 socialförsäkringsbalken anges det att dagpenning från arbetslöshetskassa är en social förmån som anses som inkomst av anställning. De ovan angivna bestämmelserna i socialförsäkringsbalken bör finnas kvar och därmed anpassas till den nya lagen om arbetslöshets- Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk Begreppet ”dagpenning” bör därför bytas ut mot ”arbets- löshetsersättning”. Nuvarande hänvisningar till 34–34 c §§ bör vidare ersättas med den nya lagens motsvarande bestämmelser. En- ligt utredningens uppfattning leder anpassningarna till den nya lagen inte till några materiella förändringar. Lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta Av 5 § 9 lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta fram- går att dagpenning från arbetslöshetskassa enligt är skatteplik- tig inkomst enligt denna lag. Samma ordning som gäller för särskild inkomstskatt bör gälla i förhållande till ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen. Som framgår ovan bör en sökande inte få ut sin ersättning i form av en dagpenning. Den ersättning som betalas ut bör i stället utgå från en ersättningsgrundande inkomst , i form av arbetslöshets- ersättning. Det är därför nödvändigt att ändra 5 § 9 lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta så att den gäller för arbetslös- hetsersättning enligt den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. I 1 § lagen om arbetslöshetskassor, förkortad LAK, anges det att arbetslöshetsförsäkringen enligt handhas av arbetslöshetskassor som har registrerats enligt 7–14 §§. Arbetslöshetskassor är före- ningar för vilkas bildande och verksamhet det finns närmare bestäm- melser i denna lag. Enligt 12 § första stycket 2 LAK får Inspektionen för arbetslös- hetsförsäkringen, förkortad IAF, förelägga arbetslöshetskassan att inom avge yttrande eller vidta rättelse, om inspektionen finner att ett beslut som anmäls för registrering eller en handling som bifogas anmälan till sitt innehåll strider mot , mot denna lag, mot föreskrifter som har meddelats med stöd av dessa lagar eller mot arbetslöshetskassans stadgar. Enligt 32 § LAK följer att en ställföreträdare för en arbetslöshets- kassa inte får följa en sådan föreskrift av en föreningsstämma eller ett annat organ hos arbetslöshetskassan som inte gäller därför att Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk den står i strid med , med denna lag, med föreskrifter utfärdade med stöd av dessa lagar eller med kassans stadgar. I 37 § LAK finns en upplysning om att det i 46–46 b §§ finns bestämmelser om frånkännande av rätt till ersättning när arbetslös- hetskassan beslutar att medlemmen inte ska uteslutas. Av 37 c § LAK följer att det är arbetslöshetskassans styrelse som prövar frågor om uteslutning av en medlem och om frånkännande av rätt till ersättning enligt bestämmelser om detta i . En kassa- föreståndare får dock efter uppdrag från styrelsen fatta beslut i sådana ärenden, utom när det gäller omprövning. Enligt 48 § LAK ska en arbetslöshetskassa till staten för varje kalendermånad betala en finansieringsavgift för finansiering av del av statens kostnader för utbetald ersättning för varje medlem som fanns i kassan den . Finansieringsavgiften ska mot- svara av den under månaden genomsnittligt utbetalade dagpenningen enligt inkomstbortfallsförsäkringen delat med tolv. I 62 § första stycket LAK anges det att om ett beslut av en före- ningsstämma inte har kommit till i behörig ordning eller i övrigt strider mot , denna lag eller mot arbetslöshetskassans stadgar, kan talan mot arbetslöshetskassan om att beslutet ska upphävas eller ändras föras av en medlem, styrelsen, en styrelseledamot eller kassaföre- ståndaren. Av 87 a § LAK framgår att den kompletterande arbetslöshets- kassan skall ta ut en avgift av dem som får ersättning enligt grund- försäkringen enligt och som inte är anslutna till kassan eller medlemmar i en annan arbetslöshetskassa. Avgiften ska bidra till att täcka kassans förvaltningskostnader för denna grupp ersättnings- berättigade. Avgiften betalas genom att den dras av när ersättningen enligt grundförsäkringen betalas ut. Avdrag för betalning av preli- minär skatt ska göras innan avgiften dras av från ersättningen. Avdrag för avgiften får inte göras gällande mot beslut om utmätning av lön enligt 7 kap. utsökningsbalken. Av 89 § andra stycket LAK följer att IAF ska verka för att bestäm- melserna i och i denna lag tillämpas likformigt och rättvist. Av 91 § andra stycket 1 LAK framgår att IAF får förelägga en arbetslöshetskassa att inom vidta de åtgärder som behövs för rättelse, om en avvikelse har gjorts från kassans stadgar, denna lag, eller de författningar och föreskrifter i övrigt som gäller för kassans verksamhet. Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk Av 93 § LAK följer att en arbetslöshetskassa har rätt till stats- bidrag för kostnader för ersättning som betalas ut enligt bestäm- melser i . Av 94 § LAK följer att om någon som har fått arbetslöshets- ersättning har orsakat att ersättningen betalats ut i strid med denna lag, eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska arbetslöshetskassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt. Detsamma gäller när den som har fått ersätt- ning från en kassa senare har fått lön eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön . Återbetalningsskyldigheten om- fattar dock inte belopp som arbetslöshetskassan har beslutat att efterge med stöd av 68 d § . Av 94 a § LAK följer att om en arbetslöshetskassa har orsakat att arbetslöshetsersättning betalats ut i strid med denna lag, eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska kassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt. Av 94 b § LAK följer att om det är någon annan än den som har fått ersättningen eller en arbetslöshetskassa som har orsakat att arbetslöshetsersättning betalats ut i strid med denna lag, eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska kassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt endast om den som fått ersättningen skäligen borde ha insett att han eller hon har fått ersättning obehörigen eller med för högt belopp. Återbetalningsskyldigheten omfattar dock inte belopp som arbets- löshetskassan har beslutat att efterge med stöd av 68 d § . Av 94 c § LAK följer att en arbetslöshetskassa ska, även i andra fall än som anges i 94–94 b §§, betala tillbaka statsbidrag som kassan har fått utan att vara berättigad till det eller har fått med för högt belopp. Av § första stycket LAK följer att en arbetslöshetskassa på begäran av ska lämna de uppgifter om med- lemskap i kassan och medlemmars ersättning enligt som myn- digheten behöver för framställning av statistik i enlighet med sådant uppdrag från regeringen som syftar till att kartlägga och analysera arbetsmarknaden. I 116 § LAK anges det att om en förening eller en annan organisa- tion utan att vara registrerad enligt denna lag handhar frågor om ersättning enligt , döms den som på föreningens eller organisa- Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk tionens vägnar deltar i en åtgärd eller ett beslut i sådan verksamhet till böter eller fängelse . Som framgår tidigare i betänkandet föreslås att arbetslöshets- kassorna även i fortsättningen ska handha arbetslöshetsförsäkringen, dvs. handlägga ärenden enligt . Även IAF föreslås ha kvar samma uppdrag inom försäkringen, bl.a. att registrera föreningar som vill verka som arbetslöshetskassa. IAF föreslås även fortsättningsvis utöva tillsyn över arbetslöshetskassorna och arbetslöshetsförsäk- ringen. För att arbetslöshetskassorna och IAF ska kunna fullgöra sina uppdrag behöver nuvarande hänvisningar till i 1, 12, 32, 37, 37 c, 62, 87 a, 89, 91, 93, 94, 94 a, 94 b, och 116 §§ LAK ändras till den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. Det nya regelverket föreslås inte vara uppdelad på en grund- försäkring och inkomstbortfallsförsäkring, utan vara en inkomstbort- fallsförsäkring för alla. Arbetslöshetsersättningen föreslås inte heller bestämmas och betalas ut som en dagpenning, utan kommer i stället enligt utredningens förslag att bestämmas till och betalas ut som en ersättning . Det innebär att både 85 och 87 a §§ LAK behö- ver anpassas utöver de ovan angivna hänvisningsändringar. Eftersom uppdelning i grundförsäkring och inkomstbortfallsför- säkring samt begreppet dagpenning inte föreslås finnas kvar i den nya arbetslöshetsförsäkringen, behöver slutligen bestämmelsen i 48§ som reglerar finansieringsavgiftens fastställande anpassas till det nya regelverket. Det innebär att bestämmelsen behöver anpassas till att arbetslöshetsersättningen ska lämnas med ett belopp som beräknas utifrån en ersättningsgrundande inkomst. För att så långt som möjligt motsvara storleken på dagens finansieringsavgift bör beräkningen i den nya försäkringen utgå från den grupp som omfattas av den högsta ersättningsnivån i den nya lagen, dvs. 80 pro- cent av den ersättningsgrundande inkomsten. Det är den grupp som bäst motsvarar dagens inkomstbortfallsförsäkrade, som även de får en ersättning som motsvarar av tidigare inkomst. Lagen om statlig ålderspensionsavgift Av 2 § 8 lagen om statlig ålderspensionsavgift framgår att avgiften utgör av ersättning i form av dagpenning från arbets- löshetskassa. Följdändringar med anledning av ett nytt regelverk Samma ordning som gäller för statlig ålderspensionsavgift föreslås gälla i förhållande till ett nytt regelverk för arbetslöshets- försäkringen. Som framgår ovan bör en sökande inte få ut sin ersätt- ning i form av en dagpenning. Den ersättning som betalas ut bör i stället utgå från en ersättningsgrundande inkomst . Det är därför nödvändigt att ändra 2 § 8 lagen om statlig ålderspensions- avgift så att den gäller för arbetslöshetsersättning enligt den nya lagen om arbetslöshetsförsäkring. I 11 kap. 36 § inkomstskattelagen anges det att följande ersättningar i samband med arbetslöshet ska tas upp: 1.dagpenning från svensk arbetslöshetskassa, och