sou · H8B363 · 2020-11-12 00:00:00 — Vad som avses med privatliv utvecklas inte i artikeln. MR-kom- mittén har, i förhållande till den motsvarande bestämmelsen i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättig- heter uttalat att skyddet för privatlivet är någonting som är relativt, beroende på det samhälle man lever i. Insamling och lagring av per- 20Den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. 21CCPR, General . 3, 4 och 8p. Jämför även (2019) s. 556–559. 22CRC/C/GC/13 p. Artikel 16 – privat- och familjeliv sonuppgifter nämns av kommittén som exempel på sådant som be- höver vara lagreglerat. Myndigheter bör enligt kommittén bara kunna begära information om en persons privatliv, om myndigheten enligt lag är behörig och om informationen är väsentlig för samhällets in- tressen, så som de förstås enligt konventionen.23 När det gäller familjeliv används begreppet familj (family och sa famille) i bl.a. de engelska och franska originaltexterna. Familj an- vänds också i artikel 17 i den internationella konventionen om med- borgerliga och politiska rättigheter. betonar vikten av en bred definition av begreppet.24 Skydd mot ingrepp i familjen eller familjelivet har koppling till flera andra artiklar i barnkonven- tionen, bl.a. artikel 5 om att staten ska respektera föräldrarnas rättig- heter och skyldigheter att vägleda sitt barn, artikel 7 om ett barns rätt att bli omvårdat av sina föräldrar, artikel 8 om rätt att behålla sina släkt- förhållanden, artikel 10 om familjeåterförening, artikel 11 om bort- förande av barn, artikel 20 om alternativ omvårdnad och inte minst artikel 9 om åtskiljande av ett barn från sina föräldrar. Ett skydd mot ingrepp i ett barns familjeliv bör också ses i relation till artikel 18 om att det är föräldrarna som har huvudansvaret för ett barns uppfostran och utveckling. Relationen mellan ett barn och dess föräldrar utvecklas nedan. Föräldrarnas ansvar, skyldigheter och rättigheter i förhållande till staten behandlar vi främst i kapitlet om artikel 18. Hem bör förstås som den plats där en person bor eller utför sina vardagliga sysslor, enligt . För ett barn skulle det vara dels där barnet bor, dels där barn vistats för alternativ omvårdnad, t.ex. inackorderingshem, internatskolor, familjehem, särskilda ung- domshem, sjukhus m.m.25 Ett barn har enligt artikel 27 rätt till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga, mora- liska och sociala utveckling. Föräldrarna har huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveck- ling. En stat ska vidta lämpliga åtgärder för att bistå föräldrar och andra som är ansvariga för barnet att genomföra denna rätt. Vid be- hov ska staten tillhandahålla materiellt bistånd och stödprogram, sär- skilt i fråga om mat, kläder och bostad. 23CCPR, General . 7 och 10. 24CCPR, General . I den internationella konventionen om medbor- gerliga och politiska rättigheter används begreppet familj (family). 25CCPR, General . Artikel 16 – privat- och familjeliv Att skyddas från ingrepp i sin korrespondens innebär, enligt , att korrespondensen ska levereras till adressaten utan avlyssning och utan att öppnas eller läsas på annat sätt.26 Artikel 16 sätter inga begränsningar för vilken typ av korrespondens som avses. Eftersom formerna för korrespondens ständigt utvecklas bör be- greppet tolkas dynamiskt. Korrespondens kan således vara olika for- mer av meddelanden, t.ex. i form av ljud, bild, skrift, punktskrift, teckenspråk eller elektroniska signaler. Utöver telefon, brev, e-post och vanligt tal bör t.ex. meddelanden på sociala medier omfattas.27 Denna del av artikel 16 bör också läsas tillsammans med artikel 13, som handlar om ett barns rätt till yttrandefrihet och att sprida infor- mation. När det särskilt gäller frihetsberövade barn har de enligt artikel 37 (och artikel 9.3) i rätt att upprätthålla kontakten med sin familj genom korrespondens