sou · H8B314 · 2020-03-11 00:00:00 — Där framgår bl.a. att samma regler gäller som för andra insatser, att användningen av tekniken är frivillig och att den enskilde behöver samtycka till att en insats beviljas och att en viss åtgärd utförs vid genomförande av insatsen. När det gäller personer med nedsatt be- slutsförmåga är det viktigt att anpassa informationen om, och erbju- dandet av, välfärdstekniken utifrån den enskilda personens förmåga och förutsättningar, liksom att anpassa tekniken till och planera upp- följningen utifrån personens förmåga och förutsättningar. Det gäller i synnerhet personer vars kognitiva förmåga kan förväntas försämras . Om den enskilde själv ansöker om en välfärdsteknisk pro- 116JO beslut , dnr 3236-2006. 117JO 1983-84 s. 150, dnr 3131-1892. 118Se t.ex. SOU 2004:112 s. 625, 626 och 697. dukt kan man i regel utgå från att samtycke finns till användning av tekniken. Detsamma gäller om den enskilde själv väljer att använda välfärdsteknik som t.ex. finns tillgänglig i en verksamhet. Huvud- mannen behöver ändå försäkra sig om att den enskilde så långt möj- ligt förstår syftet med tekniken och hur den fungerar. Det är också viktigt att följa upp hur den enskilde upplever användningen av tek- niken för att se om samtycket fortfarande gäller. Mer stöd finns på under temana ”Stödja vuxna personer vilja” och ”Stödja äldre personers vilja”. 7.12.1EU:s dataskyddsförordning (GDPR) och rådets förordning (EU) 2016/679 om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning)119, dvs. GDPR, började tillämpas . Den allmänna regleringen om be- handling av personuppgifter inom EU fanns tidigare i det s.k. data- skyddsdirektivet120, som låg till grund för den numera upphävda per- sonuppgiftslagen (1998:204), PUL. Dataskyddsförordningen baseras till stor del på dataskyddsdirektivets innehåll. Dataskyddsförordningen får likt andra EU-förordningar inte im- plementeras i svensk rätt utan ska tillämpas direkt av enskilda, myn- digheter och domstolar. Det tidigare svenska generella regelverket om dataskydd kunde därför inte finnas kvar, eftersom det skulle leda till en otillåten dubbelreglering. PUL upphävdes därför i samband med ikraftträdandet av dataskyddsförordningen. Den omständigheten att den nya generella unionsrättsakten om dataskydd är en förordning, och inte ett direktiv, innebär således omfattande begränsningar av möjligheten att införa eller behålla natio- nella bestämmelser om dataskydd. 120Europaparlamentets och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter. förutsätter och medger emellertid nationella bestämmelser som kom- pletterar eller föreskriver undantag från förordningens regler. Europeiska dataskyddstyrelsen har i uppdrag att utfärda riktlinjer och rekommendationer till dataskyddsförordningen.121 Dessutom har nationella tillsynsmyndigheter, i fall Datainspektionen, i direkt uppdrag att bidra till en enhetlig tillämpning.122 Vissa definitioner (artikel 4) Med personuppgift avses varje upplysning som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. Som identifikatorer anges förutom namn, identifikationsnummer, lokaliseringsuppgift eller onlineidenti- fikatorer även faktorer som är specifika för personens fysiska, fysiolo- giska, genetiska, psykiska, ekonomiska, kulturella eller sociala identitet. Behandling av personuppgifter är en åtgärd eller kombination av åtgärder beträffande personuppgifter eller uppsättningar av person- uppgifter, oberoende av om de utförs automatiserat eller inte. Det gäller t.ex. insamling, registrering, strukturering, lagring, bearbetning, läsning, användning, spridning och radering.123 Uppgifter om hälsa definieras som personuppgifter som rör en fysisk persons fysiska eller psykiska hälsa, inbegripet tillhandahållande av hälso- och sjukvårdstjänster, vilka ger information om dennes hälsostatus. Biometriska uppgifter definieras som personuppgifter som erhållits genom en särskild teknisk behandling