sou · H8B357 · 2020-10-08 00:00:00 — SOU och Ds kan köpas från Juridiks kundservice. Beställningsadress: Juridik, Kundservice, 106 47 Ordertelefon: Webbadress: /offentligapublikationer För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Svara på remiss – hur och varför Statsrådsberedningen, SB PM 2003:2 (reviderad ). En kort handledning för dem som ska svara på remiss. Häftet är gratis och kan laddas ner som pdf från eller beställas på /remisser Layout: Kommittéservice, Tryck: , 2020 Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera och ta ställning till om det bör införas en särskild straffbestämmelse, med en egen brottsbeteckning, som ut- tryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld och förtryck. Utredaren skulle lämna förslag på en sådan reglering oavsett ställningstagande i frågan om ett särskilt hedersbrott bör införas. Om utredaren bedömde det ändamålsenligt skulle utredaren lämna förslag på hur ett effekti- vare straffrättsligt skydd mot hedersrelaterat våld och förtryck kan åstadkommas på något annat sätt. Utredaren hade också i uppdrag att överväga hur preskriptionstiden för sådan brottslighet bör beräknas och ta ställning till om särskilda preskriptionsregler bör gälla om brott har begåtts mot en person . Vidare skulle utredaren analy- sera svensk domstols behörighet att döma över sådan brottslighet be- gången utomlands. I uppdraget ingick också att analysera om minimi- straffet för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning bör höjas och att lägga fram ett sådant förslag oavsett ställningstagande samt att överväga förändringar i lagstiftningen avseende kontaktförbud (dir. 2019:43). Som särskild utredare förordnades riksåklagaren . Som experter att biträda utredningen förordnades advokaten , kommissarien vid , dåvarande rättssakkunniga numera kanslirådet , doktoranden vid , dåvarande experten och ämnesansvariga i juridik vid Linnéuniver- sitetet , chefsrådmannen i Axel , dåvarande universitetslektorn vid numera universi- tetslektorn vid , utredaren vid och tf. vice chefsåklagaren vid Åklagarkammaren i . Som sekreterare i utredningen anställdes dåvarande hovrättsassessorn numera rådmannen . Utredningen har antagit namnet (Ju 2019:05). Utredningen överlämnar härmed betänkandet Ett särskilt heders- brott (SOU 2020:57). Experterna har ställt sig bakom utredningens överväganden och förslag. Betänkandet har därför formulerats i vi- form. Utredningens uppdrag är med detta slutfört. Förslag till lag om ändring i (1962:700) .......... 1.2Förslag till lag om ändring i lagen (1988:688) 1.3Förslag till lag om ändring i lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott ......................................... 1.4Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)................................................ Utredningens uppdrag och arbete................................ Heder och ära........................................................... 3.2.3Straffskärpningsgrunden i 29 kap. 2 § 3.3Straffskalan för grov fridskränkning och grov Besöks- och kontaktförbud ................................................... Uttalanden av Grevio.............................................. Den nuvarande regleringen ......................................... Brott, brottstyp och brottsart ................................ Brotten mot person ................................................................ Allmänt om brotten mot person............................ 4.3.2Brotten mot liv och hälsa (3 kap. 4.3.3Brotten mot frihet och frid (4 kap. Ärekränkningsbrotten (5 kap. )........ Sexualbrotten (6 kap. ) ...................... Brotten mot familj (7 kap. ) .............. Egendomsbrotten (8–12 kap. )......................... 4.5.2Förutsättningar för att meddela olika typer Begränsningar i tiden m.m...................................... 4.5.5Verkställighet, hävning och ändring Vad är hedersrelaterat våld och förtryck? Gemensamma drag i de olika definitionerna ....... Hur många är drabbade av hedersförtryck? Ett internationellt problem................................... Statistik avseende hbtq-personer.......................... Våra slutsatser i fråga om hedersförtryck............................ Utgångspunkter för en reform ................................... Rationalitet och straffrätt ..................................................... Kriminalisering och diskriminering...................... 7.4.2Gärningspersonen ska få den påföljd som han eller hon förtjänar sett till brottets allvar Vad faller utanför förtjänstbegreppet? Problem med repressionshöjningar ..................... Det behövs samlade åtgärder mot Förvaltningsrätt och proportionalitet ................................. Ett särskilt hedersbrott ............................................. 