sou · H8B332 · 2020-06-05 00:00:00 — Våra tilläggsdirektiv slår fast att förslagen inte ska medföra ökade kostnader för statens budget. Vi diskuterar i avsnitt 3.3 hur denna kostnadsneutralitet ska förstås och konstaterar att vi bedömer kost- nadsneutraliteten samlat utifrån alla våra lämnade förslag. Som vi redogör för i avsnitt 2.2 har det för något av förslagen varit möjligt att göra omfattande beräkningar medan det i andra delar funnits mer begränsade möjligheter att utföra beräkningar. Beskriv- ningen av de ekonomiska konsekvenserna varierar därför i omfatt- ning. Därutöver har förslagen och de ekonomiska konsekvenserna redovisats och beräknats fristående från varandra, vilket innebär att en detaljerad jämförelse av förslagen blir vansklig att göra. Nedan lämnar vi därför endast en mer övergripande redogörelse av de offentligfinansiella effekterna av våra förslag. Förslaget att tidsintervallet inom vilken försäkringstid för grund- pension och grundersättning ska anpassas till de höjda åldersgrän- serna i den pågående riktåldersreformen leder till att de offentlig- finansiella kostnaderna ökar. Ökningen är dock tämligen liten. Två av våra förslag leder till att de offentligfinansiella kostnaderna minskar, dvs. det blir en offentligfinansiell besparing. Att bosättningstid i tidigare hemland inte längre får tillgodoräknas som försäkringstid leder till en offentligfinansiell besparing som är betydligt större än den kostnad som det förstnämnda förslaget leder till. Även förslaget om att ta bort möjligheten att som försäkringstid för grundpension räkna den försäkringstid som legat till grund för sjukersättning kommer att leda till en offentligfinansiell besparing. Det har dock inte varit möjligt att beräkna storleken på denna besparing, men vi bedömer att den är mindre än den avseende hemlandstiden. Vårt sista förslag om att införa ett nytt bosättningsbaserat grundskydd för personer som har rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning innehåller en förändring av hur försäkringstid kan tillgodoräknas. Förslaget innebär att man utöver bosättning också ska kunna till- godoräknas försäkringstid genom tid med arbete. Det har inte varit möjligt att i detta avseende göra några beräkningar av de ekonomiska effekterna, men med ledning av de beräkningar vi gjorde i vårt del- betänkande avseende grundpension kan vi konstatera att förslaget bör kunna leda till att några personer får en längre försäkringstid och därmed också en högre ersättning. Vår bedömning är dock att omfattningen av både antal berörda och den extra försäkringstid som kan tillgodoräknas är så pass ringa att förslaget endast bör ha en marginell påverkan på den offentligfinansiella kostnaden, men dock en liten ökning. Sammantaget bör våra förslag leda till att effekten på den offent- ligfinansiella kostnaden är neutral. Sannolikheten att förslagen leder till en besparing är högre än att de leder till en ökning av kostnaden. 8.6.2EU och internationella åtaganden Den EU-rättsliga bedömningen av Zaniewicz-Dybeck-domen och dess påverkan på svenska socialförsäkringsförmåner är utförligt redovisad i delbetänkandet. Bedömningen av hur grundersättningen bör hanteras ur ett sådant perspektiv har vi gjort i avsnitt 6.9. Samordningsbestämmelserna i förordning 883/2004 innehåller en likabehandlingsprincip i artikel 4.19 Enligt artikeln innebär principen att de personer på vilka förordningen tillämpas ska ha samma rättig- heter och skyldigheter enligt en medlemsstats lagstiftning som denna medlemsstats egna medborgare, om inget annat föreskrivs i förord- ningen. I förordningen finns emellertid också detaljerade bestäm- melser om hur försäkrings- och bosättningsperioder i olika medlems- stater ska beaktas vid bestämmandet av rätten till och storleken av en förmån. Ett av förslagen i kap. 5 innebär att hemlandstidsregeln tas bort för grundpension, omställningspension i form av grundpension samt grundskyddet inom sjukersättning och aktivitetsersättning. Någon skyldighet att på det sätt som hemlandstidsreglerna före- skriver låta en försäkrad tillgodoräkna sig perioder i andra medlems- stater finns emellertid inte enligt förordningen. Vi gör därför bedöm- ningen att förslaget att ta bort hemlandstidsreglerna är förenligt med förordningens bestämmelser. Det är således vår bedömning att samt- liga våra förslag är förenliga med . Våra förslag är även förenliga med internationella åtagan- den i övrigt. I FN:s konvention angående flyktingars rättsliga ställning (Flyktingkonventionen) framgår att flyktingar ska tillerkännas samma behandling som statens egna medborgare beträf- fande socialförsäkring. Denna rätt gäller dock med förbehåll för för- måner som