sou · H8B363d2 · 2020-11-12 00:00:00 — I deras uppgifter ingår bl.a. att informera konsumenter om kostråd, underlätta och skapa goda förutsättningar för företagande i livsmedelssektorn, samordna frågor som rör spädbarnsnutrition in- klusive amning, främja konsumenternas, särskilt barns och ungdomars, förutsättningar att göra medvetna val avseende hälsosam och säker mat och verka för en utveckling av måltider i vård, skola och omsorg. (Se 1–3 §§ förordningen, 2009:1426, med instruktion för Livsmedels- verket.) Elever i förskoleklass, , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska utan kostnad erbjudas näringsrika skolmåltider (9 kap. 8 §, 10 kap. 10 §, 11 kap. 13 §, 12 kap. 10 § och 13 kap. 10 § skollagen). Sådana måltider ska även serveras i förskola och fritids- hem, även om det inte finns någon sådan uttrycklig bestämmelse.96 I livsmedelslagen (2006:804) finns bestämmelser som syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och för kon- sumenternas intressen när det gäller livsmedel (1 § livsmedelslagen). Fler sådana bestämmelser finns i EU-rätten.97 Se även nedan om lagen (2013:1054) om marknadsföring av modersmjölksersättning och tillskottsnäring. Även kvalitén på dricksvattnet är reglerad genom EU-bestämmelser, som genomförts genom bl.a. livsmedelslagen och lagen (2018:1174) om informationssäkerhet för samhällsviktiga och digitala tjänster, som bl.a. har till syfte att uppnå en hög nivå på säkerheten för leve- rans och distribution av dricksvatten. I (1998:808) finns det bestämmelser som syftar till att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kom- mande generationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö (1 kap. 1 § ). Det kan också nämnas att den som inte ger sitt barn tillräckligt med näring i vissa fall kan dömas t.ex. för vållande till kroppsskada.98 2009/10:165 s. 345 och 404. 97Se mer om detta i 5 § livsmedelslagen och prop. 2005/06:128. Hovrätten för , dom i mål B 3441-19. Jämför , dom i mål B 7125-19. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård 27.2.4Säkerställa tillfredsställande vård för mödrar (artikel 24.2 [d]) Mödrahälsovården utgör en del av den hälso- och sjukvård som ska bedrivas inom regionen (se ovan). Även asylsökande och personer som vistas i landet utan vederbörliga tillstånd ska erbjudas mödra- hälsovård, vård vid abort och preventivmedelsrådgivning (6 § lagen om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. och 7 § om hälso- och sjukvård till vissa utlänningar som vistas i utan nödvändiga tillstånd). Av socialförsäkringsbalken (2010:110) framgår att den som om- fattas av försäkringsskyddet har rätt till gravidpenning under vissa omständigheter vid nedsatt arbetsförmåga (10 kap. 2 § socialförsäk- ringsbalken). Vidare framgår att modern har rätt till föräldrapenning från och med den sextionde dagen före den beräknade tidpunkten för barnets födelse samt efter födelsen, oavsett om modern har vårdnaden om barnet eller inte. Vårdnadshavarna har som huvud- regel totalt föräldrapenning, som fördelas jämt mellan dem. (Se 12 kap. 5, 12 och 15 §§ socialförsäkringsbalken.) 27.2.5Information och undervisning och hälsovård m.m. (artikel 24.2 [e]) Som nämnts ovan har flera myndigheter ett informationsansvar som gäller både hälsa och näringslära. Även skolan har ett sådant ansvar. Av bl.a. läroplanen för framgår att hälso- och livsstils- frågor ska uppmärksammas, att eleven ska få kunskaper om och för- ståelse för den egna livsstilens betydelse för hälsan, miljön och sam- hället, att undervisningen ska bidra till en förståelse för hur kost, sömn och fysisk aktivitet kan påverka hälsa och välbefinnande samt att eleven ska få kunskaper för att kunna göra medvetna val som kon- sument med hänsyn till hälsa, ekonomi och miljö. Vidare ska eleven, enligt läroplanen, lära sig om hygien och rengöring vid hantering, tillagning och förvaring av livsmedel samt ges olika verktyg som stöd för planering av varierade och balanserade måltider samt hur mål- tider kan fördelas över . Eleven ska