sou · H7B364 · 2020-01-01 00:00:00 — Män och kvinnor ska ha samma möjligheter att delta aktivt i idrott och gymnastik samt ha tillgång till detaljerad pedagogisk information för att bidra till att säkerställa familjernas hälsa och välbefinnande, inklusive informa- tion och rådgivning om familjeplanering. Enligt artikel 11 ska kon- ventionsstaterna säkerställa att kvinnor och män har samma rättig- heter när det gäller rätt till yrkesutbildning och omskolning inklusive lärlingsutbildning, högre yrkesutbildning och återkommande utbild- ning. Slutligen följer av artikel 16 att kvinnor och män ska ha lika rättigheter och skyldigheter som föräldrar, oberoende av civilstånd, i frågor som gäller barnen, förmynderskap, godmanskap och vårdnad om barn. Barnets bästa dock alltid ska komma i första hand. FN:s konvention om barnets rättigheter4, , antogs och ratificerades av . Konventionen trädde för del i kraft . beslutade att artik- lar 1–42 ska ges ställning som svensk lag (prop. 2017/18:186, bet. 2017/18:SoU25, rskr. 2017/18:389). Lagen (2018:1197) om För- enta nationernas konvention om barnets rättigheter träder i kraft . Det finns tre tilläggsprotokoll till . har ratificerat de två första rörande barn i väpnade konflik- ter och handel med barn, barnprostitution samt barnpornografi. Det tredje tilläggsprotokollet, om en internationell klagomekanism för barn, antogs av . Det har ännu inte ratificerats av Sverige.5 Lagstiftaren har inte angett vilka av bestämmelser som blir direkt tillämpliga vid svenska domstolar och myndigheter efter inkorporeringen. I av- vaktan på att svenska domstolar avgör mål om tillämpning så är det därför oklart i vilken omfattning specifika artik- lar i konventionen kommer att vara direkt tillämpliga i svenska domstolar och myndigheter (jfr prop. 2017/18:186 s. 88 f.). är med sina 54 artiklar en konvention med ett brett innehåll. I förhållande till utredningens uppdrag är rättigheter som rör religion och utbildning särskilt intressanta. Här märks arti- kel 14 om barns rätt till religionsfrihet, liksom artikel 8 om rätt till religiös och kulturell identitet, artiklarna 28 och 29 rörande rätten till utbildning samt artikel 30 om minoriteters rätt att tillsammans med andra ha sitt kulturliv, bekänna sig till och utöva sin religion och använda sitt eget språk. De rättigheter som till- erkänner barn ska tolkas i förhållande till varandra och utifrån ett helhetsperspektiv. Centrala för denna tolkning är konventionens s.k. grundprinciper.6 Dessa är artikel 2 om icke-diskriminering, arti- kel 3 om barnets bästa, artikel 6 om rätten till liv, överlevnad och utveckling samt artikel 12 om barnets rätt att uttrycka sina åsikter 4Convention on the Rights of the Child (CRC). 5A/RES/66/138 Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on a com- munications procedure. 6CRC/GC/2003/5 Allmän kommentar nr 5, Allmänna åtgärder för genomförandet av kon- ventionen om barnets rättigheter. och bli hört. Även artikel 5 om föräldrars rätt att ge barnet lämplig ledning och råd då barnet utövar sina rättigheter enligt barnkonven- tionen är viktig för att tolka konventionen. Här redogör vi först för grundprinciper samt artikel 5. Därefter diskuterar vi rätten till utbildning enligt artik- larna 28 och 29 och religionsfrihet enligt artikel 14 barnkonven- tionen. Redogörelsen baseras på de allmänna kommentarer som har sammanställt och s.k. slutkommentarer till , övriga nordiska stater samt , , , , , och som kommittén läm- nat –2018.7 6.4.1Grundprinciperna och föräldrars ansvar Som grundprinciper räknas artikel 2 om icke- diskriminering, artikel 3 om barnets bästa, artikel 6 om rätten till liv, överlevnad och utveckling samt artikel 12 om barnets rätt att komma till tals. Rättigheterna i ska ses som lika mycket värda, odelbara och beroende av varandra.8 De fyra grundprinciperna i anses dock vara vägledande för hur de övriga rättighetsartiklarna i konventionen ska tolkas. Grundprinciperna har också en självständig