sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — Den som arbetar inom yrken som har avtal om beredskapstid och som t.ex. får en mindre summa för att han eller hon har jour som deltidsbrandman, skulle kompenseras mer rättvist jämfört med dagens system där ersättningen kan ätas upp helt av arbetad tid, även om lönen ligger långt under den arbetslöshetsersättning som skulle ha lämnats i frånvaro av uppdraget. Ett större fokus på inkomstbortfall minskar även behovet av spe- cifika omräkningsregler för vissa yrkesgrupper, t.ex. vid konstnärligt arbete. En sökande som får en klumpsumma för att t.ex. genomföra en föreställning kan naturligtvis behöva repetera i en sådan omfatt- ning att han eller hon inte står till arbetsmarknadens förfogande eller i realiteten är arbetslös, men detta bör i så fall inte regleras i samord- ningsreglerna. Det kan dessutom ifrågasättas varför vissa specifika yrkeskategorier ska omfattas av beräkningsregler som försvårar deras möjlighet att få ekonomiskt stöd vid deltidsarbetslöshet till skillnad från andra yrkesgrupper där arbetet också kräver förberedelser. Ut- redningen kommer därför inte att föreslå samordningsregler som rik- tas till särskilda yrkesgrupper. I och med att det finns en lagstadgad skyldighet för alla arbets- givare att rapportera in arbetsgivardeklarationer på individnivå, kom- mer förutsättningar för kontroll av att rätt arbetslöshetsersättning betalas ut att förbättras om ersättningen beräknas utifrån ett inkomst- bortfall i stället för arbetad tid. Till skillnad från vad som gäller kommer det inte att vara upp till enskilda eller arbetsgivare att begära och sända in särskilda arbetsgivarintyg. Kontrollen kan därför i hög grad automatiseras. Dessutom kommer ansökan om arbetslöshets- ersättning och utbetalning av ersättning att ske . Även om kontantprincipen gör att det kan vara svårt att avgöra när en viss inkomst från förvärvsarbete har intjänats, kommer de inkomster från förvärvsarbete som den sökande redovisat i ansökan att avse inkomst , dvs. som inkomsterna redovisas i arbetsgivardeklarationerna. Detta kommer sannolikt att förbättra kontrollen ytterligare. Den nuvarande ordningen bör därför ersättas med principer som gör att den sökande ersätts för det inkomstbortfall som den sökande drabbats av till följd av arbetslöshet. På samma sätt som inkomstvillkoret mäter förvärvsarbete genom de inkomster det genererar i stället för genom arbetad tid, ska samord- ningsreglerna utgå från att deltidsarbete mäts genom inkomsterna från detta arbete. Minskningen bör därför utgå från en proportio- nerlig jämförelse mellan den sökandes inkomster från deltidsarbete och den sökandes förvärvsinkomster före arbetslösheten. På så sätt kan fall med över- och underkompensation undvikas. Eftersom ersätt- ningen lämnas med ett belopp bör även samordningen ske , dvs. vid det tillfälle som utbetalningen ska ske. Samord- ningen bör i princip utgå från den månad som inkomsterna har intjänats. Vid samordning av arbetslöshetsersättning med inkomster från för- värvsarbete på deltid, behöver det tas hänsyn till flera parametrar. Utredningen har föreslagit att ersättningen ska minskas proportio- nerligt från det inkomstbortfall som den sökande haft p.g.a. arbets- löshet. Det kan exempelvis behövas särskilda regler om den högsta ersättningsgrundande inkomsten ligger under den inkomst som den sökande hade före arbetslösheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör därför kunna meddela föreskrifter om formeln för hur arbetslöshetsersättningen ska minskas enligt första stycket. Utredningen bedömer att det vid prövning av inkomstvillkoret ska vara möjligt för IAF att föreskriva om hur inkomster som avser mer än en kalendermånad ska beräknas vid prövning av inkomst- kontinuitet och den minsta månadsinkomsten inom inkomstvill- koret. I dessa fall rör det sig vanligen om inkomster som har betalats ut som en klumpsumma och där det behövs föreskrifter som stöd för hur inkomsterna ska fördelas