sou · H8B33 · 2020-01-17 00:00:00 — 45Avser regionala anläggningar i t.ex. , , , , Nedre , Mellersta , . 46Högre kostnader per person p.g.a. mindre anläggningar. Underlag från enskilda va-aktörer Ianslutning till de slamstrategier som enskilda va-aktörer utvecklar, finns även vissa kostnadsuppskattningar kring nya tekniker och pro- cesser för omhändertagande av avloppsslam. Dessa ansluter till lokala förutsättningar och ger berörda va-aktörer ett förbättrat planerings- underlag för framtiden. En äldre studie av Ramböll från VA-SYD och NSVA i berör förutsättningarna för slamförbränning och fosforåtervin- ning.48 Studien får betraktas som inaktuell, men bidrar ändå till dagens diskussioner kring vilka kostnader som kan komma att uppstå vid alternativ slamhantering med krav på fosforåtervinning. Sammantaget omfattades avloppsslam ts , som enligt detta alternativ skulle förbrännas med utvinning av fosfor ur askan. Förbränning vid en s.k. stand-alone anläggning beräknades då bli kostsammare än traditionell slamspridning på . Alternativt nyttjande av befintliga anläggningar för av- fallsförbränning sågs som en möjlighet. Osäkerhet fanns då det gällde investeringsförutsättningar, livslängd och avskrivningstider på förbränningsanläggningen samt framtida utveckling för fosfor- priserna. Vissa känslighetsanalyser genomfördes, där bland annat slammets torrhalt, demografi, kopplingar till befintliga fjärrvärme- nät och infrastruktur hade betydelse. Dimensioneringen av anlägg- ningar görs med framförhållning på cirka 10–, där ett anlägg- ningsprojekt bedömdes ta i anspråk från beslut till uppstart inklusive tillstånd, upphandling och byggande. Det konstaterades att återvinningen av fosfor ur slamaska ännu inte var kommersialiserad och därför borde avvakta. Kostnaden för återvinning beräknades då (2015) till 15–per kilo fosfor. Marknadspriset för fosfor var per kilo. Askan borde därför i första hand läggas i ”fos- forbanker” för senare återvinning vid stigande fosforpriser.49 Pro- cesserna för fosforåtervinning ur slamaska har därefter utvecklats och flera pilotanläggningar är under utveckling, vilket framgår av kapitel 6. 48Ramböll (2015). Etablering av slamförbränning, förundersökning, samt Återvinning av fosfor från slamaska. Rapporter till VA-SYD och NSVA. En ny punktskatt på avfall som förbränns träder i kraft . Skatten tas ut med per ton avfall som förbränns, ökar skatten till per ton avfall. Därtill sker omräkning grundad på faktisk förändring av konsumentprisindex. Avdrag får göras för avfall som förs ut från en förbränningsanlägg- ning och för ämne eller föremål som upphört att vara avfall och förs ut från anläggningen. Skattskyldigheten gäller den som bedriver verk- samhet på en avfallsförbrännings- eller samförbränningsanläggning. Vissa undantag görs från skatteplikten för biobränsle, farligt avfall och vissa animaliska biprodukter, liksom avfall som under vissa förutsättningar förs till samförbränning. Ytterligare undantag har diskuterats. Regeringen konstaterar att syftet med skatten är att främja materialåtervinning. Om det tillkommer reglering som kräver att ytterligare fraktioner förbränns, som t.ex. slam, är det möjligt att utvärdera om även dessa ska vara undantagna. Så kommer dock inte att vara fallet då skatten införs.50 13.1.4Framtida kostnader för avloppsreningsanläggningar Vid en bedömning av framtida kostnader för slamhantering och fosforåtervinning bör de samlade framtida investerings- och drift- kostnaderna för landets allmänna avloppsreningsanläggningar beak- tas. Det har betydelse för att bedöma hur stora kostnaderna för återvinning beräknas bli i förhållande till mer reguljära va-åtaganden och investeringar som ändå behöver ske. Frågan har betydelse för diskussioner kring taxeutveckling och verksamhetens långsiktiga finansieringsbehov. Huvudkomponenter i långsiktiga kostnadsbedömningar, livscykel- kostnadsanalyser (LCC), anges ofta som investeringskostnader, reinvesteringskostnader, respektive drift- och underhållskostnader. Bedömningar av behoven inom avloppsreningsområdet samlas främst inom Svenskt Vattens statistiksystem, VASS. Statistiken utgör där- med grund för de prognoser som görs kring framtida kostnader inom va-sektorn. 