sou · H8B321 · 2020-04-15 00:00:00 — NM anser därtill att om regeringen inrättar ett museum borde stiftelseformen övervägas för det nya museet, för att minska risken för framtida politisk påverkan på verksamheten. I övrigt instämmer museet med det som står i utredningens direktiv vad gäller att förmedlingen av berättelser från överlevande från Förintelsen ska stå i centrum. Museet ser även behov av att den andra och tredje generationens erfarenheter tas med. Därtill håller museet med om att Förintelsen bör beskrivas i en bred historisk kontext, och att detta inbegriper exempelvis att antisemitismens utveckling uppmärksammas och hur det påverkade både politik och vardagsliv. NM vill även poängtera att uppdraget bör vara att belysa judiska och romska erfarenheter av Förintelsen liksom även andra utsatta gruppers erfarenheter. Därtill anser museet att utredningsdirektivets formulering gällande behovet av forskningsanknytning är synnerligen viktig. NM har omfattande samlingar som rör Förintelsen och roll. Samlingen Judiska minnen samlades in 1994–1998 som ett projekt vid museet. Projektet inriktades mot levnadsskildringar som beskriver erfarenheter från tiden före, under och efter . Samlingen innehåller intervjuer, och drygt 400 självbiografiska levnadsberättelser från överlevande från Förintelsen. Därtill finns ett stort antal brev och fotografier samt föremål såsom pass med J-stämpel och även exempel på slöjd- och terapiarbeten tillkomna efter kriget vid institutioner i som tog emot överlevande. I museets samlingar finns föremål som på olika sätt belyser nazismen och nazistiska rörelser i . Museet har även en omfattande samling av fotografier där det finns ett antal bilder tagna i samband med att de Vita bussarna anlände till med överlevande från Förintelsen, samt bilder från flyktingförläggningar. Material från Judiska minnen är utlånat till i , och till en kommande utställning på för levande historia. Materialet är också tillgängligt för forskning och har använts av ett antal forskare. Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter inrättades 1998 som Programmet för studier kring Förintelsen och folkmord vid som ett led i historia. Programmet hade gemensam administration med och låg vid Gamla Torget i . Det nuvarande inrättades 2010 som en sammanslagning av . beslutade historisk-filosofiska fakulteten vid att lägga HVC under , men HVC har en separat budget och en egen styrelse. Vid Programmet för studier kring Förintelsen och folkmord fanns tidigare en lektor i Förintelsens historia och en lektor i folkmordsstudier. Efter att båda lektorerna slutade utlystes två lektorat i Förintelse- och folkmordsstudier , en med historisk-filosofisk och en med samhällsvetenskaplig inriktning. Centret har ingen egen professor i ämnet. HVC är i huvudsak ett forskningscentrum men bedriver även undervisning i form av en masterutbildning. Den är tvärvetenskaplig och ges på engelska. Studenterna kommer i huvudsak från EU, men också från och . HVC har externfinansierade forskare och postdoktorer, och beskriver sig själva som internationellt ledande när det gäller forskning om massvåld och Förintelsen på . HVC har även nätverk inom minoritetsstudier, exempelvis Forum för judiska studier och i . arrangerar HVC den så kallade där en internationellt erkänd forskare inom Förintelse- och folkmordsstudier utses. HVC anordnar även konferenser och seminarier. HVC har inget eget bibliotek men i den ursprungliga instruktionen till Programmet ingick det att skapa en samling och ett bibliotek. Den instruktionen har tagits bort och är införlivat som en separat sektion inom vid . HVC har samverkat med Forum för levande historia men man menar att samarbetet har haft flera svagheter, bland annat eftersom det varit mer på individnivå och inte har haft formen av ett långsiktigt institutionellt samarbete. Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter De forskare vid HVC som utredningen haft dialog med välkomnar att ett museum om Förintelsen i ansluter sig till Stockholmsdeklarationens definition av ”Shoah”, alltså det som nazisterna själva refererade till såsom ”den slutgiltiga lösningen på den judiska frågan”, som deklarationen framhåller att nazisternas brott även drabbade ”andra offer”, som alltså inte ingår i det dessa forskare menar med Förintelsen. De menar att distinktionen är viktig och skapar klarhet, men möjliggör också att man inom ramen för verksamheten belyser det våld och den förföljelse som drabbade andra grupper, under förutsättning att man tydliggör att detta inte utgör en del av Förintelsen. Forskarna menar vidare att utgångspunkten för museet bör vara att på vetenskaplig grund beskriva och förklara Förintelsen. I det sammanhanget kan vittnesmål från överlevande förvisso belysa upplevelser på det individuella planet och därmed ge narrativet en personlig dimension, men de är inte sällan problematiska som historiska källor. Utgångspunkten måste vara att förklara Förintelsen utifrån det som forskarna vet . Vidare är det rimligt att ett svenskt museum om Förintelsen skall behandla förhållande till folkmordet på judar, men eftersom massmördandet inte ägde rum i finns en risk att det ger en ofullständig bild om man i varje läge skall fokusera på svenska perspektiv. förhållande till Förintelsen bör därför kompletteras med ett internationellt perspektiv så att Förintelsen kan beskrivas och förklaras i en bredare europeisk kontext. Medarbetarna vid HVC skulle kunna bidra i det arbetet utifrån den expertis som de besitter. Forskarna menar också att genom att kombinera förhållande till vidare internationella perspektiv skulle museet kunna spela en viktig roll som forskningsinstitution och förmedlare av oberoende forskning av högsta internationella kvalitet. Slutligen vill forskarna framhålla att när det gäller forskningsresurser är det viktigt att det finns grundanslag för att bedriva självständig forskning. Resurstilldelningen bör dessutom möjliggöra finansieringen av tidsbestämda postdoc-tjänster eller ”fellowships”, och det är viktigt att dessa knyts till en forskarmiljö vid ett universitet. Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter Stiftelsen i (JM) har erfarenhet av att förmedla kunskap om judisk historia och judendom. Det nya museet är beläget på i , i lokaler som hyste äldsta synagoga, och öppnade på nationaldag . Förintelsen är en av grundpelarna eller kapitlen som museet valt att belysa i sin nya basutställning. JM växte fram i skuggan av Förintelsen och kan ses som ett av de första initiativ som togs i för att återigen börja manifestera och visa upp den judiska kultur som slagits i spillror under Förintelsen. Museet har valt att skildra Förintelsen med fokus på träffytorna mellan judiska flyktingar och svensk flyktingpolitik . Det innehåll museet valt att skildra skiljer sig därmed i viss mån från den gängse historieskrivningen, som ofta lyft fram det heroiska , med exempel som , de vita bussarna och räddade. I sitt svar till utredningen uppmärksammar museet att ett nytt museum om Förintelsen behöver beakta redan befintlig verksamhet och att spelar en viktig roll i sammanhanget. Det har i sin utställning strävat efter att bredda bilden av den judiska historien bortom och slår vakt om att den ambitionen kan bibehållas, så att historien om judiskt liv i inte reduceras till att enbart kretsa kring lärdomarna från Förintelsen. Ett svenskt museum om Förintelsen riskerar, menar museet, att bli kontraproduktivt, utan ett betydande judiskt museum. Påståendet underbyggs med hänvisning till att många museer om Förintelsen internationellt ofta inramas av judisk historia, till exempel i . JM konstaterar att det är rimligt att parallellt lyfta fram båda dessa centrala berättelser, den om Förintelsen och den om judisk historia. Museet understryker vidare att ett välfungerande judiskt museum blir än viktigare när ett museum etableras som mer specifikt är riktat mot att belysa Förintelsen, Förintelsens överlevande och specifika frågor relaterade till svensk historia. Därför föreslås att utredningen beaktar möjligheter till samverkan mellan de två institutionerna. Det kan röra sig om pedagogiska upplägg, gemensamma utställningar och ett långtgående samarbete vad gäller samlingar. JM har en samling med material av direkt relevans för det nya museet. Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter Museet framhåller därtill betydelsen av forskningsanknytning samt understryker behovet av pedagogiskt arbete och menar att detta kräver omsorg om hur man förhåller sig till det faktiska skeendet och vilka paralleller man drar och vilka lärdomar som ska föras vidare. JM tar även upp frågor om museets placering och poängterar att flera redan existerande institutioner som hanterar Förintelsen är centraliserade till som det över hela landet, via det så kallade 27 januari-nätverket, pågår omfattande arbete om Förintelsen ur olika perspektiv. Att bygga vidare på detta omfattande nationella arbete bör vara en viktig utgångspunkt för det nya museet. Föreningen finns i och har arbetat mot antisemitism, hatbrott och med att undervisa om Förintelsen. FFÖ betonar som motiv till en museiverksamhet att främlingsfientliga, antidemokratiska och antisemitiska krafter breder ut sig i och i . Judar i har upplevt flera konkreta händelser som resulterat i behov av skyddsåtgärder vid synagogor och institutioner. Barnbarn till överlevande, som arbetar med att föra sina mor- och farföräldrars historia vidare genom föredrag i skolor, har därtill erfarenhet av att det är svårt att komma in i skolor i vissa av förorter, därför att skolan inte kan garantera säkerheten. Ett museum om Förintelsen skulle, menar FFÖ, förhoppningsvis kunna motverka dessa mörka krafter genom att vara en samlingsplats för kunskap och upplysning om Förintelsen. Ett specifikt motiv till museet är även att många av de överlevande har gått bort och att det därför är synnerligen viktigt, när inga överlevande finns kvar, att samhället utifrån deras berättelser och vittnesmål kan hålla minnet vid liv. FFÖ ser det som avgörande att museet har sin utgångspunkt i etablerad historieforskning om Förintelsen och den unika händelse i den moderna historien som Förintelsen utgör. Ett museum ska även utan skygglappar berätta om Förintelsen och om hur världens nationer reagerade före, under och efter Förintelsen och det gäller även . Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter FFÖ anser i första hand att målgruppen bör vara ungdomar, men även allmänhet och forskarsamhället. Här ser FFÖ att museet kan spela en viktig roll i att stötta den obligatoriska undervisningen i skolan om Förintelsen. Museet kan också, menar man, utgöra en naturlig referenspunkt för de skolklasser och andra som besöker lägren i . Det innebär i sin tur att det kommer finnas behov av samlingssalar och seminarierum. FFÖ anser att det är centralt att museet är självständigt, i enlighet med museilagen, och står fritt från politisk påverkan. I museets styrelse eller motsvarande bör kompetens från såväl museiverksamhet som historievetenskap finnas. Expertkunskap om Förintelsen och erfarenhet att förmedla kunskap om Förintelsen bör vara en utgångspunkt för styrelsens sammansättning. Det är viktigt att hela verksamheten präglas av en professionell och vetenskaplig utgångspunkt, snarare än en (dags)politisk. Även överlevande eller deras anhöriga liksom skola/utbildningssverige bör vara representerade i styrelsen. FFÖ tycker också att det är viktigt att museet, i en styrgrupp, styrelse eller motsvarande, men på ett sätt som har direkt inflytande över verksamheten, knyter till sig ett antal internationellt erkända forskare inom området. Det är även viktigt att se till att den kompetensen finns tillgänglig under ett uppbyggnadsskede. Föreningen är även gärna behjälplig med att samla in dokument och artefakter hos överlevande, och anser att det är viktigt att det arbetet kan komma igång . Svenska kommittén mot antisemitism (SKMA) Svenska kommittén mot antisemitism, SKMA, bildades . Initiativet togs mot bakgrund av den våg av antisemitism som kom till uttryck . SKMA är en religiöst och politiskt obunden organisation som har till syfte att motverka och sprida kunskap om antisemitism och andra former av rasism. SKMA erhåller inget kontinuerligt statligt eller kommunalt stöd, utom för enstaka utbildningssatsningar och verksamheten finansieras huvudsakligen med frivilliga bidrag. SKMA bevakar kontinuerligt samhällsdebatt och massmedier och bemöter antisemitiska och rasistiska yttringar. Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter anordnar SKMA regelbundna utbildningar och kurser om antisemitism och andra former av rasism, liksom om nazism och Förintelsen. Organisationens seminarier riktar sig bland annat till lärare, skolledare, ungdomsledare, rättsväsende, journalister och politiker. SKMA publicerar också undervisningsmaterial och arrangerar fortbildningar för lärare och andra yrkeskategorier samt elevresor till minnesplatser. Organisationen har byggt upp ett nätverk av lärare som genomgått utbildningar. Sedan ett tiotal år tillbaka är det formaliserat i () som drivs i samarbete med Forum för levande historia. Syftet är att erbjuda fortbildning för lärare och minst ett till två arrangemang . Förutom detta nätverk har de lärare som genomgått olika utbildningar själva skapat egna nätverk och har informella kontakter efter en genomförd resa. SKMA har genomfört guideutbildningar för lärare till Förintelsens minnesplatser och har man genomfört elevresor. Organisationen har haft två stora regeringsuppdrag, dels en ettårig satsning omfattande där 408 elever och 81 lärare från 84 olika högstadieskolor runt om i deltagit (2014–2016), dels en flerårig satsning om som pågår 2018–2020 och ska omfatta drygt 700 elever och 100 lärare. Syftet med resorna är öka deltagarnas kunskaper om innebörden och konsekvenserna av rasistiska och antidemokratiska idéer och fördjupa förståelsen för demokratin och dess grundläggande värderingar. Organisationen har också skapat digitala lärarmaterial, exempelvis Antisemitism då och (tillsammans med Forum för levande historia) och webbplattformen Eternal echoes som är ett projekt för att bevara och återge överlevandes vittnesmål samt skapa ett undervisningsmaterial om Förintelsen. Webbplatsen har finansierats som ett EU-projekt med stöd från Erasmus+ och tagits fram i samarbete med Polin Museum, Northern Transylvania , , , och . SKMA samarbetar med en rad nationella och internationella utbildnings- och forskningscentra, till exempel vid , lärarutbildningen vid , , samt institutioner i , , och med Yad Vashem i . Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter ligt med Forum för levande historia och den antirasistiska organisationen . Organisationen har inte velat lämna några specifika synpunkter på utredningens uppdrag eller angående inriktning och organisering av ett museum om Förintelsen. SKMA har arkivmaterial med relevans för ett museum om Förintelsen, handlingar från , som SKMA överlämnat till och som organisationen kan bevilja tillstånd till. Arkivet innehåller register som den svenske nazisten upprättade över judar och politiska motståndare i , framför allt omkring 1940. Den består av enskilda medlemmar och organisationer som alla har ett intresse av att dokumentera och för framtiden bevara historien om hur människor med funktionsnedsättningar levt sina liv, vad som påverkat deras levnadsvillkor och vilka insatser samhället erbjudit. Hhf anser att personer med funktionsnedsättning ska ingå i den historiska beskrivningen av Förintelsen. Föreningen ser det som en viktig pusselbit i förståelsen av Förintelsen och anser därför att redogörelser för nazisternas behandling av personer med funktionsnedsättning bör ingå i museets verksamhet som en integrerad del. Vidare menar föreningen att forskning, insamling och annan pedagogisk verksamhet som lyfter fram detta område bör initieras. Förutom detta betonar föreningen att det nya museet redan