som rör fysisk persons fysiska, fysiologiska eller beteendemässiga kännetecken och som möjliggör eller bekräftar identifieringen av denna fysiska person, som ansiktsbilder eller fingeravtrycksuppgifter. Principer för behandling av personuppgifter (artikel 5) Utöver det grundläggande kravet på att all behandling måste vara lag- lig, i betydelsen att någon av de rättsliga grunder som anges i artikel 6.1 i förordningen är tillämplig, omgärdas varje behandling av person- uppgifter av mer specifika krav. Principerna för behandling av person- 123Kameraövervakning anses exempelvis som behandling av personuppgifter, varför sådana åtgärder måste stödja sig på en rättslig grund i GDPR, se prop. 2017/18:231 s. 51. uppgifter, dvs. vilka allmänna krav som gäller för all personuppgifts- behandling, anges i artikel 5.1 i dataskyddsförordningen. Artikel 5.1 motsvarar i stora drag artikel 6 i dataskyddsdirektivet.124 1.Personuppgifter ska behandlas på ett lagligt, korrekt och öppet sätt och de ska samlas in för på förhand bestämda och berättigade ändamål, som tydligt angivits (ändamålsbegränsning). 2.Personuppgifterna ska vara korrekta och dessutom adekvata, rele- vanta och inte för omfattande i förhållande till ändamålet (uppgifts- minimering). 3.Alla rimliga åtgärder måste vidtas för att säkerställa att person- uppgifter som är felaktiga i förhållande till de ändamål för vilka de behandlas raderas eller rättas utan dröjsmål (korrekthet). 4.Behandlingen ska ske på ett säkert sätt och inte pågå än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet (lagrings- minimering). 5.De ska behandlas på ett sätt som säkerställer lämplig säkerhet för personuppgifterna, inbegripet skydd mot obehörig eller otillåten behandling och mot förlust, förstöring eller skada genom olycks- händelse, med användning av lämpliga tekniska eller organisato- riska åtgärder (integritet och konfidentialitet). Enligt andra punkten ska den personuppgiftsansvarige ansvara för och kunna visa att punkt 1 efterlevs (ansvarsskyldighet). Rättslig grund (artikel 6) Artikel 6.1 innehåller en uttömmande uppräkning av i vilka fall det är tillåtet (lagligt) att behandla personuppgifter, dvs. rättsliga grun- der för behandling av personuppgifter. Grunderna kan överlappa så att ett ändamål har stöd i mer än en grund. De grunder som är av intresse i detta sammanhang är de följande: 124SOU 2017:39 s. 106. –Den registrerade har lämnat samtycke till att dennes personupp- gifter behandlas för ett eller flera specifika ändamål (punkt a). –Behandlingen är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige (punkt c). –Behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndig- hetsutövning (punkt e). För behandling av personuppgifter för att utföra arbetsuppgifter av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning finns inget krav på att syftet med behandlingen ska framgå av den rättsliga grun- den, men behandlingen vara nödvändig för att utföra arbetsuppgif- ten av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövningen. Vad som är ett allmänt intresse finns inte definierat i vare sig data- skyddsförordningen eller det tidigare dataskyddsdirektivet.125 Av skäl 45 till dataskyddsförordningen framgår dock att hälso- och sjuk- vårdsändamål, såsom socialt skydd och förvaltning av hälso- och sjuk- vårdstjänster inbegrips i allmänintresset. har bedömt att det är rimligt att anta att alla arbetsuppgifter som utförs av statliga myndigheter i syfte att upp- fylla ett uttryckligt uppdrag av riksdag eller regering är av allmänt in- tresse. Även obligatoriska arbetsuppgifter som utförs av kommuner och landsting, till följd av åligganden enligt lag eller förordning, be- döms vara av allmänt intresse i dataskyddsförordningens mening.126 Någon ytterligare reglering av myndigheternas obligatoriska upp- gifter på generell nivå krävs inte för att myndigheter ska kunna vidta nödvändiga behandlingsåtgärder för att fullgöra sina uppgifter.127 Regeringen var av samma uppfattning128, liksom Socialdataskydds- utredningen129 som ansåg att bedrivandet av verksamhet som ska finnas enligt internationella rättighetsstadgor – bl.a. hälso- och sjukvård och förmåner som tillhandahålls inom – är sådana allmänna intressen som avses i artikel 6.1 e.130 125SOU 2017:66 s. 215. 