även lära sig recept och olika metoder för bakning och matlagning. Barnen ska också lära sig att förebygga skador, om kroppsideal och om första hjälpen.99 Detta Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård är bara några av de delar av undervisningen som rör hälsa och när- ingslära. Vidare finns det andra delar av undervisningen som kan vara av värde för att t.ex. undvika olyckor, såsom hur man ska hantera brandfarliga ämnen, simning och trafiksäkerhet.100 När det särskilt gäller amning, är det som nämnts främst Livs- medelsverket som har ansvaret för att samordna frågor som rör späd- barnsnutrition (inklusive amning). Det finns också, i en egen lag, re- glerat hur modersmjölksersättning får marknadsföras. Av den framgår bl.a. att marknadsföringen inte får antyda eller ge intryck av att upp- födning med modersmjölksersättning är likvärdig med eller bättre än amning och det ska framhållas att amning har fördelar. Det ska även framgå att produkten endast bör användas på rekommendation av en person med utbildning i medicin, näringslära eller farmaci eller någon annan som arbetar med barna- eller mödravård. Det får inte användas bilder av spädbarn eller bilder eller texter som kan idealisera produk- tens användning. (Se 7–9 §§ lagen om marknadsföring av moders- mjölksersättning och tillskottsnäring.) Information om amning ges självklart även av hälso- och sjukvården genom barnavårds- och mödra- vårdscentraler och i samband med förlossning. 27.2.6Utveckla förebyggande vård och föräldrarådgivning (artikel 24.2 [f]) Som redan framgått innefattas förebyggande arbete i hälso- och sjuk- vårdens arbetsuppgifter. Därtill finns ett flertal myndigheter som arbetar med bl.a. hälsoriktig samhällsplanering, nutrition, smittskydd, vaccination och andra former av förebyggande hälsa. Det finns natio- nella allmänna och särskilda vaccineringsprogram som regeringen be- slutar om och lagstiftning för att förebygga både sjukdomar och skador. Det finns också lagstiftning som ålägger regionerna att erbjuda avgiftsfri screening för vissa sjukdomar (lagen om, 2016:659, om avgiftsfrihet för viss screening inom hälso- och sjukvården).101 Härnedan redovisas för ytterligare några förebyggande lagstiftningar samt lagstiftning och åtgärder som rör föräldrarådgivning och familjeplaneringshjälp. 101Ett användningsområde, som inte direkt berör barn, är mammografi för att upptäcka bröst- cancer, se förordningen (2016:660) om avgiftsfrihet för screening för bröstcancer med mammo- grafi. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård För vissa hälsoskadliga produkter finns det speciallagstiftning med restriktioner kring vilka som får sälja varorna och åldersgränser för vilka de får sälja till. När det gäller alkohol finns t.ex. alkohollagen (2010:1622). Av den framgår att försäljning av alkoholdrycker (och alkoholdrycksliknande preparat102) ska skötas på ett sådant sätt att skador i möjligaste mån förhindras och att alkoholdrycker inte får säljas eller annars lämnas ut till den som inte har fyllt . Undan- tag gäller för folköl, där 18-årsgräns gäller. 18-årsgräns gäller även vid servering av alkoholhaltiga drycker. Endast det statliga Systembo- laget får bedriva detaljhandel med spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker. (Se 3 kap. 5 och 7 §§ och 5 kap. 2 § alkohollagen.) Försäljning och användning av tobak regleras i tobakslagen (1993:581). T.ex. är det förbjudet att röka i lokaler som är avsedda för barnomsorg, skolverksamhet eller annan verksamhet för barn eller ungdom samt på skolgårdar och på motsvarande områden utomhus vid förskolor och fritidshem (2 § tobakslagen). Vidare ska det finnas hälsovarningar i form av texter och illustrationer på förpackningar till tobaksvaror (9 § tobakslagen). Och tobaksvaror får inte säljas eller på annat sätt lämnas ut i näringsverksamhet till den som inte har fyllt (12 § tobakslagen). Det är straffsanktionerat att bryta mot de ovan redovisade be- stämmelserna (t.ex. 11 kap. 3 § alkohollagen, 27 § tobakslagen). Det