sou · H8B345 · 2020-08-20 00:00:00 — I och för sig ökar användningen av Facebook fortfarande bland äldre personer men den minskar bland yngre. Det syns också en tydlig minskning av andelen användare som skriver och lägger upp egna inlägg och delar andras inlägg. Facebook är dock fortfarande större än andra sociala medier. Det är av be- folkningen som använder Facebook en genomsnittlig dag. Bland barn och ungdomar är det dock Snapchat och Instagram som dominerar. Twitter och Linkedin används i betydligt mindre omfattning på dag- lig basis. Sociala medier används framför allt för att följa vänner och familj och för underhållning. Konsumenterna är också producenter och vem som helst kan lägga ut bilder eller filmer, som andra kan ta del av och sprida. Sociala medier har också, framför allt bland de yngre, blivit en nyhetskälla och t.ex. använder en genomsnittlig dag Facebook för nyheter och information, även om det kan noteras att många av nyheterna har sitt ursprung i traditionella medier. De traditionella medieföretagens ställning och villkor har i hög grad påverkats av teknikutvecklingen. Public service-företagen var t.ex. tidigare ensamma om att sända radio och tv till det svenska folket. Detta berodde på tekniska begränsningar och på att public service- företagen länge hade en monopolställning. Islutet av och lanserades dock TV3, TV4 och Kanal och dessa kanaler började konkurrera med public service-företagen när det gällde tv-sändningar. med- delades de första tillstånden för kommersiell radio i FM-bandet och därmed blev även radiomediet konkurrensutsatt. finns det ett stort antal aktörer som erbjuder ett brett utbud av radio- och tv-kanaler via olika plattformar. Möjligheten att sända och tillhandahålla tv och radio via internet har sänkt många av de tidigare etableringshindren för nya aktörer och gör det lättare både för etablerade och nya aktörer, såväl svenska som internatio- nella, att nå ut med sitt innehåll till konsumenterna (Mediemångfald, s. 8–14). Mediekonvergensen gör även att gränserna mellan olika medier och medieaktörer blir mindre tydliga. konkurrerar de olika medieaktörerna inte bara med dem som tillhandahåller tekniskt sett samma medier utan i större utsträckning med alla andra medie- aktörer. Den svenska mediemarknaden präglas av en ökad ägarkoncentra- tion. Flera av landets ledande mediekoncerner har verksamhet inom flera olika medieformer och förmedlar medieinnehåll via en rad olika plattformar. Den kommersiella tv-marknaden utgörs huvud- sakligen av tre aktörer, , och Discovery, och marknaden för kommersiell radio av två, och . Det är dock SVT och SR som har störst publikandelar. svarade SVT för av det traditionella tv-tittandet och SR för av radiolyssnandet. (Medieekonomi, s. 5). Övergången till mediekonsumtion över internet och beställ-tv innebär att andra aktörer också blivit stora. Bland dessa finns Netflix och YouTube. På området för digitala böcker är Storytel och Nextory exempel på företag som tillhandahåller abonnemangstjänster. På musikmarknaden utmärker sig Spotify som är största medieföretag i fråga om omsättning (Medieekonomi, s. 14). Spotify tillhandahåller både musik och podcast/podradio. ländska konkurrensen är dock stor, på pod-området framför allt från iTunes. Över huvud taget har globaliseringen en påtaglig inverkan på medie- marknaden. Facebook och Google är jättar i detta sammanhang. De påverkar inte bara annonsmarknaden utan även medievanor och affärs- modeller. I både och förs debatt om hur Facebook och Googles marknadspåverkan skulle kunna regleras i t.ex. skatte- och konkurrensfrågor samt hur den användargenererade datan används. I har dataskyddsförordningen (GDPR), upphovsrättsdirek- tivet och det nya AV-direktivet antagits, med skydd för konsumen- terna och upphovsrättsägarnas intressen. Hur dessa kommer att på- verka medielandskapet framöver återstår att se (Mediemångfald, s. 27). Globaliseringen påverkar även på andra sätt det svenska medie- landskapet, bl.a. genom