sou · H8B347 · 2020-08-26 00:00:00 — En generellt positiv bild av hur enskilda uppfattar till- gänglighet ger den nationella brukarundersökning som SKR genom- förde 2019 om myndighetsutövningen inom individ- och familjeom- sorgen. I undersökningen deltog brukare inom verksamhetsområdena ekonomiskt bistånd, missbruks- och beroendevård samt social barn- och ungdomsvård i 132 kommuner. Inom barn- och ungdomsvården tillfrågades ensamkommande barn och unga , andra barn och unga i samma ålder samt vårdnadshavare. Resultaten visar att det totalt inom individ- och familjeomsorgen var av 2016/17:188, s. 26. och Kommuner och Landsting, SKL (2016). Vision e-hälsa 2025 – gemensamma utgångspunkterför digitalisering i socialtjänst och hälso- och sjukvård. de svarande som ansåg att det är lätt att få kontakt med socialsekre- teraren och som ansåg att det är lätt att förstå informationen som de får av socialsekreteraren. Skillnaderna mellan verksamhets- områdena var små, likaså förändringarna jämfört med de närmast före- gående åren. Andelen ensamkommande barn och unga som har lätt att få kontakt med socialsekreteraren och förstå den information de får hade dock ökat, från 2015 till 2019.88 Inom äldreomsorgen genomför en nationell brukar- undersökning med inriktning på hur äldre människor med hemtjänst eller särskilt boende uppfattar tillgången till kontakt med personalen i dessa verksamheter. Bland de äldre som hade hemtjänst uppgav att det var mycket eller ganska lätt att få kontakt med hemtjänstpersonalen medan ansåg att det var ganska eller mycket svårt. Bland äldre i särskilt boende uppgav att det var mycket eller ganska lätt att få kontakt med personalen medan bedömde att det var ganska eller mycket svårt.89 Allmänna förutsättningar för kontakt med Aktuella kartläggningar av generella förutsättningar såsom öppet- tider, information på webbplatser och geografisk lokalisering genom exempelvis familjecentraler och medborgarkontor saknas till stor del. Ett undantag är tillgången till en socialjour med socionomer dygnet runt. uppgav av kommunerna att de har en sådan socialjour.90 Tillgång till socialjour är den enda indi- katorn i de öppna jämförelserna om som det året redo- visades under rubriken ”Tillgänglighet”. Syftet med indikatorn är att belysa om kommunen säkerställer att enskilda i olika former av kris- situationer får ett professionellt bemötande och stöd, oavsett när behovet uppstår.91 88Sveriges Kommuner och Regioner, Brukarundersökning IFO 2019: brukarundersokningifo.11969.html (hämtad ). 89Socialstyrelsen (2019). Vad tycker de äldre om äldreomsorgen? s. 11 och 85. 90Se t.ex. , Öppna jämförelser av social barn- och ungdomsvård. 91Socialstyrelsen (2019). Indikatorer – öppna jämförelser 2019. Socialtjänst och hälso- och sjukvård, s. 42. Flera rapporter har visat att barn och unga ofta har liten eller ingen kunskap om uppdrag och hur de kan komma i kontakt med . Mot den bakgrunden har Barnombuds- mannen och på uppdrag av regeringen tagit fram webbplatsen på soc. All information på den här webbplatsen har tagits fram tillsammans med barn och unga. Materialet har fakta- granskats av , som även driver webbplatsen.92 En e-tjänst är en digital tjänst, ofta webbaserad, där den enskilda kan komma i kontakt med för att t.ex. ansöka om bistånd eller boka . Genom e-tjänster kan den enskilde få mer flexi- bilitet och kontroll över relationen med en myndighet. Det är viktigt att e-tjänster utformas efter målgruppernas behov och förutsätt- ningar och att de inte leder till försämringar för dem som inte an- vänder internet. Kommunernas användning av e-tjänster och annan digital service har legat på en relativt låg nivå jämfört med andra sektorer i sam- hället, och många kommuner hr fortfarande svårigheter att införa tekniken på bredden. Det pågår dock mycket utvecklingsarbete som gör att kommunerna kommer att kunna erbjuda e-tjänster och digi- tala kontaktmöjligheter i allt större utsträckning. Enligt en uppfölj- ning som