sou · H8B363d2 · 2020-11-12 00:00:00 — I den nationella ungdomsenkäten som genomfördes av MUCF uppger drygt 8 av 10 unga att de har ganska eller mycket stora möjligheter att delta i fritidsaktiviteter och sociala aktiviteter. Andelen är lägre i områden med socioekonomiska utmaningar. Den är också lägre på landsbygden än i städer. Siffrorna är i princip desamma när det gäller kulturella aktiviteter. I landsbygd och glesbygd uppger barn och ungdomar som gillar att sporta att de har en aktiv fritid men de som vill göra annat än sport upplever att det saknas sådana alternativ.81 2019/20:1 utgiftsområde 17 s. 30 och 37. statens sektorsorgan för idrottsforskning med uppgift att initiera, samordna, stödja och informera om forskning inom idrottens område samt att ansvara för uppföljning av statens stöd till idrotten. 80CIF, Idrotten och (o)jämlikheten – I medlemmarnas eller samhällets intresse? (2019) s. 51. 81U2018/04690/UF och prop. 2019/20:1 utgiftsområde 17 s. 165. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. Barn som tillhör en nationell minoritet Den svenska minoritetslagstiftningen föreskriver att språk och kul- tur ska stärkas och att barns utveckling av en kulturell identitet och användning av det egna minoritetsspråket ska främjas särskilt. (Se lagen, 2009:724, om nationella minoriteter och minoritetsspråk.) Genom ett riktat projekt- och verksamhetsbidrag fördelar särskilda medel till nationella minoriteters kulturverksa- mhet.82 Även har ett särskilt uppdrag från regeringen att främja tillgången till film för barn på de nationella minoritetsspråken. Enligt förordningen (2016:989) om statsbidrag till film får statsbidrag lämnas för att bl.a. öka till- gängligheten till film på de nationella minoritetsspråken och för att texta svensk film till språk som talas av större grupper av nyanlända invandrare. Läs mer om massmedier och minoriteter i kapitlen om artiklarna 17 och 31. I lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) finns bestämmelser om stöd och service för personer med vissa funktionsnedsättningar.83 När en person har en funktionsnedsätt- ning påverkar det ofta en hel familj. Stödet till barn med funktions- nedsättning omfattar därför dels stöd till barnet själv, dels stödet till barnets familj. Insatserna ska göra det möjligt för hela familjen att få ett fungerande vardagsliv. Läs mer om skyddet och stödet för barn med funktionsnedsättning i kapitlet om artikel 23. I LSS finns det flera former av insatser som bidrar till att ge ett barn med funktionsnedsättning fritid och rekreation. Nedan beskrivs några av dem. Skolungdomar kan få korttidstillsyn utanför det egna hemmet. Korttidstillsynen ges i anslutning till skoldagen och under lov. (Se 9 § 7 LSS.) Insatsen korttidstillsyn syftar till att barn med omfattande funktionsnedsättningar ska försäkras en trygg situation och en meningsfull sysselsättning även barnets vård- nadshavare förvärvsarbetar.84 2019/20:1 utgiftsområde 17 s. 49. 83Lagstiftningen är under översyn, se SOU 2018:88. 1992/93:159 s. 79. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. En annan insats enligt LSS är korttidsvistelse utanför det egna hemmet (9 § 6 LSS). Av förarbetena till LSS framgår att insatsen inne- bär att en person med funktionsnedsättning tillfälligt, under en kor- tare eller , vistas på ett korttidshem, hos en familj eller deltar i en lägerverksamhet.85 Syftet med korttidsvistelsen är dels avlösning och utrymme för avkoppling för anhöriga, dels att tillgodose behovet av miljöombyte och rekreation för personen som beviljats insatsen.86 En annan insatsform är boende i familjehem eller bostad med sär- skild service (LSS-boende). För barn som bor på ett LSS-boende ingår det fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter. (Se 9 § 8 och 9 e § LSS.) Ytterligare en insats är ledsagarservice (9 § 3 LSS). Ledsagarser- vice var en stödform som ursprungligen utvecklades för synskadade men som används även för personer med andra funktions- nedsättningar. Syftet