sou · H8B368 · 2020-11-27 00:00:00 — 2.sekretess inte hindrar en överföring, och 3.mottagaren garanterar tillräckligt skydd för personuppgifterna. Regeringen får meddela föreskrifter om att överföring får ske även i andra fall än som anges i första stycket 1. Regeringen får också besluta om sådan överföring i ett enskilt fall. I paragrafen regleras Försvarets radioanstalts överföring av personuppgifter till andra länder och internationella organisationer. Genom förslaget preciseras förutsättningarna för myndigheten att överföra personuppgifter till ett annat land eller en internationell organisation. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.2. Enligt första stycket får överföra personuppgifter till ett annat land eller en internationell organisation under vissa förutsättningar. Uttrycket internationell organisation ersätter mellanfolklig organisation då det är det uttrycket som används i övriga författningar som reglerar Försvarets radioanstalts internationella samarbete. Denna justering innebär ingen ändring i sak. I paragrafens första stycke uppställs i de nya punkterna 1–3 ett antal villkor som ska vara uppfyllda för att ska få överföra personuppgifter till ett annat land eller en internationell organisation. Punkterna är kumulativa, dvs. samtliga tre villkor måste vara uppfyllda för att en överföring av personuppgifter ska vara tillåten. Punkt 1 avgränsar de utländska mottagare till vilka personuppgifter får överföras. Enligt punkten får personuppgifter endast överföras till en underrättelse- eller säkerhetstjänst i ett annat land eller till ett underrättelse- eller säkerhetsorgan i en internationell organisation. EU, FN och Nato är exempel på internationella organisationer som har denna typ av organ. På motsvarande sätt som tidigare får överföring av personuppgifter endast ske om sekretess inte hindrar det. Detta anges nu i punkt 2. En sekretessprövning behöver således alltid utföras som en del i bedömningen om en överföring av personuppgifter ska ske. Punkt 3 uppställer krav på att en viss skyddsnivå ska föreligga för att personuppgifter ska kunna överföras till ett annat land eller en internationell organisation. Om personuppgifter ska överföras till en internationell organisation är det organisationen som sådan, inte de enskilda stater som är medlemmar i organisationen, som ska uppfylla kravet på skyddsnivå. ska bedöma alla omständigheter kring överföringen och komma till slutsatsen att skyddsåtgärderna är tillräckliga. Exempel på sådant som kan vägas in är bl.a. åtaganden att inte sprida personuppgifterna vidare eller att inte använda personuppgifterna efter viss tidpunkt. I ett nytt andra stycke anges att regeringen får meddela föreskrifter om att överföring får ske även i andra fall än som anges i första stycket 1. I ett nytt tredje stycke anges att regeringen även får besluta om sådan överföring i ett enskilt fall. Innehållet i de nya styckena har sin motsvarighet i den befintliga bestämmelsen. Det kan t.ex. vid internationella militära insatser vara nödvändigt att överlämna underrättelser till en funktion i en annan stat som inte kan sägas vara en underrättelse- eller säkerhetstjänst (se prop. 2006/07:46 s. 125). 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning 1 § I försvarsunderrättelseverksamhet enligt lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet får den myndighet som regeringen bestämmer (signalspaningsmyndigheten) inhämta signaler i elektronisk form vid signalspaning. Signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet får endast ske i de fall regeringen eller en myndighet som anges i 4 § närmare har bestämt inriktningen av signalspaningen. Signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet får ske endast i syfte att kartlägga 1.yttre militära hot mot landet, 2.förutsättningar för svenskt deltagande i fredsfrämjande och humanitära internationella insatser eller hot mot säkerheten för svenska intressen vid genomförandet av sådana insatser, 3.strategiska förhållanden avseende internationell terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen, 4.utveckling och spridning av massförstörelsevapen, krigsmateriel och produkter som avses i lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, 5.allvarliga yttre hot mot samhällets infrastrukturer, 6.konflikter utomlands med konsekvenser för internationell säker- 7.främmande underrättelseverksamhet mot svenska intressen, 8.främmande makts agerande eller avsikter av väsentlig betydelse för svensk utrikes-, säkerhets- eller försvarspolitik, eller 9.sådana företeelser som avses i punkterna 1–8, men inte riktas mot eller rör svenska intressen, om det är nödvändigt för ett samarbete i underrättelsefrågor med andra länder och internationella organisationer som signalspaningsmyndigheten deltar