gjorde 2020 är den vanligaste tjänsten att invånare kan lämna synpunkter eller klagomål (angavs av av de kommuner som svarade på enkät). En ökande andel av kommunerna har e-tjänster för att ansöka om bistånd, fram- för allt ekonomiskt bistånd () följt av bistånd inom äldre- omsorgen () och funktionshinderområdet (). De flesta kommuner erbjuder inte enskilda invånare möjligheten att boka tid hos sin handläggare. En ökande andel kommuner (12 pro- cent, inom området ekonomiskt bistånd) har möjlighet att kommu- nicera via säkra kanaler med klienter och brukare, och av kommunerna har chattforum där enskilda kan ställa frågor och få svar från en socialarbetare. Av kommunerna angav att de kan ta emot intresseanmälningar från de som vill vara familjehem, 92Koll på soc., Om på soc., (hämtad ). kontakt- och stödperson, god man, förvaltare m.m. inom verksam- hetsområdet för barn och unga.93 Vid en motsvarande uppföljning 2019 uppgav av de kommuner som besvarade enkäten att de hade någon e-tjänst på annat språk än svenska. Av de kommuner som besvarat enkäten och ingår i förvaltningsområden för meänkieli eller samiska enligt lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk hade ingen kommun någon e-tjänst på annat språk än svenska. Bland de kommuner som ingår i förvaltningsområde för finska och besvarade enkäten hade ett par e-tjänster för biståndsansökningar på andra språk. gäller lagen om tillgänglighet till digital offentlig service (2018:1937). Lagen bygger på och rådets direktiv (EU) 2016/2102 av om tillgänglighet avseende offentliga myndigheters webbplatser och mobila applika- tioner. Lagen innebär bland annat en skyldighet för offentliga aktö- rer att göra sin digitala service (webbplatser och appar) mer tillgäng- lig, vilket kan säkerställas genom att följa EU-standarden EN301549. Enligt en uppföljning som gjorde 2019 uppger 33 pro- cent av kommunerna att de vid samtliga e-tjänster tilllämpar den standard som lagen bygger på. av kommunerna svarade att de tillämpade standarden på delar av e-tjänsterna.94 Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning Tillgänglighet är ett begrepp med särskild betydelse när det gäller rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Det framgår av bl.a. artikel 9 i FN:s konvention om rättigheter med funktions- nedsättning, som är en av de allmänna principer som genomsyrar hela konventionen. Enligt denna artikel ska konventionsstaterna vidta ända- målsenliga åtgärder för att säkerställa att personer med funktions- nedsättning får tillgång på lika villkor som andra till den fysiska miljön, till transporter, till information och kommunikation, innefattande informations- och kommunikationsteknik och -system samt till andra 93Socialstyrelsen (2020). E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2020 – uppföljning av utveck- lingen inom e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna, s. 15 ff. och 68 ff. 94Socialstyrelsen (2019). E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019 – uppföljning av ut- vecklingen inom e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna, s. 14 ff. och 60 f. anläggningar och tjänster som är tillgängliga för eller erbjuds all- mänheten.95 Myndigheten för delaktighet (MFD) konstaterar att tillgänglig- het handlar om att kunna ta del av den fysiska miljön och kunna ta sig runt i samhället. Det innebär också att få tillgång till information och kommunikation och att kunna använda produkter, miljöer, pro- gram och tjänster. För att vi ska nå ett mer tillgängligt samhälle krävs att nya miljöer, produkter och tjänster utformas tillgängliga från början, s.k. universell utformning. Majoriteten av de produkter, miljöer, program och tjänster som finns i samhället är redan framtagna. En central del är därför att åtgärda befintliga brister i tillgängligheten.96 har , 2010 och 2016, följt social- tjänstkontorens tillgänglighetsarbete. Resultaten visar att det arbetet ökar. I mätningen som gjordes 2016 uppgav drygt