och besök, utom i undantags- fall. Av regel 61 i för skydd av frihetsberövade ungdomar (Havannareglerna) framgår att varje ungdom bör ha rätt att kommu- nicera, skriftligen eller via telefon, minst med någon som ungdomen själv valt, såvida inte lagen begränsat detta. Varje ungdom bör också ha rätt att ta emot korrespondens, enligt reglerna. Om det är nödvändigt bör den unge få hjälp att utöva denna rättighet.28 Angrepp på heder och anseende Ett barn får enligt artikel 16 i inte utsättas för olagliga angrepp på sin heder och sitt anseende. Vad som avses med heder och anseende framgår inte av artikeln och lämnas därmed till viss del till varje stat att avgöra. Det finns inte mycket vägledning att finna kring dessa begrepp, varken i konventionens förarbeten eller från barnrättskommittén och allmänna kommen- tarer. I doktrin definieras heder som något som den enskilde själv upplever i förhållande till sin person och som inte har med den all- männa åsikten att göra. Anseende definieras däremot som något kopp- lat till den allmänna åsikten om en person.29 26CCPR, General . 27Jämför (2019) s. 589 och 590. 28Antagna av genom resolution 45/113 . 29Tobin (2019) s. 592 och 593. Artikel 16 – privat- och familjeliv Angrepp på ett barns heder eller anseende kan t.ex. handla om såväl verbala som skriftliga angrepp och/eller angrepp genom massmedier. Det kan också röra sig om nätmobbning eller att privata bilder sprids genom internet eller telefoner.30 Vid bedömningen av vad som utgör ett otillåtet angrepp är det viktigt att beakta den rätt till yttrandefrihet och att sprida information, som bl.a. uttrycks genom artikel 14 i barn- konventionen. Yttrandefriheten får dock underkastas vissa inskränk- ningar, bl.a. sådana som är föreskrivna i lag och som är nödvändiga för att respektera andra personers rättigheter eller anseende. Även en positiv skyldighet Ett barn ska skyddas från godtyckliga och olagliga ingripanden och angrepp, inte bara från offentliga aktörer, utan också från enskilda.31 Det kan även innebära att barnet behöver skyddas från ingripanden och angrepp från sina föräldrar, andra personer med ansvar för barnet eller någon annan familjemedlem (jämför artikel 19). Enligt arti- kel 18.1 har föräldrarna huvudansvaret för ett barns uppfostran och utveckling. Var gränsen går mellan en förälders ansvar och barnets privatliv framgår inte uttryckligen av konventionen. Föräldrar och andra vårdnadshavare ska dock låta sig vägledas av vad som bedöms vara barnets bästa. Häri ingår att ta hänsyn till alla de rättigheter som ett barn har enligt konventionen, bl.a. rätten att uttrycka sina åsikter i frågor som rör barnet, men också att skydda barnet från sådant som är skadligt. Av artikel 5 framgår dessutom att föräldrar och andra med ansvar för ett barn har en rättighet och skyldighet samt ett ansvar för att ge barnet ledning och råd när det utövar sina rättigheter enligt kon- ventionen. Detta ska ske på ett sätt som står i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen av barnets förmåga. I artikel 14 berörs föräldrars och vårdnadshavares rättigheter och skyldigheter på mot- svarande sätt när det gäller att ge barnet ledning då det utövar sin rätt till tanke-, samvets- och religionsfrihet. menar att föräldrar och andra med ansvar för ett barn ansvarar för att fort- löpande anpassa nivån av stöd och vägledning som de erbjuder barnet. Dessa anpassningar ska enligt kommittén göras med hänsyn till bar- 30Jämför CRC/C/GC/13 p. 30 och 31 samt (2007) s. 211. 31CCPR, General . 