finns också en lag (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor och en narkotikastrafflag (1968:64). När det gäller försäljning av energidrycker finns det ingen ålders- begränsning. Däremot har Svensk Dagligvaruhandel beslutat om en branschöverenskommelse som innebär en 15-årsgräns för försäljning av sådana drycker.103 har av regeringen fått i upp- drag att utreda behovet av en lagstadgad åldersgräns. Uppdraget redo- visades i en rapport . Verket bedömde att ett totalför- bud för barn och unga att få köpa energidrycker varken utgjorde en effektiv eller proportionerlig åtgärd för att minska intaget av koffein hos målgruppen.104 alkoholhaltig glass, se 1 kap. 10 a § alkohollagen och prop. 2018/19:59 s. 119. 103Beslut i Svensk . 104Livsmedelsverket, Riskhanteringsåtgärder för att hålla nere intaget av energidrycker/koffein bland barn och unga (2018) s. 25 och 26. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård Ovan har redogjorts bl.a. för trafiklagstiftning och de hänsyn som ska tas vid samhällsbyggnaden. Det finns också en särskild lag (2003:778) om skydd mot olyckor. Lagen syftar till att i hela landet bereda människors liv och hälsa samt egendom och miljö ett med hän- syn till de lokala förhållandena tillfredsställande och likvärdigt skydd mot olyckor (1 kap. 1 §). Lagen behandlar bl.a. hur räddningstjänsten ska organiseras, enskildas skyldigheter vid en brand eller en olycka och vilka skyldigheter kommunen och staten har att tillhandahålla rädd- ningstjänster. Det framgår också att kommunen ska bedriva ett före- byggande arbete framför allt vad gäller bränder. har arbetat med ett förebyggande arbete för att öka trafiksäkerheten och barnens inflytande i vägpla- neringen, bl.a. genom att utveckla metoder för barnkonsekvensanaly- ser i beslut om trafik- och vägplanering. har även utvecklat informationsmaterial som kan användas i skolan för att öka trafik- säkerheten.105 En annan myndighet som arbetar med förebyggande åtgärder mot olyckor är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Myndig- heten ska bl.a. utveckla och stödja samhällets beredskap mot olyckor och kriser. Den ska också samordna arbetet för barns och ungas säkerhet, när det gäller att motverka olycksfall som leder till person- skador. (Se 1 och 3 §§ förordningen, 2008:1002, med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap.) Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd har bl.a. till upp- gift att bedriva och främja ett kunskapsbaserat arbete och ansvara för kunskapsförmedling av förebyggande insatser inom familjerådgiv- ning och stöd till föräldrar i föräldraskapet för att främja barnets utveckling och hälsa (föräldraskapsstöd). Deras arbete regleras i för- ordningen (2017:292) med instruktion för Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd. fattade regeringen beslut om en ny strategi för ett stärkt stöd i föräldraskapet och gav myndig- 105Se webbplats: /resa-och-trafik/Trafiksakerhet/barn-och- unga-i-trafiken/barn-och-narsamhalle. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård heten i uppdrag att stödja genomförandet av strategin och följa upp föräldraskapsstödet.106 Läs mer om föräldraskapsstöd i kapitlet om artikel 18.2. Kommunen ska sörja för att familjerådgivning med syfte att be- arbeta samlevnadskonflikter i parförhållanden och familjer kan erbjudas dem som begär det (5 kap. 3 § SoL). Förutom den information som kan fås av kommuner, regioner och myndigheter ingår det i skolutbildningen att eleverna ska lära sig om människans sexualitet och reproduktion samt om metoder för att förebygga sexuellt överförbara sjukdomar och oönskade gravidi- teter på individnivå, på global nivå och i ett historiskt perspektiv.107 När det gäller familjeplanering kan nämnas att födelsekontrol- lerande läkemedel får ingå i läkemedelsförmånerna efter beslut av (18 § lagen, 2002:160, om läkemedelsförmåner m.m.). Abort får utföras fram till utgången av den artonde havandeskapsveckan, om den havande begär det. Även därefter får abort utföras efter tillstånd från . (Se abort- lagen, 1974:595.) 