126SOU 2017:39 s. 124. 127SOU 2017:39 s. 129, SOU 2017:66 s. 224. 2017/18:105 s. 57. 129Dataskydd inom verksamhetsområde – en anpassning till EU:s data- skyddsförordning (SOU 2017:66). 130SOU 2017:66 s. 219. Vid tillämpningen av artikel 6.1 e spelar det ingen roll om den personuppgiftsansvarige är en offentlig eller en privat aktör. De upp- gifter av allmänt intresse som utförs i syfte att utföra ett uttryckligt uppdrag eller till följd av ett åliggande måste anses vara av denna karaktär oavsett om de faktiskt utförs i myndighetens egen regi eller om de genom utkontraktering eller entreprenad utförs av någon annan. När en juridisk eller fysisk person, på uppdrag av en kommu- nal eller statlig myndighet, utför en förvaltningsuppgift som åligger kommunen eller myndigheten, bör alltså även den privata utföraren, entreprenören eller det kommunala bolaget anses utföra en uppgift av allmänt intresse (prop. 2017/18:105 s. 58). Medlemsstaterna får behålla eller införa nationella bestämmelser för att anpassa tillämpningen av förordningen med hänsyn till be- handling för att efterleva punkt c och e genom att närmare fastställa specifika krav för uppgiftsbehandlingen och andra åtgärder för att säkerställa en laglig och rättvis behandling131. Det kan handla om vill- kor som ska gälla för den personuppgiftsansvariges behandling, vilken typ av uppgifter som ska behandlas, vilka registrerade som berörs, de enheter till vilka personuppgifterna får lämnas ut och för vilka ändamål, ändamålsbegränsningar, lagringstid samt typer av behand- ling och förfaranden för behandling, inbegripet åtgärder för att till- försäkra en laglig och rättvis behandling. Lagstödet ska ”uppfylla ett mål av allmänt intresse” och stå i proportion till det legitima mål som eftersträvas (jfr artikel 6.3). Beträffande kravet på att behandlingen ska vara nödvändig kan följande sägas. ansåg att nödvändighetskravet i det dåvarande dataskyddsdirektivet inte rimligen kunde anses inne- bära att det rent faktiskt är omöjligt att utföra en arbetsuppgift utan sådan behandling av personuppgifter (se SOU 1997:39 s. 359). Det måste räcka med att det innebär en påtaglig förenkling för den person- uppgiftsansvarige att personuppgifter behandlas på automatiserad väg.132 Kan en arbetsuppgift däremot utföras nästan lika enkelt och billigt utan att personuppgifter behandlas, kan behandlingen inte anses nöd- vändig. Exempelvis går det kanske lika bra att använda anonyma uppgifter. Regeringen har dock ansett att det mer eller mindre regel- mässigt kan anses vara nödvändigt att använda tekniska hjälpmedel 131Inbegripet för andra specifika situationer då uppgifter behandlas i enlighet med kapitel IX. Kapitlet rör bestämmelser om särskilda behandlingssituationer. 132SOU 2001:32 s. 95 och SOU 2001:100 s. 90. och därmed behandla personuppgifter på automatisk väg, eftersom en informationshantering inte utgör ett realistiskt alternativ för vare sig myndigheter eller företag.133 Jfr även Dataskyddsutred- ningen i SOU 2017:39 s. 105. Bedömningen av om nödvändighetskravet är uppfyllt kan utfalla olika beroende på vilken form av behandling av personuppgifter det gäller: insamling, registrering, utlämnande, samkörning osv. Det kan t.ex. tänkas att insamlingen av personuppgifter är nödvändig, men att ett utlämnande av dem inte är det. Det måste bedömas om varje behandlingssteg för sig är nödvändigt (jfr SOU 2003:40 s. 169).134 Regeringen har anfört bl.a. följande apropå tolkningen av ordet nödvändig i detta sammanhang (prop. 2017/18:105 s. 60): Den metod som den personuppgiftsansvarige väljer för