8.2Det finns ett behov av en särskild brottstyp avseende Behovet av en särskild brottstyp .......................... 8.2.2Också annan påverkan än sådan som sker genom fysiskt våld bör omfattas av regleringen som helhet ..................................... 8.3 Ett särskilt hedersbrott införs ............................................. 8.3.1Lagstiftningen mot hedersrelaterade gärningar bör omfatta en vidare krets än ”närstående” ....... Intresset av att behålla en koppling till de s.k. fridskränkningsbrotten ........................ 8.3.3Hänvisning till den brottskatalog som gäller för de s.k. fridskränkningsbrotten........................ Rekvisitet avseende heder..................................... 8.3.5Straffskala, förhållandet till den nya straffskärpningsgrunden och 8.3.6Brottets beteckning samt placering och närmare utformning av den nya bestämmelsen... 8.4 Behovet av ytterligare straffrättsliga lagändringar.............. 8.4.1Allmänt om behovet av ytterligare tvång (4 kap. 4 § ) .................. Ofredande (4 kap. 7 § ) .................... 8.4.4Möjligheter att bedöma hedersrelaterad kontroll inom ramen för befintliga Brott begångna utomlands .................................... Straffskalor och straffprocessuella frågor ................... 9.2.1Den nuvarande straffskalan för de s.k. fridskränkningsbrotten .............................. 9.2.2Vad kan utgöra rationella skäl för en höjning? 9.2.3Kan brottslighetens allvar motivera en 9.2.4En teknisk lösning om man ändå ska höja minimum ................................................. 9.3 Straffprocessuella frågor....................................................... Behovet av bättre straffprocessuella verktyg ....... 9.3.3Diskussion angående den nuvarande av rättsintyg m.m................................................... Förbudet mot att beslagta korrespondens Utvidgat kontaktförbud med elektronisk övervakning som en förstahandsåtgärd..................................................... Straffskalan för överträdelse av kontaktförbud .................. Bakgrund till vårt uppdrag i denna del ................. 10.3.2 Utgångspunkterna för vår bedömning i denna del.............................................................. 10.3.3 Brottets allvar motiverar en skärpning En utvidgad möjlighet att avlägsna en misstänkt gärningsperson från gemensam bostad? 10.4.1 Den svenska regleringen är effektiv i ett helhetsperspektiv ........................................... 10.4.2 Väsentlighetskravet för meddelande av kontaktförbud avseende gemensam bostad .... 272 Det geografiska området vid särskilt utvidgat Konsekvenser av utredningens förslag ........................ och alternativa lösningar....................................................... De som berörs av våra förslag.............................................. 11.4.1 Införandet av ett nytt hedersbrott m.m. ............. 11.4.2 Straffprocessuella förslag i fråga om rättsintyg m.m................................................. 11.4.3 Skärpning av straffskalan för överträdelse av kontaktförbud m.m. ......................................... 11.4.4 Finansiering av våra förslag .................................. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................ Förslaget till lag om ändring i (1962:700) ..... Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:688) Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott ....................................... Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400).............................................. 14 Författningsförslag som inte följer 14.1.1 Alternativt förslag till lag om ändring i (1962:700)...................................... Ikraftträdande och övergångsbestämmelser........................ 14.3.2 Skärpt straffminimum kan inte förväntas leda till minskad brottslighet ........................................ 14.3.3 Skärpt straffminimum kan leda till att färre personer fälls för grov fridskränkning, grov kvinnofridskränkning och hedersbrott ................ 14.3.5 Finansiering av de alternativa förslagen ............... 14.4.1Det alternativa förslaget till lag om ändring i (1962:700)...................................... Bilaga 1 Kommittédirektiv 2019:43 ........................................... Vårt huvudsakliga uppdrag har varit att •analysera och ta ställning till om det bör införas en särskild straff- bestämmelse, med en egen brottsbeteckning, som uttryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld och förtryck, •lämna förslag på en sådan reglering oavsett ställningstagande i frå- gan om ett särskilt hedersbrott bör införas eller inte, •om utredaren bedömer det ändamålsenligt, lämna förslag på hur ett effektivare straffrättsligt skydd mot hedersrelaterat våld och förtryck kan åstadkommas på något annat sätt, •överväga hur preskriptionstiden för sådan