betydelse och ska vara utgångspunkt i beslut och åtgärder som rör enskilda barn eller grupper av barn.9 Av artikel 2 framkommer att konventionsstat- erna ska respektera och tillförsäkra alla barn inom deras jurisdiktion rättigheterna i konventionen utan åtskillnad av något slag, oavsett om barnet eller dess förälder eller vårdnadshavares ras, hudfärg, kön, 7Urvalet av stater motsvarar de som det redogörs för i den internationella jämförelsen i kapitel 9 samt stater där frågor om konfessionella inslag i skolväsendet varit föremål för prin- cipiella ställningstaganden i för de mänskliga fri- och rättigheterna. 8CRC/GC/2003/5 Allmän kommentar nr 5, Allmänna åtgärder för genomförandet av konventionen om barnets rättigheter 2003, p. 6 och 18. För en kritisk analys se , . Does Exactly What it Says on the ? A Critical Analysis and Alternative Con- ceptualisation of the So-called ”General ” of the Convention on the Rights of the Child. ’s Rights 25 (2017) s. 285 ff. 9Se t.ex. CRC/GC/2003/5 Allmän kommentar nr 5, Allmänna åtgärder för genomförandet av konventionen om barnets rättigheter 2003, p. 5, 8, 12 och 22. CRC/C/GC/14 Allmän kom- mentar nr 14, Om barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet 2013, p. språk, religion, politiska eller annan åskådning, nationella, etniska eller sociala ursprung, egendom, funktionsnedsättning, börd eller ställning i övrigt. Konventionsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgär- der för att skydda barn mot alla former av diskriminering eller bestraffning på grund av föräldrars, vårdnadshavares eller familje- medlemmars ställning, verksamhet, uttryckta åsikter eller tro. understryker att diskriminering, vare sig den är öppen eller dold, kränker barnets mänskliga värdighet och kan under- gräva eller omintetgöra barnets förmåga att dra nytta av en utbildning. Inom skolväsendet kan diskriminering strida mot krav på att utbildningen ska utveckla barnets fulla möjligheter i fråga om personlighet, anlag samt mental och fysisk förmåga.10 Rätt till liv, överlevnad och utveckling Av artikel 6 följer att konventionsstaterna erkän- ner varje barns inneboende rätt till liv. Konventionsstaterna ska till det yttersta av sin förmåga säkerställa barnets överlevnad och ut- veckling. Barnets utveckling är nära förknippad med de mål för ut- bildning som uppställs i artikel 29.1. Dessa mål är utvecklingen av barnets fulla potential ur ett helhetsperspektiv, inklusive respekt för de mänskliga rättigheterna, en förbättrad känsla för identitet och tillhörighet samt att barnet socialiseras och inter- agerar med andra och med miljön.11 I artikel 3.1 fastslås att vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinsti- tutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa. Principen att barnets bästa ska beaktas vid alla beslut som rör barn är en av grundläggande principer. Syftet med prin- cipen om barnets bästa är enligt att säker- ställa fullt och faktiskt åtnjutande av alla de rättigheter som erkänns 10CRC/GC/2001/1 Allmän kommentar nr 1, Artikel 29.1: Utbildningens mål 2001, p. 11CRC/GC/2001/1 Allmän kommentar nr 1, Artikel 29.1: Utbildningens mål 2001, p. i konventionen och barnets helhetsutveckling. Alla konventionens rättigheter syftar till att främja barnets bästa, och ingen rättighet ska kunna inskränkas med hänvisning till tolkningen av barnets bästa.12 Artikel 3 innebär en rätt för barn att få sina intressen beaktade i alla beslut som rör barn. Enligt innebär detta att barnets intressen har hög prioritet och inte endast är ett bland flera överväganden.13 har understrukit att barnets bästa består av tre delar:14 1.Det är en materiell rättighet där barn har rätt att få sitt bästa be- dömt och satt i främsta rummet när olika intressen vägs mot var- andra, både för enskilda barn och för barn som grupp, 2.Det är en grundläggande rättslig tolkningsprincip. Om det finns flera tolkningar av en rättsregel så ska den tolkning som mest verk- ningsfullt tillgodoser barnets