att utföra sin uppgift måste dock – som all offentlig förvaltning – vara ändamålsenlig, effektiv och proportionerlig och får därmed inte medföra ett onödigt intrång i enskildas privatliv. [– – –] Om ett uppdrag … har reglerats på en mer övergripande och resultatinriktad nivå kan det sannolikt utföras på många olika sätt, vilka i förhållande till varandra kan vara mer eller mindre nödvändiga i dataskyddsförordningens mening. Kravet på att ända- målet ska vara nödvändigt för att utföra en uppgift av allmänt intresse innebär alltså i sig en spärr mot helt onödig behandling av personuppgifter eller sådan behandling som utgör ett oproportionerligt intrång i privat- livet som inte kunnat förutses. Dessutom, framhöll regeringen, ankommer det på varje svensk myn- dighet att i all verksamhet iaktta proportionalitetskravet. Detta krav kommer numera till uttryck i 5 § förvaltningslagen (2017:900)135 under rubriken , objektivitet och proportionalitet där det anges att en åtgärd aldrig får vara mer långtgående än vad som behövs och att den får vidtas endast om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de olägenheter som kan antas uppstå för den som åt- gärden riktas mot (prop. 2017/18:105 s. 51). 2017/18:105 s. 46 f. 134För en redogörelse av olika avgöranden från domstolar och Datainspektionen i detta samman- hang, se , S. Dataskyddsförordningen (GDPR) m.m. (ver. 1 i Zeteo), kommentaren till artikel 6 i dataskyddsförordningen under rubriken ”Nödvändighetskravet”. 135Förvaltningslagen gäller enligt 1 § för handläggning av ärenden hos förvaltningsmyndig- heter, under förutsättning att inte annat är föreskrivet (2 §). Den är således inte tillämplig generellt inom hälso- och sjukvårdsverksamhet exempelvis. För att en behandling av personuppgifter över huvud taget ska vara tillåten utan samtycke krävs för det första att behandlingen är nöd- vändig för något av de syften som anges i artikel 6.1. Ska behand- lingen avse känsliga personuppgifter, krävs dessutom att behand- lingen är nödvändig136 för de syften som anges i artikel 9.2 b–j. Av artikel 9.1 framgår att behandling av personuppgifter som av- slöjar uppgifter om bl.a. hälsa ska vara förbjuden.137 138 Från detta finns dock vissa angivna undantag. Ett sådant är när den registrerade uttryckligen lämnat samtycke till behandlingen av dessa person- uppgifter för ett eller flera ändamål (punkt 2 a), se vidare nedan. Av punkt 2 c framgår att undantag medges om behandlingen är nödvändig för att skydda den registrerades eller någon annan fysisk persons grundläggande intressen när den registrerade är fysiskt eller rättsligt förhindrad att ge sitt samtycke, vilket skulle kunna vara fallet när en människa har nedsatt beslutsförmåga. I skäl 46 talas i samman- hanget om behandling som är av avgörande betydelse för den regi- strerades eller en annan fysisk persons liv. nämner som exempel i sin kommentar till dataskyddsförordningen att person- uppgifter om den som plötsligt blivit sjuk och förlorat medvetandet behandlas för att kontrollera blodgrupp och sjukdomshistoria samt underrätta anhöriga. Att personuppgifter i läkemedelsförteckningen lämnas ut till förskrivare av läkemedel när det är nödvändigt för att en registrerad som inte kan lämna sitt samtycke ska kunna få vård eller behandling som han eller hon oundgängligen behöver, nämns också som exempel på behandling av personuppgifter för att skydda den registrerades grundläggande intressen.139 136Som nämnts ska ordet nödvändig inte förstås i egentlig mening. Datainspektionen har funnit att behandlingen av känsliga personuppgifter i register med det övergripande syftet att för- bättra kvaliteten på individnivå inom svensk hälso- och sjukvård – dvs. kvalitetsregister – ska anses nödvändig för vård och behandling (Datainspektionens rapport 2002:1 s. 11, se också SOU 2006:82 s. 438). 