brottslighet bör beräk- nas och ta ställning till om särskilda preskriptionsregler bör gälla om brott har begåtts mot en person , •analysera svensk domstols behörighet att döma över sådan brotts- lighet begången utomlands, samt •lämna förslag på nödvändiga författningsändringar. Vi har också haft i uppdrag att •analysera om minimistraffet för grov kvinnofridskränkning och grov fridskränkning bör höjas, samt •lämna förslag på en höjning av minimistraffet oavsett ställnings- tagande i sak. Slutligen har vi haft i uppdrag att •överväga vilka förändringar i lagstiftningen avseende kontaktför- bud som bör genomföras med anledning av två tillkännagivanden från och lämna förslag på nödvändiga författningsänd- ringar, •analysera och vid behov föreslå de ytterligare förändringar på detta område som är lämpliga med anledning av den utvärdering av som expertgrupp Grevio genomfört i fråga om artiklarna 52 och 53 i Istanbulkonventionen, samt •analysera om det geografiska området vid särskilt utvidgat kontakt- förbud bör utvidgas och vid behov föreslå förändringar i lagstift- ningen. Det förekommer olika definitioner av hedersrelaterat våld och för- tryck. Hedersförtryck innefattar, utifrån de definitioner som vi har tagit del av, ofta ett privat uppställande av normer (som kan leda till att det uppstår s.k. parallellsamhällen) och ett privat hot om – och genomförande av – sanktioner om den förtryckta personen inte rättar sig efter de uppställda normerna i en kontext där familjens eller släk- tens heder utgör incitament att uppställa normer samt hota om och utföra sanktioner som inte är accepterade i det svenska samhället i övrigt. Att det förekommer olika definitioner gör att det är proble- matiskt att jämföra statistik från olika källor och svårt att dra några slutsatser beträffande hur vanligt förekommande hedersvåld och annat sådant förtryck är. Tillgängliga uppgifter ger endast en finger- visning beträffande miniminivån. Av de uppgifter som vi har tagit del av framgår att hedersrelaterat förtryck är ett stort problem inter- nationellt och att inte är förskonat. Det finns ett stort och ökande behov av att motverka hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck. Alla som är utsatta för upprepade integritetskränkande gärningar har ett stort behov av stöd. Den som är utsatt för hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck är särskilt utsatt och sårbar eftersom hon eller han ofta helt saknar stöd från anhöriga. I en hederskontext sympatiserar familjen, släkten eller gruppen ofta med gärningsper- I andra kontexter finns det oftast åtminstone några personer som stöttar den utsatta. Anmälningsbenägenheten kan därför antas vara låg och mörkertalet stort när det gäller hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck. Mot bakgrund av detta är det av största vikt att samhället reagerar kraftfullt mot alla former av hedersförtryck. Detta gäller på olika fronter, inte bara den straffrättsliga. Utgångspunkter för en reform Våra överväganden och förslag bygger på följande allmänna utgångs- punkter: •Straffrätt handlar ytterst om statens utövande av sitt våldsmonopol. Staten har tagit på sig uppgiften att se till att ordning och säkerhet råder och medborgarna anses i gengäld acceptera eller underkasta sig att staten har den exklusiva rätten – och en skyldighet – att straffa den som begår vissa i lag definierade gärningar. Med tanke på straffsystemets speciella natur måste mycket höga krav ställas på dess utformning – och på att rationell argumentation ligger till grund för lagstiftningen. •Kriminalisering ska tillgripas av lagstiftaren i sista hand, om det inte går att motverka det oönskade beteendet på ett mindre in- gripande sätt. Vid kriminalisering av ett beteende måste den s.k. legalitetsprincipen beaktas. Legalitetsprincipen är en grundläggande rättssäkerhetsprincip. Den innefattar bl.a. krav på att straffrätts- liga regler ska framgå av skriven lag, som ska vara klart och tydligt utformad. Lagen får inte tillämpas vare sig på gärningar som be- gåtts före ikraftträdandet eller i större utsträckning än vad orda- lydelsen ger stöd för. •Påföljdssystemet bygger på en uppfattning av rättvisa som inne- bär att de straffrättsliga påföljdernas stränghet, exempelvis antalet dagsböter eller antalet månader eller år i fängelse, ska spegla brottets eller brottslighetens allvar. Utgångspunkten är alltså att lika all- varliga brott ska bestraffas lika hårt och att ett mer allvarligt brott ska leda till en strängare påföljd än ett mindre allvarligt brott. Hur allvarligt ett brott är bedöms utifrån vilken skada, kränkning eller fara som brottet har orsakat. Att straffets stränghet ska stå i pro- portion till brottets allvar måste beaktas såväl när lagstiftaren på ett abstrakt plan bestämmer straffskalan för en brottstyp