för att få en bild av den sökandes inkomstkontinuitet eller, annorlunda uttryckt, förankring på arbets- marknaden. Liknande bestämmelser kan även behövas vid samord- ning. Samordningsreglerna vid inkomster från förvärvsarbete på deltid syftar till att på ett proportionerligt sätt stärka inkomstbort- fallsprincipen i arbetslöshetsförsäkringen. Det kan emellertid inte uteslutas att inkomster under arbetslösheten avser andra månader än den då lönen redovisas. Det kan t.ex. vara fallet för den som får bonus- utbetalningar eller annan ackumulerad ersättning från arbete utbetalt under en viss månad. Ur ett övergripande perspektiv har det inte någon direkt betydelse för inkomstbortfallsprincipen vilken dag den sökande får sin lön utbetald, så länge som inkomstbortfallet i stort ersätts. är det viktigt att den sökande inte gynnas eller miss- gynnas p.g.a. utbetalningsfrekvensen. Det skulle t.ex. kunna bli fallet om minskningen helt utgick från utbetalningen under en viss månad. Det bör därför vara möjligt att på samma sätt föreskriva om hur inkomster från förvärvsarbete på deltid ska beräknas om inkomsterna avser mer än en kalendermånad. Inkomstbortfallet för en sökande under en månad när han eller hon har inkomster från förvärvsarbete på deltid är skillnaden mellan den inkomst av deltidsarbete som den sökanden haft under samma månad och den sökandes ersättningsgrundande inkomst, dvs. inkomst som den sökande hade före arbetslösheten. Om beräkningen sker i för- hållande till den tidigare genomsnittliga inkomsten blir minskningen mindre kännbar jämfört med ett avdrag krona för krona. är fritidsledare med en lön på . Han förlorar sitt arbete och får inledningsvis en halvtids- anställning med en lön på . Hans inkomst- bortfall uppgår till 25 000 – 12 000 = . Om har rätt till i ersättning, beräknas ersätt- ningen med utgångspunkt från förlorade inkomst, dvs. får då 13 000 × 0,8 = i ersättning. Totalt får (i lön) + (som ersättning) = . Om han varit helt arbetslös hade han haft i ersättning. Vid beräkning av minskningen av arbetslöshetsersättning måste den högsta ersättningsgrundande inkomsten beaktas. Utredningen har i bedömningen av den högsta ersättningsgrundande inkomsten utgått från att alla utredningens förslag ska vara budgetneutrala och att fler ska kunna kvalificera sig för ersättning. Utredningen har därför bedömt att den högsta ersättningsgrundande inkomsten bör vara . Detta belopp är lägre än vad många heltidsarbetande har i lön. Den sökandes inkomster blir därför lägre för de allra flesta redan när han eller hon förlorar sitt arbete. Därutöver får den sök- ande enligt utredningens förslag högst av den ersätt- ningsgrundande inkomsten i arbetslöshetsersättning. Om den sökande därtill får ett deltidsarbete med en lön som motsvarar den tidigare lönegraden, kan minskningen förstärkas. Före arbetslösheten arbetade som tandläkare med en lön på . Under sin arbetslöshet har hon en månad inkomst från del- tidsarbete motsvarande . I förhållande till hennes tidigare lön är inkomstbortfallet stort: 45 000 (tidigare lön) – 20 000 (lön från deltidsarbete) = . I förhållande till den högsta ersättningsgrundande inkomster () skulle nästan hela ersättnings- utrymmet ätas upp: 25 000 (högsta ersättningsgrundande inkomst) –(lön från deltidsarbete) = . skulle då få (lön från deltidsarbete) +4 000 kronor (ersättning om hon har som ersätt- ningsnivå) = . Det innebär att får mer att leva på jämfört med om hon varit helt arbetslös, trots att hon haft i inkomst från förvärvsarbete. Den som haft tidigare inkomster från förvärvsarbete som överstiger den högsta ersättningsgrundande inkomsten bör därför får behålla mer av sin arbetslöshetsersättning vid deltidsarbete. På så sätt kom- penseras den sökande för det faktum att den högsta ersättnings- grundande inkomsten i många fall understiger den sökandes faktiska inkomster innan arbetslösheten. Det skulle emellertid inte vara rättvist om denna beräknings- princip tillåts få för stort utrymme. Ersättningen