att ett stort antal film- och tv-producerande bolag ägs av stora utländska koncerner, t.ex. franska Banijay. Trots ökad konkurrens klarar sig dock den svenska tv- och radio- branschen överlag relativt bra. Dagspressen har däremot drabbats hårt. minskade försäljningen och har branschen förlorat cirka en tredjedel av sina intäkter. Den största förklaringen till de sjunkande intäkterna är en minskande annonsförsäljning. Även om svenska annonsörer köper reklamutrymme i större omfattning än tidigare förflyttas reklam- investeringarna från traditionella medieslag till internetbaserade re- klamkanaler och går ungefär hälften av investeringarna till digi- tal marknadsföring. Konkurrensen är emellertid hård på den digitala marknaden och en allt större andel av reklamförsäljningen kan hän- föras till sökordsannonsering och reklam i sociala medier. Det här är marknadssegment som i mycket hög grad kontrolleras av Google och Facebook. Uppskattningsvis tillfaller ungefär en tredjedel av den totala reklamförsäljningen i något av de globala teknikföre- tagen (Medieekonomi, s. 5–7, 10 och 11). Tidningsbranschen har hanterat denna situation genom struktu- rella förändringar med nedläggningar, samgåenden, samarbeten, kon- cernbildningar och stora neddragningar, inte minst redaktionellt. Antalet journalister har minskat och lokalredaktioner har lagts ner. har det också blivit allt vanligare att innehåll läggs bakom betalväggar och att olika digitala abonnemang införs (Medieekonomi, s. 39 och Mediemångfald, s. 19). Ur ett demokratiskt perspektiv har naturligtvis medieutvecklingen stor betydelse eftersom det framför allt är via medierna som vi tar del av nyheter och annan samhällsinformation (se t.ex. Strömbäck, Demo- kratin och det förändrade medielandskapet, 2015, s. 42). Som har framgått är det tydligt att utvecklingen går mot allt mer digital konsumtion av medier. Det finns inte anledning att tro att denna utveckling kommer att stanna av, särskilt med hänsyn till hur konsumtionen ser ut bland de yngre åldersgrupperna. Internetanvänd- ningen har krupit neråt i åldrarna, nästan alla tonåringar har en smart mobiltelefon och en stor de av de ungas liv levs på internet. För de yngre generationerna är det naturligt att all information och under- hållning finns tillgänglig dygnet runt i mobiltelefonen medan det för de äldre, som är uppvuxna i en annan tid, är naturligt att söka information och ta del av underhållning på mer traditionella vis. Även de äldres konsumtion av digitala medier ökar dock (Medie- mångfald, s. 17 samt Svenskarna och internet, s. 13). Det förhållandet att medier allt mer konsumeras och produceras digitalt kan förstås vara ett demokratiskt problem såtillvida att en del av befolkningen faktiskt inte använder internet över huvud taget och att det fortfarande kan finnas områden där internetkapaciteten är för låg för att t.ex. ta emot rörlig bild som kräver höghastighetsupp- koppling (se SOU 2015:94 s. 48–52). För dem som är internetanvändare med en god uppkoppling innebär dock digitaliseringen och globaliseringen ett enormt till- gängligt utbud av information och underhållning. Eftersom tiden för medieanvändning inte ökat nämnvärt innebär detta att den enskilde i mycket högre grad kan – och måste – välja vad han eller hon vill ta del av (Mediemångfald, s. Det har diskuterats om detta i ökad grad leder till att människor söker sig till källor som bekräftar de åsikter de själva redan har i olika samhällsfrågor – och därmed inte tar del av olika synvinklar (se t.ex. m.fl., Det svenska medie- landskapet: traditionella och sociala medier i samspel, 2018, s. 189). Åandra sidan innebär digitaliseringen ökade möjligheter att på ett enkelt sätt just ta del av olika åsikter, nyheter och information samt att själv delta i samhällsdebatten, t.ex. genom att kommentera artiklar, starta en egen blogg eller YouTube-kanal eller föra diskus- sioner på sociala medier (se bl.a. Mediemångfald, s. 14). en diskussion i den lokala