en tredjedel av socialtjänstkontoren att de tagit fram en handlingsplan för ökad till- gänglighet. Även om andelen ökar så saknade drygt sex av tio social- tjänstkontor handlingsplaner för tillgänglighet. Resultaten visar vidare att tillgängligheten för personer med nedsatt rörelseförmåga är relativt god, men att den är väsentligt sämre för personer med andra funktionsnedsättningar. Det gäller i synnerhet för personer med nedsatt hörselförmåga. Vissa förbätt- ringar har skett under den senaste strategi-perioden för funktionshinderspolitiken, men är många verksamheter otillgängliga för personer med syn- eller hörselnedsättning. Relativt få socialtjänstkontor har tagit fram all grundläggande in- formation i alternativa format såsom lättläst, teckenspråk och punkt- skrift. Otillgänglig tryckt information kan kompenseras av att det finns möjligheter att ta fram information i alternativa format. En relativt hög andel socialtjänstkontor har rutiner för att ta fram tryckt information i alternativa format. Möjligheterna att ta fram tryckt information i punktskrift eller på teckenspråk är emellertid fortsatt små.97 Vidare uppgav knappt var fjärde kommun 2016 att de hade 95Utrikesdepartementet (2008). Konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsätt- ning och fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktionsned- sättning. SÖ 2008:26., s. 11. 96Myndigheten för delaktighet, Delaktighet och tillgänglighet: /verktyg/metodstod/ metodstod-for-strategi/utgangspunkter-for-arbetet/delaktighet-och-tillganglighet/ (hämtad ). 97Socialstyrelsen (2018). Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning. Lägesrapport , s. 58 ff. översatt information om socialpsykiatri till lättläst på sin webbplats medan nästa två tredjedelar av kommunerna hade talad information om socialpsykiatri på webben. För information om ekonomiskt bi- stånd var resultaten ungefär desamma.98 Enligt en annan uppföljning som gjorde 2019 var det av kommunerna som på samtliga webbplatser tillämpar den standard som lagen om tillgänglighet till digital offentlig service bygger på. som svarade att de tillämpar standarden på delar av webbsidorna.99 Myndigheten för delaktighet (MFD) har publicerat verktyget Fokus delaktighet för att stödja kommuner, regioner och statliga myndigheter att arbeta för tillgänglighet för personer med funk- tionsnedsättning. Fokus delaktighet består av frågor om hur kom- munen arbetar strategiskt med tillgänglighet. Områden som berörs är verksamhet, lokaler samt information och kommunikation. Kopp- lat till svaren görs en utvärdering med stöd för att utveckla arbetet vidare.100 7.4.2Bestämmelser om tillgänglighet som rör Tillgänglighet är en av grunderna för god förvaltning. I 7 § förvalt- ningslagen anges att en myndighet ska vara tillgänglig för kontakter med enskilda och informera allmänheten om hur och när sådana kan tas. Av förvaltningslagens förarbeten framgår att denna bestämmelse har utformats så att den utgör ett allmänt krav på att myndigheterna ska vara tillgängliga för allmänheten i så stor utsträckning som möj- ligt. Kravet på tillgänglighet är inte begränsat till enbart vissa former av kontakter som t.ex. besök, telefonsamtal, e-post eller en digital tjänst på myndighetens webbplats. Bestämmelsen ska dock inte tolkas alltför vidsträckt. En myndighet avgör t.ex. själv i vilken utsträckning som tillgänglighet via sociala medier är lämplig och till nytta för myn- dighetens verksamhet ur ett medborgarperspektiv. Informations- kravet innebär en generell skyldighet för myndigheterna att på lämp- 98Socialstyrelsen (2018). Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning. Lägesrapport , s. 63. 99Socialstyrelsen (2019). E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019 – uppföljning av ut- vecklingen inom e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna, s. 17. 