50Skatt på avfallsförbränning. Lagrådsremiss, s. 1, 25, . Se även prop. 2019/20:32, bet. 2019/20:SkU12 och rskr 2019/20:91. Drift- och underhållskostnader för kommunalt vatten och avlopp i beräknas preliminärt till . Kapitalkostnaderna uppskattas därvid till . Av totalkostnaden på bedöms närmare en tredjedel, , avse rening av spillvatten.51 Avloppsreningsanläggningar kännetecknas i generellt sett av en åldrande struktur, där stora investeringar behövs under kom- mande år. Det kan i varierande grad även gälla anknytande lednings- nät. De totala investeringskostnaderna för landets avloppsrenings- anläggningar har tidigare bedömts ligga i storleksordningen två till , sett i ett 30-årsperspektiv och med en rad gjorda antaganden om befolkningsutveckling, ränteläge m.m. Det bedöms svara mot en mindre del (i storleksordningen en fjärdedel) av de samlade investeringskostnader som belastar va- taxan för dricksvatten, avloppsrening och ledningsinfrastruktur.52 Ny regelgivning inom vattenområdet bedöms vidare leda till ökade framtida krav på va-huvudmännen, vilket i sig bidrar till ytterligare kostnadsökningar. Investeringar som rör teknisk hantering av slam med fosforåtervinning kommer att behöva ske som nu- varande system ska upprätthållas, klimatsäkras och hantera skärpta utsläppskrav avseende t.ex. läkemedelsrester. Det är svårt att sammanfattande skilja på investeringar och reinvesteringar, eftersom återställning, förnyelse och nylokalisering sker på ett komplext och varierande sätt i landets kommuner. Anlägg- ningarnas karaktär är också mycket varierande, där t.ex. rötning av avloppsslammet förekommer vid flertalet större anläggningar. Samt- liga reningsanläggningar bedöms ha någon form av grundläggande slamavvattning.53 Nyinvesteringar gäller dels utbyggnad av infrastrukturen för att ansluta befintliga områden (omvandlingsområden), dels föränd- ringar som ska möta nya krav. 51Svenskt Vatten (2019). Underlag till utredningen, . Statistikuppgifterna bearbe- tas fortfarande och kan i slutlig form därför komma att marginellt förändras. 52Carlsson, H. m.fl. (2017). Investeringsbehov och framtida kostnader för kommunalt vatten och avlopp. Svenskt Vatten, Rapport. det av befintliga anläggningar. Utgångspunkt för beräkning av årliga kostnader för nödvändiga investeringar är definition av ingående komponenter, deras livslängd (t.ex. ) och lämplig kalkylränta. Investeringar kan belasta va-taxan med de kostnader som uppstår för lån och avskrivningar. I samband med rapporteringen av årliga kostnadsdata från VASS betonas att det är svårt att jämföra totalkostnader mellan avlopps- reningsanläggningar. Faktorer som tidpunkt för byggnation, avskriv- ningstider och ränteläge kan skilja väsentligt. Den framtida utvecklingen av driftkostnader för landets avloppsre- ningsanläggningar bedöms svara för en något större belastning på va- taxan än kostnader för investeringar. Driftskostnaderna skulle enligt dessa beräkningar ligga på mellan drygt tre och inemot sett i ett 30-årsperspektiv.54 Driftskostnader bedöms som mer jämförbara mellan anlägg- ningar än investeringskostnader, särskilt jämförelse av driftkostna- der då hänsyn även tas till driftintäkter. Liksom vid investeringar finns skaleffekter, där större verk har lägre driftkostnader per per- sonenhet, pe. VASS redovisar avloppsreningsanläggningars personal- behov och personalkostnader tillsammans med en rad andra upp- gifter om driftskostnader. Data samlas in med mellanrum. Årsarbetare redovisas per anslutna pe, där uppgifterna påvisar tydliga skaleffekter. Det relativa personalbehovet är således mindre vid stora anläggningar. Det kan också konstateras att sprid- ningen i antal årsarbetare för anläggningar av samma storlek är stor. Rapporteringen ger inte möjlighet att