Facebook-gruppen eller ett upprop som får en global omfattning, t.ex. metoo-rörelsen som fick sin spridning i sociala medier. För den svenska mediemarknaden innebär globaliseringen en ökad konkurrens, både om konsumenter och annonsörer. Det kan vara svårt för ett lokaltidningsföretag att få tillräckliga annonsintäk- ter och/eller tillräckligt många prenumeranter för att driva verksam- heten vidare. Det kan även vara svårt för större medieföretag att bedriva lokaljournalistik. Följden kan bli s.k. vita fläckar där någon egentlig mediabevakning inte finns. Även om medborgarinitiativ kan bidra till att sprida lokal information, t.ex. genom sociala medier, riskerar det bli en demokratisk förlust när lokaljournalistiken uteblir (se t.ex. SOU 2016:5 s. 109 och 110 samt Mediemångfald, s. 19). Trots alla förändringar på mediemarknaden är det fortfarande SVT och morgontidningarna som är de största nyhetsförmedlarna. Det är respektive av befolkningen som tar del av nyheter från dessa plattformar en genom- snittlig dag. Därefter följer i storleksordning SR, TV4, Facebook och kvällstidningar följda av andra sociala medier och YouTube. Föga förvånande är det fler äldre som tillgodogör sig nyheterna via SVT, SR och morgontidningarna medan unga i mycket högre grad än äldre använder sig av sociala medier och YouTube för att konsumera nyheter. Valet av plattform förklaras således i stor utsträckning av individens ålder. Även om det alltid har funnits större eller mindre skillnader mellan yngre och äldres nyhetsvanor, är det tydligt att det nu finns en markant generationsklyfta (Myndigheten för press, radio och tv, Medieutveckling , Nyhetsvanor, s. 17). Exakt hur mediemarknaden och mediekonsumtionen kommer att se ut framöver går det dock förstås inte att säga. Det är emellertid rimligt att anta att utvecklingen mot digitala medier och digital nyhets- konsumtion kommer att fortsätta, men hur fort utvecklingen kom- mer att gå är det svårt att sia om (Mediemångfald, s. 5). 8Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit Yttrandefrihetsgrundlagen gäller för program som förmedlas genom satellitsändning som utgår från . Enligt praxis från kan programverksamhet som bedrivs i utlandet och som förmedlas hit via satellit inte anses utgå från . Avgörande för om programverksamheten bedrivs i eller i utlandet bör enligt vara var bestämmandet av programinnehållet ut- övas vid sändningen och inte var ett program faktiskt kommer till eller hur den tekniska transporten sker (NJA 2002 s. 314). En konsekvens av att en sändning anses utgå från utlandet är att endast vissa av yttrandefrihetsgrundlagens regler kan bli tillämpliga på sändningen. Bland annat tillämpas inte yttrandefrihetsgrundlagens regler om ensamansvar på innehållet i sådana sändningar. En talan om ansvar för förtalsbrott eller andra yttrandefrihetsbrott kan där- med inte riktas mot en utgivare med stöd av yttrandefrihetsgrund- lagens bestämmelser. Även om reglerna om ensamansvar inte gäller för dessa sändningar kan en person som medverkar i ett sådant program omfattas av ytt- randefrihetsgrundlagens regler om meddelarfrihet (11 kap. YGL och NJA 2005 s. 884). Den sammantagna innebörden av yttrandefrihetsgrundlagens regler och Högsta domstolens praxis är att den situationen kan uppstå att en person som i egenskap av meddelare fäller ett yttrande som utgör brott inte kan hållas personligen ansvarig i en svensk domstol för sitt yttrande och att en talan med stöd av yttrandefrihetsgrundlagen inte heller kan riktas mot någon utgivare här i landet. Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit har i målet Arlewin mot (dom ) prövat en sådan situation och funnit att brutit mot artikel 6.1 i om rätten till en effektiv domstols- prövning. Mot bakgrund av denna dom och regleringens utformning ska kommittén enligt direktiven analysera hur yttrandefrihetsgrundlagens utrymme för utkrävande av ansvar vid sändningar som sänds via satellit och som utgår från utlandet förhåller sig till artikel 6.1 i Europakon- ventionen. Kommittén ska vidare överväga om yttrandefrihetsgrund- lagens regler om var sändningar utgår ifrån går att upprätthålla eller om ändringar av grundlag eller annan lag krävs för att ska kunna uppfylla krav på rätten till domstols- prövning när det gäller förtal och andra yttrandefrihetsbrott i sänd- ningar som sänds via satellit och som utgår från utlandet. För att tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen ska vara tillämpliga krävs, förutom att ett yttrande omfattas av grund- lagarnas formella och materiella tillämpningsområde, att det också faller under deras territoriella tillämpningsområde. Det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga systemet gäller fullt ut för yttranden i tryckta skrifter och tekniska upptagningar som både framställs och sprids i . Det gäller även för program och data- basöverföringar som utgår från . Grundlagarna omfattar dock inte enbart de medier som har en uppenbar anknytning till . Även massmedier som inte alls, eller bara i begränsad utsträckning når den svenska allmänheten kan i vissa avseenden omfattas av grundlagarnas skydd. Reglerna om det territoriella tillämpningsområdet finns främst i TF och 11 kap. YGL och innebär, något förenklat, att det även i fråga om medier som inte ges ut i eller utgår härifrån, gäller ett skydd för den framställning som eventuellt sker här. Det är främst förbuden mot censur och hindrande åtgärder och en något inskränkt meddelar- och anskaffarfrihet som är tillämpliga. Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit I 1 kap. 3 § första stycket YGL anges att yttrandefrihetsgrundlagen är tillämplig på sändningar av program som är riktade till allmän- heten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. I tredje stycket sägs att det som föreskrivs om program i yttrandefrihets- grundlagen även gäller för program som förmedlas genom satellit- sändning som utgår från . Det som avses är alltså satellitsänd tv där signalen skickas via en satellit och tas emot med en parabol- antenn. Parabolantennen kan användas av ett hushåll eller delas av flera. Satellitsändningar kan också fångas upp och vidaresändas i kabelnätet eller i marknätet, dvs. via en radiomast med utnyttjande av frekvenser i etern (radiospektrum). Bakgrunden till regleringen i bestämmelsens tredje stycke är att satellitsändningar inte anses riktade till allmänheten utan till satelli- ten. De omfattas alltså inte av det första stycket. Om sändningarna är avsedda att slutligt tas emot av allmänheten har det dock ansetts att de i yttrandefrihetsrättsligt hänseende ska behandlas på samma sätt som andra sändningar. Enligt tredje stycket gäller alltså det som föreskrivs om program i yttrandefrihetsgrundlagen även för program som förmedlas genom satellitsändning som utgår från . Detta gäller oavsett om programmen är avsedda för den svenska allmän- heten eller ska tas emot på annat håll. För upplänkar som är ”svenska” i den i grundlagen avsedda bemärkelsen blir alltså yttrandefrihets- grundlagen som huvudregel tillämplig oavsett om sändningen riktar sig till en svensk publik eller till publik i utlandet. tog i rättsfallet NJA 2002 s. 314 ställning till yttrandefrihetsgrundlagens tillämplighet på programmet Efterlyst i TV3. Programmet producerades av för med säte i . Två personer som var anställda i Strixbolaget medverkade i programmet som pro- gramledare. En person väckte talan mot programledarna och Strix- bolaget och hävdade att programledarna hade uttalat sig om honom i programmet på ett sätt som utgjorde grovt förtal, eller i vart fall förtal. Han begärde skadestånd för detta. Till grund för talan mot bolaget åberopades att bolaget i egenskap av arbetsgivare svarade för de anställdas agerande i tjänsten. Programledarna och bolaget begärde att käromålet skulle avvisas på grund av rättegångshinder. Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit att talan, om den över huvud taget skulle prövas enligt svensk rätt, skulle prövas enligt yttrandefrihetsgrundlagen. prövade frågan om yttrandefrihetsgrundlagens tillämplighet. Domstolen konstaterade att frågan om var en sändning utgår från måste besvaras med ledning av de principer som det tryck- och yttrandefrihetsrättsliga systemet bygger på. En sändning anses enligt förarbetena till yttrandefrihetsgrund- lagen utgå från bl.a. om upplänkningen äger rum från ut- landet efter programtransport från genom tråd eller radio- länk. Domstolen ansåg att begreppet programtransport kunde antas syfta på en rent ”teknisk” programtransport till en satellit i utlandet varifrån programmen sprids direkt till . I de fallen bedrivs ingen egentlig programverksamhet utanför och yttrandefri- hetsgrundlagen borde vara tillämplig. Om programverksamheten däremot bedrivs i utlandet saknas i mycket förutsättningar för en tillämpning av det tryckfrihetsrätts- liga systemet med ensamansvar. Det avgörande borde enligt dom- stolen alltså inte vara var ett program faktiskt kommer till eller hur den tekniska transporten sker utan var bestämmandet över program- innehållet utövas vid sändningen. Mot den bakgrunden och det förhållandet att det aktuella pro- grammet först sändes till TV3 i , som stod för program- verksamheten, ansågs sändningen utgå från utlandet. Därmed var 1–9 kap. YGL (nuvarande 1–10 kap.) inte tillämpliga på sändningen. Genom Högsta domstolens avgörande är det alltså klarlagt att även program som i många hänseenden kan uppfattas som svenska kan anses utgå från utlandet när programverksamheten bedrivs utomlands. 8.2.2Yttrandefrihetsgrundlagens reglering för sändningar som utgår från utlandet Avgränsningen av det skydd som gäller för sändningar som inte ut- går från följer av 11 kap. YGL. Enligt 11 kap. 1 § YGL gäller endast vissa begränsade delar av yttrandefrihetsgrundlagen vid sam- tidig och oförändrad vidaresändning här i landet av program som kommer från utlandet eller förmedlas hit genom satellitsändning men som inte utgår från . För vidaresändning i marknätet krävs sändningstillstånd. Sådana tillstånd meddelas, såvitt är aktuellt , av Myndigheten för press, Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit radio och tv. I myndighetens tillståndsregister finns bl.a. tillstånd för programtjänsterna TV3, TV6, TV10 och Kanal som alla utgår från . Det finns även tillstånd för sändningar som utgår från t.ex. och . Av registret framgår inte på vilket sätt sändningarna förmedlas från utlandet till , som äger och driver marknätet. Detta kan ske både genom tråd (fiber) och via satellit. Vidaresändning kan också ske t.ex. i kabelnät. I kabel- näten vidaresänds inte bara tv-program utan även vidaresändning av radioprogram förekommer. Det är då möjligt att lyssna på radio via sin tv-box. Det kan vara både svenska och utländska radiosändningar som vidaresänds. Exempel på det sistnämnda är norska, finska och danska radiokanaler samt . För dessa vidaresändningar gäller bl.a. reglerna om meddelar- och anskaffarfrihet, censurförbud, förbudet mot andra hindrande åtgär- der, exklusivitetsprincipen och rätten att sända program genom tråd. Skälen till att reglerna om ansvarsordning och ensamansvar inte har gjorts tillämpliga har snarare varit praktiska än principiella. När en sändning utgår från utlandet är det nämligen ofta inte rimligt eller möjligt att upprätthålla reglerna om ensamansvar och ansvarsord- ning. Det kan t.ex. vålla praktiska svårigheter att ställa krav på att det verkligen finns en utsedd och anmäld ansvarig utgivare. Det har inte heller bedömts vara rimligt att låta principen om ensamansvar gälla för den som ombesörjer den samtidiga och oför- ändrade vidaresändningen, då denne saknar möjlighet att ändra inne- hållet i vad som vidareförmedlas och inte heller kan publicera några egna uppgifter. Eftersom uppgifter inte kan lämnas till vidareför- medlaren för publicering faller också ett viktigt syfte med ensam- ansvaret bort. Till detta kommer att ingen bör göras ansvarig för innehållet i en sändning som denne inte kan kontrollera i förväg (se prop. 1990/91:64 s. 54). För program som sänds från en sändare utanför och inte och oförändrat vidaresänds här, t.ex. program som sänds från en direktsändande satellit utan svensk anknytning, gäller bara rätten att meddela och anskaffa uppgifter och att vara anonym, och detta endast om uppgifterna har meddelats eller anskaffats här (11 kap. 7 § YGL). Den enda anknytningen till kan i dessa fall vara just att anskaffandet eller meddelandet av uppgifterna har skett här. Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit Som har nämnts ger grundlagarna alltså ett visst skydd för med- delare, anskaffare, författare och andra upphovsmän även när det rör sig om medier som inte ges ut eller på annat sätt offentliggörs i . Typiskt sett träffar bestämmelserna korrespondenter för utländska medier som befinner sig här i landet och andra personer som lämnar meddelanden till utländska medier. Det skydd som ges brukar därför kallas för korrespondentskyddet. Korrespondentskyddet är begränsat till när uppgiftslämnandet eller anskaffandet av uppgifter sker i . Att meddelarskydd och anskaffarfrihet gäller när det är fråga om samtidig och oförändrad vidaresändning av program som kommer från utlandet eller förmedlas hit genom satellitsändning men som inte utgår från framgår av 11 kap. 1 § andra stycket YGL jäm- förd med 11 kap. 4 och 7 §§. Genom hänvisningen i 11 kap. 4 § till 3 § gäller dock vissa in- skränkningar i meddelarskyddet och anskaffarfriheten. Dessa är mer långtgående än när det är fråga om inhemska förhållanden. Bland annat är alla uppsåtliga åsidosättanden av tystnadsplikt undantagna, inte bara åsidosättanden som avser uppgifter som är föremål för kva- lificerad sekretess. Skyddet gäller inte heller om meddelandet eller anskaffandet innefattar brott mot säkerhet. Det görs alltså inte bara undantag för de meddelar- och anskaffarbrott som räknas upp i 5 kap. 4 § första stycket YGL. I rättsfallet NJA 2005 s. 884 prövade frågan om programledarna i samma program som i NJA 2002 s. 314 (se avsnitt 8.2.1) omfattades av meddelarfrihet enligt yttrandefrihets- grundlagen. Skadeståndstalan i målet vid tingsrätten riktades fort- farande både mot programledarna och produktionsbolaget, men frågan om programledarnas meddelarfrihet prövades i en separat mellan- dom som överklagades till . konstaterade att reglerna om meddelarfrihet gäller för uppgifter i tv-program som sänds från sändare utanför , t.ex. vid direktsändning via satellit. Meddelarfriheten om- fattar medverkande i tv-program när meddelandet lämnas till en sådan mottagare som avses i 1 kap. 2 § YGL (nuvarande 1 kap. 10 §) för offentliggörande, dvs. till författare och andra upphovsmän samt till utgivare, redaktioner, nyhetsbyråer och företag för framställning av Grundlagsskyddet för vissa sändningar av program via satellit Ett sådant lämnande ansågs ha skett även när uppgifterna lämnats i ett direktsänt program som, efter att via kom- munikationssatellit ha sänts till ett programföretag utomlands, hade förmedlats till allmänheten. Det ansågs vidare uppenbart att det var fråga om ett publiceringsmeddelande i grundlagens mening. slog alltså fast att programledarna omfattades av meddelarfrihet enligt yttrandefrihetsgrundlagen och att de därmed inte kunde åläggas något skadeståndsansvar, även om meddelarfri- heten i denna situation inte motsvarades av en möjlighet att utkräva ensamansvar för ett eventuellt brott mot yttrandefrihetsgrundlagen. 8.3Rätten till en effektiv domstolsprövning I , inklusive de tilläggsprotokoll till konventio- nen som har tillkommit , anges de grundläggande mate- riella fri- och rättigheter som omfattas av konventionens tillämp- ningsområde. I konventionen finns t.ex. bestämmelser om vars och ens rätt till liv och om förbud mot tortyr och omänsklig och för- nedrande behandling eller bestraffning. Det finns också bestäm- melser om rätt till domstolsprövning och om rättssäkerhet.