100Myndigheten för delaktighet, Fokus delaktighet – ett verktyg för en tillgänglig kommun. : /verktyg/verktyg-for-tillganglighetsarbete/fokus-delaktighet-kommun/ (hämtad ). liga sätt tydligt ange de uppgifter som behövs för att enskilda i till- räcklig utsträckning ska kunna kontakta dem. En myndighet kan exempelvis på sin webbplats och i viss korrespondens med enskilda bl.a. ange post- och besöksadress, telefonnummer, en eller flera elek- troniska kontaktvägar och informera om öppethållande och even- tuella fasta mottagningstider och telefontider.101 Tolkning och översättning vid myndighetskontakter regleras också i förvaltningslagen. Av 13 § samma lag framgår att en myndighet ska använda tolk och se till att översätta handlingar om det behövs för att den enskilde ska kunna ta till vara sin rätt när myndigheten har kontakt med någon som inte behärskar svenska. En myndighet ska under samma förutsättningar använda tolk och göra innehållet i handlingar tillgängligt när den har kontakt med någon som har en funktionsnedsättning som allvarligt begränsar förmågan att se, höra eller tala. Bristande tillgänglighet är en av de former av diskriminering som är förbjudna i diskrimineringslagen (2008:567). Tillgänglighet har i det sammanhanget en annan innebörd än i förvaltningslagen. Enligt 1 kap. 4 § 3 p. diskrimineringslagen är diskriminering att en person med en funktionsnedsättning missgynnas genom att så- dana åtgärder för tillgänglighet inte har vidtagits för att den personen ska komma i en jämförbar situation med personer utan denna funk- tionsnedsättning som är skäliga utifrån krav på tillgänglighet i lag och annan författning, och med hänsyn till –de ekonomiska och praktiska förutsättningarna, –varaktigheten och omfattningen av förhållandet eller kontakten mellan verksamhetsutövaren och den enskilde, samt –andra omständigheter av betydelse Tillgänglighet till byggnadsverk för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga regleras i (2010:900), förkortad PBL. En byggnad ska vara tillgänglig och användbar för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga (8 kap. 1 § 3 p. PBL). Hinder mot tillgänglighet till eller användbarhet av lokaler dit allmänheten har tillträde ska alltid avhjälpas, om hindret med hän- syn till de praktiska och ekonomiska förutsättningarna är enkelt att avhjälpa (8 kap. 2 § andra stycket PBL). Ett byggnadsverk ska ha de tekniska egenskaper som är väsentliga i fråga om tillgänglighet och 2016/17:180 s. 68 och 292. användbarhet för personer med nedsatt rörelse- eller orienterings- förmåga (8 kap., 4 § 8 p. PBL). Vissa undantag gäller dock för kraven på tillgänglighet och användbarhet (8 kap. 6 § PBL). Även på allmänna platser ska ett hinder mot tillgänglighet eller användbarhet alltid avhjälpas, om hindret med hänsyn till de praktiska och ekonomiska förutsättningarna är enkelt att avhjälpa (8 kap, 12 §). I språklagen (2009:600) finns bestämmelser om svenska språket, de nationella minoritetsspråken och det svenska teckenspråket. Svenska är huvudspråk i (4 §). De nationella minoritetssprå- ken är finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska. Det all- männa har ett särskilt ansvar för att skydda och främja de nationella minoritetsspråken. (7–8 §§). Det allmänna har också ett särskilt an- svar för att skydda och främja det svenska teckenspråket (9 §). Bestämmelser om särskilda rättigheter personer som tillhör natio- nella minoriteter har och vilka skyldigheter kommuner, regioner och statliga myndigheter har gentemot de nationella minoriteterna finns i lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk, minoritetslagen. Flera av dessa bestämmelser ger den enskildes till- gång till information om och kontakter med social- tjänsten. Det gäller bl.a. skyldigheten att informera de nationella minoriteterna om deras rättigheter och det allmännas ansvar (3 §) och skyldigheten att informera den som ansöker om äldreomsorg om möjligheterna att få service och omvårdnad enligt minoritets- lagen (18 c §). 