med insatsen är att underlätta för personer med omfattande funktionsnedsättningar att delta i samhällslivet.87 Ytterligare en insats i LSS är kontaktperson (9 § 4 LSS). LSS-ut- redningen har i sitt betänkande Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen framhållit att en kontaktperson kan vara en vik- tig hjälp, ur ett barnperspektiv, till frigörelse och aktiviteter på egen hand.88 Av förarbetena till LSS framgår att en kontaktperson bör agera som en medmänniska till en person som, på grund av sin funktions- nedsättning, behöver hjälp för att komma i kontakt med andra män- niskor och komma ut i samhällslivet.89 Ett barn med funktionsned- sättning, som vill delta i olika aktiviteter tillsammans med andra barn, behöver ofta någon som följer dem dit och därifrån och som är till- sammans med aktiviteten pågår. har Inspektionen för vård och omsorg () genom- fört en undersökning av hur barn och ungdomar på LSS-boenden upplever sin fritid. Frekvenstillsynen av landets cirka 200 bostäder med särskild service för barn visade att barnen erbjuds goda möjlig- heter till både individuella och gemensamma fritids- och kultur- aktiviteter. bedömde att det överlag finns resurser och tid i verk- samheterna för att anordna både planerade och spontana aktiviteter. En enkätundersökning visade att flertalet vårdnadshavare var nöjda 1992/93:159 s. 77. 1992/93:159 s. 77. Se även RÅ 2006 ref. 66. 1992/93:159 s. 75 och 76. 88SOU 2018:88 s. 269. 1992/93:159 s. 75 och 76. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. eller mycket nöjda med det utbud av fritids- och kulturaktiviteter som verksamheterna erbjöd barnet. Endast var inte alls nöjda. av de svarande uppgav dock att deras barn inte erbjuds några fritids- eller kulturaktiviteter. Enligt kan det bero både på att aktiviteter inte anordnats men också att vårdnadshavaren inte har haft full insikt i verksamheten.90 Allmänna arvsfonden består av egendom som tillfallit fonden, bl.a. genom arv, gåva och testamente. Fonden har till ändamål att främja verksamhet av ideell karaktär till förmån för barn, ungdomar och per- soner med funktionsnedsättning. Stöd ur fonden ska i första hand lämnas till verksamhet som är nyskapande och utvecklande. Sådant stöd får också, om det bedöms som särskilt angeläget, lämnas till an- läggningar, lokaler och utrustning. (Se 1, 5 och 6 §§ lagen, 1994:243, om Allmänna arvsfonden.) Fonden har gett bidrag till ett antal projekt som rör barns kultur, idrott, rekreation och fritidsaktiviteter. Det finns inga bestämmelser i socialtjänstlagen (2001:453) som ut- tryckligen reglerar placerade barns rätt till vila, lek, fritid eller rekrea- tion, men socialnämnden har ett generellt ansvar för barn som vårdas utanför hemmet. Nämnden ska bl.a. medverka till att dessa barn får en god vård och fostran och i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden (6 kap. 7 § SoL). I 3 kap. 3–8 §§ socialtjänstförordningen (2001:937) finns bestämmelser som anger vissa principer för verksamheten vid hem för vård eller boende (HVB) och stödboenden.91 Där framgår bl.a. att verksamheten ska bygga på förtroende för och samarbete med den enskilde och utformas så att vistelsen i hemmet upplevs som meningsfull, vilket även kan inbegripa barnets rätt till fritid, lek och rekreation.92 Utredningen om tvångsvård för barn och unga har i betänkandet Barns och ungas rätt vid tvångsvård. Förslag till ny LVU föreslagit att 90Inspektionen för vård och omsorg, Vad har sett 2017? De viktigaste iakttagelserna inom IVO:s tillsyn och tillståndsprövning för (2018) s. 31 och 32. 91Läs mer om dessa placeringsformer i kapitlet om artikel 20. 92Jämför SOU 2015:71 s. 207. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. en ny paragraf införs i LVU som stadgar att ett barn eller en ung per- son som vårdas utanför det egna hemmet ska ges möjlighet till en fritid som är anpassad till hans eller hennes ålder och intressen. Be- stämmelsen syftar till att få den nya LVU i bättre överensstämmelse med (jämför även nedan om 15 b § LVU).93 För- slaget bereds inom . Ett barn som vårdas enligt LVU på grund av sitt eget skadliga bete- ende kan, om barnet behöver stå under särskilt noggrann tillsyn, behöva vistas i ett särskilt ungdomshem. Det gäller även barn som verkställer sluten ungdomsvård (se nedan) eller som har verkställt sluten ungdomsvård men bedöms vara i behov av fortsatt vård på grund av att barnets beteende är skadligt för hans eller hennes hälsa eller utveckling. (Se 3 och 12 §§ LVU.) På ett slutet ungdomshem har den vårdade rätt att använda elektro- niska kommunikationstjänster i den utsträckning det är lämpligt. Rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster kan emellertid väg- ras eller begränsas om det kan äventyra vården eller ordningen vid hemmet. Ett sådant beslut får gälla . När det inte längre finns förutsättningar för beslutet ska det upphävas. För att använ- dandet ska kunna begränsas krävs det att åtgärden står i rimlig pro- portion till syftet med åtgärden och att det inte är tillräckligt med mindre ingripande åtgärder. (Se 15 a och 20 a §§ LVU.) Om begräns- ningar i tillgången till elektronisk kommunikation, se även kapitlen om artiklarna 13, 16 och 17. Ett barn som vårdas på ett särskilt ungdomshem får vårdas vid en låsbar enhet. Vid sådan vård ska barnet ges möjlighet att vistas utomhus och ges möjlighet att ägna sig åt fysisk aktivitet eller någon annan fritidssysselsättning. (Se 15 b § LVU.) Bestämmelsen infördes efter förslag från Utredningen om tvångsvård för barn och unga. Regeringen anförde att det visserligen kan anses tämligen själv- klart att barn och unga som vistas på ett särskilt ungdomshem så långt som möjligt ska få möjlighet till utomhusvistelse och fritidsaktivitet. Men då vård vid låsbar enhet innebär en så pass omfattande frihetsin- 93SOU 2015:71 s. 65, 223, 224, 229, 1022 och 1023. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. skränkning ansåg regeringen att det fanns skäl att i lag tydliggöra bar- nets eller den unges rätt till utomhusvistelse och andra aktiviteter.94 I LVU finns bestämmelser om vissa restriktioner som kan åläggas barn som vårdas i särskilda ungdomshem. T.ex. kan barnet hindras från att lämna hemmet och ta emot besök. Barnet kan också hållas avskilt från andra intagna . Läs mer om detta i kapitlen om artiklarna 16 och 37. Som nämnts verkställs sluten ungdomsvård på ett särskilt ung- domshem. Under verkställigheten ska den dömde ges tillfälle till ut- bildning, aktiviteter, förströelse, fysisk träning och vistelse utomhus. Den dömde har under verkställigheten rätt att använda elektroniska kommunikationstjänster. Denna rätt får emellertid vägras eller begrän- sas om det behövs med hänsyn till ordningen eller säkerheten vid hemmet eller om användningen kan motverka den dömdes anpass- ning i samhället eller vara till skada för den dömde eller någon annan. Vidare krävs det att åtgärden står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om det bedöms lämpligt för att främja den dömdes an- passning i samhället eller det finns andra särskilda skäl kan tillstånd ges för den dömde att vistas utanför det särskilda ungdomshemmet. En sådan vistelse får ske i den utsträckning som kravet på samhälls- skydd medger. (Se 1, 12, 16, 18 och 18 b §§ lagen, 1998:603, om verk- ställighet av sluten ungdomsvård.) Barn i häkte och anstalt Det finns flera bestämmelser i svensk rätt som syftar till restriktivitet med att frihetsberöva barn. I regeringsformen stadgas också huvud- regeln att varje medborgare gentemot det allmänna är skyddad mot frihetsberövande (2 kap. 8 § RF). Läs mer om frihetsberövade barn främst i kapitlet om artikel 37. I häkteslagen (2010:611) regleras exempelvis den intagnes placer- ing, möjligheterna till kontakter, besök, sysselsättning och informa- tionstillgång samt regler om restriktioner och kontroll- och tvångs- åtgärder. Häkteslagen föreskriver att varje intagen ska bemötas med respekt för sitt människovärde och med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med frihetsberövandet. 