bör därför lämnas utifrån det proportionerliga inkomstbortfallet, men beräknas med hänsyn till den högsta ersättningsgrundande inkomsten som lämnas. lön var före arbetslösheten. Deltidsinkoms- ten under arbetslösheten uppgår till . Det innebär att har en lön under arbetslösheten som motsvarade 20 000 / 45 000 = av sin tidigare lön. Om den högsta ersättningsgrundande inkomsten är 25 000 kro- nor och inkomstbortfallet jämförs med detta tak framgår vilket inkomstbortfall som proportionerligt kan ersättas för. Eftersom deltidsinkomsterna motsvarar av den tidi- gare lönen, finns kvar att ersätta. 25 000 × 0,56 = . Av dessa får ut , dvs. 11 200 kro- nor. får därmed ut totalt 20 000 (lön) + 11 200 (ersätt- ning) = . Ordningen får olika konsekvenser beroende på den sökandes för- utsättningar. Utfallen bör läsas med hänsyn till att ersättningen i den nuvarande ordningen beräknas med hänsyn till arbetad tid under en veckoförsäkring och utredningens förslag tar hänsyn till det faktiska inkomstbortfallet under en månad. Beroende på hur man räknar kan alltså resultaten variera något, . Han hade en inkomst på 27 000 kro- nor. Under arbetslösheten arbetar han som timanställd mot- svarande . Hans timlön är . Under förutsättning att har arbetat heltid och har en fastställd normalarbetstid på , får . Om han också har uppfyllt ett medlemsvillkor får han per dag i arbetslöshetsersättning . Det ger totalt (× i ersättning) + (× /timme i deltidsinkomst) = /vecka eller . Utfall enligt utredningens förslag lön från deltidsarbetet motsvarar (/vecka ×140 kronor/timme × =) , vilket motsvarar av tidigare inkomst (12 100/). Det innebär att har rätt till av den högsta ersättningsgrundande inkomsten, dvs. är berättigad till under de 100 första ersätt- ningsdagarna, vilket ger honom 13 750 × 0,8 = i ersättning. Totalt får därför ut 11 000 i arbetslöshetsersätt- ning + i deltidsinkomst = under en månad. skulle därför få ut mer än i dagens ordning. blir också arbetslös. Hennes tidigare inkomst uppgick till och hon har arbetat heltid . Hennes normalarbetstid fastställs till . Under arbetslösheten får hon en timanställning motsvarande ett halv- tidsarbete, men med en timlön på . får totalt (× i ersättning) +(× /timme i deltidsinkomst) = 6 275 kro- nor/ vecka eller . Utfall enligt utredningens förslag lön från deltidsarbetet motsvarar (/vecka ×200 kronor/timme × =) . Det motsvarar av tidigare in- komst (17 300 / ). Det innebär att har rätt till av den högsta ersättningsgrundande inkomsten, dvs. är berättigad till , vilket ger henne 15 500 × 0,8 = i ersättning. Totalt får därför ut 12 400 i arbetslöshetsersättning + i deltidsinkomst = under en månad. skulle därmed få något mer jämfört med den nuvarande ordningen. har också arbetat heltid med en lön motsvarande innan arbetslösheten. har där- emot bara arbetat . ersätt- ningsgrundande inkomst blir därför . Han får under arbetslösheten anställning motsvarande , men med en lön motsvarande /timme. har inte arbetat hela ramtiden. Han får därför en normal- arbetstid motsvarande . Eftersom arbetar , skulle han därför inte ha rätt till ersättning alls enligt nuvarande ordning. Utfall enligt utredningens förslag Med sin höga timlön skulle tjäna , dvs. mer än han i genomsnitt hade i lön innan arbetslösheten. har alltså inget inkomstbortfall och kan inte beviljas arbetslöshetsersättning enligt utredningens förslag. tjänade före arbetslösheten. Hon fick därefter ett deltidsarbete med en timlön motsvarande . får totalt (× i ersättning) +(× /timme i deltidsinkomst) = 6 835 kro- nor/vecka eller . Hon får enligt nuvarande ordning alltså mer i sammanlagd inkomst från arbetslöshetsersättning och deltidsinkomster än vad hon hade i inkomst innan hon blev arbetslös. Utfall enligt utredningens förslag lön från deltidsarbetet motsvarar (/vecka ×228 kronor/timme × =) . Det motsvarar av hennes tidigare in- komst (19 700 / ). Det innebär att har rätt till av den högsta ersättningsgrundande inkomsten, dvs. är berättigad till , vilket ger henne 8 000 × 0,8 = i ersättning. Totalt får därför ut 6 400 i arbetslöshetsersättning + i deltidsinkomst = under en månad. skulle därmed få mindre i sammanlagda inkomster, jäm- fört med den nuvarande ordningen, eftersom arbetslöshetsersätt- ningen minskar. blir inte längre överkompenserad i jäm- förelse med de inkomster som hon hade innan arbetslösheten. blir hon inte heller underkompenserad, eftersom hon tjänar på att arbeta jämfört med att vara helt arbetslös. Exemplen illustrerar hur utfallen i några fall kan se ut med det nya regelverk som utredningen föreslår, jämfört med dagens situation. Utredningen anser att beräkningarna i den nya ordningen ger ett rimligare utfall än det som följer av nuvarande ordning. För att tydliggöra hur minskningen ska beräknas bedömer utred- ningen att förordningsbestämmelsen bör innehålla en formel som sammanfattar detta. Formeln bör utformas så att den tar hänsyn till den sökandes inkomster från förvärvsarbete under den månad som ansökan gäller i jämförelse med den sökandes tidigare inkomster från förvärvsarbete (dvs. den sökandes inkomstbortfall) och den högsta ersättningsgrundande inkomsten. Formeln, som besvarar frågan om ersättningens minskning i kronor till följd av deltidsarbetet, kan for- muleras som den sökandes: inkomst från deltidsarbetet för en månad / [den sökandes total- inkomst/12]) × ersättningsgrundande inkomsten. Det centrala i utredningens förslag är alltså att det är inkomstbort- fallet vid arbetslöshet som ska kompenseras. Omräkning av inkomster från deltidsarbete som avser mer än en kalendermånad Det bör kunna vara möjligt att föreskriva om hur arbetslöshets- ersättningen ska minskas för den som har inkomster från förvärvs- arbete på deltid som avser mer än en kalendermånad. Det kan t.ex. gälla en sökande som har en timanställning, men där lönen utbetalas utifrån arbete mellan den 15 i månad 1 och den 14 månad 2. Det bör för sådana situationer vara möjligt att föreskriva om hjälpregler som gör att den sökande kan redovisa sina inkomster korrekt till arbets- löshetskassan, utan att för den skulle behöva lägga ned mer tid och vidta andra administrativa åtgärder än en sökande som har en månads- lön. IAF bör därför ges möjlighet att föreskriva om hur sådana inkomster från förvärvsarbete ska redovisas. Förslag: Arbetslöshetsersättning får lämnas vid sidan av inkomst från förvärvs- arbete på deltid. Det finna ett behov av en begränsning av deltidsersättning Begränsning av hur länge en sökande kan få arbetslöshetsersättning vid sidan av deltidsarbete har sett olika ut historiskt. Den nuvarande regeln begränsar rätten till arbetslöshetsersättning vid sidan av del- tidsarbete . Eftersom utredningen föreslår att arbetslöshetsersättningen ska betalas ut i stället för måste även denna begränsningsregel anpassas till detta. Ett argument för en deltidsbegränsning är att detta motverkar inlåsningseffekter som medför att sökande anpassar sin livssituation och ekonomi till en kombination av arbetslöshetsersättning och del- tidsarbete, vilket försvagar den sökandes incitament att söka och ta heltidsarbete. I Mer trygghet och bättre försäkring, SOU 2015:21, fram- hålls även att en sådan situation leder till att det saknas incitament för arbetsgivare att erbjuda heltidsarbete, och att arbetslöshetsersätt- ningen då kan utgöra en subvention för branscher där deltidsarbete är vanligt. I samma SOU anförs även nackdelar med begränsnings- regeln. Deltidsarbete kan t.ex. fungera som en språngbräda för unga och utrikes födda, dvs. personer med en typiskt sett svagare förank- ring på arbetsmarknaden, till ett heltidsjobb. I likhet med vad som konstaterats när det gäller regler om ned- trappning bör kontrollen av att den sökande aktivt söker lämpliga arbeten kompletteras med regler som ger den sökande incitament att upprätthålla en hög sökintensitet med arbets- löshetsersättning, även i situationer med deltidsarbetslöshet. Utred- ningen anser därför att en begränsning av hur