7 och 9. Artikel 16 – privat- och familjeliv nets intressen och önskemål samt till barnets förmåga att fatta själv- ständiga beslut och själv inse sitt bästa.32 En stat ska respektera det ansvar samt de rättigheter och skyldigheter som föräldrarna har enligt artiklarna 5, 14 och 18. I relation till föräldrar och andra vårdnadshavare väcks även frå- gor om ett barns rätt att få juridisk rådgivning eller medicinsk rådgiv- ning och behandling, utan föräldrarnas samtycke, under sekretess. anser t.ex. att vårdgivare ska vara skyldiga att sekretessbelägga medicinsk information om ungdomar och att sådan information ska lämnas ut endast med den unges samtycke, eller i samma situationer som gäller för att bryta sekretessen för en vuxen. Kommittén menar att barn som bedöms vara tillräckligt mogna för rådgivning utan en förälders eller annan persons närvaro har rätt till rådgivning i enrum. De ska kunna begära sekretess, även när det gäller behandling, enligt kommittén.33 19.1.3Rätt till lagens skydd (artikel 16.2) Ett barn har enligt artikel 16.2 rätt till lagens skydd mot sådana ingri- panden eller angrepp som anges i artikel 16.1. Det innebär att det inte räcker med att reglera vilka ingripanden och angrepp som är lag- liga, regleringen ska också ge skydd mot olagliga ingripande eller angrepp. Vidare innebär det att ett barn inte bara ska skyddas från ingripanden eller angrepp från statens sida utan även från ingripan- den och angrepp från enskilda och juridiska personer. Enligt är det inte bara viktigt att skyddet anges i lag utan lagen måste också föreskriva att den som utsatts för ett olagligt ingrepp eller angrepp ska ha tillgång till effektiva rättsmedel mot dem som är ansvariga för ingreppet/angreppet.34 Enligt innebär ett skydd mot ingrepp i privatlivet t.ex. att insamling och innehav av personlig information, även elektro- niskt, vare sig av myndigheter eller privatpersoner eller andra organ, måste regleras enligt lag. Det bör också fastställas vilka personuppgif- ter som kan lagras i automatiska datafiler, för vilka ändamål uppgif- terna får lagras och vem som förfogar över uppgifterna. Individen bör också ha rätt att begära rättelse eller borttagande av uppgifter som 32CRC/C/GC/7 p. 33CRC/GC/2003/4 p. 34CCPR, General . 9 och 11. Artikel 16 – privat- och familjeliv felaktigt samlats in eller behandlats i strid med bestämmelser i gäl- lande rätt. Enligt kommittén bör t.ex. genomsökningar i en persons hem begränsas till en sökning för nödvändiga bevis och bör inte till- låtas utgöra trakasserier.35 I regeringsformen, EU:s rättighetsstadga och stadgas flera grundläggande rättigheter för enskilda. Några av dem avser privatlivet, familjelivet och den personliga integriteten. Alla fri- och rättigheter är inte absoluta utan får begränsas under vissa förutsätt- ningar. De grundläggande rättigheterna i EU-stadgan och Europakon- ventionen innefattar både en enskild persons rätt att bli fredad från kränkningar från statens sida och en rätt att få statens skydd mot kränkningar från andra enskilda.36 Nedan redogör vi för de mest grund- läggande bestämmelserna som rör ett barns rätt till privatliv, familjeliv och den personliga integriteten. Några av bestämmelserna beskrivs mer utförligt i andra kapitel. T.ex. i kapitlen om artiklarna 9 och 20 skriver viom överflyttning av vårdnad och andra bestämmelser som berör ett barns rätt till sina föräldrar och sitt familjeliv. Bestämmelser om adop- tion beskrivs i kapitlet om artikel 21 och i kapitlet om artikel 37 redo- gör vi för bestämmelserna om frihetsberövanden. Rätten till respekt för privat- och familjelivet skyddas både av internationella åtaganden i bl.a. och EU:s rättig- hetsstadga samt av regeringsformen. Det finns även bestämmelser i andra lagar som syftar till att värna om privat- och familjelivet samt den personliga integriteten. I det här avsnittet redogörs inledningsvis för den reglering som syftar till att skydda privat- och familjelivet. Där- efter redogörs för några av de inskränkningar i privat- och familjelivet, som ges möjlighet till i den svenska lagstiftningen. 35CCPR, General . 7–10. 