2017/18:169 s. 76. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. ska utformas så att negativa följder av frihetsberövandet motverkas. (Se 1 kap. 4 och 5 §§ häkteslagen.) En intagen ska, om möjligt, beredas sysselsättning i form av arbete eller annan jämförbar verksamhet och ska beredas tillfälle att vistas utomhus , om det inte finns synner- liga skäl mot det. Sådana synnerliga skäl kan vara att något oförutsett inträffar som gör att intagna, som annars skulle ha vistats i gemen- samhet, måste hållas åtskilda och att det därför saknas praktiska för- utsättningar för utomhusvistelse.95 Utomhusvistelsen sker på sär- skilda rastgårdar. En intagen ska även ges möjlighet att ägna sig åt förströelse och kunna följa vad som händer i omvärlden. Att ägna sig åt förströelse innebär att en intagen t.ex. ska ges möjlighet att i ett gemensamhetsutrymme läsa böcker som tillhandahålls i häktet eller ägna sig åt sällskapsspel. Vilken förströelse som en intagen lämpligen kan ägna sig åt avgörs bl.a. av ordnings- och säkerhetsskäl, men också av praktiska förhållanden, t.ex. rutiner och resurstillgång.96 Den in- tagne ska erbjudas ett varierat utbud av litteratur och samhällsinfor- mation. Han eller hon ska vidare få ta emot böcker, tidningar och andra personliga tillhörigheter, om det inte äventyrar ordningen eller säker- heten. Efter en prövning i det enskilda fallet kan en intagen även till- låtas att ha exempelvis sällskapsspel, handarbeten, musikinstrument eller en spelkonsol (som inte kan användas för elektronisk kommu- nikation eller lagring av data). Den intagne ska ges möjlighet att på lämpligt sätt utöva sin religion. (Se 2 kap. 6–11 §§ häkteslagen och KVFS 2011:2.) De rättigheter som en häktad har kan begränsas genom restriktioner meddelade av åklagaren. För det krävs normalt att åkla- garen fått tillstånd av en domstol. Se vidare i kapitlen om artiklarna 16 och 37. Det är ovanligt att barn döms till fängelse och avtjänar sitt straff på anstalt men det förekommer. Liknande bestämmelser som dem i häkteslagen finns i fängelselagen (2010:610). En intagen på anstalt ska ges möjlighet att på lämpligt sätt ägna sig åt fysisk aktivitet och annan fritidssysselsättning (4 kap. 2 § fängelselagen). Vilken aktivi- tet och sysselsättning som en intagen lämpligen kan utöva avgörs bl.a. av ordnings- och säkerhetsskäl, men också av praktiska förhål- landen inom kriminalvården, såsom t.ex. anstaltsrutiner och resurs- 95KVFS 2011:2 s. 9. 2009/10:135 s. 187. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. tillgång, samt behovet av att utforma den intagnes straffverkställighet på ett ändamålsenligt sätt. Utbudet av fysiska aktiviteter och fritids- sysselsättning kan variera mellan olika avdelningar och anstalter.97 Barn inom psykiatrisk tvångsvård Sluten psykiatrisk tvångsvård enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (LPT) får ges endast om patienten lider av en allvarlig psy- kisk störning. Därtill krävs det att patienten har ett oundgängligt be- hov av psykiatrisk vård, som inte kan tillgodoses på annat sätt än genom sluten psykiatrisk vård. Ytterligare en förutsättning för tvångs- vård är att patienten motsatt sig vården eller att patienten inte kan ge sitt samtycke, på grund av sitt psykiska tillstånd. (Se 3 § LPT.) Vid sluten psykiatrisk tvångsvård får chefsöverläkaren besluta att inskränka en patients rätt att använda elektroniska kommunika- tionstjänster. Detta får ske om det är nödvändigt med hänsyn till vår- den eller rehabiliteringen av patienten eller för att undvika att någon annan lider skada. Den tekniska utrustningen som möjliggör an- vändningen får också omhändertas beslutet gäller. För att användandet ska kunna begränsas krävs det att åtgärden står i rimlig proportion till syftet med åtgärden och att det inte är tillräck- ligt med mindre ingripande åtgärder. Ett beslut att inskränka en patients rätt att använda elektroniska kommunikationstjänster gäller men