137De i artikeln angivna kategorierna av personuppgifter benämns i artikeln som ”särskilda kategorier av uppgifter”. konstaterade dock att begreppet känsliga personuppgifter, som användes i personuppgiftslagen, är tydligare och dessutom inarbetat på såväl nationell nivå som EU-nivå. Se SOU 2017: 30 och SOU 2017:66 s. 235. 138Förbudet att behandla känsliga personuppgifter bottnar i artikel 6 i dataskyddskonventionen, som förbjuder automatiserad behandling av uppgifter om ras, politiska åsikter, religiös tro eller annan övertygelse, hälsa, sexualliv samt brott, om inte den nationella lagen ger ett ändamåls- enligt skydd. 2004/05:70 s. 21 och 50. Vidare kan behandlingen av personuppgifter vara tillåten enligt punkt 2 h om den är nödvändig av skäl som hör samman med bl.a. –förebyggande hälso- och sjukvård, medicinska diagnoser, tillhanda- hållande av hälso- och sjukvård, behandling, social omsorg eller –förvaltning av hälso- och sjukvårdstjänster och social omsorg och av deras system, på grundval av unionsrätten eller nationell rätt eller enligt avtal med yrkesverksamma på hälsoområdet, under förutsättning att de villkor och skyddsåtgärder som avses i punkten 3 är uppfyllda.140 141 I punkt 3 framgår att känsliga personuppgifter får behandlas för de ändamål som avses i punkt 2 h när uppgifterna behandlas av eller under ansvar av en yrkesutövare som omfattas av tystnadsplikt. Av fjärde punkten framgår att det är tillåtet att ha nationella vill- kor för behandling av vissa typer av personuppgifter (genetiska och biometriska uppgifter och uppgifter om hälsa).142 Vad som avses med social omsorg framgår inte av förordningen. Både social omsorg och förvaltning av social omsorg och av deras system är nya verksamheter jämfört med dataskyddsdirektivet.143 ansåg att det sannolikt är uppgifter som ut- förs av som omfattas av begreppet.144 Socialdataskydds- utredningen instämde i den bedömningen och ansåg att social omsorg innefattar sådan verksamhet som avses i 2 § lagen (2001:454) om be- handling av personuppgifter inom socialtjänsten.145 Begreppet administration av hälso- och sjukvård har ersatts med ”förvaltning av hälso- och sjukvårdstjänster och deras system”. I skäl 53 finns det en uppräkning av vad som innefattas i detta begrepp: …behandling som utförs av förvaltningen och centrala nationella hälso- vårdsmyndigheter av sådana uppgifter för syften som hör samman med kvalitetskontroll, information om förvaltningen samt allmän nationell och lokal tillsyn över hälso- och sjukvårdssystemet och systemet för social omsorg och säkerställande av kontinuitet inom hälso- och sjuk- 140Det verkar finnas ett ökat utrymme och flexibilitet jämfört med direktivet . nämns särskilt tillhandahållande och förvaltning av hälso- och sjukvårdstjänster och folkhälso- området som skäl för att lyfta förbudet mot behandling av särskilda kategorier av uppgifter. Detta kan komma att underlätta samarbetet mellan offentlig och privat vård. 141Jfr artikel 8.3 i dataskyddsdirektivet, som dock inte nämner social omsorg. 142Artikeln har sin motsvarighet i artikel 8 i dataskyddsdirektivet och 13–20 §§ PUL. 143SOU 2017:66 s. 243. 144SOU 2017:39 s. 184. 145SOU 2017:66 s. 245. vård och social omsorg samt gränsöverskridande hälso-och sjukvård eller hälsosäkerhet, syften som hör samman med övervakning samt varnings- syften eller för arkivändamål av allmänt intresse, vetenskapliga eller histo- riska forskningsändamål eller statistiska ändamål … konstaterade mot bakgrund av den upp- räkningen att i vart fall det som tidigare innefattades i begreppet administration av hälso- och sjukvård omfattas av bestämmelsen. Artikel 9.2 h verkar inte förutsätta någon nationell reglering för- utom själva grundvalen för verksamheten. Den reglering som redan finns av hälso- och sjukvårdsverksamhet och verksamhet inom social omsorg uppfyller kraven enligt ordalagen i artikel 9.2 h i dataskydds- förordningen på att verksamheten – hälso- och sjukvården och den sociala omsorgen – ska ha sin grundval i nationell rätt. Även om