länge en sökande kan få arbetslöshetsersättning vid sidan om deltidsarbete bör finnas även i det nya regelverk som utredningen föreslår. Den nuvarande begränsningsregeln gör att den maximala tiden med arbetslöshetsersättning vid sidan av deltidsarbete motsvarar det antal veckor som en heltidsarbetslös person har till förfogande (5 ersätt- ningsdagar × = ). Den nuvarande regeln tar dock inte hänsyn till sökande som är omväxlande deltids- och heltidsarbetslösa. Den faktiska omställnings- tiden till följd av detta bli längre än . Utredningen anser att begränsningsregelns syfte, att motverka inlåsningseffekter och att sträva efter att utjämna skillnaden mellan hur lång (kalender)tid som ersättning kan lämnas till deltidsarbetslösa jämfört med heltidsarbets- lösa, är en bra utgångspunkt. Bestämmelsen behöver dock justeras. Utredningen föreslår att arbetslöshetsersättningen lämnas . En begränsning av ersättningen vid deltidsarbete anpassas därför lämpligen till hur många månader som den sökande kan få ersättning vid deltidsarbete. Utredningens föreslår därför att den sökande ska kunna få ersättning vid sidan av deltidsarbete . Då anpassas bestämmelsen till den nya månadsförsäk- ringen. Det förväntas också leda till att skillnaden i ersättningstid mellan kontinuerligt deltidsarbetande och omväxlande deltids- och heltidsarbetslösa minskar. Precis som i den nuvarande ordningen bör begränsningen gälla i förhållande till en ersättningsperiod. För en sökande som har för- brukat tretton av sina med ersättning, men som påbörjar en ny ersättningsperiod, nollställs därmed regelverket. Det kan betyda att den som enligt utredningens förslag får fler, men kortare ersättningsperioder, i praktiken kan få ersättning vid sidan om deltidsarbete under sammanlagt än den som deltids- arbetartunder en sammanhängande längre ersättningsperiod. Utred- ningen anser att det kan vara motiverat, eftersom de fördelar som deltidsarbete kan ha som språngbräda in på arbetsmarknaden för personer med en svagare förankring på arbetsmarknaden i just dessa fall sannolikt väger tyngre än de nackdelar som deltidsarbete kan ha i termer av inlåsningseffekter. Eftersom en sökande som får en ersätt- ningsperiod motsvarande t.ex. har en svagare tidi- gare förankring på arbetsmarknaden än den som får ersättning i , är det alltså rimligt att den med fler men kortare ersättningsperiod i praktiken kan få ersättning vid sidan om deltids- arbete än sökande som har kvalificerat sig för . 14.4.3Inkomster från bisyssla och deltidsföretag minskar inte arbetslöshetsersättningen Förslag: Arbetslöshetsersättning ska inte minskas med de inkomster från förvärvsarbete på deltid som kommer från deltidsföretag eller bisyssla. Med bisyssla ska avses ett arbete som innan arbetslöshetens inträde och inom ramtiden har utförts vid sidan av ett annat arbete på heltid, under förutsättning att 1.inkomsterna från bisysslan inom ramtiden i genomsnitt inte överstigit den minsta totalinkomst som krävs för att uppfylla inkomstvillkoret delat med tolv, och 2.att omfattningen av bisysslan inte utökas under arbetslösheten. Om inkomsterna från bisysslan överstiger den minsta total- inkomst som krävs för att uppfylla inkomstvillkoret delat med tolv ska överskjutande belopp minska arbetslöshetsersättningen enligt huvudregeln. Vid prövningen av om en sökande ska anses uppfylla villkoren för bisyssla ska det bortses från arbete som han eller hon bedrivit inom ramen för ett företag. Enligt nuvarande ordning finns det regler för arbete som har bedrivits vid sidan om en huvudsysselsättning och därför inte ska påverka rätten till arbetslöshetsersättning, s.k. bisyssla. Bisysslan ska ha ut- förts vid sidan av heltidsarbete som den sökande före arbetslös- hetens inträde utfört vid sidan av sin heltidssysselsättning. Inkomsten från en anställning som ska prövas som bisyssla får i genomsnitt inte överstiga ett belopp som motsvarar sex grundbelopp . Bisysslan får varken ut- ökas i omfattning eller utgöra ett hinder