7.4.3Socialtjänsten ska inriktas på att vara lätt tillgänglig Utredningens förslag: ska inriktas på att vara lätt tillgänglig. En lätt tillgänglig socialtjänst gör det enkelt för människor att få in- formation om verksamheten – inklusive egna rättigheter – samt att ta och ha kontakt med den. De regler som redan avser tillgänglighet inom gäller viktiga områden såsom god förvaltning och fysisk tillgänglighet till lokaler. Utöver dessa regler behövs det, enligt utredningens bedöm- ning, en bestämmelse som ger tillgänglighetsbegreppet en generell betydelse för verksamhet. att en bestämmelse om att ska inriktas på att vara lätt tillgänglig införs i socialtjänstlagens kapitel om mål. Bestämmelsen anger en övergripande inriktning för hur ska planeras och utformas när det gäller den enskildes möjligheter att enkelt ta och ha kontakt med verksamheten. Med placeringen i kapitlet om mål vill utredningen markera bestämmelsens övergripande karaktär och dess betydelse för arbetet med att uppnå mål. Den föreslagna bestämmelsen kompletterar den bestämmelse som utredningen också föreslår om att ska ha ett före- byggande perspektiv. Som framgår ovan finns det ett tydligt sam- manhang mellan förebyggande arbete och sänkta trösklar för kon- takter med , exempelvis vid uppsökande arbete. Vidare kompletterar bestämmelsen om att ska inriktas på att vara lätt tillgänglig den generella inriktning på verksamheten som redan anges i 1 kap. 1 § andra stycket SoL. Där anges att socialtjäns- ten, under hänsynstagande till människans ansvar för sin och andras sociala situation, ska inriktas på att frigöra och utveckla enskildas och gruppers egna resurser. För att ska kunna arbeta på det sättet i mötet med olika människor måste verksamheten också vara lätt att nå och ha kontakt med för den enskilde. I det samman- hanget handlar en lätt tillgänglig socialtjänst inte enbart om före- byggande arbete utan också om människors rätt till stöd från sam- hället efter behov. På motsvarande sätt finns det generella bestämmelser om att hälso- och sjukvården ska vara lätt tillgänglig. Dessa bestämmelser åter- finns i 5 kap. 1 § 5 hälso- och sjukvårdslagen (2017:30) och 2 kap. 1 § patientlagen (2014:821). Kravet på att hälso- och sjukvården ska vara lätt tillgänglig infördes först hälso- och sjukvårdslag (1982:763). Enligt förarbetena till den lagen avser bestämmelsen främst den geografiska närheten till mottagningar, öppethållandetider, jour- tjänstgöringen och förekomsten av köer.102 Utredningen vill understryka att de bestämmelser i andra lagar som ställer krav på särskilda åtgärder för tillgänglighet i givetvis också gäller fortsättningsvis. Arbetet med att inrikta social- tjänsten på att vara lätt tillgänglig kan med fördel förenas med genom- förandet av dessa åtgärder i samlat och målinriktat arbete för till- gänglighet. 1981/82:97, s. 57 och 117. En bestämmelse om att ska vara lätt tillgänglig är i linje med åtaganden enligt artikel 9 i FN:s konvention om rättigheter med funktionsnedsättning.103 Många personer som behöver ta och ha kontakt med har funktionsnedsättning. Det gäller såväl barn som vuxna, och inte minst många äldre personer. Det finns en bestämmelse i socialtjänstlagen som anger att socialnämnden bör tillhandahålla sociala tjänster genom rådgivnings- byråer, socialcentraler och liknande, social jour eller annan därmed jämförlig verksamhet (3 kap. 6 § andra stycket). Utredningen före- slår i avsnitt 25.1.2 att den bestämmelsen utgår ur lagen. Förutsättningar för en lätt tillgänglig socialtjänst Bestämmelsen om att ska inriktas på att vara lätt till- gänglig innebär att kommunerna samlat och systematiskt ska arbeta med de aspekter av tillgänglighet som är relevanta i den egna kom- munen. Bestämmelsen ställer inte krav på särskilda åtgärder utöver de som redan framgår av gällande lagar och andra regler. Möjligheterna att skapa en lätt tillgänglig samhällstjänst har på flera sätt förbättrats sedan socialtjänstlagen först infördes. Ökad kunskap om hur miljöer kan utformas för att bli inbjudande och stödjande