i. Om det är nödvändigt för försvarsunderrättelseverksamheten får signaler i elektronisk form inhämtas vid signalspaning även för att 1.följa förändringar i signalmiljön i omvärlden, den tekniska utvecklingen och signalskyddet, samt 2.fortlöpande utveckla den teknik och metodik som behövs för att bedriva verksamhet enligt denna lag. I en ny punkt 9 i andra stycket införs ett uttryckligt ändamål som medger att signalspaningsmyndigheten får bedriva signalspaning i syfte att kartlägga sådana företeelser som avses i punkterna 1–8 i samma stycke, men inte riktas mot eller rör svenska intressen, om det är nödvändigt för ett samarbete i underrättelsefrågor med andra länder och internationella organisationer som signalspaningsmyndigheten deltar i. Den nya punkten avser det internationella samarbete som sker inom ramen för signalspaningsmyndighetens försvarsunderrättelseverksamhet. Signalspaning enligt den nya punkten ska anses vara nödvändig för signalspaningsmyndighetens internationella samarbete om det är fråga om ett samarbete som regeringen närmare har bestämt enligt 3 § lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet och det finns en inriktning från regeringen enligt 4 § andra stycket, se vidare författningskommentaren till den paragrafen. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.1. 2 a § Inhämtning får inte avse signaler mellan en avsändare och mottagare som båda befinner sig i . Om sådana signaler inte kan avskiljas redan vid inhämtningen, ska upptagningen eller uppteckningen förstöras så snart det står klart att sådana signaler har inhämtats. Kravet på förstöring gäller även i fråga om upptagningar och uppteckningar som signalspaningsmyndigheten har fått från ett annat land eller en internationell organisation inom ramen för ett internationellt samarbete. Första stycket tillämpas inte i fråga om signaler mellan sändare och mottagare på utländska statsfartyg, statsluftfartyg eller militära fordon. Genom ett tillägg i första stycket framgår att bestämmelsens krav på förstöring även gäller i fråga om upptagningar eller uppteckningar som signalspaningsmyndigheten har fått från ett annat land eller en internationell organisation inom ramen för ett internationellt samarbete. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.3. 4 § I lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet finns bestämmelser om regeringens och myndigheters inriktning av sådan verksamhet. Inriktning av signalspaning får anges endast av regeringen, , Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och Nationella operativa avdelningen i . Regeringen bestämmer inriktningen av sådan verksamhet som bedrivs enligt 1 § andra stycket 9 och tredje stycket. En inriktning av signalspaningen får inte avse endast en viss fysisk person. Av bestämmelsens andra stycke framgår att det är regeringen som ansvarar för att inrikta den verksamhet som regleras i 1 § tredje stycket, dvs. Det gäller även den signalspaning som signalspaningsmyndigheten bedriver inom ramen för myndighetens samarbete i signalspaningsfrågor med andra länder och internationella organisationer. Genom ett tillägg i nämnda stycke klargörs att regeringen även ansvarar för att inrikta den signalspaning som får bedrivas för det ändamål som anges 1 § andra stycket 9, dvs. inom ramen för signalspaningsmyndighetens samarbete i underrättelsefrågor med andra länder och internationella organisationer. Regeringen ansvarar således ensam för inriktningen av den signalspaning signalspaningsmyndigheten får bedriva inom ramen för myndighetens internationella samarbete i försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.2. 7 § En upptagning eller uppteckning av uppgifter som har inhämtats enligt denna lag eller som signalspaningsmyndigheten har fått från ett annat land eller en internationell organisation inom ramen för ett internationellt samarbete ska omgående förstöras om innehållet 1.berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse för verksamhet som avses i 1 §, 2.avser uppgifter för vilka tystnadsplikt gäller enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § yttrandefrihetsgrundlagen, eller som omfattas av efterforskningsförbudet i 3 kap. 5 § tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 5 § yttrandefrihetsgrundlagen, 3.omfattar uppgifter i sådana meddelanden mellan en person som är misstänkt för brott och hans eller hennes försvarare vilka skyddas enligt 27 kap. 22 § första stycket , eller 4.avser uppgifter lämnade under bikt eller enskild själavård, såvida det inte finns synnerliga skäl att behandla uppgifterna för syften som anges i 1 § andra stycket. Bestämmelsen justeras så att dess förstöringskrav även omfattar en upptagning eller uppteckning av uppgifter som signalspaningsmyndigheten har fått från ett annat land eller en internationell organisation inom ramen för ett internationellt samarbete. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.3. Regleringen av Försvarets radioanstalts internationella samarbete En särskild utredare ska göra en översyn av de bestämmelser som tillämpar vid myndighetens internationella samarbete inom försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamheten. Syftet med uppdraget är att säkerställa att kan bedriva ett internationellt samarbete på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, och med tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet. •redogöra för de bestämmelser som gäller för Försvarets radioanstalts internationella samarbete inom försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamheten, •bedöma om regleringen av Försvarets radioanstalts internationella samarbete är effektiv och ändamålsenlig sett till myndighetens verksamhet och enskildas personliga integritet, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet Enligt 1 § lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet ska försvarsunderrättelseverksamhet bedrivas till stöd för svensk utrikes-, säkerhets- och försvarspolitik samt i övrigt för kartläggning av yttre hot mot landet. Verksamheten får endast avse utländska förhållanden. Signalspaning är en inhämtningsmetod i försvarsunderrättelseverksamheten och sådan spaning utförs av . Av 1 § lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet (LSF) följer att signalspaning endast får bedrivas för att kartlägga vissa, i lagen särskilt uppräknade, företeelser. Det rör sig bl.a. om yttre militära hot mot landet, strategiska förhållanden avseende internationell terrorism och annan grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen, allvarliga yttre hot mot samhällets infrastrukturer samt främmande underrättelseverksamhet mot svenska intressen. Signalspaning får även bedrivas för Försvarets radioanstalts utvecklingsverksamhet om det är nödvändigt för försvarsunderrättelseverksamheten. Inriktning av signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet får endast anges av regeringen, , Försvarsmakten, Säkerhetspolisen och Nationella operativa avdelningen i . När det gäller sådan signalspaning som sker för utvecklingsverksamhetens skull anges inriktningen av regeringen. rapporterar underrättelser till berörda myndigheter. LSF innehåller ett antal bestämmelser som syftar till att värna skyddet för enskildas integritet. Som exempel kan nämnas att inhämtning genom signalspaning kräver tillstånd av Försvarsunderrättelsedomstolen (4 a §). Vidare får inhämtning av signaler i elektronisk form inte avse signaler mellan en avsändare och mottagare som båda befinner sig i . Inhämtningsförbudet gäller dock inte signaler mellan sändare och mottagare på utländska statsfartyg, statsluftfartyg eller militära fordon. Om signaler trots förbudet har inhämtats ska upptagningen eller uppteckningen förstöras så snart det står klart att sådana signaler har inhämtats (2 a §). Ett förstöringskrav gäller också för upptagningar eller uppteckningar av uppgifter som inhämtats genom signalspaning bl.a. om innehållet berör en viss fysisk person och har bedömts sakna betydelse för verksamheten som anges i 1 § LSF (7 §). Inom finns det ett sär- skilt integritetsskyddsråd som har till uppgift att fortlöpande utöva insyn i de åtgärder som vidtas för att säkerställa integritetsskyddet i myndighetens signalspaningsverksamhet (11 §). Försvarsunderrättelseverksamheten omgärdas av sträng sekretess. Exempel på sekretessbelagda uppgifter som rör är uppgifter som avser myndighetens inriktning, metoder, förmåga, underrättelser och samverkan. En stor mängd av uppgifterna är av synnerlig betydelse för rikets säkerhet och ett röjande av dem skulle skada landets försvar eller på annat sätt vålla fara för rikets säkerhet. Dessa uppgifter omfattas av försvarssekretess enligt 15 kap. 2 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Ett stort antal uppgifter omfattas också av utrikessekretess enligt 15 kap. 1 § samma lag. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten kontrollerar att lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet följs och granskar, när det gäller , även behandlingen av personuppgifter enligt lagen (2007:259) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet (FRA-PuL). Datainspektionen har ett övergripande tillsynsansvar för samtliga myndigheters behandling av personuppgifter. Utredningen av personuppgifter vid Försvarsmakten och har redovisat ett förslag till ny särskild personuppgiftsreglering för i SOU 2018:63. Betänkandet har remissbehandlats och bereds i . bedriver internationellt samarbete inom försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamheten Av 3 § lagen om försvarsunderrättelseverksamhet