arti- kel 9.2 h skulle anses kräva nationella bestämmelser som tillåter be- handlingen av känsliga personuppgifter inom hälso- och sjukvård och social omsorg, är också det uppfyllt genom befintlig reglering, fram- höll Socialdataskyddsutredningen.146 147 För verksamhet som omfattas av en särskild registerförfattning, som , regleras möjlig- heterna att behandla känsliga personuppgifter där.148 Samtycke definieras i artikel 4 som varje slag av frivillig, specifik, in- formerad och otvetydig viljeyttring, genom vilken den registrerade, antingen genom ett uttalande eller genom en entydig bekräftande handling, godtar behandling av personuppgifter som rör honom eller henne. Enligt artikel 7 gäller att om behandlingen grundar sig på samtycke, ska den personuppgiftsansvarige kunna visa att den registrerade har samtyckt till behandling av sina personuppgifter. 146SOU 2017:66 s. 245 f. 147Enligt artikel finns ännu ett undantag som skulle kunna vara tillämpligt: när behand- lingen är nödvändig av hänsyn till ett viktigt allmänt intresse, på grundval av unionsrätten eller medlemsstaternas nationella rätt, vilken ska stå i proportion till det eftersträvade syftet, vara förenligt med det väsentliga innehållet i rätten till dataskydd och innehålla bestämmelser om lämpliga och särskilda åtgärder för att säkerställa den registrerades grundläggande rättigheter och intressen. Det är ett viktigt allmänt intresse att bedriva sådan verksamhet som ska finnas enligt internationella rättighetsstadgor, som omfattar alla medlemsstater i EU, bl.a. hälso- och sjukvård, socialförsäkring och pensioner samt sociala förmåner som tillhandahålls inom social- tjänsten (SOU 2017:66 s. 219 f.). Att kan utföra sina arbetsuppgifter på ett till- fredsställande sätt är ett viktigt allmänt intresse (prop. 2000/01:80 s. 144). 148SOU 2017:66 s. 195. rades samtycke lämnas i en skriftlig förklaring som också rör andra frågor, ska begäran om samtycke läggas fram på ett sätt som klart och tydligt kan särskiljas från de andra frågorna i en begriplig och lätt tillgänglig form, med användning av klart och tydligt språk. De registrerade ska ha rätt att när som helst återkalla sitt samtycke. Innan samtycke lämnas ska den registrerade informeras om detta. Det ska vara lika lätt att återkalla som att ge samtycke. I skäl 32 anges som ett förtydligande bl.a. att en förklaring om samtycke kan inbegripa att ”en ruta kryssas i vid besök på en inter- netsida, genom val av inställningsalternativ för tjänster eller genom annan förklaring eller beteende som i sammanhanget tydligt visar att den registrerade godtar den avsedda behandlingen av sina person- uppgifter. Tystnad, på förhand ikryssade rutor eller inaktivitet bör därför inte utgöra samtycke”. För att säkerställa att samtycket lämnas frivilligt bör samtycke en- ligt skäl 43 inte utgöra giltig rättslig grund för behandling av person- uppgifter i ett särskilt fall där det råder betydande ojämlikhet mellan den registrerade och den personuppgiftsansvarige, särskilt om den personuppgiftsansvarige är en offentlig myndighet och det därför är osannolikt att samtycket har lämnats frivilligt när det gäller alla för- hållanden som denna särskilda situation omfattar. Detta framgår alltså inte i en artikel utan bara i förordningens preambel (som innehåller beaktandesatser eller ”skäl”). Skälen är till skillnad från artiklarna inte direkt förpliktande. Socialdataskydds- utredningen framhöll dock apropå skäl 43 att någon motsvarande skrivning inte fanns i dataskyddsdirektivet och man bedömde därför att det inte kan uteslutas att kraven på samtycke i vissa situationer när samtycke utgör den rättsliga grunden för behandling av person- uppgifter skärpts något i förhållande till vad som tidigare gällt.149 Artikel 29-gruppen150 har gett ut riktlinjer om bl.a. sam- tycke enligt dataskyddsförordningen (WP 259), jfr yttrande 15/2011 om definitionen av samtycke i dataskyddsdirektivet (WP 187).