särredovisa uppgifter för slamhantering.55 55Balmér, P. (2018). Resultatrapport för VASS 2016. Svenskt Vatten Utveckling . VASS data visar god representativitet, redovisas uppgifter från 471svarande avloppsreningsverk med en total anslutning motsvarande drygt 8 miljoner pe. Finansieringsfrågor kring avloppsslam rör främst offentlig finan- siering. I viss utsträckning omfattas även de affärsmodeller som finns och kan byggas upp genom andra aktörer som hanterar av- loppsslam eller utvecklar slammet till olika produkter. Den offent- liga finansieringen utgår från skatter och avgifter, kanske även vissa intäkter från försäljning (av t.ex. fosforprodukter) kan förekomma. Privata affärsmodeller bygger på att återvinningen av fosfor och utveckling av andra produkter ur avloppsslam kan gene- rera lönsamhet. De privata aktörer som kan komma att drabbas av spridnings- förbudet för avloppsslam förväntas stå sina egna kostnader, t.ex. om alternativa råvaror behöver anskaffas eller om verksamheter helt måste avvecklas. Historiskt sett finns erfarenheter från blandad finansiering (stat- lig, och enskild) i samband med den omfattande utbygg- naden av avloppsreningsanläggningar under främst . En moderniserad reglering med miljöskyddslag och lag om vatten och avloppsanläggningar56 etablerades. avsattes statliga resur- ser för att skapa bättre förutsättningar för kommunerna att möta lagstiftningen och investera i nya anläggningar. satsade staten (motsvarande 8–9 mil- jarder penningvärde) för utbyggnad av kommunala avlopps- reningsverk. Statliga bidrag avsattes även för miljövårdande åtgärder vid vissa industrier. Det kom till stor del att användes för förbättrad reningen av avloppsvatten.57 56Miljöskyddslag (1969:387) och lag (1970:244) om allmänna vatten och avloppsanläggningar. 57Naturvårdsverket (2014). Rening av avloppsvatten i . I följande avsnitt ges en översikt då det gäller offentlig och annan finansiering inom avloppsreningsområdet. Staten är normalt inte inblandad i finansieringen av avlopps- reningsanläggningar, slamproduktion eller utveckling av processer vid sådana anläggningar. Finansiering av reningsanläggningar och anknytande infrastruktur sker i huvudsak inom ramen för va-kollek- tivens avgifter, i någon utsträckning kompletterad med skattefinansiering. Källa: Uppgifter till utredningen från tillfrågade myndigheter . Frågor kring avloppshantering har kommit att präglas av ökad medvetenhet kring hur avloppssystemen kanaliserar såväl resurser som oönskade och skadliga ämnen. Ökad betoning har lagts på uppströmsarbete, effektiviserad rening samt ökad kretslopps- anpassning av avfallsströmmar. Det har också inneburit att staten fortsatt avsatt vissa resurser inom området för forskning, utveckling, tillsynsvägledning och prövning. Därtill kommer vissa riktade utveck- lingsinsatser inklusive investeringsstöd i kommunala anläggningar. hanterar merparten av det forsknings- och utvecklings- stöd som avsätts inom området. Det gäller t.ex. den omfattande 58Stora skillnader kan enligt utredningens förfrågningar föreligga mellan länsstyrelser. Läns- styrelsen i uppskattar t.ex. sina årskostnader till drygt 400 tkr (522 tim- mar till en timkostnad av för avfalls- och avloppshandläggare), underlag till utredningen . Det kan jämföras med i som uppskattar arbetet till 30–, underlag till utredningen . 59Naturvårdsverket uppskattar myndighetens samlade resursinsatser till 0,6 årsarbetskrafter. Havs- och vattenmyndigheten bedömer den årliga insatsen till högst 0,1 årsarbetskrafter, regeringsuppdrag oräknade. Det kan gälla yttranden i miljöprövningsärenden och tillsyns- vägledningsfrågor som rör slam och små avlopp. uppskattar den årliga insat- sen . Underlag till utredningen , och . Kemikalieinspektionens insatser uppgår till högst 0,2 årsarbetskrafter, underlag till utred- ningen . satsning på teknikutveckling för ökad återvinning av fosfor och andra näringsämnen som kan ske ur avfalls- och avloppsströmmar. medfinansierar relevanta forskningssatsningar