för heltidsarbete. Om in- komsterna från bisysslan överstiger sex grundbelopp igenomsnitt ska det överskjutande beloppet dras av från dagpenningen. Trots att bisyssla innebär ett undantag från samordningsreglerna finns det i den nuvarande ordningen inget krav på att bisysslan tids- mässigt ska ha upparbetats inom ramtiden. Den begränsning av in- komst från bisyssla som finns utgår emellertid från ramtiden. Begräns- ningen av inkomsterna från bisysslan är därtill utformad så att den sökande kan behålla mer av de inkomster som bisysslan ger upphov till än han eller hon kan få i arbetslöshetsersättning grundad på den tidigare huvudsysselsättningen. Regler för bisyssla behövs även i fortsättningen De situationer som regleras i dagens bestämmelser för bisyssla har delvis olika funktion. Bestämmelser som tillåter personer att fort- sätta bedriva näringsverksamhet som han eller hon tidigare utfört vid sidan av annan sysselsättning, innebär undantag från det allmänna villkoret att företagare inte kan anses som arbetslösa. När det gäller anställda har regeln primärt en annan funktion, nämligen att se till att inte bisysslan samordnas med den arbetslöshetsersättning som den sökande får p.g.a. att han eller hon har förlorat sin huvudsyssel- Detta gäller oavsett om samordning av bisysslan sker som , med arbetad tid, eller med utredningens förslag, dvs. med in- komster från förvärvsarbete. Det behövs även i fortsättningen bestämmelser som tillåter att den som får inkomst från deltidsarbete som han eller hon haft vid sidan av en huvudsysselsättning får arbeta i samma omfattning som innan arbetslösheten utan att det påverkar rätten till arbetslöshets- ersättning eller vilken ersättning som den sökande kan få ut. Det bör utformas som ett undantag från samordning av arbetslöshetsersätt- ning med inkomster från förvärvsarbete. Detta undantag från sam- ordning bör även omfatta den som har fått sin verksamhet bedömd som deltidsföretag. Eftersom utredningen föreslår särskilda regler för den som bedrivit företag på deltid, bör regler om bisyssla inte omfatta den som har bedrivit näringsverksamhet vid sidan av en huvud- syssla. Det bör däremot, liksom , vara möjligt att upparbeta en bisyssla vid sidan av en näringsverksamhet. Bisysslans omfattning innan arbetslösheten I dagens regelverk ska förvärvsarbete som den sökande före arbets- löshetens inträde utfört vid sidan av en heltidssysselsättning utgöra en bisyssla. Det finns alltså inte något uttryckligt krav på att arbetet ska ha utförts inom ramtiden. Utred- ningen anser att det är viktigt att den sökande har arbetat vid sidan om en huvudsysselsättning för att kunna omfattas av bisysslereglerna. Det är vidare rimligt att bisysslan ska ha upp- arbetats vid av heltidsarbete som utförts , eftersom ramtiden är utgångspunkten för den sökandes rätt till ersättning. Ramtiden kan, som en följd av utredningens förslag att tid får hoppas över endast om det rört sig om förhållanden som gällt sam- manhängande , komma att innehålla fler månader som i den nuvarande ordningen skulle vara överhoppningsbara. Vissa av dessa månader kommer, i stället för att hoppas över, innehålla sådana ersättningar som kan tillgodoräknas vid prövning av inkomst- villkoret. Det kan t.ex. röra sig om kortare perioder med sjukpenning eller föräldrapenning. kommer den sökande av naturliga skäl inte att kunna arbeta i sin huvudsysselsättning. på att bisysslan måste ha bedrivits vid sidan om heltidsarbete i samtliga inom ramtiden, skulle därmed bli för strikt. Utredningen föreslår därför att den som har haft ett förvärvs- arbete (annat än verksamhet som företagare) vid sidan av ett heltids- arbete ska kunna få detta arbete klassas som bisyssla efter sex månaders arbete vid sidan av heltidsarbete. Bisysslan måste dock ha upparbetats inom ramtiden. Förslaget innebär å ena sidan en mer generös ordning än eftersom den sökandes arbetsförhållanden, att ha utfört arbete vid sidan av ett heltidsarbete, ska ha gällt i stället för tolv.