36Se t.ex. avgöranden i målen mot (2004) § 57 och K.U. mot (2008) §§ 47–49. Artikel 16 – privat- och familjeliv Av målsättningsstadgandet i 1 kap. 2 § RF framgår att den offentliga makten ska utövas med respekt för den enskilda människans frihet och värdighet samt att det allmänna ska värna den enskildes privat- och familjeliv. Vidare följer av regeringsformen att var och en gent- emot det allmänna är skyddad mot betydande intrång i den person- liga integriteten, som sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden (2 kap. 6 § RF). Begränsningar i denna rättighet får endast göras genom lag och under de förutsättningar som anges i regeringsformen. Således får rättigheten bara begränsas för att tillgodose ändamål som är god- tagbara i ett demokratiskt samhälle. En begränsning får aldrig gå ut- över vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Vidare får rättigheten inte begränsas enbart på grund av politisk, reli- giös, kulturell eller annan sådan åskådning. (Se 2 kap. 20 och 21 §§ RF.) Enligt förarbetena till regeringsformen innebär bestämmelserna bl.a. att lagstiftaren noggrant ska redovisa sina syften, när en fri- och rättig- hetsinskränkande lag beslutas.37 I 2 kap. 22 § RF beskrivs ett särskilt lagstiftningsförfarande vid införande och ändring av sådana rättig- hetsbegränsande lagar. Rättigheten gäller enbart för enskilda i förhållande till det allmänna. Den gäller även för utländska medborgare, men kan för dessa in- skränkas genom särskilda föreskrifter i lag (2 kap. 25 § RF). Skydd mot påtvingat kroppsligt ingrepp Var och en är skyddad mot dödsstraff och kroppsstraff samt mot tortyr och medicinsk påverkan som sker för att framtvinga eller hindra yttranden (2 kap. 4 och 5 §§ RF). Skyddet är absolut och får inte be- gränsas (2 kap. 20 § RF). Därutöver är var och en skyddad gentemot det allmänna mot påtvingat kroppsligt ingrepp (2 kap. 6 § RF). Av samma bestämmelse följer att var och en också är skyddad mot bl.a. kroppsvisitation och liknande intrång. Skyddet mot kroppsvisitation och liknande intrång får begränsas enligt samma förutsättningar som 37SOU 1975:75 s. 202 och prop. 1975/76:209 s. 153. Artikel 16 – privat- och familjeliv gäller för begränsning av rätten till skydd mot betydande intrång i den personliga integriteten (se ovan samt 2 kap. 20–22 §§ RF). Av artikel 8 i följer att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En offentlig myndighet får inte inskränka denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvän- digt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, lan- dets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Enligt 2 kap. 19 § RF får lag eller annan före- skrift inte meddelas i strid med åtaganden på grund av Europa- konventionen. I EU:s rättighetsstadga föreskrivs att var och en har rätt till respekt för sitt privatliv och familjeliv, sin bostad och sina kommunikationer (artikel 7). Av stadgan följer vidare att var och en har rätt till skydd för personuppgifter. Dessa uppgifter ska behandlas lagenligt för be- stämda ändamål och på grundval av den berörda personens samtycke eller någon annan legitim och lagenlig grund. Vidare har var och en rätt att få tillgång till insamlade uppgifter som rör honom eller henne och att få rättelse av dem. En oberoende myndighet ska kontrollera att dessa regler efterlevs. (Se artikel 8. Läs även om dataskyddsför- ordningen nedan.) Varje begränsning i utövandet av de fri- och rättig- heter som erkänns i stadgan måste vara föreskriven i lag och förenlig med det väsentliga innehållet i dessa fri- och rättigheter. Begräns- ningar får, med beaktande av proportionalitetsprincipen, göras endast om de är nödvändiga och faktiskt svarar mot mål av allmänt sam- hällsintresse som erkänns av unionen eller behovet av skydd för andra människors fri- och rättigheter. Stadgan gäller endast vid tillämpning av . (Se artiklarna 51 och 52 i EU-stadgan.) En del av skyddet för privatlivet i (och därmed också EU-stadgan)38 avser den fysiska integriteten. Allvarliga kränk- ningar