på planeringsstadiet bör beakta ”universell utformning” som innebär att alla människor ska inkluderas i användandet av museet. Hhf verkar för insamling, bevarande och bearbetning av funktionshinderhistoriskt material och muntliga källor som belyser levnadsförhållanden och samhällets syn på människor med funktionsnedsättning i ett historiskt perspektiv. Föreningen samarbetar bland annat med funktionshinderorganisationer, universitet och högskolor, folkhögskolor, museer och arkiv. Hhf har inte några egna samlingar men har drivit två projekt tillsammans med museer som har genererat material av och om personer med funktionsnedsättning. Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter sierades av Allmänna arvsfonden. Vad gäller möjligt material som kan kopplas till Förintelsen påtalar Hhf att livsvillkor för personer med funktionsnedsättning och deras historia sällan har berättats och att det säkerligen finns material som inte har uppmärksammats. Hhf menar att det skulle behöva göras en särskild satsning inom området och att det är svårt att veta hur mycket material det finns som behandlar erfarenheter från personer med funktionsnedsättning kopplat till Förintelsen i . Hhf har bidragit till den information som Forum för levande historia har på sin hemsida om nazisternas Aktion T4. , bisexuellas, transpersoners, queeras och intersexpersoners rättigheter är en ideell organisation som grundades . Dess målsättning är att samma rättigheter, möjligheter och skyldigheter ska gälla för hbtqi-personer som för alla andra i samhället. Förbundet samverkar bland annat med Forum för levande historia avseende kunskapsproduktion om hbtq-frågor. RFSL har inte verksamhet som relaterar till Förintelsen eller arkiv som rör exempelvis förföljelser av homosexuella i under kriget. Däremot kan RFSL bistå när det gäller kunskapsproduktion om hur homosexualitet betraktades och hanterades i samhälle. RFSL instämmer i att utbildning, hågkomst och forskning om Förintelsen behöver främjas och att samhället har ett åtagande att verka för att ständigt påminna om Förintelsens brott mot mänskligheten. RFSL framhåller att en form för denna påminnelse skulle kunna vara en separat museiverksamhet. RFSL hade dock även instämt om det i direktivet hade framförts att samhället har ett åtagande att främja utbildning, hågkomst och forskning generellt om folkmord och brott mot mänskligheten. En invändning som RFSL förmodar kommer att framföras mot ett museum om Förintelsen är att det i närtid, , skett andra planlagda folkmord i stor skala. RFSL vill särskilt understryka vikten av att belysa i vilken omfattning agerade, genom exempelvis utvisande av flyktingar, på ett sätt som direkt ledde till att individer kunde mördas av Nazi- Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter samt vikten av att belysa hur dåtidens värdegrund i det svenska samhället, där rasbiologi understöddes, kunde användas som motiv till och försvar för agerande. RFSL vill också framföra att det vid skapandet av en museiverksamhet är av central betydelse att fastslå att alla de grupper som blev offer för nazisternas förföljelser, det vill säga judar, romer, andra folkgrupper, homosexuella, transpersoner, funktionshindrade och politiska och religiösa motståndare till nazismen, ges likvärdig uppmärksamhet. Förbundet använder i sitt svar termen Förintelsen avseende samtliga förföljelser. RFSL tillägger att det också kommer vara centralt för legitimiteten för ett framtida museum om Förintelsen att det kan etablera goda samarbetsformer med intresseorganisationer som företräder grupper som var Förintelsens offer. RFSL vill föreslå att det i direktiv för hur ett framtida museums styrelse ska utses ingår att en eller flera platser i styrelsen avsätts till företrädare för intresseorganisationer som företräder grupper som var Förintelsens offer. är en svensk ideell insamlingsstiftelse och organisation som arbetar med att rusta unga att agera med civilkurage i anda för ett medmänskligt samhälle