sou · H8B349 · 2020-09-01 00:00:00 — Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning För den som har befattat sig med ett ärende som gäller marknads- kontroll enligt förordning (EU) 2016/425 gäller tystnadsplikt. För det allmännas verksamhet ska i stället offentlighets- och sekretess- lagen tillämpas (8 §). Marknadskontrollmyndigheternas beslut om förelägganden, för- bud och ekonomisk ersättning får överklagas till allmän förvaltnings- domstol (10 §). 6.3Aerosolbehållare, brandfarliga och explosiva varor EU:s marknadskontrollförordning är tillämplig på •Rådets direktiv /324/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar beträffande aerosolbehållare (se bilaga I punkt 4 i EU:s marknadskontrollför- ordning), •Europaparlamentets och rådets direktiv /29/EU av om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om till- handahållande på marknaden av pyrotekniska artiklar (se bilaga I punkt 45 i EU:s marknadskontrollförordning), och •Europaparlamentets och rådets direktiv /28/EU av den 26 feb- ruari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om tillhandahållande på marknaden och övervakning av explosiva varor för civilt bruk (se bilaga I punkt 47 i EU:s marknadskontroll- förordning). Direktiven har genomförts i svensk rätt genom lagen (2010:1011) och förordningen (2010:1075) om brandfarliga och explosiva varor, samt för aerosolbehållare även i förordningen (2008:245) om kemiska produkter och biotekniska organismer. Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap har gett ut föreskrifter på området.4 4MSBFS 2015:6 föreskrifter om tillhandahållande av pyrotekniska artiklar och ammunition, MSBFS 2016:5 föreskrifter om produktkrav på explosiva varor för civilt bruk och plastiska sprängämnen, MSBFS 2018:1 föreskrifter om aerosolbehållare samt MSBFS 2019:1 om han- tering av explosiva varor. Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning I artikel 10 i direktiv /324/EEG anges att medlemsstater som upp- märksammar att aerosolbehållare på goda grunder kan antas medföra fara för hälsa och säkerhet, trots att de motsvarar direktivets krav, har rätt att provisoriskt förbjuda försäljning av dessa behållare eller förena försäljningen med särskilda villkor. Medlemsstaterna åläggs vidare i artikel 9 att vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra att märken eller påskrifter som kan förväxlas med föreskriven märkning av aerosolbehållare används. I direktiv /29/EU regleras marknadskontroll i kapitel 5. Enligt artikel 38 ska medlemsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att pyrotekniska artiklar endast släpps ut på marknaden om de, när de förvaras på rätt sätt och används för sitt avsedda ända- mål, inte medför fara för människors hälsa och säkerhet. I samma artikel hänvisas till artiklarna 15.3 och 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008. Direktivet innehåller även reglering av förfarandet på nationell nivå för hantering av pyrotekniska artiklar som utgör en risk, artikel 39 och 41, samt produkter med formell bristande överens- stämmelse, artikel 42. Direktiv /28/EU innehåller snarlika marknadskontrollbestäm- melser som direktiv /29/EU (artikel 41–45). Lagen om brandfarliga och explosiva varor innehåller bestämmel- ser om tillsyn över efterlevnaden av lagen och föreskrifter och beslut som meddelats i anslutning till lagen (21 §). Tillsynsmyndigheter är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och de kommuner där hanteringen av brandfarliga eller explosiva varor sker. Utöver en skrivning om att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap ut- övar marknadskontroll innehåller lagen inte några bestämmelser som specifikt rör marknadskontroll. Av lagens förarbeten framgår dock att marknadskontrollen är en del av den tillsyn som regleras i lagen och att marknadskontrollmyndigheten ska ha de befogenheter som tillkommer tillsynsmyndigheterna. I författningskommentaren till 22 § lagen om brandfarliga och explosiva varor anges att sådan tillsyn som innefattar marknadskontroll inte kan överlåtas till kom- munerna eftersom en överträdelse av reglerna kan kräva att samtliga varor stoppas i (prop. 2009/10:203 Ny lag om brandfarliga och explosiva varor, s. 73). Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning I 23 och 24 §§ förordningen om brandfarliga och explosiva varor anges att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap är marknads- kontrollmyndighet enligt artikel 19, 24.2, 26, 27.2 och 29 i förord- ning (EG) nr 765/2008 och att myndigheten ska 1.inrätta förfaranden enligt artikel 18.2, 2.utföra de uppgifter som följer av artiklarna 20–22 och 23.2, och 3.samarbeta med andra i enlighet med artikel 24.4. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap åläggs vidare att ge viss information till Europeiska kommissionen och andra medlems- stater om explosiva varor som inte uppfyller gällande krav samt att för räkning invända mot vissa beslut av marknadskontroll- myndigheter i andra medlemsstater (24 a–24 b §§ förordningen om brandfarliga och explosiva varor). Av 22 § lagen om brandfarliga och explosiva varor framgår att Myn- digheten för samhällsskydd och beredskap utövar marknadskontroll över 1.brandfarliga och explosiva varors egenskaper, utsläppande och tillhandahållande på marknaden, samt 2.sådana produkter som används för hanteringen av brandfarliga och explosiva varor och för vilka myndigheten har utfärdat före- skrifter. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har i ett tidigare betänkande framhållit att myndighetens mandat att bedriva marknads- kontroll avseende aerosolbehållare endast omfattar aerosolbehållare som innehåller brandfarlig vara och att marknadskontrollansvaret för övriga aerosolbehållare ännu inte är fördelat (SOU 2017:69 Marknadskontrollmyndigheter – befogenheter och sanktionsmöjligheter s. 141). Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning Genom hänvisning till bland annat artikel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 i förordningen om brandfarliga och explosiva varor framgår att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap får kräva att de ekonomiska aktörerna tillhandahåller sådan dokumentation och information som myndigheten anser sig behöva för att utföra sin verksamhet, inbegripet tillträde till de ekonomiska aktörernas lokaler och rätt att ta nödvändiga provexemplar av produkterna. Myndigheten får vidare förstöra eller på annat sätt göra produkter som utgör en allvarlig risk obrukbara, om den anser att det är en nödvändig åtgärd. Av Myndigheten för samhällsskydd och bered- skaps skyldighet att utföra uppgifter enligt bland annat artikel 20 i förordning (EG) nr 765/2008 följer att myndigheten har befogenhet att återkalla, dra tillbaka eller förbjuda tillhandahållandet av en pro- dukt som utgör en allvarlig risk, även en allvarlig risk utan omedelbar effekt. Genom hänvisning till artikel 29 i förordning (EG) nr 765/2008 följer vidare att myndigheten har befogenhet att förstöra eller på annat sätt göra produkter som utgör en allvarlig risk och som ska föras in i landet men som ännu inte har släppts ut på den nationella marknaden obrukbara. har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen (24 § lagen om brandfarliga och explosiva varor). För tillsynen har tillsynsmyndigheten vidare rätt till tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används i samband med hanteringen av brandfarliga och explosiva varor och får göra undersökningar och ta prover. ska lämna den hjälp som behövs för tillsynen. får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och föreskrifter och beslut som har meddelats i anslutning till lagen ska efterlevas (25 § samma lag). Om en aktör inte följer vad som angivits i föreläggandet eller förbudet får tillsynsmyndigheten be- sluta om rättelse på dennes bekostnad. Ett sådant beslut får meddelas även utan att något föreläggande eller förbud först har meddelats, om tillsynsmyndigheten med hänsyn till risken för allvarliga skador eller av andra särskilda skäl anser att en rättelse bör göras utan dröjsmål. Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning Beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite (25 § lagen om brandfarliga och explosiva varor). Vissa brott mot bestämmelser i lagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen är straffsanktionerade i 28–30 §§ samma lag. I ringa fall döms inte till ansvar. Inte heller döms den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud till ansvar enligt lagen för en gärning som om- fattas av föreläggandet eller förbudet. Straffansvaret i 28 och 29 §§ är subsidiärt till straffansvaret i och lagen (2000:1225) om straff för smuggling. En myndighet får besluta att dess beslut enligt lagen eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska gälla även om beslutet överklagas (35 § lagen om brandfarliga och explosiva varor). Tillsynsmyndigheter enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor betalar inte ut ersättning för prov som myndigheten tar i sam- band med sin tillsyn (24 §). För sådan tillsyn som utgör marknads- kontroll får avgift för tillsynen och för provtagning och undersök- ning av prov av varan tas ut endast om det vid undersökningen visar sig att varan inte uppfyller ställda krav (27 §). Myndigheten för sam- hällsskydd och beredskap har bemyndigats att meddela föreskrifter om avgifternas storlek när det gäller den egna verksamheten (25 § 9 förordningen om brandfarliga och explosiva varor). Tystnadsplikt gäller för den som har tagit befattning med ett ärende som avses i lagen (33 § lagen om brandfarliga och explosiva varor). När det gäller det allmännas verksamhet hänvisas i stället till offentlighets- och sekretesslagen. Beslut som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap fattar enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor eller enligt före- skrifter som har meddelats i anslutning till lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol (34 § nämnda lag). Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning EU:s marknadskontrollförordning är tillämplig på •Europaparlamentets och rådets direktiv /14/EG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om buller i miljön från utrustning som är avsedd att användas utomhus (se bilaga I punkt 12 i EU:s marknadskontrollförordning). Direktivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (1998:1707) om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner och förord- ningen (2001:1084) om buller från viss utomhusutrustning. I direktiv /14/EG används i den svenska språkversionen ordet marknadsövervakning i stället för marknadskontroll. Medlems- staterna åläggs i artikel 5 att vidta alla lämpliga åtgärder för att se till att utrustning som omfattas av direktivet kan släppas ut på mark- naden eller tas i bruk endast om den överensstämmer med kraven i direktivet, är försedd med CE-märkning och med en uppgift om den garanterade ljudeffektnivån samt åtföljs av en försäkran om överens- stämmelse. I artikel 9 regleras medlemsstaternas skyldigheter när de konstaterar att utrustning som omfattas av direktivet inte uppfyller gällande krav. I första hand ska tillverkaren eller ett ombud för denne förmås att bringa utrustningen i överensstämmelse, i andra hand ska medlemsstaten vidta åtgärder för att begränsa eller förbjuda att utrust- ningen släpps ut på marknaden eller tas i bruk. I lagen om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner finns bestämmelser om tillsyn över lagens efterlevnad men lagen innehåller inte några bestämmelser som direkt korresponderar med artikel 5 och 9 i direktivet. Förordningen om buller från viss utom- husutrustning hänvisar till förordning (EG) nr 765/2008 när det gäller bestämmelser om CE-märkning men innehåller inte några bestäm- melser som avser marknadskontrollåtgärder. Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning Transportstyrelsen utövar den centrala tillsynen över efterlevnaden av förordningen och föreskrifter som meddelats med stöd av förord- ningen (9 § förordningen om buller från viss utomhusutrustning). Därtill ska den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet utöva lokal tillsyn i varje kom- mun. Tillsynsmyndigheterna ska samarbeta när det är påkallat. Enligt uppgift från Transportstyrelsen utövar de tillsyn hos tillverkare, importörer och försäljningsorganisationer som verkar centralt eller nationellt medan kommunerna ansvarar för tillsyn av lokala försälj- ningsställen. De flesta produktkrav kontrolleras av Transportstyrelsen men kommunerna kontrollerar bland annat märkning. I lagen om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner anges att reger- ingen ska bestämma vilken eller vilka myndigheter som ska utöva tillsyn över lagens efterlevnad. Sambandet mellan lagens och förord- ningens bestämmelser om tillsyn och tillsynsmyndighet framgår inte tydligt. När det gäller ansvar på grund av överträdelse enligt förord- ningen om buller från viss utomhusutrustning samt om över- klagande av en förvaltningsmyndighets beslut i enskilda fall hänvisas dock till lagen om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner (13 § nämnda förordning). får meddela de förelägganden och förbud som behövs i ett enskilt fall för att lagen och föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen ska efterlevas (8 § lagen om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner). får även förelägga den som tillverkar, importerar eller saluför mobila maskiner eller motorer till dessa att utan ersättning till myndigheten lämna de upplysningar och handlingar, tillhandahålla de mobila maski- ner, motorer och motordelar samt utföra de undersökningar som behövs för tillsynen (9 §). har vidare rätt till till- träde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder, hos tillverkare, importörer och saluförare av mobila maskiner eller motorer till dem och får där utföra undersökningar och provningar. ska lämna det biträde som behövs för tillsynen. får besluta att tillverkare, importörer och salu- Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning förare av mobila maskiner eller motorer genom annonsering eller på något annat lämpligt sätt ska informera berörda användare om sådana fel som framkommit och som bör åtgärdas (11 §). får förena förelägganden och förbud med vite (10 § lagen om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner). Lagen innehåller även straffbestämmelser i 13–15 §§. Straffansvar åläggs den som med uppsåt eller av oaktsamhet yrkesmässigt saluför mobila maskiner eller motorer till dessa i strid med föreskrifter som meddelats med stöd av lagen, den som med uppsåt eller av grov oakt- samhet felaktigt förser en motor till en mobil maskin med märke om överensstämmelse med EU-typgodkännande och den som med upp- såt eller av grov oaktsamhet ändrar eller gör ingrepp i utrustning som reglerar avgaser på ett sådant sätt att kraven för typgodkännande inte längre uppfylls. Transportstyrelsen har bemyndigats att meddela föreskrifter om avgifter för tillsyn enligt lagen om åtgärder mot buller och avgaser från mobila maskiner (11 § förordningen om buller från viss utom- husutrustning med hänvisning till 9 § förordningen [1998:1709] om avgaskrav för vissa förbränningsmotordrivna mobila maskiner). Beslut av förvaltningsmyndighet i enskilda fall får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol (16 § lagen om åtgärder mot buller och avgaser från vissa mobila maskiner). 6.5Byggprodukter, hissar och linbanor EU:s marknadskontrollförordning är tillämplig på •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 305/2011 av om fastställande av harmoniserade villkor för saluföring av byggprodukter och om upphävande av rådets direk- Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning tiv 89/106/EEG (se bilaga I punkt 38 i EU:s marknadskontroll- förordning), •Europaparlamentets och rådets direktiv /33/EU av den 26 feb- ruari 2014 om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om hissar och säkerhetskomponenter till hissar (se bilaga I punkt 52 i EU:s marknadskontrollförordning), och •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/424 av om linbaneanläggningar och om upphävande av direktiv /9/EG (se bilaga