det finns möjlighet till förlängning genom nya beslut. Även ett förlängningsbeslut gäller som längst i två måna- der. (Se 2 a, 20 b och 22 b §§ LPT.) En patient får vistas utanför sjukvårdsinrättningens område under en sluten psykiatrisk tvångsvård endast om chefsöverläkaren ger patien- ten tillstånd till det. En patient som är har rätt till dagliga aktiviteter på vårdinrättningen och att vistas utomhus , om inte medicinska skäl talar mot det. (Se 25 och 31 b §§ LPT.) Med dagliga aktiviteter avses, enligt förarbetena, någon form av sysselsättning, t.ex. fysisk rörelse, då patienten får möjlighet att enga- gera sig och fokusera på något annat än den pågående behandlingen. Sådan sysselsättning ska erbjudas . Med att vistas utomhus menas att patienten ges möjlighet att lämna den byggnad där sjuk- 2009/10:135 s. 132. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. vårdsinrättningen eller avdelningen är inrymd. Det kan vara fråga om vistelse i en inhägnad park eller gårdsplan i anslutning till inrättningen eller avdelningen. Vilken typ av aktivitet eller vistelse utomhus som patienten ska ges möjlighet till måste bedömas i varje enskilt fall ut- ifrån behandlings- och säkerhetsskäl. Medicinska skäl för att inte medge rätt till dagliga aktiviteter och vistelse utomhus kan t.ex. vara akuta livshotande tillstånd som gör att fysiska aktiviteter eller vistelse utom- hus kan innebära allvarliga risker för patienten. Rätten till aktiviteter och vistelse utomhus får inte villkoras eller användas i bestraffnings- syfte.98 Huvudmannen för en vårdinstitution får besluta om besöksbegräns- ningar för patienten (se 1–3 lagen, 1996:981, om besöksinskränkningar vid viss tvångsvård). Läs mer om besöksinskränkningar i kapitlet om artikel 9. Ett barn kan i vissa fall dömas till rättspsykiatrisk vård (se 31 kap. 3 § BrB). Bestämmelserna för sådan vård finns i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård (LRV). Sluten rättspsykiatrisk vård ges på en sjukvårdsinrättning som patienten inte får lämna (6 § LRV). Många av bestämmelserna som gäller för psykiatrisk tvångsvård gäller även för den slutna rättspsykiatriska vården. Det innebär att chefsöverläka- ren kan besluta att inskränka en patients rätt att använda elektroniska kommunikationstjänster i enlighet med bestämmelserna i , vilka viredogjort för ovan. (Se 20 b och 22 b §§LPT och 2 a och 8 §§ LRV.) En patient som ges rättspsykiatrisk vård med beslut om särskild utskrivningsprövning och som vårdas på en sjukvårdsinrättning eller en avdelning med förhöjd säkerhet får endast använda sådan teknisk utrustning för elektroniska kommunikationstjänster som tillhanda- hålls av vårdgivaren. Vårdgivaren ska emellertid, i syfte att säkerställa patientens rätt att stå i förbindelse med annan person, tillhandahålla sådan utrustning. (Se 8 a § LRV.) En patient kan få tillstånd att under vården vistas utanför sjuk- vårdsinrättningens område. Om det finns ett beslut om särskild ut- skrivningsprövning är det förvaltningsrätten som beslutar om sådant tillstånd. I andra fall är det chefsöverläkaren som beslutar. 2019/20:84 s. 60. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. som är har rätt till dagliga aktiviteter på vårdinrättningen och att vistas utomhus , om inte medicinska skäl talar mot det. (Se 6, 9 och 10 §§ LRV samt 31 b § LPT.) Bestämmelserna om besök vid psykiatrisk tvångsvård gäller även vid rättspsykiatrisk vård (se 1 § lagen, 1996:981, om besöksinskränk- ningar vid viss tvångsvård). Förutsättningarna för att ta ett barn i förvar regleras huvudsakligen i 10 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716). Ett barn får inte hållas i för- var än eller, om det finns synnerliga skäl, ytter- ligare (10 kap. 5 § utlänningslagen). Läs mer om barn i förvar och förutsättningarna för det i kapitlet om artikel 37. En utlänning som hålls i förvar ska som huvudregel ges möjlighet att ha kontakt med personer utanför inrättningen, bl.a. genom att ta emot besök och på annat sätt ha kontakt