av den fysiska integriteten kan utgöra tortyr eller omänsklig 38Av artikel 52.3 i EU-stadgan framgår att i den mån som stadgan omfattar rättigheter som motsvarar sådana som garanteras av ska de ha samma innebörd och räckvidd som i konventionen (eller ett mer långtgående skydd). Artikel 16 – privat- och familjeliv eller förnedrande behandling och därför stå i strid med artikel 3 i . Är det i stället fråga om mindre allvarliga kränk- ningar av den fysiska integriteten kan de strida mot artikel 8.39 Det finns en omfattande praxis från på vad som omfattas av rätten till privat- och familjelivet samt vilka ingrepp i denna rätt som enligt konventionen är godtagbar. Exempel från denna praxis redo- görs för på flera ställen nedan. När det gäller intrång i den fysiska integriteten genom olika slags frihetsberövanden skriver vi främst om detta i kapitlet om artikel 37. Särskilda bestämmelser om integritet och privatliv Inom vissa lagstiftningar som bl.a. rör barn har det ansetts vara av vikt med uttryckliga bestämmelser om privatliv och integritet. Nedan ges några exempel. Av socialtjänstlagen framgår att verksamheten ska vara grundad på respekt för människors integritet (1 kap. 1 § SoL). I socialtjänstför- ordningen (2001:937) står det att den enskildes integritet ska respek- teras vid verksamheten vid HVB och stödboende (3 kap. 3 § SoF). Av 1 § LVU framgår att insatserna enligt lagen ska präglas av respekt för den unges människovärde och integritet. Verksamheten enligt LSS ska vara grundad på respekt för den enskildes självbestämmanderätt och integritet (6 § LSS). Patientsäkerhetslagen (2014:821) syftar bl.a. till att inom hälso- och sjukvårdsverksamhet främja patientens integritet (1 § i lagen). Bl.a. ett integritetsskyddssyfte ligger också bakom be- stämmelserna om personuppgiftsbehandling och sekretess, vilka vi redogör för mer utförligt nedan. Inom det statliga utredningsväsendet har det gjorts flera över- syner om integritet på olika områden, varav några hänvisas till nedan. Åren 2014–2017 gjordes en större generell översyn av . Kommitténs kartläggning och förslag på åtgärder för att stärka den personliga integriteten finns i två betänkanden: Hur står det till med den personliga integriteten? (SOU 2016:41) och Så stärker viden personliga integriteten (SOU 2017:52). Förslagen bereds inom . 39Europadomstolen, Guide on Article 8 of Convention on Human Rights (2019) s. 13. Artikel 16 – privat- och familjeliv Som nämns ovan finns det ett målsättningsstadgande i 1 kap. RF att det allmänna ska värna den enskildes privat- och familjeliv. Någon uttalad rättighet i förhållande till familjelivet, likt skyddet mot frihets- berövande eller kroppslig integritet, finns däremot inte i regerings- formen. Genom ett antal lagstiftningar framgår det vilka allvarligare in- grepp som kan göras i familjelivet, t.ex. bestämmelserna om vårdnad, boende och umgänge i och bestämmelserna om vård enligt LVU. Dessa bestämmelser kan läsas motsatsvis på så sätt att det t.ex. inte är tillåtet för det allmänna att omhänderta eller tvångs- vårda ett barn på andra sätt och av andra skäl än som framgår av bl.a. LVU och LPT eller bestämma om vårdnaden på andra sätt än som framgår av . Läs mer om dessa bestämmelser i bl.a. kapitlen om artiklarna 9 och 19–21. Från praxis framgår att artikel 8 i Europa- konventionen har som huvudsakligt syfte att skydda den enskilde mot godtyckliga ingrepp från offentliga myndigheter i bl.a. familje- livet, men att rätten enligt artikeln också kan innebära vissa positiva skyldigheter för en stat. I båda fallen måste staten sträva efter att uppnå en balans mellan individens och samhällets konkurrerande intressen. Rätten till familjeliv i ska tolkas utifrån dagens förhållanden. Domstolen har vidare framhållit att om en stat erkänt ett familjeband mellan ett barn och en vuxen måste staten agera på ett sätt som gör det möjligt