bästa ha företräde, 3.Barnets bästa som ett tillvägagångssätt innebär att de beslut som påverkar barn ska föregås av en bedömning av vilka konsekvenser beslutet kan få för det enskilda barnet eller övergripande policy- frågor för barn i grupp. Den som fattar beslut behöver motivera vad barnets bästa bedöms vara, hur prövningen har genomförts och hur barnets bästa har bedömts gentemot andra intressen. Om ett beslut tas som inte är i linje med barnets bästa, ska även kom- pensatoriska åtgärder redovisas. Återkoppling ska därefter ges till det enskilda barnet eller en grupp av barn. Vid sidan av att betrakta principen om barnets bästa som en materiell rättighet, en tolkningsprincip och ett tillvägagångssätt så har uttalat att innebörden av barnets bästa måste be- dömas från fall till fall. Tolkningen av barnets bästa är beroende av de berörda barnen eller barnets specifika situation och omständig- 12CRC/C/GC/14 Allmän kommentar nr 14, Om barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet 2013, p. 13CRC/C/GC/14 Allmän kommentar nr 14, Om barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet 2013, p. Se även ., Article 3: The Best Interests of the Child. I: ., van de Lanotte J., Verhallen E., Ang F., Berghmans E. och Verheyde M. ), A Commentary on the United Nations Convention on the Rights of the Child, , 2007; , Barnets beste som rettighet, I: Ikdahl I. och Strand V.B. ), Rettigheter i velferdsstaten, Gyldendal samt ., Barns rätt, Iustus förlag 2017. 14CRC/C/GC/14 Allmän kommentar nr 14, Om barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet 2013, p. När en fråga rör barn som kollektiv så ska barnets bästa be- dömas utifrån omständigheterna som gäller för de berörda barnen och för barn i allmänhet. Också om det uppstår inbördes konflikter mellan olika rättigheter så kan principen om bar- nets bästa vara ett sätt att hitta lösningar utifrån en helhetsbedöm- ning av barnets rätt att utvecklas fullständigt och allsidigt.15 har lyft fram ett antal faktorer som beslutsfattare kan ta hänsyn till vid bedömning och fastställande av barnets bästa. En av dessa faktorer är barnets identitet. Barn har rätt att behålla sin identitet och denna rätt måste respekteras och beaktas vid tolkningen av barnets bästa. har även understrukit att bevarande av religiösa och kulturella värderingar och traditioner måste beaktas som en del av barnets identitet, men att seder som strider mot andra rättigheter i konventionen inte är till barnets bästa.16 Rätt att komma till tals artikel 12 ger barn rätt att bli hörda. Barnets åsikter ska beaktas i förhållande till barnets ålder och mognad. Konven- tionsstaterna ska tillförsäkra barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet. Det inklu- derar frågor om utbildning liksom tro-, samvets- och religionsfrihet. förordar en bred definition av vilka frågor som barnet ska garanteras en rätt att uttala sig i. Det innebär att konventionsstaterna har en skyldighet att tillse att alla barn fritt kan uttrycka sina åsikter och att dessa ska beaktas på vederbörligt sätt utan diskriminering på grund av t.ex. religion.17 betonar därtill kraftfullt barns rätt att komma till tals i samband med utbildning.18 Kommittén framhåller barns aktiva roll i undervisning och lärande. Likaledes betonar att hänsyn ska tas till barnens livsvillkor och 15CRC/C/GC/14 Allmän kommentar nr 14, Om barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet 2013, p. 16CRC/C/GC/14 Allmän kommentar nr 14, Om barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet 2013, p. 52, 55 och 57. Se även ., The Best Interests Principle: Towards a Reconciliation of Culture and Human Rights. ), The Best Interests of the Child, Clarendon Press 1994. 17CRC/C/GC/12 Allmän kommentar nr 12, Barnets rätt att bli hörd 2009, p. 26–27 och 75. 