som när domstolen i ett konkret fall bestämmer påföljd för ett brott. En skärp- ning av straffet för en viss brottstyp kräver alltså att skärpningen kan motiveras med rättviseskäl. •Förändringar i påföljdssystemet är i allmänhet av begränsad be- tydelse för den allmänna brottsnivån i samhället. En utgångspunkt för våra överväganden är därför att de förslag som vi lämnar, ut- ifrån de inriktningar som anges i våra direktiv, måste ses i ljuset av ett behov av åtgärder också på andra områden än det straffrättsliga. •Även vid övervägandena i fråga om förutsättningarna för att med- dela olika former av kontaktförbud måste grundläggande konstitu- bestämmelser om mänskliga rättigheter och grundläggande friheter beaktas. Vi har konstaterat att det finns ett stort och ökande behov av att motverka hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck. infördes en ny straffskärpningsgrund i 29 kap. 2 § 10 brotts- balken som tar sikte på brottslighet med hedersmotiv. Denna ska kunna tillämpas på såväl enstaka hedersrelaterade gärningar som flerfaldig hedersrelaterad brottslighet. Vi bedömer att det finns ett behov av att markera ytterligare i straffsystemet att hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck är oacceptabelt. Det behöver därför införas en särskild brottstyp som tar sikte på upprepade hedersrelaterade gärningar som riktar sig mot samma brottsoffer. Vi bedömer att en sådan tydlig signal i strafflag- stiftningen kommer att leda till en normbildande effekt som bidrar till att minska förekomsten av hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck i samhället. Vi föreslår att det, med reglerna om de s.k. fridskränkningsbrotten som förebild, införs ett nytt särskilt hedersbrott i 4 kap. . För hedersbrott döms den som begår brottsliga gärningar enligt 3, 4, 5, 6 eller 12 kap. eller enligt 24 § lagen (1988:688) om kontaktförbud i syfte att bevara eller återupprätta en persons eller familjs, släkts eller annan liknande grupps heder, om var och en av gär- ningarna utgjort led i en upprepad kränkning av den utsattes integri- tet och gärningarna varit ägnade att allvarligt skada hans eller hennes självkänsla. Till skillnad från bestämmelserna om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning innehåller den föreslagna nya bestäm- melsen inget krav – för straffbarhet – på att gärningspersonen och brottsoffret ska vara närstående i förhållande till varandra. Rekvisitet avseende heder – kravet på att gärningspersonen ska ha begått de brottsliga gärningarna ”i syfte att bevara eller återupp- rätta en persons eller familjs, släkts eller annan liknande grupps heder” –är identiskt med det rekvisit som har tagits in i den straffskärp- ningsbestämmelse i 29 kap. 2 § 10 som har trätt i kraft för vårt utredningsarbete. Straffskalan för den nya brottstypen ska vara densamma som för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning. föreslår vi att 4 a § första stycket och nuvarande 4 b § ändras på så sätt att förtals- och förolämpningsbrott enligt 5 kap. kan ingå även i en grov fridskränkning eller en grov kvinnofridskränkning respektive en olaga förföljelse. Flera av rekvisiten i den av oss föreslagna nya bestämmelsen om hedersbrott kommer alltså att motsvara rekvisiten i bestämmelserna om grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning. Dessa gemen- samma rekvisit är avsedda att tillämpas på samma sätt beträffande det nya hedersbrottet som de har tillämpats i fråga om grov fridskränk- ning och grov kvinnofridskränkning. Vi föreslår även att den nya bestämmelsen förs in i 4 kap. 4 b § och att nuvarande 4 b–d §§ placeras i 4 c–e §§. En annan fråga som vi har övervägt har varit om det finns klander- värda gärningar med koppling till hedersmotiv som inte täcks av den brottskatalog som anges i vårt förslag ovan och om fler klasser av gärningar i så fall borde kriminaliseras med beaktande av bl.a. legali- tetsprincipen. Vi har i den delen resonerat utifrån främst de befintliga brottstyperna olaga tvång (4 kap. 4 § ) och ofredande (4 kap. 7 § ). Med utgångspunkt i ett antal olika exem- pel på tänkbara former av hedersrelaterat förtryck har vi kommit till slutsatsen att brottstypen olaga tvång kan tillämpas i många situa- tioner då en person försöker att kontrollera en annan person, t.ex. genom att tvinga den andra personen att täcka håret eller bära lång- ärmad eller långbent klädsel eller förbjuda den andra personen att delta i exempelvis gymnastikundervisning. Vidare har vi konstaterat att brottstypen ofredande har ett mycket vitt tillämpningsområde när det gäller hänsynslösa gärningar. Sammantaget har vi bedömt att befintliga straffbestämmelser – om deras respektive tillämpnings- områden nyttjas fullt ut – ger goda möjligheter för brottsförebyggande och brottsutredande myndigheter att motverka