27.2.7Åtgärder mot skadliga traditionella sedvänjor (artikel 24.3) Skadligt beteende mot barn är inte tillåtet i . Enligt föräldra- balken ska barn behandlas med aktning för sin person och egenart och får inte utsättas för kroppslig bestraffning eller annan kränkande behandling (6 kap. 1 § FB).108 Enligt socialtjänstlagen bör var och en som får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa anmäla detta till socialnämnden. Flera myndigheter har en skyldighet att göra sådana anmälningar. (Se t.ex. 14 kap. 1 och 1 c §§ SoL och 7 § lagen, 1993:335, om .) Även straffrätten sätter upp ett skydd för barnet för det fall det rör sig om t.ex. grov fridskränkning, misshandel, olaga hot eller ofredande.109 Det finns också lagstiftning som uttryckligen förbjuder vissa former av traditionella sedvänjor. finns det en grundlagsskyddad religionsfrihet och praxis 106Regeringsbeslut dnr S2018/04675/FST och S2018/04678/FST. 108Läs mer om förbudet mot aga i kapitlet om artikel 19. 109Läs mer om detta i kapitlet om artikel 19. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård om straffbefrielse på grund av social adekvans. Denna lagstiftning och praxis beskrivs nedan. Religionsfriheten har närmare beskrivits i kapitlet om artikel 14. Ikorthet innebär den att var och en mot det allmänna är tillförsäkrad frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion (2 kap. 1 § RF). Till skillnad från många andra fri- och rättigheter och till skillnad från motsvarande rättighet i och barn- konventionen är religionsfriheten enligt svensk rätt inte inskränkbar för svenska medborgare (2 kap. 20 § RF motsatsvis; jämför 2 kap. 25 § RF, artikel 9.2 i och 14.3 i barnkonven- tionen). I rättsfallet NJA 2005 s. 805 uttalade att defi- nitionen av religionsfriheten är snäv och de moment som närmast är utflöden av andra friheter som yttrandefriheten får begränsas enligt vad som gäller för dessa friheter. En i allmänhet straffbar handling är, enligt domstolen, inte skyddad bara därför att den förekommer i ett religiöst sammanhang utan grundlagsskyddet innebär ett förbud mot bestämmelser som uttryckligen riktar sig mot någon viss religions- utövning eller som, fastän de har fått en mera allmän avfattning, uppen- bart syftar till att motverka en viss religiös riktning.110 Av förarbetena till bestämmelsen om religionsfrihet framgår att lagstiftaren inte avsett att brottsliga förfaranden ska bli tillåtna med hänvisning till religionsfriheten. Det anges att föreskrifter som gäller för samhällsmedlemmars handlande eller underlåtenhet i allmänhet utan att ha särskild anknytning till det skyddade rättighetsområdet ska, även om de i viss utsträckning kan sägas beröra möjligheterna att faktiskt utöva rättigheten, normalt inte anses som en begränsning av rättigheten i regeringsformens mening. Som exempel nämns att straffbestämmelser om stöld och hemfridsbrott inte anses vara ett ingrepp i informationsfriheten, trots att det ställer upp hinder för att få tag på information. Som framgår ovan utgör inte religionsfriheten heller hinder mot begränsningar i andra rättigheter, t.ex. godtagbara begränsningar i mötesfriheten, bara för att mötet är en gudstjänst, 110Jämför även prop. 1975/76:209 s. 114 och 115. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård eller bestämmelser om ärekränkning eller hets mot folkgrupp, endast för att uttalande fälls i ett religiöst sammanhang.111 Av det ovanstående framgår tydligt att religionsfriheten inte ut- gör något hinder att döma någon för t.ex. misshandel. Av större in- tresse är om religionsfriheten utgör ett hinder mot lagar som uttryck- ligen riktar sig mot religiösa sedvänjor. Se mer om detta nedan. var det första landet i som lagstiftade mot könsstymp- ning av flickor och kvinnor.112 Ingrepp i de kvinnliga yttre könsorga- nen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående för- ändringar av dem (könsstympning) får därmed inte utföras, oavsett om samtycke har lämnats till ingreppet