18CRC/C/GC/12 Allmän kommentar nr 12, Barnets rätt att bli hörd 2009, p. 105–114. utsikter liksom till barns och deras föräldrars åsikter vid planering av läroplaner och skolprogram. Särskilt betonas att barnets rätt att bli hörd måste garanteras vid val av skolinriktning, eftersom det är ett beslut som i hög grad påverkar barnets bästa.19 Konventionsstaterna ska enligt artikel 5 respektera det ansvar och de rättigheter och skyldigheter som tillkommer föräldrar, vårdnadshavare eller andra personer som har lagligt ansvar för barnet. Det innebär bl.a. att på ett sätt som står i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen av barnets förmåga ge lämplig ledning och råd då barnet utövar de rättigheter som erkänns i konventionen.20 Vad gäller barn har framhållit att föräldrar m.fl. bör öka barnens förmåga att utöva sina rättigheter, genom att på ett barnfokuserat sätt erbjuda ”ledning och råd”. Det kan bl.a. avse bar- nets rätt till deltagande (artikel 12) och rätt till tankefrihet, sam- vetsfrihet och religionsfrihet (artikel 14).21 Kommittén understryker att föräldrars ansvar inte kan tas till intäkt för ett auktoritärt hand- lande som begränsar barnets rätt till självbestämmande. Vidare fram- håller att betydelsen av föräldrarnas upp- fattning och inställning begränsas när barnet får en alltmer aktiv roll i beslutsfattande under tonåren.22 Respekten för vårdnadshavares ansvar, rättigheter och skyldighet i samband med barnets utövande av sin religionsfrihet är särskilt ut- talat i artikel 14. 19CRC/C/GC/12 Allmän kommentar nr 12, Barnets rätt att bli hörd 2009, p. 20Ruggiero R., Volonakis D. och . The inclusion of ’third parties’: the status of parent- hood in the Convention on the Rights of the Child. I: , och , Children’s Rights in the Global Human Rights Landscape. Isolation, Inspi- ration, Integration?, Routledge, 2017. 21CRC/C/GC/7 Allmän kommentar nr 7, Genomförandet av barnets rättigheter under tidig barndom 2006, p. CRC/C/GC/20 Allmän kommentar nr 20, Genomförandet av barnets rättigheter ung- domsåren 2016, p. 6.4.2Religionsfrihet och föräldrarnas roll vid barnets utövande av rättigheten artikel 14 ger barn rätt till tanke-, samvets- och religionsfrihet. Konventionsstaterna ska också respektera vårdnads- havarnas rättigheter och skyldigheter att på ett sätt som är förenligt med barnets fortlöpande utveckling ge barnet ledning när det utövar sin rätt. Inskränkningar i rätten att utöva sin religion eller tro måste vara föreskrivna i lag och vara nödvändiga för att skydda den all- männa sedligheten eller andra personers grundläggande fri- och rättig- heter. har även betonat betydelsen av reli- giös och kulturell identitet vid tolkningen av artikel 3 om barnets bästa.23 har i förhållande till framhållit att ett tyskt förbud för lärare att bära huvudduk motverkar barns, föräldrars och andras möjlighet att utveckla förståelse och tolerans i frågor som rör tanke-, samvets- och religionsfrihet.24 FN:s barn- rättskommitté har även uttryckt sin oro över att skolor i registrerat elevers religiösa tillhörighet.25 Iartikel 14 om tanke-, samvets- och religionsfrihet är föräldra- rätten således uttryckligen framskriven och ska relateras till barnets fortlöpande utveckling. Det innebär att föräldrar enligt artikel 14 har rätt att på ett sätt som är förenligt med barnets fortlöpande utveck- ling ge barnet ledning när det utövar sin rätt till religionsfrihet. Hur samspelet mellan föräldrarnas rätt att ge ledning och barnets auto- noma rättigheter bör utformas är dock inte tydliggjort i konven- tionen. understryker att föräldrar måste acceptera att barnets autonomi ökar i takt med barnets fortlöpande utveckling och inte gå längre än nödvändigt för att ge ledning och råd till barnet. Det är barnet, inte föräldern, som utövar rätten till religionsfrihet, och förälderns roll minskar med nödvändighet i takt med att barnet får en allt mer aktiv roll i att göra val under ungdoms- åren.26 23CRC/C/GC/14 Allmän kommentar nr 14, Om barnets rätt att få sitt bästa satt i främsta rummet 2013, p. 24CRC/C/15/Add. 226 26, 2004, p. 30 och 31. 25CRC/C/GRC/CO/2-3 2012, p. 34 och 35. 