hedersrelaterat våld och annat sådant förtryck. Vi bedömer att allmänna regler om preskription bör gälla för den föreslagna nya brottstypen hedersbrott. Vi föreslår att svensk domsrätt ska föreligga för den föreslagna nya brottstypen hedersbrott utan hinder av det generella kravet på s.k. dubbel straffbarhet. I enlighet med detta ändras 2 kap. 2 § fjärde stycket på så sätt att det i det stycket tas in en hänvisning till den av oss föreslagna nya bestämmelsen i 4 kap. . Straffskalor och straffprocessuella frågor När brottstyperna grov fridskränkning och grov kvinnofridskränk- ning infördes i 1998 angavs i bestämmelsen om grov fridskränkning att straffet skulle vara fängelse i lägst och högst . Bestämmelsen om grov kvinnofridskränkning infördes i samma paragraf och hänvisade i fråga om straffskala tillbaka till vad som gällde grov fridskränkning. Paragrafen har därefter ändrats bl.a. på så sätt att straffskalan för de båda brottstyperna nu är fängelse i lägst och högst . Det som vi har övervägt är om straffminimum nu borde höjas till fängelse eller inte. har, innan vi inledde vårt utredningsarbete, föreslagit en sådan höjning i syfte att ge polis och åklagare bättre verktyg för att kunna samla in nödvändig stödbevis- ning i form av läkarjournaler och rättsintyg i de fall målsäganden inte ger sitt samtycke till detta. har också angett att ett höjt straffminimum bättre skulle avspegla brottets allvarliga karaktär. Vi gör bedömningen att straffskalan för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning inte bör ändras. Straffet för såväl dessa brottstyper som det föreslagna nya hedersbrottet ska vara fängelse i lägst och högst . Med hänvisning till våra allmänna utgångspunkter för en reform konstaterar vi att en skärpning av straffet för en viss brottstyp måste kunna motiveras med att personer som begår sådana brott därigenom gör sig förtjänta av ett strängare straff än enligt nu gällande straffskala. Förtjänsten ska i sin tur bedömas i termer av hur stor skada, kränkning eller fara som den brottsliga gärningen innebär, exempelvis för brotts- offret. Intresset av att få tillgång till straffprocessuella verktyg utgör inte ett rationellt skäl för en höjning av straffminimum. Frågan har alltså varit om en skärpning av straffminimum för de s.k. fridskränk- ningsbrotten kan motiveras med förtjänstrelaterade skäl. Vi gör bedömningen att redan dagens straffskala för de s.k. frids- kränkningsbrotten, med ett minimistraff på fängelse , innebär att den som döms för grov fridskränkning eller grov kvinno- fridskränkning får ett så strängt straff som om han eller hon i stället skulle ha dömts för var och en av de brottsliga gärningar, exempelvis ett fall av misshandel av normalgraden, ett fall av olaga tvång och ett fall av ofredande, som annars skulle ha ingått i frids- kränkningsbrottet. Det är inte motiverat att öka den skillnaden, så att straffet för brottsliga gärningar som begås mot annan än den som kan anses som närstående blir endast en bråkdel av straffet för mot- svarande brottsliga gärningar begångna mot närstående. Vidare konstaterar vi att ett skärpt straffminimum för de s.k. frids- kränkningsbrotten kan leda till att domstolarna undviker att tillämpa bestämmelserna och i stället dömer för de ingående underbrotten i de, relativt sett, minst straffvärda fallen. Det skulle i sin tur innebära en risk för att en höjning av straffminimum motverkar bestämmel- sernas syfte. Trots ställningstagandet i sak lämnas, i enlighet med uppdraget, ett alternativt förslag till straffskala för grov fridskränkning och grov kvinnofridskränkning som innebär att straffminimum höjs från fängelse till fängelse . Det alternativa förslaget omfattar även det föreslagna nya särskilda hedersbrottet. Som vi har konstaterat inom ramen för våra överväganden i fråga om straffskalan för de s.k. fridskränkningsbrotten kan straffprocessuella hänsyn inte utgöra rationella argument för en skärpning av straff- minimum för en viss brottstyp. Som vi däremot också har konstate- rat kan utvidgade möjligheter att använda straffprocessuella verktyg i stället uppnås genom förändringar av de straffprocessuella bestäm- melserna. Vi föreslår mot den bakgrunden att bestämmelserna i 10 kap. 23 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) och 5 § andra stycket lagen (2005:225) om rättsintyg i anledning av brott ändras. Förändringarna innebär att sekretessbelagd uppgift om måls- äganden inom sjukvården får tas in i ett rättsintyg och lämnas ut till myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet om uppgiften angår misstanke om ett begånget brott för vilket det inte är föreskri- vet lindrigare straff än fängelse , i stället för som , eller ett försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindri- gare straff än fängelse , i stället för som .