med personer utanför loka- len. Vidare ska verksamhet som rör förvar utformas på ett sätt som innebär minsta möjliga intrång i utlänningens integritet och rättig- heter. Utlänningar som hålls i förvar ska ges tillfälle till aktiviteter, förströelse, fysisk träning och vistelse utomhus. Därutöver ska ett barn som hålls i förvar ges möjlighet till lek och aktiviteter som är lämp- liga för barnets ålder. (Se 11 kap. 1–4 §§ utlänningslagen.) Barns berättelser om sina möjligheter har, inom ramen för arbetet med rapporten lämnade allting och kom hit, träffat barn över hela som be- finner sig i olika slags boenden – , eget boende (EBO, som ofta innebär att vara inneboende hos en släkting), familjehem och HVB. Av rapporten, som är , framgår att barn på anläggningsboenden har berättat om problem och brister på boendet. Det kan t.ex. handla om trångboddhet och om att det sak- nas plats att göra läxor. Ett barn har berättat att de bor tio personer i samma boende och att de små barnen skriker. Barnen får därför inte sova i fred. Barnen har också berättat om sin vardag och fritid på sitt boende. Fritidsaktiviteter beskrivs av barnen som något som får dem att må bra och en del av dem har fritidsaktiviteter som en strategi för Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. Ett barn har t.ex. berättat att ”när man spelar fotboll till exempel med kompisarna, då glömmer vi det här som gör ont”. När andra barn pratat om sin fritid har det snarare handlat om bristen på aktiviteter. Två barn har berättat att ”det känns jättetråkigt. Vi har inte mycket att göra här. Det enda vi gör, vi spelar lite fotboll. Sen vuxna och barn samlas ute på gården. Inget annat som vi gör.” Passi- viteten är speciellt uttalad på de särskilda ungdomshemmen, där tv- tittandet ofta framstår som det enda som finns att göra för barnen, enligt . Av myndighetens rapport framgår vidare att ekonomi och fritid hänger ihop. Ett barn har berättat att det ekonomiska stödet som barnet får inte räcker till någon idrottsakti- vitet. Barnet framhöll också att barnen måste betala av sina egna fick- pengar om idrottsaktiviteterna kostar pengar. Eftersom barnen inte har så mycket pengar blir det inte mycket kvar till idrott, enligt barnet. Utifrån barnens berättelser och egna observa- tioner på boenden har ansett att mer behöver göras för att säkerställa ett barns rätt till en meningsfull sysselsättning.99 I en äldre rapport , Bakom fasaden, konstaterade att barn på institution ofta har långtråkigt och att de saknar meningsfulla fritidsaktiviteter. Enligt rapporten upplevde bar- nen sig ofta begränsade i kontakter utanför institutionen, eftersom rörelsefriheten och användandet av telefon och internet kan vara regelstyrda. I rapporten påpekade barn också vikten av att ha tillgång till datorer och internet för att kunna sköta sina skoluppgifter, men också för att kunna upprätthålla en bra och kontinuerlig kontakt med sina föräldrar, syskon och vänner.100 har också gjort en rapport om barns vistelse i häkte, Från insidan, som är . Enligt de barn som Barn- ombudsmannen pratat på häktet inrutade och enfor- miga. De väntar på frukosten, på att få duscha, på måltiderna och på promenaden. erbjuds aktiviteter som dataspel eller bakning för att bryta isoleringen. Enligt rapporten är tv-tittande ett viktigt tids- fördriv för de häktade barnen. Det hjälper dem att överleva tristessen och isoleringen på häktet. Av samtalen framgår det även att aktivi- teter och isoleringsbrytande åtgärder förekommer på de häkten som har besökt, om än i väldigt olika utsträckning. 99Barnombudsmannens årsrapport Vi lämnade allting och kom hit. 100Barnombudsmannen, (2011) s. 60 och 61. Artikel 31 – rätt till vila, fritid, kultur m.m. Aktiviteterna är snarlika mellan häktena. Barnen ser på tv, tränar, bakar, spelar spel eller läser böcker och tidningar.101 Genom artikel 31 i erkänner en stat ett barns rätt till vila, fritid, lek, rekreation och kultur. Vidare åtar sig staten att respektera och främja denna rätt.