I punkt 61 i EU:s marknadskontroll- förordning). Unionsrättsakterna har kompletterats och genomförts i svensk rätt i (2010:900) och plan- och byggförordningen (2011:338). har gett ut föreskrifter på området.5 Kapitel VIII i förordning (EU) nr 305/2011 innehåller bestämmelser om marknadskontroll och skyddsåtgärder. Enligt artikel 56 ska med- lemsstaternas marknadskontrollmyndigheter vidta åtgärder när de har tillräckliga skäl att anta att en byggprodukt som omfattas av en harmoniserad standard eller en europeisk teknisk bedömning som utfärdats för den inte uppnår angivna prestanda och utgör en risk för uppfyllandet av de grundläggande kraven för byggnadsverk. Mark- nadskontrollmyndigheterna ska ålägga den berörda ekonomiska aktören att vidta alla nödvändiga åtgärder för att få produkten att överensstämma med tillämpliga krav, särskilt med den angivna pre- standan, eller för att dra tillbaka eller återkalla produkten från mark- naden (artikel 56). Även i fråga om byggprodukter som uppfyller förordningens krav men som ändå utgör en risk för uppfyllandet av de tekniska kraven på byggnadsverk, människors hälsa eller säkerhet eller andra aspekter av skydd i allmänhetens intresse, ska den eko- nomiska aktören åläggas att vidta åtgärder (artikel 58). 5Boverkets byggregler BFS 2011:6 – föreskrifter och allmänna råd, föreskrifter och allmänna råd (2013:7) om språkkrav för prestandadeklarationer och vissa andra handlingar om byggprodukter, föreskrifter och allmänna råd BFS 2011:10 om tillämpning av euro- peiska konstruktionsstandarder (eurokoder), föreskrifter och allmänna råd BFS 2011:12 om hissar och vissa andra motordrivna anordningar och allmänna råd (2016:16) om ersättning för provningskostnader vid marknadskontroll av byggprodukter. Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning lemsstat konstaterar en formell bristande överensstämmelse ska den ålägga den berörda ekonomiska aktören att åtgärda bristen eller, om den kvarstår, vidta lämpliga åtgärder för att begränsa eller förbjuda att byggprodukten tillhandahålls på marknaden eller se till att den dras tillbaka eller återkallas från marknaden (artikel 59). I förordning (EU) 2016/424 anges att artiklarna 15.3 och 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008 ska gälla för marknadskontroll av del- system och säkerhetskomponenter (artikel 39). I artikel 40–43 finns bestämmelser som är jämförbara med artikel 56–58 i förordning (EU) nr 305/2011. Även direktiv /33/EU innehåller en hänvisning till artik- larna 15.3 och 16–29 i förordning (EG) nr 765/2008 när det gäller marknadskontroll av hissar och säkerhetskomponenter till hissar samt jämförbara bestämmelser om förfaranden när hissar eller säker- hetskomponenter till hissar kan antas utgöra en risk eller brister i formell överensstämmelse (se artiklarna 37–41). I 11 kap. finns bestämmelser om tillsyn. I 26 § hänvisas till artiklarna 56–59 i förordning (EU) nr 305/2011, artiklarna 39–43 i förordning (EU) 2016/424 och artiklarna 19–21 i förordning (EG) nr 765/2008. I plan- och byggförordningen anges att begreppet tillsyn i förordningen omfattar både tillsyn som utövas mot den som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd och mark- nadskontroll enligt förordning (EG) nr 765/2008, förordning (EU) nr 305/2011 och förordning (EU) 2016/424 (1 kap. 6 §). I 8 kap. 4 § plan- och byggförordningen anges vidare att enligt förord- ning (EG) nr 765/2008 ska 1.informera allmänheten om sin verksamhet enligt artikel 17.2, 2.inrätta lämpliga förfaranden enligt artikel 18.2, 3.utarbeta program för sin marknadskontroll, skicka underrättelser om detta och göra det tillgängligt för allmänheten enligt arti- kel 18.5, 4.utföra de uppgifter som följer av artiklarna 20–22 och 23.2, och 5.samarbeta med andra enligt artikel 24.4. får dessutom förstöra eller på annat sätt göra produkter obrukbara enligt artikel 29.4 i förordning (EG) nr 765/2008 (8 kap. 5 § plan- och byggförordningen). Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning ska i egenskap av marknadskontrollmyndighet enligt för- ordning (EG) nr 765/2008 utöva marknadskontroll över byggpro- dukter som omfattas av förordning (EU) nr 305/2011, direktiv / 33/EU och förordning (EU) 2016/424 (8 kap. 3 § plan- och bygg- förordningen). Av samma förordning följer att ansvarar för tillsyn över bestämmelserna om krav på byggprodukters lämplighet även i fråga om byggprodukter som inte omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 eller förordning (EU) 2016/424 (8 kap. 5 a §). Genom att utpekas som marknadskontrollmyndighet enligt förordning (EG) nr 765/2008 får de befogenheter som fram- går av den förordningen anses tillämpliga för myndigheten. Av arti- kel 19 i förordning (EG) nr 765/2008 framgår att får kräva att de ekonomiska aktörerna tillhandahåller sådan dokumentation och information som myndigheten anser sig behöva för att utföra sin verksamhet, inbegripet tillträde till de ekonomiska aktörernas lokaler och rätt att ta nödvändiga provexemplar av produkterna. Myndigheten får vidare förstöra eller på annat sätt göra produkter som utgör en allvarlig risk obrukbara, om den anser att det är en nöd- vändig åtgärd. Av skyldighet att utföra uppgifter enligt bland annat artikel 20 i förordning (EG) nr 765/2008 följer att myn- digheten har befogenhet att återkalla, dra tillbaka eller förbjuda till- handahållandet av en produkt som utgör en allvarlig risk, även en allvarlig risk utan omedelbar effekt. Genom hänvisning till artikel 29 i förordning (EG) nr 765/2008 följer vidare att myndigheten har befogenhet att förstöra eller på annat sätt göra produkter som utgör en allvarlig risk och som ska föras in i landet men som ännu inte har släppts ut på den nationella marknaden obrukbara. Av 11 kap. framgår följande avseende tillsyn över lagen, EU-förordningar i frågor inom lagens tillämpnings- område och föreskrifter, domar och andra beslut som har meddelats med stöd av lagen eller en sådan EU-förordning. En tillsynsmyn- dighet pröva förutsättningarna för och behovet av att ingripa eller besluta om en påföljd så snart det finns anledning att anta att någon inte har följt uppställda krav (5 §). En tillsynsmyndighet har rätt att Översyn av berörd svensk sektorslagstiftning på begäran få de upplysningar och handlingar från byggherren som behövs för tillsynen över bygg-, rivnings- och markåtgärder, och rätt att hos den som tillverkar eller representerar den som tillverkar och hos den som importerar eller saluför byggprodukter som omfattas av tillsynen samt hos den som installerar hissar a)få tillgång till produkter för kontroll, b)på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs, och c)få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen, dock inte bostäder (8 §). Om det behövs får en tillsynsmyndighet begära att en handling ska översättas till svenska. ska lämna det biträde som behövs för tillträde (9 §). När det gäller byggprodukter som inte omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 eller förordning (EU) 2016/424 (här relevant för hissar enligt direktiv /33/EU), får en tillsynsmyndighet i det enskilda fallet besluta om det föreläggande eller förbud som behövs från skyddssynpunkt (11 kap. 25 §). Efter ansökan av tillsynsmyn- digheten får från den över- trädelse som föreläggandet avser, besluta om handräckning för att genomföra sådana åtgärder (11 kap. 39 §). Avseende byggprodukter som omfattas av förordning (EU) nr 305/2011 eller förordning (EU) 2016/424 har tillsynsmyndig- heten befogenhet att bland annat kräva av ekonomiska aktörer att de vidtar korrigerande åtgärder eller själv vidta åtgärder för att förbjuda eller begränsa tillhandahållandet av en byggprodukt som inte upp- fyller gällande krav eller som brister vad gäller formell överensstäm- melse (11 kap. 26 §). Även när det gäller byggprodukter som upp- fyller kraven men som likväl utgör en risk för hälsa och säkerhet får myndigheten kräva att den ekonomiska aktören vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa att byggprodukten inte längre utgör någon risk eller för att dra tillbaka eller återkalla produkten.