inom området och har på uppdrag av regeringen även fördelat bidrag till åtgärder som förbättrar vattenmiljön. En del av uppdraget avser bidrag till implementering av avancerad rening för avskiljning av läkemedelsrester vid avloppsreningsverk. I övrigt har bidrag utgått för dagvattenåtgärder som minskar förekomsten av mikroplaster och andra föroreningar via dagvatten. Bidragen har kunnat sökas , men kan i mån av medel också sökas under 2020.60 Även Energimyndigheten och Formas finansierar bidrar till inno- vations- och forskningsprojekt. har bland annat satsat på teknikutveckling inom ask- och slamhantering inom det strategiska avfallsforskningsprogrammet (se kapitel 12). Bidragen till kommuner, kommunala bolag eller kommunalför- bund regleras i särskild förordning. De kopplas till angivna miljö- kvalitetsmål där vissa villkor och begränsningar också gäller.62 Finan- siering sker inom ramen för Havs och vattenmyndighetens sak- anslag.63 Behovet av statliga stöd berörs närmare i kapitel 12 om etablerings- och investeringsstöd. Finansiering inom den kommunala sektorn kan ske med skatte- eller avgiftsmedel. Det gäller även för kommunernas arbete med avlopps- rening och avfallshantering. Va-verksamheten finansieras normalt med avgifter men den kommunala självstyrelsen innebär att det inte finns hinder mot att kommunerna också skattefinansierar delar av denna verksamhet. En betydande grad av skattefinansiering kan dock komma i konflikt med intentionerna i ramdirektivet för vatten, där utgångspunkten är att den som använder eller förorenar vattnet ska betala för det. av kommunerna i Svenskt Vattens hållbarhetsundersökning angav 2016 att taxeintäkterna inte 60www.naturvardsverket.se/Stod-i-miljoarbetet/Bidrag/Lakemedelsrening-2019, . 61Energimyndigheten (2019). Underlag till utredningen, . 62Förordning (2018:495) om bidrag för rening av avloppsvatten från läkemedelsrester. 63Regleringsbrev för avseende Havs- och vattenmyndigheten, . Avser anslag 1.11, ap. täcker de samlade va-kostnaderna. Det var i stor utsträckning mindre kommuner som saknar full kostnadstäckning, hälften hade färre än 10 000 invånare. Svaren representerar dock inte samtliga landets kommuner, andelen kommuner som delvis skattefinansierar va-verksamheten är därför svår att fastställa.64 Liknande siffror gäller sannolikt även , även om representativa underlag för en bedöm- ning saknas. Miljöförvaltningarnas kostnader för arbete med prövning och tillsyn finansieras i huvudsak med avgifter, det är dock inte alltid som full kostnadstäckning uppnås. De skattemässiga bidrag till va-verksamhet som förekommer tycks minska . Det kan t.ex. konstateras att en tredjedel av landets kommuner tillsköt vissa skattemedel till va-verksamheter 2002, medan det numera rör sig om en betydligt mindre andel.65 Va- taxan utgör också, särskilt i ett europeiskt och internationellt per- spektiv, en förhållandevis begränsad kostnad för hushåll och andra nyttjare.66 Det kan trots detta vara av intresse att närmare diskutera den känslighet som kan finnas för taxehöjningar. Det har under en följd av år funnits en problematik knuten främst till resurssvaga kommuner, där vikande befolkningsunderlag i kom- bination med förnyelsebehov av va-infrastrukturen bedömts med- föra svårigheter att avsätta nödvändigt utrymme för anläggningar inom avloppsrening och vattenhantering. Viss skatte- utjämning har därför tidigare prövats inom va-området, men befun- nits mindre ändamålsenligt.67 Vatten- och avloppsverksamheten i utgör ett kommunalt självkostnadsreglerat avgiftsmonopol. Möjligheter finns att ta ut av- gifter från nyttjarna i va-kollektivet på en nivå som motsvarar verk- samhetens faktiska kostnader. Lagen om allmänna vattentjänster anger att fastighetsägare som huvudregel ska betala avgifter för en 64Svenskt Vatten (2016). Kommentarer till taxestatistik. 65Svenskt Vattens Driftundersökning avseende 2018 anger skattetillskott på från en mindre andel kommuner. Svarsfrekvensen var dock låg (var femte kommun) och siffrorna är därför inte representativa för samtliga kommuner. , A., . 