26CRC/C/GC/20 Allmän kommentar nr 20, Genomförandet av barnets rättigheter ungdoms- åren 2016 p. Langaude S., The of the Child to Religious Freedom in International , , 2007 s. 108. Med barnets fortlöpande utveckling avses enligt FN:s barnrätts- kommitté ”de mognande- och lärandeprocesser genom vilka barn gradvis förvärvar kunskap, kompetenser och insikter, till exempel insikten om sina rättigheter och hur de bäst kan förverkligas”.27 påtalar att det särskilt för barn i förskoleålder är viktigt att respektera barnets fortlöpande utveckling av förmågor eftersom dessa förmågor utvecklas snabbt, särskilt från spädbarns- åren till skolstarten. Ett yngre barn behöver generellt mer vägledning än ett äldre barn, och det är också viktigt att ta hänsyn till indi- viduella skillnader i förmågor hos jämnåriga barn och i deras sätt att reagera på olika situationer. uttalar vidare att föräldrar bör erbjudas att ge råd och ledning på ett barnfokuserat sätt. Detta ökar små barns förmåga att utöva t.ex. tanke-, samvets- och religionsfriheten i enlighet med artikel 14.28 artiklar 28 och 29 behandlar utbildning. Av bety- delse för förståelsen av barnrättsperspektivet i förhållande till barns rätt till utbildning är konventionsstaternas skyldighet att enligt arti- kel 6 till det yttersta av sin förmåga säkerställa barnets utveckling. Av artikel 28 första punkten följer att konventionsstaterna erkän- ner barnets rätt till utbildning och särskilt åtar sig att göra grund- utbildning obligatorisk och kostnadsfritt tillgänglig för alla, uppmuntra utvecklingen av olika former av undervisning efter grundutbildning, såväl allmän utbildning som yrkesutbildning, vidta åtgärder för att uppmuntra regelbunden närvaro i skolan och minska antalet studie- avbrott. Enligt andra punkten ska medlemsstaterna säkerställa att disciplinen i skolan upprätthålls på ett sätt som är förenligt med barnets mänskliga värdighet och i överensstämmelse med barnkon- ventionen. Barnets utbildning ska enligt artikel 29 första punkten syfta till att utveckla barnets fulla möjligheter i fråga om personlighet, anlag och fysisk och psykisk förmåga. Specifikt anges att även barnets respekt 27CRC/C/GC/7 Allmän kommentar nr 7, Genomförandet av barnets rättigheter under tidig barndomen 2006 p. CRC/C/GC/20, p. 18 och 23. 28CRC/C/GC/7 Allmän kommentar nr 7, Genomförandet av barnets rättigheter under tidig barndom 2006, p. Se även CRC/C/GC/20 Allmän kommentar nr 20, Om genomförandet av barnets rättigheter ungdomsåren 2016, p. för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna samt för de principer som uppställs i ska utvecklas, liksom respekten för barnets föräldrar, den egna kulturella identiteten, språk och värden samt för kulturer som skiljer sig från barnets egen. Av andra punkten framgår att det som sägs i artiklarna 28 och 29 inte får tolkas så att de medför inskränkning i den enskildes och organi- sationers rätt att inrätta och driva utbildningsanstalter, dock alltid under förutsättning att de principer som uppställs i artikel 29 första punkten iakttas och att kraven uppfylls på att undervisningens vid dessa anstalter ska stå i överensstämmelse med vad som från statens sida angetts som minimistandard. Ett barn som tillhör en etnisk, religiös eller språklig minoritet eller ett urfolk får enligt artikel 30 inte förvägras rätten att tillsammans med andra medlemmar av sin grupp ha ett eget kulturliv, att bekänna sig till och utöva sin egen religion eller att använda sitt eget språk. understryker vikten av proaktiva åtgär- der och respekt för minoritets- och urfolkskulturer liksom för barn från alla religiösa gemenskaper.29 har ut- tryckt oro för religiös diskriminering i skolväsendet i förhållande till det franska förbudet mot religiösa symboler i skolväsendet.30 Om barn får hemundervisning understryker att undervisningen måste bli föremål för tillsyn så att barn och elever ges möjlighet att uppfylla relevanta lärandemål.31 betonar att artikel 29.1 om syftet med utbildning ska ses som ett