uteslutande bekostas av allmänna medel (artikel 24.1.b ii). Förslaget att ta bort hemlandstidsregeln för grundpension, om- ställningspension i form av grundpension samt grundskyddet inom sjukersättning och aktivitetsersättning är förenligt med konven- tionen redan av det skälet att dessa förmåner bekostas av allmänna medel och därför inte träffas av rätten till likabehandling enligt bestämmelsen i artikel 24 i Flyktingkonventionen. Dessutom inne- bär förslaget att flyktingar tillerkänns samma behandling som svenska medborgare beträffande rätten till dessa förmåner. Förslaget är alltså även av detta skäl förenligt med rätten till likabehandling i Flyk- tingkonventionen. Av samma skäl är förslaget också förenligt med de åtaganden har enligt EU:s skyddsgrundsdirektiv.20 19För en närmare redogörelse av förordningens innehåll, se SOU 2019:53 s. 77 ff. 20Europaparlamentets och rådets direktiv /95/EU av om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet De bilaterala avtal om social trygghet som har ingått med ett antal länder som inte ingår i EU eller EES innehåller i de flesta fall bestämmelser om pension samt om sjukersättning och aktivitets- ersättning. Någon skyldighet att på det sätt som hemlandstids- regleringen föreskriver låta en försäkrad tillgodoräkna sig perioder i andra länder än de som omfattas av konventionerna finns emellertid inte. Vi gör därför bedömningen att förslaget att ta bort hemlands- tidsregleringen inte påverkar tillämpningen av dessa avtal. Avtalen omfattar i viss utsträckning garantiersättning för sjuk- eller aktivi- tetsersättning. Med hänsyn till utformningen av grundersättningen i jämförelse med garantiersättningen bör avtalen kunna tillämpas även på grundersättning. Avtalen hindrar inte heller att förändra regler- ingen av hur försäkringstid beräknas på det sätt som vi nu föreslår. Inte heller den nordiska konventionen om social trygghet hindrar borttagandet hemlandstidsregleringen eller förändringen av beräk- ningen av försäkringstiden. har i bilaga 1 till konventionen förtecknat ett antal förmåner som ”grundpensioner” enligt konven- tionen, bl.a. sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garanti- ersättning. Givet att dessa förmåner bedöms vara minimiförmåner enligt artikel 58 i förordning 883/2004 bör i enlighet med artikel 2 i det administrativa avtalet till den nordiska konventionen meddela ändringar i bilagan. På samma sätt som den finska minimi- förmånen garantipension inte förtecknats av bör inte heller svenska minimiförmåner vara förtecknade. Om förslaget om sjuk- ersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning genom- förs bör dessa förtecknas som grundpensioner i bilagan till konven- tionen. Inget av förslagen väntas ha några miljökonsekvenser eller konse- kvenser för brottslighet eller brottsförebyggande arbete. Förslagen väntas inte heller ge några konsekvenser för företagen. 9.1Förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken I paragrafen regleras vilka förmåner som är bosättningsbaserade. Åttonde punkten ändras på så sätt ordet ”garantiersättning” ersätts med ”grundersättning”. Ändringen är föranledd av att det i 35 kap. införs bestämmelser om den nya förmånen grundersättning sam- tidigt som bestämmelserna om den äldre förmånen garantiersättning avskaffas. Den nya förmånen är bosättningsbaserad i likhet med den förmån som avskaffas. Av 14 § andra stycket framgår att grund- ersättning kan lämnas så länge den försäkrades bosättning i består. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4. Av paragrafen följer att den sjukpenninggrundande inkomsten ska ändras utan den begränsning som följer av 26 kap. 6 § andra stycket även för en person som inte kan beviljas sjukersättning eller akti- vitetsersättning i form av grundersättning, om det beror på att han eller hon inte uppfyller villkoret för försäkringstid. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garanti- ersättningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.8. Av paragrafen framgår att en försäkrad inte har rätt till sjukpenning, om han eller hon uppfyller de medicinska villkoren för hel sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning i form av grundersättning men inte kan få sådan ersättning på grund av att han eller hon inte har till- räckligt lång försäkringstid. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.8. I paragrafen regleras att en försäkrad som uppfyller de medicinska villkoren för sjukersättning eller aktivitetsersättning i form av grund- ersättning, men som inte kan få sådan ersättning på grund av att han eller hon inte har tillräckligt lång försäkringstid, inte har rätt till sjukpenning för samma arbetsoförmåga som kunde ha gett rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersätt- ningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.8. I paragrafen, som upplyser om underavdelningens innehåll, ändras den andra strecksatsen på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2 och 6.3. Paragrafen anger de två former i vilka sjukersättning och aktivitets- ersättning lämnas: inkomstrelaterad ersättning och grundersättning. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2 och 6.3. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning Det hittillsvarande 35 kap. om sjukersättning och aktivitetsersätt- ning i form av garantiersättning upphör att gälla. I stället införs ett nytt 35 kap. med bestämmelser om en ny grundersättning. Paragrafen innehåller upplysningar om vilka slags bestämmelser som finns i kapitlet och i vilka paragrafer dessa är införda. 2 och 3 §§ Av paragraferna framgår vilka förutsättningar som måste vara upp- fyllda för att en person ska ha rätt till sjukersättning och aktivitets- ersättning i form av grundersättning. För att ha rätt till grundersättning måste den försäkrade uppfylla de allmänna villkoren i 33 kap. socialförsäkringsbalken för att ha rätt till sjukersättning och aktivitetsersättning. Bland de allmänna villko- ren kan nämnas att den försäkrades arbetsförmåga som huvudregel måste vara långvarigt nedsatt (33 kap. 2 och 4–7 §§). Ett undantag från denna huvudregel gäller för försäkrade som på grund av funk- tionshinder ännu inte har avslutat sin skolgång på grundskolenivå och gymnasial nivå vid ingången av juli det år då han eller hon fyller , vilka har rätt till hel aktivitetsersättning oberoende av arbets- förmågans nedsättning (33 kap. 8 och 13 §§). De allmänna villkoren i 33 kap. reglerar också förmånstiden (33 kap. 14–20 §§). Grundersättning är beroende av försäkringstid och för att det ska finnas en rätt till förmånen måste den försäkrade ha en försäkrings- tid om . Förslaget behandlas i avsnitt 6.3 och 6.4. Paragrafen anger de grundläggande principerna för beräkning av för- säkringstid för grundersättning. Som huvudregel utgörs försäkringstid för grundersättning av faktisk försäkringstid och framtida försäkringstid. Av punkten 1 följer att faktisk försäkringstid, enligt vad som närmare föreskrivs i 6–10 §§, kan tillgodoräknas från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet. Enligt punkten 2 kan framtida försäkringstid tillgodoräknas för tiden därefter till och med det år då den försäkrade fyller , enligt vad som närmare föreskrivs i 11 och 12 §§. Från huvudregeln finns i punkten 3 ett undantag, som gäller om försäkringsfallet har inträffat . I dessa fall får den för- säkrade tillgodoräknas försäkringstid enligt den alternativa metod som föreskrivs i 13 och 14 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. I paragrafen regleras hur den sammanlagda försäkringstiden ska beräknas. Enligt första stycket ska faktisk försäkringstid och framtida för- säkringstid var för sig sättas ned till närmaste antal hela månader. Av andra stycket följer att faktisk och framtida försäkringstid ska läggas samman för att få fram den sammanlagda försäkringstiden. Den sammanlagda försäkringstiden ska därefter avrundas nedåt till närmaste antal . Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. Paragrafen anger hur arbete i räknas som faktisk försäkrings- tid för grundersättning. Av paragrafen framgår att en person får tillgodoräkna sig ett kalenderår som faktisk försäkringstid, om det för honom eller henne för det året har fastställts pensionsgrundande inkomst eller pensions- grundande belopp för sjukersättning eller aktivitetsersättning som tillsammans uppgår till lägst ett inkomstbasbelopp. Hela kalender- året ska tillgodoräknas som faktisk försäkringstid, oavsett hur personen faktiskt har arbetat, om kravet i fråga om pensions- grundande inkomst eller pensionsgrundande belopp är uppfyllt. Andra pensionsgrundande belopp än för sjukersättning och aktivi- tetsersättning påverkar inte tillgodoräknandet av försäkringstid för arbete i . I 10 § regleras vad som gäller när arbetad tid enligt förevarande paragraf sammanfaller med tid enligt 7–9 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. Paragrafen anger hur bosättning i räknas som faktisk för- säkringstid för grundersättning. Enligt paragrafen räknas som faktisk försäkringstid för grund- ersättning också tid när en person har varit försäkrad på grund av bosättning i enligt 5 kap. I 10 § regleras vad som gäller när tid enligt förevarande paragraf samt enligt 8 och 9 §§ sammanfaller med tid enligt 6 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. I paragrafen regleras förutsättningarna för att en person som har ansökt om uppehållstillstånd ska få tillgodoräkna sig tid för vistelse i före bosättning som faktisk försäkringstid för grund- ersättning. En utländsk medborgare som måste ha uppehållstillstånd för att få vistas i anses inte vara bosatt här enligt 5 kap. innan ett sådant tillstånd har beviljats. Med stöd av paragrafen får den, som ansöker om och beviljas uppehållstillstånd, som faktisk försäkrings- tid för grundersättning tillgodoräknas tid under vilken han eller hon oavbrutet har vistats i mellan ansökningen och beslutet om uppehållstillstånd. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. I paragrafen finns en bestämmelse som begränsar tillgodoräknandet av faktisk försäkringstid för biståndsarbetare m.fl. som enligt 5 kap. 6 § anses vara bosatta i även under vistelse utomlands. Om en sådan utsänd person har tjänat in sådan ersättning i det andra landet som motsvarar den svenska grundersätt- ningen, och som betalas ut även vid bosättning i , ska den tid under vilken ersättningen i det andra landet har tjänats in inte räknas som försäkringstid för grundersättning. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. Enligt paragrafen får inte tillgodoräknas som faktisk försäkringstid enligt både 6 § och 7–9 §§. En person som exempelvis kan tillgodoräkna sig samma kalenderår både som arbetad tid enligt 6 § och som bosättningstid enligt 7 § får sålunda tillgodoräkna sig kalenderåret en gång, dvs. enligt en av de angivna metoderna. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. 11 och 12 §§ Paragraferna anger hur den framtida försäkringstiden för grund- ersättning ska räknas. Om den faktiska försäkringstiden utgör minst fyra femtedelar av tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet, utgör den framtida försäkringstiden för försäkringsfallet till och med det år den försäkrade fyller . Om den faktiska försäkringstiden är kortare, tillgodoräknas den försäkrade en proportionellt beräknad del av tiden för försäkringsfallet till och med det år då han eller hon fyller . Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. 13 och 14 §§ I paragraferna regleras en alternativ metod att beräkna försäkringstid för försäkringsfall som inträffar före det år då den försäkrade fyller . Enligt den alternativa beräkningsmetoden ska som försäk- ringstid räknas tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med det år då han eller hon fyller . Tid då den för- säkrade efter fyllda inte uppfyller förutsättningarna för att få faktisk försäkringstid ska däremot inte räknas med i försäkrings- tiden. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5. 15 och 16 §§ Paragraferna anger de maximala nivåerna för hel sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning. För tiden fram till den försäkrade fyller varierar den maximala nivån i förhållande till den försäkrades ålder på så sätt att nivån successivt blir högre. Från och med den månad då den försäkrade fyller – då aktivi- tetsersättning kan lämnas (se 33 kap. 18 §) – motsvarar den maximala nivån för hel sjukersättning i form av grundersättning 2,53 prisbasbelopp. Hur den försäkrades individuella nivå för grund- ersättning (grundnivån) beräknas, framgår av 20 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6.1. I paragrafen anges hur nivån för den försäkrades grundersättning, grundnivån, beräknas. Grundnivån beräknas genom att kvoten mellan försäkringstiden, som beräknats enligt 4–14 §§, och talet 40 multi- pliceras med den maximala nivån enligt 15 och 16 §§. Försäkrings- tiden kan i beräkningen som högst vara . Förslaget behandlas i avsnitt 6.6.1. I paragrafen anges huvudreglerna för hur grundersättningen ska beräknas. Enligt första stycket är den årliga grundersättningen lika med grund- nivån minskad med den årliga inkomstrelaterade sjukersättning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till som grundersättningen avser. Hur grundnivån beräknas framgår av 20 §. I andra stycket föreskrivs att den inkomstrelaterade sjukersätt- ningen eller aktivitetsersättningen vid beräkningen enligt första stycket ska tas upp till det värde den har före minskning med livränta enligt 36 kap. 3–8 §§. Av tredje stycket följer att vid beräkningen av den årliga grund- ersättningen enligt första stycket, ska vissa utländska förmåner minska grundnivån på motsvarande sätt som svensk inkomstrelaterad sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning. Det gäller förmåner som lämnas till den försäkrade enligt utländsk lagstiftning och som motsvarar sjukersättning eller aktivitetsersättning eller som utgör pension vid invaliditet. Dessutom krävs att den utländska förmånen inte är att likställa med grundersättning. Med detta avses att den utländska förmånens storlek inte får vara beroende av storleken av andra för- måner som utges med anledning av försäkringsfallet. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6.2. Paragrafen anger hur partiell grundersättning beräknas. Enligt para- grafen sker beräkningen genom att det först räknas ut vad ersätt- ningen skulle bli vid hel grundersättning och att det därefter görs en andelsberäkning. Den andel den försäkrade har rätt till motsvarar den förmånsnivå som fastställts för honom eller henne enligt 33 kap. 9§, dvs. hel, tre fjärdedels, halv eller en fjärdedels sjukersättning eller aktivitetsersättning. Förslaget behandlas i avsnitt 6.6.3. I paragrafen regleras samordningen mellan å ena sidan sjukersättning och aktivitetsersättning i form av grundersättning och å andra sidan efterlevandestöd. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grund- ersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Samordningen innebär att endast den till beloppet största av förmånerna lämnas, dvs. grundersättningen eller efterlevandestödet, vilket motsvarar den tidigare samordningen mellan garantiersättning och efterlevandestöd (se även 79 kap. 7 §). Förslaget behandlas i avsnitt 6.7. Paragrafen föreskriver att sjukersättning och aktivitetsersättning, både i form av grundersättning och inkomstrelaterad ersättning, ska minskas om den försäkrade har rätt till eller får sådan livränta som anges i punkt 1–3. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grund- ersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Förslaget be- handlas i avsnitt 6.7. I paragrafen anges hur minskningen av inkomstrelaterad sjukersätt- ning och garantiersättning närmare ska minskas med vissa livräntor. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.7. I paragrafen regleras hur månadsbelopp för sjukersättning och akti- vitetsersättning ska avrundas och att mindre belopp ska falla bort. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.8. I paragrafen finns bestämmelser om beräkning av preliminär sjuk- ersättning för försäkrade som senast för beviljats icke tids- begränsad sjukersättning. Andra stycket ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Förslaget behandlas i avsnitt 6.8. Paragrafen innehåller upplysningar om vilka slags bestämmelser som finns i kapitlet och i vilka paragrafer dessa är införda. Hänvisningen till bestämmelserna om försäkringstid för grundpension ändras till följd av att paragraferna om tillgodoräknande av bosättningstid i tidi- gare hemland upphör att gälla. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1.6. Av paragrafen framgår vilka förutsättningar som måste vara upp- fyllda för att en person ska ha rätt till grundpension. Hänvisningen till bestämmelserna om försäkringstid för grundpension ändras till följd av att paragraferna om tillgodoräknande av bosättningstid i tidigare hemland upphör att gälla. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1.6. Paragrafen reglerar hur viss sammanfallande tid får tillgodoräknas som försäkringstid för grundpension. Hänvisningen till bestämmel- serna om försäkringstid för grundpension ändras till följd av att paragraferna om tillgodoräknande av bosättningstid i tidigare hem- land upphör att gälla. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1.6. Paragrafen anger de särskilda förutsättningar som måste vara upp- fyllda för att tid från och med det kalenderår då den pensions- sökande har fyllt till och med det kalenderår då han eller hon har fyllt ska räknas som försäkringstid för grundpension. I första punkten ändras paragrafhänvisningen till följd av att paragraferna om tillgodoräknande av bosättningstid i tidigare hemland upphör att gälla. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1.6. I paragrafen anges hur försäkringstiden påverkar beräkningen av grundpensionens belopp. Hänvisningen till bestämmelserna om för- säkringstid för grundpension ändras till följd av att paragraferna om tillgodoräknande av bosättningstid i tidigare hemland upphör att gälla. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1.6. I paragrafen finns bestämmelser om samordningen mellan grund- ersättning och efterlevandestöd. Paragrafen ändras på så sätt att den nya grundersättningen ersätter den tidigare garantiersättningen. Samordningen innebär att endast den till beloppet största av för- månerna lämnas, dvs. grundersättningen eller efterlevandestödet, vilket motsvarar den tidigare samordningen mellan garantiersättning och efterlevandestöd (se även 36 kap. 2 §). Förslaget behandlas i avsnitt 6.7. Paragrafen anger hur faktisk försäkringstid för omställningspension i form av grundpension ska beräknas.