66SOU 2016:32, s. 857. 2003/04:155, s. 29. Det gäller om fastigheten ligger inom verk- samhetsområdet och med hänsyn till skyddet för människors hälsa eller miljön behöver en vattentjänst och behovet inte kan tillgodoses bättre på annat sätt.68 Avgiften avser vattentjänster, vilket innebär vattenförsörjning och avlopp, dvs. både spillvatten- och dagvatten- hantering.69 Kommunen får fastställa och meddela föreskrifter om taxan, där avgifternas storlek och hur de beräknas ska framgå.70 Enligt lagens bestämmelser finns möjlighet att fullt ut kostnadstäcka verksamheten genom avgifter från brukarna. I avsnitt 12.3.1 anges närmare vad som gäller för finansiering av allmänna vattentjänster och vilka kostnader som kan utgöra s.k. nödvändiga kostnader. Intäkter i form av va-avgifter uppskattas preliminärt till cirka Antalet anslutna brukare uppskattas till inemot 9 miljoner.71 Kostnaderna för dricksvatten är i regel lägre än för avloppstjänster. Den kommunala brukningsavgiften för vatten och avlopp för en normalvilla utgjorde . Det gällde ett medelvärde för kommuner och mot- svarade en ökning jämfört med . Variationen mellan olika kommuner var dock stor. Årliga investeringar om svarar enligt branschorganisationen inte mot de stora behov som finns inom sektorn. En nivå- höjning om erfordras för att möta behov avseende led- ningsnät, klimatsäkring, säkrad dricksvattenförsörjning och utveck- lad reningsverksamhet.72 Kostnaderna för va-huvudmännens slamhantering ligger i regel inbakade i den va-taxa som fastställs i respektive kommun. Svenskt Vatten har argumenterat för vikten av att utveckla lokala slamstrategier som ett stöd i den slamhantering som sker. Förändrade regelkrav kan liksom efterfrågestyrningen påverka möj- ligheterna att hantera och sprida slammet . Beräkningar har också gjorts av hur va-avgifterna kan komma att öka om en övergång sker till t.ex. slamförbränning, vilket behandlats i tidigare avsnitt.73 6824 § lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. 69Ibid., 2 och 25 §§. 70Ibid., 34 §. 71Svenskt Vatten (2019). Underlag till utredningen, . 72Svenskt Vatten (2018). Kommentarer till taxestatistik. 73Svenskt Vatten (2013). Slamanvändning och strategier för slamanvändning. Även den kommunala avfallshanteringen är avgiftsfinansierad. I den del utredningens förslag påverkar det avloppsslam som kategoriseras som hushållsavfall, kan ökade kostnader finansieras med kommunala avfallsavgifter. Utgångspunkten är att avfallsavgifter ska täcka kom- munens totala kostnad för avfallshantering. Det finns inga formella hinder att skattefinansiera verksamheten, men förekommer i prakti- ken bara i samband med underskott.74 Likställighets- och självkost- nadsprinciperna gäller på samma sätt som för va-avgifter, se närmare avsnitt 12.3.1. Avfallstaxan antas av kommunfullmäktige. Bestämmelser ska finnas som anger vem som är avgiftsskyldig och till vem avgift ska betalas. Avgiften ska vara årlig om den inte avser hantering vid enstaka tillfällen.75 Utöver va-avgifter finns även andra avgifter som avser kommunala och statliga insatser. Det gäller här främst avgifter för prövning och tillsyn enligt för vissa angivna ärendetyper, som pröv- nings- och tillsynsavgift för miljöfarlig verksamhet, t.ex. avloppsre- ningsanläggningar och djurhållning. Tillsynsavgift får även tas ut för annat typ av tillsyn enligt , t.ex. inom hälsoskydd och avfall. De statliga avgifterna för prövning och tillsyn är fastställda i förordningen (1998:940) om avgifter för prövning och tillsyn enligt . Avgiften för prövning och tillsyn för avloppsrenings- anläggningar för 2 000–20 000 pe utgör t.ex. om läns- styrelsen ansvarar för den operativa tillsynen. Om tillsynen utövas av annan aktör är avgiften för prövning . För större anläggningar upp till 100 000 pe är motsvarande belopp 78 000 respek- tive . De kommunala avgifterna för prövning, anmälan och tillsyn bestäms av kommunfullmäktige.76 Avgifterna kan därför skilja sig åt mellan 74Avfall (2019). Taxor och avgifter, /avfallshantering/kommunalt-avfallsansvar/ekonomi-och- styrmedel/taxor-och-avgifter, . 