för trygga möten har bidragit till det. E-tjänster och webb- baserad information erbjuder nya möjligheter till en tillgänglig social- tjänst som det inte får innebära att grupper ställs utanför kontakten med . Utöver det är frågor om socialkonto- rens geografiska placering och öppettider även utanför kontorstid fortfarande aktuella för en god tillgänglighet. I det ingår att kom- munen har en väl utbyggd socialjour som är integrerad i socialtjäns- tens arbete och utformad utifrån de lokala förhållandena, t.ex. i samarbete mellan kommuner.104 I ett samlat arbete för tillgänglighet kan kommu- nerna kombinera åtgärder som direkt avser den enskildes möjlig- heter att ta och ha kontakt med med andra sätt att främja och underlätta för den enskilde att få tillgång till information och stöd. Arbetet kan förenas med exempelvis uppsökande arbete 103Utrikesdepartementet (2008). Konvention om rättigheter för personer med funktionsned- sättning och fakultativt protokoll till konventionen om rättigheter för personer med funktions- nedsättning. SÖ 2008:26, s. 11. 1979/80:1 Del A s. 178. bland grupper och enskilda som inte vet hur de kan komma i kontakt med eller av olika skäl inte vill eller vågar ta den kon- takten. Genom att är synlig i sådana miljöer eller sam- manhang där det kan antas att enskilda som behöver stöd och hjälp befinner sig ökar tillgängligheten. Den nya befogenheten som utred- ningen föreslår för kommunerna att erbjuda insatser utan föregå- ende individuell behovsprövning kan också vara en del i arbetet för en lätt tillgänglig socialtjänst (se avsnitt 17.3.2). Erbjudanden av sådana insatser kan vara en del av informationen och det uppsökande arbetet bland personer som har svårt att nå. Arbetet för en lätt tillgänglig socialtjänst är till stor del en fråga om organisation och planering, och därmed om styrning och ledning av verksamheten. Att exempelvis införa e-tjänster ställer krav på kom- munerna att utveckla och förändra sin organisation, sitt arbetssätt och förhållningssättet till kommuninvånarna.105 Förutsättningar för arbetet med att göra lätt tillgänglig är kunskap om gällande regler och rekommendationer inom området, en god bild av de ”trösklar” som finns lokalt för information om och kontakt med samt uppföljning av de förbättringar som görs. Inhäm- tande av erfarenheter och synpunkter från brukarföreträdare och enskilda hör också till förutsättningarna. Utveckling av information och e-tjänster för ökad tillgänglighet till kan också vara ett område för samarbete mellan kommuner. Hur kan vara lätt tillgänglig för barn är en fråga som särskilt behöver uppmärksammas i det lokala arbetet. Barn kan tro att mest är till för personer med problem som man inte själv identifierar sig med. Barnens syn på kan också ha påverkats av vuxnas negativa uppfattning.106 105Socialstyrelsen (2019). E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019 – uppföljning av ut- vecklingen inom e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna, s. 60. 106Socialstyrelsen (2016). Lägesrapport , s. 30 f. 7.5Stöd för utvecklingen av en hållbar socialtjänst 7.5.1Överenskommelse med Kommuner och Regioner Utredningens förslag: Regeringen bör ingå en överenskommelse med Kommuner och Regioner (SKR) i syfte att stödja kommunerna att utveckla nya arbetssätt och metoder med anled- ning av utredningens förslag om en hållbar socialtjänst. Av direktiven framgår att de förslag som utredningen lägger fram ska åstadkomma en hållbar socialtjänst. Utredningens ambition är att få till stånd förändringar på ett sätt som påverkar både enskilda människor och kommuner positivt. Med detta för ögonen har utredningen lämnat förslag som tillsammans skapar förutsättningar för en hållbar socialtjänst. Förslagen ovan om att ska ha ett förebyggande per- spektiv och vara lätt tillgänglig (se avsnitt 7.3 och 7.4) är grundläggande och ingår i sammanhanget. Även andra förslag i betänkandet har en avgörande betydelse för en hållbar socialtjänst.