framgår att , liksom andra försvarsunderrättelsemyndigheter, enligt regeringens närmare bestämmande får bedriva samarbete med andra länder och internationella organisationer inom ramen för myndighetens försvarsunderrättelseverksamhet. Av 3 § förordningen (2000:131) om försvarsunderrättelseverksamhet följer att bl.a. får samarbeta i underrättelsefrågor med andra länder och internationella organisationer, men endast under förutsättning att syftet med samarbetet är att tjäna den svenska statsledningen och det svenska totalförsvaret. Vidare får de uppgifter som lämnas till andra länder och internationella organisationer inte vara till skada för svenska intressen. Enligt 4 § förordningen om försvarsunderrättelseverksamhet ska myndigheterna till (Försvarsdepartementet) anmäla frågor om att etablera och upprätthålla sådant samarbete. Myndigheterna ska vidare informera Försvarsdepartementet om viktiga frågor som uppkommer i samarbetet. ska löpande informera Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten om de principer som tillämpas för samarbete i underrättelsefrågor med andra länder och internationella organisationer. Sådan information ska bl.a. upplysa om med vilka länder och organisationer sådant samarbete sker, omfattningen av samarbetet och, när det bedöms vara motiverat, om resultatet, erfarenheterna och den fortsatta inriktningen av samarbetet (se 6 § förordningen om försvarsunderrättelseverksamhet). får under samma förutsättningar som gäller för internationellt samarbete i myndighetens försvarsunderrättelseverksamhet etablera och upprätthålla samarbeten med andra länder och internationella organisationer inom utvecklingsverksamheten (se 9 § LSF samt 6 och 7 §§ förordningen [2008:923] om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet). bedriver alltså samarbete med andra länder i underrättelsefrågor enligt nu beskrivna ordning. När det är fråga om att lämna personuppgifter till ett annat land eller en internationell organisation finns det rättsliga stödet för detta i 1 kap. Av bestämmelsen följer att personuppgifter som behandlas med stöd av lagen får föras över till andra länder eller mellanfolkliga organisationer endast om sekretess inte hindrar det och det är nödvändigt för att ska kunna fullgöra sina uppgifter inom ramen för det internationella försvarsunderrättelse- och säkerhetssamarbetet, om inte regeringen har meddelat föreskrifter eller i ett enskilt fall beslutat om att överföring får ske även i andra fall då det är nödvändigt för verksamheten vid . Med stöd av 7 § förordningen (2007:261) om behandling av personuppgifter i Försvarets radioanstalts försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet får lämna ut uppgifter till en utländsk myndighet eller en internationell organisation, om utlämnandet tjänar den svenska statsledningen eller det svenska totalförsvaret. De uppgifter som lämnar till dessa länder får inte vara till skada för svenska intressen. Uppdraget att se över regleringen av Försvarets radioanstalts internationella samarbete Lagen om försvarsunderrättelseverksamhet trädde i kraft och LSF trädde i kraft . har mycket förändrats, inte minst vad gäller det säkerhetspolitiska läget. Det globala säkerhetspolitiska läget präglas av instabilitet och oförutsägbarhet. Utvecklingen är svårbedömd och snabb. Försvarsunderrättelseverksamhet är av grundläggande betydelse för försvar och säkerhet. Verksamheten är också avgörande för svenskt deltagande i internationella säkerhetspolitiska samarbeten. Det är viktigt att kunna förutse konflikter och bearbeta inhämtat material och delge bedömningar om säkerhetspolitiska och militära förhållanden. Inget land kan på egen hand inhämta ett fullständigt underrättelseunderlag till stöd för den bedrivna utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken, eller för kartläggningen av yttre hot mot landet. Utbyte av underrättelser och samarbete om metodik är därför centrala inslag i all försvarsunderrättelseverksamhet, och inte minst Försvarets radioanstalts signalspaningsverksamhet. Ett fungerande och effektivt samarbete är en förutsättning för att på ett fullgott sätt ska kunna tillgodose underrättelsebehov. Regleringen av Försvarets radioanstalts internationella samarbete bör därför ses över utifrån de behov som finns med hänsyn till omvärldsutvecklingen, den tekniska utvecklingen, myndighetens verksamhet i övrigt, samt värnandet av enskildas personliga integritet. ska på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, och med tillbörlig hänsyn till enskildas personliga integritet, kunna bedriva internationellt samarbete inom myndighetens försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamhet. •redogöra för de bestämmelser som gäller för Försvarets radioanstalts internationella samarbete inom försvarsunderrättelse- och utvecklingsverksamheten, •bedöma om regleringen av Försvarets radioanstalts internationella samarbete är effektiv och ändamålsenlig sett till myndighetens verksamhet och enskildas personliga integritet, och •lämna nödvändiga författningsförslag. Det står även utredaren fritt att lämna förslag i frågor som har nära samband med uppdraget. Utredaren ska analysera och redovisa konsekvenserna av förslagen. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna ska utredaren föreslå hur de ska finansieras. Kontakter och redovisning av uppdraget Utredaren ska under sitt arbete inhämta synpunkter och upplysningar från berörda myndigheter och organisationer, däribland , Försvarsmakten, Försvarsunderrättelsedomstolen, Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten, Säkerhetspolisen och Datainspektionen. Uppdraget ska redovisas . 1.Översyn av yrket personlig assistent – ett viktigt yrke som förtjänar bra villkor. 2.Skärpta regler om utländska månggiften. 4.Vägen till en klimatpositiv framtid. 5.Fler ruttjänster och höjt tak för rutavdraget. 6.En begriplig och trygg sjukförsäkring med plats för rehabilitering. 7.Brott mot djur – Skärpta straff och ett mer effektivt sanktionssystem. 8.Starkare kommuner – med kapacitet att klara välfärdsuppdraget. 9.Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2020. Steg för steg. Var står vi? Vart går vi? 10.Stärkt lokalt åtgärdsarbete – att nå målet Ingen övergödning. 11.Kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om utländska direktinvesteringar. 12.Nya kapitaltäckningsregler för värdepappersbolag. 13.Att kriminalisera överträdelser av EU-förordningar. 14.Framtidens teknik i omsorgens tjänst. 15.Strukturförändring och investering i hälso- och sjukvården – lärdomar från exemplet NKS. 16.Ett effektivare regelverk för utlänningsärenden med säkerhetsaspekter. 19.God och nära vård. En reform för ett hållbart hälso- och sjukvårdssystem. 20.Skatt på modet – för att få bort skadliga kemikalier. 21.Sveriges museum om Förintelsen. + Holocaust Remembrance and Representation. Documentation from a Research Conference. –på väg mot ökad delning av motorfordon. 23.Hälso- och sjukvård i det civila försvaret – underlag till försvarspolitisk inriktning. 24.Tillsammans för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess. 25.Ett nationellt biljettsystem för all kollektivtrafik. 26.En sjukförsäkring anpassad efter individen. 27.Högre växel i minoritetspolitiken. Stärkt samordning och uppföljning. 28.En mer likvärdig skola –minskad skolsegregation och förbättrad resurstilldelning. 29.En ny myndighet för att stärka det psykologiska försvaret. 30.En moderniserad arbetsrätt. 31.En ny mervärdesskattelag. Del 1 och 2. Några anslutande frågor. –en modell för planering och dimensionering av gymnasial utbildning. Del 1 och 2. 34.Stärkt kvalitet och likvärdighet ifritidshem och pedagogisk omsorg. 35.Kontroll för ökad tilltro –en ny myndighet för att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. 36.Ett nationellt sammanhållet system för kunskapsbaserad vård –ett system, många möjligheter. 37.Ett nytt regelverk för arbetslöshetsförsäkringen. 38.Ökad trygghet för visselblåsare. 39.Kärnavfallsrådets yttrande över SKB:s Fud-program 2019. 40.En gemensam utbildning inom statsförvaltningen. av tjänster åt Arbetsförmedlingen –en analys av de rättsliga förutsättningarna. 42.En annan möjlighet till särskilt stöd. Reglering av kommunala resursskolor. 43.Bygga, bedöma, betygssätta –betyg som bättre motsvarar elevernas kunskaper. 44.Grundlagsskadestånd – ett rättighetsskydd för enskilda. 45.Ett ändamålsenligt skydd för tryck- och yttrandefriheten. 46.En gemensam angelägenhet. 1 och 2. En ny socialtjänstlag. Del 1 och 2. 48.Skatt på engångsartiklar. 49.Enhetlig och effektiv marknadskontroll. 50.Enklare skatteregler för enskilda näringsidkare. 51.En ny lag om konsumentskydd vid köp och vissa andra avtal. 52.Rutavdrag för äldre. 53.Personuppgiftsbehandling vid antalsberäkning inför klinisk forskning. 54.En långsiktigt hållbar migrationspolitik. 55.Innovation genom information. 56.Det demokratiska samtalet i en digital tid. Så stärker vi motståndskraften mot desinformation, propaganda och näthat. 57.Ett särskilt hedersbrott. –kompletterande nationella bestämmelser om cybersäkerhetscertifiering. –från forskning till nytta. –en översyn. 61.Ändrade regler om säkerställda obligationer. 62.En samlad djurhälsoreglering. Del 1 och 2. 63.Barnkonventionen och svensk rätt. 64.Hästnäringens finansiering på den omreglerade spelmarknaden. –för stärkt kvalitet och likvärdighet inom komvux för elever med svenska som andraspråk. 67.Förskola för alla barn –för bättre språkutveckling 68.Försvarets radioanstalts internationella samarbete – en översyn av regelverket. En moderniserad arbetsrätt.