7527 kap. 4–6 §§ . 7627 kap. 1 § . Kommuner och Regioner (tidigare SKL) har tagit fram en modell för en behovsstyrd avgiftstaxa som kommunerna kan utgå från i sitt arbete med att fastställa taxa. Modellen gör det enklare för kommunerna att prioritera tillsyn där tillsynsbehovet är störst.77 Krav på förändrad hantering av avloppsslam kan i sig innebära att avloppsreningsanläggningars processer behöver ses över ur ett mer övergripande och samlat perspektiv. Nya regler för hur slam får han- teras och att fosfor behöver återvinnas kan komma att tas som utgångspunkt för diskussioner kring mer omfattande systemför- ändringar bland landets kommuner och va-aktörer. Större infrastruktursatsningar är ofta kostnadskrävande och kan också kräva resurser då det gäller bemanning och kompetens. Det kan vara svårt att motivera resurssättning av detta inom ramen för en va-verksamhet, vilket även kan gälla mellankom- munala samverkansprojekt. Nya regelverk innebär krav på föränd- ringar, men även om nyttoeffekterna kan bedömas som stora, kan de vara svåra att kvantifiera. Därtill kommer den kommunala invester- ingskultur som kan finnas inom angränsande förvaltningsområden med normalt sett lägre investeringsbehov. Vissa typer av insatser har en sådan karaktär att en enskild kommun kan ha svårighet att full- göra uppgiften på egen hand och med egna resurser. Det kan t.ex. gälla kapacitet för mer övergripande konsekvensutredningar av olika handlingsalternativ, särskild expertis, övningar, rekrytering och fär- digutbildning av personal m.m. 13.3.1Inom befintliga anslagsramar och avgiftsmodeller Ett naturligt val av finansieringsmodell för den relativt sett begrän- sade systemutveckling som ändrad hantering av avloppsslammet innebär kan som konstaterats i kapitel 12 vara att utgå från den ord- ning som råder . Huvudsakliga kostnader kan även fortsätt- ningsvis bedömas ligga inom ramen för det befintliga verksamhets- 77Sveriges Kommuner och Landsting (2018). Behovsstyrd taxa inom område. Handledning om SKL:s taxeunderlag inom område och taxebilagor. och kostnadsansvar som olika aktörer har. Kostnaderna kan också, mot bakgrund av hittillsvarande nivåer och utveckling, hanteras fort- varigt. Då det gäller va-huvudmännens kostnader kan och ska va-avgiften normalt finansiera s.k. nödvändiga kostnader för att säkra avlopps- reningsanläggningar, hantering och distribution av avloppsslam och de restprodukter som uppstår. Det innebär att lokala kostnadsök- ningar till följd av nödvändiga förändringar i anläggningarnas pro- cesser och förändringar i hantering och långsiktig slamstrategi kan mötas av va-kollektiven och va-taxan. Va-huvudmännen står i många kommuner inför betydande inve- sterings- och reinvesteringskrav, som inte främst gäller ett förväntat framtida regelverk kring fosforåtervinning. Det avser t.ex. reinve- stering i befintliga ledningsnät och förnyelse av reningsanläggningar. Åtskilliga kommuner upplever dessutom vikande befolkningsunder- lag, vilket gör det svårt att upprätthålla standarden på befintlig infra- struktur. Bedömningar från gör gällande att va-taxorna sannolikt behöver fördubblas för att täcka de investeringsbehov som ska mötas. Det innebär årliga höjningar på genomsnittligt utöver förekommande inflation. Variationen mellan olika kommuner är dock betydande.78 Skulle va-kollektivens möjligheter att avgifts- finansiera framtida anläggningar, ledningsnät och återvinningskrav innebära avgörande svårigheter, kan det ställa sig naturligt att aktua- lisera möjliga skattetillskott. Va-frågor har i tidigare skeden utgjort delkomponent inom det kommunala utjämningssystemet.79 Även när det gäller avfallsområdet bedöms lokala kostnadsök- ningar till följd av nödvändiga förändringar i slamhanteringen av hus- hållsavfall kunna mötas av avfallskollektiven och avfallstaxan.