fritt från rasism och främlingsfientlighet. Organisationen genomför utbildningar i självledarskap, skolprogram i mänskliga rättigheter och uppmärksammar dag. Organisationen delar även ut till en person som agerar i anda. RWA har föreslagit inrättandet av ett (RWC) och tagit fram en omfattande förstudie, med uppdraget att undersöka förutsättningarna för och utvecklandet av ett RWC i . Förstudien har RWA skickat till regeringen, till dåvarande kultur- och demokratiminister har även lämnats till utredningen om ett museum om Förintelsen. RWA föreslår att museet om Förintelsen antingen utformas i linje med förslaget om ett RWC alternativt att det upprättas ett samarbete/samlokalisering av ett RWC, ett Förintelsemuseum och till 2Dnr KU 2017/01622/disk. Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter exempel Forum för levande historia. Denna trojka av enheter anser RWA skulle kunna innebära en kraftsamling som på allvar sätter Förintelsen på kartan i . Det skulle underlätta att attrahera besökare liksom ge lägre kostnader då det skulle finnas goda möjligheter att dela på gemensamma kostnader. RWC anser att det finns ett stort behov av att inrikta verksamhet om Förintelsen på uppgiften att förebygga likande brott mot mänskligheten , det vill säga att institutionen får en framåtblickande och samtidsorienterad inriktning, i och med att kunskap i sig om Förintelsen inte hindrar att nya folkmord genomförs. RWC påpekar att vet de flesta vad som skedde under Förintelsen. syns dessutom illavarslande tecken på att fascism och nazism återigen är på frammarsch. Att fokusera på är motiverat mot bakgrund av den särställning han haft i historien och då han bedöms vara den privatperson som räddade allra flest människor, sannolikt 10 000-tals, undan Förintelsen. RWC ser behov av pedagogisk verksamhet och ett center som kan inspirera besökarna att agera och ta ställning. RWA ser också stora möjligheter att samarrangera utbildningar och visningar för elever och lärare med andra aktörer såsom Forum för levande historia och aktörer från civilsamhället som arbetar med dessa frågor. har RWA ingen egen fysisk plats att hålla kurser och utbildningar. När det gäller målgrupp anser RWA att yngre människor (16– ) bör vara den prioriterade målgruppen för ett Förintelsemuseum/RWC. Prioriteringen motiveras med hänvisning till att det är i ungdomen värderingar formas och att det är ungdomarna som skapar morgondagens samhälle. RWA ser även stora möjligheter för ett Förintelsemuseum/RWC att samverka med skolvärlden, sprida lärarhandledningar, skolmaterial och arrangera visningar för skolklasser. Här vill RWA också belysa vikten av att arbeta med ny teknik och innovativa metoder för att nå den unga generationen. RWA har erfarenhet av att driva tekniska projekt och använda ny teknik. är ett nationellt resurscentrum som har till uppdrag att bidra till ökad kunskap om förebyggande arbete mot våldsutövande ideologier, våldsutövande strukturer samt rasistiska Befintliga verksamheter och inkomna synpunkter I detta arbete ska institutet samverka med offentliga institutioner och civilsamhällets organisationer. Institutet inrättades vid . Bakgrunden till var det arbete som bedrivits inom det så kallade på svenska skolor , med start i . drivs numera vid institutet. Projektet har syftat till att – genom att undervisa elever om Nazityskland och antisemitism samt relatera detta till samtiden – skapa en plattform för förebyggande verksamhet. avslutas vanligtvis med en resa till minnesplatser. bygger därmed vidare på en tjugoårig erfarenhet av exkursionspedagogiskt arbete med både lärare och elever till Förintelsens minnesplatser i , och . har fyra omgångar av kursen ”Historiografi, exkursionspedagogik och Förintelsens minnesplatser” genomförts vid i samverkan med Forum för levande historia. I samband med exkursionsresorna har utvecklat ett kontaktnät med museiinstitutioner i framför allt , däribland det statliga museet i . har formaliserad samverkan med Yad Vashem i .