eller inte. Den som bryter mot detta kan straffas med fängelse. (Se lagen, 1982:316, med förbud mot könsstympning.) Kvinnlig könsstympning har bedömts inte ha någon anknytning till någon särskild religion.113 beslutade regeringen om en handlingsplan mot köns- stympning av kvinnor i syfte att förebygga och motverka könsstymp- ning.114 Det kan också nämnas att det finns ett ut- reseförbud som ska skydda barn från att föras utomlands i syfte att könsstympas. Utreseförbudet utgör dels ett hinder mot att utfärda pass, dels ett skäl för att återkalla pass. Det är straffbart att föra ut ett barn ur i strid med ett utreseförbud. (Se bl.a. 7 a och 8 §§ passlagen, 1978:302, 31 a och d §§ LVU samt prop. 2019/20:131.) För omskärelse, dvs. helt eller delvis avlägsnande av förhuden runt penis, som inte utförs av medicinska skäl, av pojkar gäller särskilda bestämmelser. Pojkens inställning till ingreppet ska så långt som möjligt klarläggas och ett ingrepp får inte utföras mot pojkens vilja. Ingreppet ska utföras med smärtlindring och av 1975/76:209 s. 114 och 154. 112SOU 2018:69 s. 63. 1981/82:172 s. 5. 114Regeringsbeslut dnr S2018/03931/JÄM, . Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård en legitimerad läkare, under betryggande hygieniska förhållanden och med hänsyn till vad som är bäst för pojken. Är pojken yngre än får omskärelsen dock utföras av andra personer, om de har särskilt tillstånd från Inspektionen för vård och omsorg. Till- stånd får meddelas den som föreslagits av ett trossamfund där om- skärelse ingår som en del i en religiös tradition, om personen har den kompetens som krävs. Det är straffbart att omskära pojkar för andra än legitimerade läkare och personer med särskilt tillstånd. (Se lagen, 2001:499, om omskärelse av pojkar.) I förarbetena till lagen om omskärelse av pojkar har de olika reli- giösa grunderna för omskärelse beskrivits enligt följande. För judar är omskärelsen tecknet på förbundet med och genom omskärelsen upptas pojken i detta förbund (motsvarande dopet i kristendomen). Enligt Talmud, i vilken de religiösa bestämmelserna om omskärelse framgår, är det varje fars skyldighet att se till att hans son blir omsku- ren av honom själv eller av någon som han utser därtill. Ingreppet ska utföras på pojkens åttonde levnadsdag. Även för muslimer utgör om- skärelsen ett religiöst fundament. Det är också en viktig del av den muslimska identiteten. Även utanför religionen omskärs pojkar, an- tingen av kulturella skäl eller av hygieniska och sjukdomsförebyg- gande skäl.115 I regeringens proposition till lagen uppmärksammades de mänsk- liga rättigheter, bl.a. artiklarna 12 (barnets rätt att komma till tals), 14 (religionsfrihet m.m.), 19 (skydd mot övergrepp) och 24 i barn- konventionen. Även bestämmelsen om religionsfrihet i regerings- formen nämndes.116 Regeringen ställde sig först frågan om omskärelse är ett så skadligt ingrepp att det motiverar inskränkningar i religions- friheten.117 Efter att ha konstaterat att en omskärelse som utförs på ett riktigt sätt ger få och lätt bemästrade komplikationer samt att det finns stora befolkningsgrupper för vilka omskärelse är viktig ur reli- giösa och kulturella aspekter, bedömde regeringen ett förbud som uteslutet. Enligt regeringen skulle ett förbud innebära en otillåten inskränkning i religionsfriheten. Vidare konstaterade regeringen att om det infördes ett förbud skulle en stor mängd illegala ingrepp utföras, vilket skulle strida mot hänsynen till barnets bästa. 2000/01:81 s. 12. 2000/01:81 s. 14–16. 2000/01:81 s. 18. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård ingen påpekade uttryckligen att omskärelse av pojkar inte strider mot , men att pojken enligt konventionen har rätt att få ingreppet utfört på ett sätt som är bra för honom och som inte åsamkar honom skada.118 I ett äldre rättsfall, från innan lagen om omskärelse av pojkar trädde i kraft, ansåg att vårdnadshavarnas sam- tycke till en omskärelse (som skedde utan bedövning) kunde anses socialadekvat och befria personen som utfört ingreppet från ansvar för misshandel.119 I lagrådets yttrande över regeringens förslag till lagen om omskärelse för pojkar hänvisade lagrådet till rättsfallet och konstaterade att värderingarna av ingreppet förskjutits sedan tiden för avgörandet och poängterade att även att den avvägning mellan å ena sidan barnets bästa och å andra sidan föräldrarnas bestämmande- rätt över barnet och deras rätt till fri religionsutövning som gjordes i lagstiftningsarbetet efter tid kan visa sig föråldrad. Lagrådet på- pekade att det inte rådde någon enighet om att ingreppet regelmässigt är oskadligt för barnet och konstaterade att även den erforderliga smärtlindringen inte heller alltid är utan komplikationer.120 Reger- ingen påpekade att möjligheten att bedöma en illegal omskärelse som socialadekvat torde minska med den nya lagen.121 När det gäller föräldrarätten enligt artikel 8 i Europakonventio- nen kan nämnas att en sådan rätt aldrig ger föräldern rätt att skada sitt barns hälsa eller utveckling.122 lyfte frågan om omskärelse av pojkar tillsammans med övriga nordiska barnombudsmän i en skri- velse till respektive regering. Ombudsmannen ansåg att omskärelse av pojkar utan medicinsk grund och utan att personen har samtyckt inte är förenligt med artikel 12 och 24.3 i . Barn- ombudsmannen pekade på behovet av att följa upp samtliga omskä- relser av pojkar på icke medicinsk grund som utförs inom vården, i syfte att få en bild över de komplikationer som förekommer.123 Även i har frågan tagits upp genom motioner . 2000/01:81 s. 18 och 19. 119Rättsfallet NJA 1997 s. 636. 2000/01:81, bilaga 4. 2000/01:81 s. 31. 122Europadomstolens avgörande i målet Kocherov och Sergeyeva mot (2016) § 95. 123Barnombudsmannens skrivelse Låt pojkar själva få bestämma om de ska omskäras, 3.5.1:0836/13. Artikel 24 – hälsa, hälso- och sjukvård nerna har avslagits bl.a. med hänvisning till att skrivelse bereds inom Regeringskansliet.124 har i en resolution om barnets rätt till fysisk integ- ritet bl.a. tagit upp frågan om omskärelse av pojkar på icke-medicinsk grund. Staterna rekommenderas bl.a. att ta initiativ till en allmän debatt innefattande en interkulturell och interreligiös dialog i syfte att nå ett brett samförstånd kring barns rätt till skydd mot kränk- ningar av deras fysiska integritet i enlighet med mänskliga rättig- heter. När det gäller den icke-medicinskt motiverade omskärelsen av pojkar rekommenderas staterna att tydligt definiera de medicinska, hygieniska och andra villkor som ska säkerställas i samband med ut- förandet av omskärelse av pojkar i vissa religiösa samhällen. I parla- mentets rekommendation att genomföra resolutionen påpekas att en viss kategori av kränkningar mot de mänskliga rättigheterna mot barn som specificeras i resolutionen ännu inte uttryckligen omfattas av något internationellt eller europeiskt rättsligt instrument.125 Såväl barnäktenskap som tvångsäktenskap är förbjudna enligt svensk rätt. Ingen under får ingå äktenskap (2 kap. 1 § äktenskaps- balken). erkänner inte heller ett äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag om någon av parterna var för äktenskapets ingående. Det finns dock ett undantag för det fall båda makarna är vid ansökan och det finns synnerliga skäl att erkänna äktenskapet. (Se 1 kap. 8 a § lagen, 1904:26 s. 1, om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap.) Det är straffbelagt att tvinga någon att gifta sig, om det sker genom olaga tvång eller utnyttjande av utsatt belägenhet. Det är också straff- bart att vilseleda någon att resa till en annan stat i syfte att personen ska ingå tvångsäktenskap. (Se 4 kap. 4 c och 4 d §§ BrB.) Det kan också nämnas att det finns ett nytt brott, barnäkten- skapsbrott, som kan ge fängelse i högst . Det är straffbart att förmå eller tillåta ett barn att ingå ett äktenskap eller en äktenskaps- liknande förbindelse. Ett nytt utreseförbud som ska skydda barn från 124Se t.ex. utskottsbetänkandena /10:SoU11 s. 50–54 och, 2015/16:SoU7 s. 57 och 58 samt 2016/17:SoU10 s. 115.