för barnet att utveckla detta familjeband. Staten behöver bl.a. upprätta rättsliga skyddsåtgärder som gör det möjligt för barnet att integreras i sin familj. De positiva skyldigheter som kan följa av artikel 8 i ska, enligt Europa- domstolen, tolkas i ljuset av . Domstolen har bl.a. hänvisat till vikten av att principen om barnets bästa iakttas.40 40Se avgöranden i bl.a. målen Harroudj mot (2012) §§ 40 och 41 samt och . mot (2007) §§ 118–121 och 133. Jämför även EU-dom- stolens avgörande i målet mot Entry Clearance Officer, (2019). Artikel 16 – privat- och familjeliv Ett barns privatliv i förhållande till barnets vårdnadshavare Enligt ska barn behandlas med aktning för sin person och egenart och inte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling (6 kap. 1 § FB). Av framgår vidare att en vårdnadshavare har både rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör ett barns personliga angelägenheter. Detta innebär att en vårdnadshavare som regel har rätt att ta del av sekretesskyddade upp- gifter som rör barnet eftersom en förutsättning för att kunna vara vårdnadshavare är att man har insyn i sitt barns angelägenheter (se dock om sekretess nedan). I takt med barnets stigande ålder och ut- veckling ska vårdnadshavaren ta allt större hänsyn till vad barnet självt har för synpunkter och önskemål. (Se 6 kap. 2, 11 och 13 §§ FB.) I förarbetena till bestämmelserna om vårdnad i an- ges följande. Barn har med stigande ålder rätt till ett allt starkare integritetsskydd. Barnets rätt till ett privatliv och skydd mot insyn kan dock av naturliga skäl inte vara absolut. Inskränkningar måste tålas och accepteras för att vårdnadshavarna ska kunna fullgöra sin till- synsskyldighet (se 6 kap. 2 § andra stycket FB). Vårdnadshavarna kan t.ex. behöva genomsöka barnets privata tillhörigheter eller t.o.m. öppna brev som har adresserats till barnet, om det behövs för att skingra eller få bekräftat misstankar om att barnet deltar i något som kan vara skadligt för barnet eller på annat sätt är olämpligt.41 Läs mer om föräldrars rättigheter och skyldigheter i kapitlen om artiklarna 5 och 18. Sekretess till skydd för en enskild enligt offentlighets- och sekre- tesslagen gäller, om den enskilde är ett barn, även i förhållande till dennes vårdnadshavare. Som huvudregel gäller sekretessen dock inte i den utsträckning vårdnadshavaren har rätt och skyldighet att be- stämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter (jämför 6 kap. 11 § FB). Också i dessa fall kan emellertid sekretessen gälla gentemot vårdnadshavaren, om det kan antas att barnet lider bety- dande men om uppgiften röjs för vårdnadshavaren. Även i vissa andra fall kan en uppgift om ett barn hemlighållas för barnets vårdnads- havare, t.ex. vistelseorten för ett barn som vårdas enligt LVU, om det är nödvändigt med hänsyn till ändamålet med omhändertagan- det. (Se 12 kap. 3 § och 26 kap. 2 § OSL.) Om ett barn, som har en viss mognad och omdömesförmåga, själv har lämnat sekretessbe- 1981/82:168 s. 60. Artikel 16 – privat- och familjeliv lagda uppgifter till t.ex. en läkare kan vårdnadshavaren inte göra an- språk på att få kännedom om uppgifterna utan att barnet lämnar sam- tycke till det.42 I dataskyddsförordningen (GDPR)43 finns bestämmelser om skydd för personuppgifter. Kompletterande bestämmelser av generell karak- tär finns samlade i lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (”dataskyddslagen”). Dataskyddslagen kompletteras i sin tur av förordningen (2018:219) med komplette- rande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Även brottsdatalagen (2018:1177), som kompletteras av brotts- dataförordningen (2018:1202), innehåller bestämmelser om behandling av personuppgifter.44 Lagen gäller vid behandling av personuppgifter som utförs av behöriga myndigheter i syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder (1 kap. 2 § brottsdatalagen).