erkännande av att det behövs ett balan- serat förhållningssätt till utbildning. Genom ett sådant synsätt ska olika värden förenas genom dialog och respekt för skillnader. Barn kan, hävdar , spela en unik roll när det gäller att överbrygga många av de skillnader som historiskt sett har skilt grupper från varandra.32 Av artikel 29.2 följer att vare sig artikel 28 eller artikel 29 får tolkas så att det medför inskränkning i den enskildes och organisa- tioners rätt att inrätta och driva utbildningsinstitutioner, under förut- sättning att de principer som fastställts i artikel 29.1 iakttas och att 29CRC/C/GC/20 Allmän kommentar nr 20, Genomförandet av barnets rättigheter under ung- domsåren 2016, p. 30CRC/C/FRA/CO/4 2009, p. 45 och 46 med hänvisning till CEDAW/C/FRA/CO/6, p. 20 och CCPR/C/FRA/CO/4, p. 31CRC/C/NLD/CO/4 2015, p. 32CRC/GC/2001/1 Allmän kommentar nr 1 Artikel 29.1: Utbildningens mål 2001. kraven uppfylls på att undervisningen vid dessa institutioner ska stå i överensstämmelse med vad som från statens sida angetts som minimi- norm. 6.4.4Rätt till befrielse från viss undervisning Ett led i respekten för barn och föräldrars s.k. negativa religions- frihet är att barn inte ska vara tvungna att delta i religionsunder- visning med en viss religiös inriktning.33 Stater som tillträtt barnkon- ventionen är skyldiga att tillse att barn, elever och vårdnadshavare vet att deltagandet i religiösa inslag i utbildningen är frivilligt.34 Skolan får inte fråga efter skäl för befrielse. Inte heller får skolan kräva samtycke från vårdnadshavare för att elever ska medges befri- else. har även understrukit att det är frågor där barnets autonomi ska respekteras. har t.ex. noterat att tidigare krav enligt vilka föräldrar var tvungna att uppge sin religion för att deras barn skulle kunna bli befriade från religionsundervisning med inriktning inte var i linje med barns och föräldrars rätt till personlig integritet. Med hänvisning till artikel 2 om icke-diskriminering rekommenderar barnrättskommittén en generell policy för befrielse från undervisning med en viss religiös inriktning.35 I kommentarer till har understrukit att rätten till religionsfrihet äventyras om barn inte ges reell möjlighet att självständigt kunna avstå från konfessionella in- slag av karaktär i förskola, grundskola m.m. I förhållande till offentliga skolor framhålls att staten har ett ansvar för att informera alla elever om att religiös undervisning är helt frivillig.36 Liknande kritik har riktats mot offentligfinansierade skolor i . Som särskilt problematiskt uppfattas att barn i och inte har rätt till befrielse från gemensam religionsutövning (collective worship) utan tillstånd från föräldrarna. har även kritiserat och för att elever t.o.m. årskurs 5 måste ha samtycke från föräldrarna för att få 33Se även CRC/C/GC/20 Allmän kommentar nr 20 Genomförandet av barnets rättigheter 2016, p. 43, 1a mening. CRC/C/GRC/CO/2-3 2012, p. 34 och 35. 34CRC/C//CO/ 3-4 2011 p. 30 och 31. 35CRC/C/15/Add. 36CRC/C//CO/ 3-4 2011, p. 30 och 31. avstå från sådan religionssutövning i skolan.37 Kommittén har även riktat kritik mot för att landet inte alltid medgett barn och elever befrielse från utbildning i en viss religion.38 6.4.5Rätt till utbildning i enlighet med religiös uppfattning framhåller att religionsfrihet ska respek- teras i skolan, liksom barnets rätt till utbildning och rätten till reli- giös och kulturell identitet.39 Kommittén understryker värdet av att skolmiljön återspeglar en anda av förståelse, fred, tolerans, jämlikhet mellan könen, vänskap mellan alla folk, etniska, nationella och reli- giösa grupper och personer från urfolk.40 I förhållande till det franska förbudet för elever att bära religiösa symboler i skolan har , i likhet med kommittén för FN:s kvinnokonven- tion (CEDAW) och mänskliga rättighetskommittén, framhållit att man inte uppfattar att respekten för en sekulär offentlighet (laïcité) motiverar ett förbud mot religiösa symboler för elever.41