sou · H8B331d2 · 2020-06-02 00:00:00 — Frivillig beskattning genom mervärdesskatt i fakturan Paragrafen motsvarar 9 kap. 1 § första stycket och sista meningen i andra stycket ML. I jämförelse med ML omformuleras första stycket som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet Bland annat byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” och ”skattepliktig” slopas, se vidare avsnitt 10. Vidare görs några språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. I andra stycket finns en bestämmelse som motsvarar den sista meningen i 9 kap. 1 § andra stycket ML. Bestämmelsen i ML avser både fakturor som ställs ut enligt 9 kap. 1 § första stycket och fak- turor som ställs ut enligt 9 kap. 1 § andra stycket, och för att tydlig- göra detta införs denna bestämmelse både i denna paragraf och i 9 § som motsvarar 9 kap. 1 § andra stycket ML. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 1 § andra stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivilliga skattskyldigheten” och ”frivilligt skattskyldig” ut mot ”frivilliga beskattningen” och ”skyldig att betala mervärdesskatt” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet, se avsnitt 10. Vidare görs vissa språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 1 § tredje stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet, se avsnitt 10. Vidare införs en hänvisning till 8 § med anledning av att 9 kap. 1 § ML delas upp i flera paragrafer. Slutligen flyttas bestämmelsen om att intyget ska vara utfärdat av till NMF, eftersom detta är en verkställighets- föreskrift som inte behöver ges i lag. Paragrafen motsvarar 9 kap. 1 § fjärde stycket ML. I jämförelse med ML byts ”En fastighetsägare, en hyresgäst, en bostadsrättshavare, ett konkursbo eller en mervärdesskattegrupp ska inte anses ha blivit frivilligt skattskyldig enligt första stycket” ut mot ”En fastighets- uthyrning eller bostadsrättsupplåtelse ska inte anses ha omfattats av frivillig beskattning enligt 8 §” som en konsekvens av den systema- tiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 10. Vidare byts ”kreditnota” ut mot ”en handling eller ett meddelande som avses i 17 kap. 19 §” som en följdändring till att begreppet ”kredit- nota” slopas i 17 kap. och ersätts med detta uttryck. Slutligen görs en smärre språklig ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Frivillig beskattning genom beslut av Paragrafen motsvarar 3 kap. 3 § tredje stycket 3 och 9 kap. 2 § första och andra stycket ML. I jämförelse med ML omformuleras bestäm- melsen i första stycket för att 3 kap. 3 § tredje stycket 3 och 9 kap. 2 § första stycket ML sammanförs till en bestämmelse. Bestämmelsen omformuleras också som en konsekvens av den systematiska anpass- ningen till mervärdesskattedirektivet. Bland annat byts ”frivillig skatt- skyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” och ordet ”skattepliktig” slopas, se vidare avsnitt 10. I första stycket byts ”grupphuvudman” ut mot ”mervärdesskattegrupp” för att förtydliga att det är mervärdes- skattegruppen som blir skyldig att betala mervärdesskatt till staten för uthyrningen eller upplåtelsen. I andra stycket byts också ”frivilliga skattskyldigheten” ut mot ”frivilliga beskattningen”. Vidare görs några smärre språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 2 § tredje stycket ML. I jämförelse med ML omformuleras inledningen i syfte att förtydliga bestämmelsen. Någon ändring i sak är inte avsedd. När frivillig beskattning börjar gälla Paragrafen motsvarar 9 kap. 4 § ML. I jämförelse med ML byts ”skattskyldighet enligt 1 § inträder” och ”skattskyldighet till följd av beslut enligt 2 § inträder” ut mot ”frivillig beskattning enligt 8 § gäller från och med” och ”frivillig beskattning till följd av beslut enligt 12 § gäller från och med” som en konsekvens av den syste- matiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 10. Vidare görs en smärre språklig ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Frivillig beskattning vid överlåtelse Paragrafen motsvarar 9 kap. 5 § ML. I jämförelse med ML byts ”frivilliga skattskyldigheten” och ”skattskyldig för denna verksam- het” ut mot ”frivilliga beskattningen” och ”skyldig att betala mer- värdesskatt till staten enligt detta kapitel för uthyrningen eller upp- låtelsen” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 10. Slutligen görs några smärre språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. När den frivilliga beskattningen upphör Paragrafen motsvarar 9 kap. 6 § första stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivilliga skattskyldigheten” ut mot ”frivilliga beskattningen” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet. Vidare byts ”skattepliktig uthyrning eller annan upplåtelse” ut mot ”uthyrning eller annan upplåtelse som avses i 5– 7 §§”, se vidare avsnitt 10. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 6 § andra stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” och ”skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” och ”beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se vidare avsnitt 10. Vidare görs en redaktionell ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 6 § tredje stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet. Vidare byts ”skattepliktig uthyrning eller upplåt- else” ut mot ”uthyrning eller upplåtelse som avses i 5 eller 6 §”, se vidare avsnitt 10. Slutligen görs några redaktionella och språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 6 § fjärde stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivilliga skattskyldigheten” ut mot ”frivilliga beskattningen” på två ställen som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se vidare avsnitt 10. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 7 § första och tredje stycket ML. I jäm- förelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet. Vidare byts ”skattepliktig uthyrning eller upplåtelse” ut mot ”uthyrning eller upplåtelse som avses i 5 eller 6 §”, se vidare avsnitt 10. I bestämmelsen görs också språkliga och redaktionella ändringar som en följd av att 9 kap. 7 § första och tredje stycket ML sammanförs till en bestämmelse. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 7 § andra och tredje stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet. Vidare byts ”skattepliktig uthyrning eller upplåtelse” ut mot ”uthyrning eller upplåtelse som avses i 5 eller 6 §”, se vidare avsnitt 10. I bestämmelsen görs också språkliga och redaktionella ändringar som en följd av att 9 kap. 7 § andra och tredje stycket ML sammanförs till en bestämmelse. Någon ändring i sak är inte avsedd. Avdrag för ingående skatt Paragrafen motsvarar 9 kap. 8 § första och delvis andra stycket ML. I jämförelse med ML byts ”jämkning” ut mot ”justering av avdrag”, vilket är en terminologisk anpassning till mervärdesskattedirektivet. Vidare byts ”skattskyldighet som gäller enligt 1 § har inträtt” ut mot ”frivillig beskattning enligt 8 § som har börjat gälla” och ”skatt- skyldighet till följd av beslut enligt 2 §” mot ”frivillig beskattning till följd av beslut enligt 12 §” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet. Vidare byts ”en skatte- pliktig uthyrning eller annan upplåtelse” ut mot ”en uthyrning eller annan upplåtelse som avses i 5 eller 6 §”, se vidare avsnitt 10. Slut- ligen görs bestämmelsen om redaktionellt för att lagtexten ska vara mer lättillgänglig. En del av bestämmelsen i 9 kap. 8 § andra stycket ML bryts också ut till en separat paragraf, se nedan 23 §. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar delvis 9 kap. 8 § andra stycket första punkten ML. I jämförelse med ML får bestämmelsen en ny inledning med anledning av att 9 kap. 8 § andra stycket ML delas upp i flera be- stämmelser. Vidare görs några smärre redaktionella och språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 8 § tredje stycket ML. I jämförelse med ML får bestämmelsen en ny inledning med anledning av att 9 kap. 8 § ML delas upp i flera bestämmelser. Vidare byts ”inte varit fri- villigt skattskyldig” ut mot ”inte varit skyldig att betala mervärdes- skatt enligt 8 eller 12 §” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 10. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 8 § fjärde stycket ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet. Vidare slopas begreppet ”skattepliktig”, se vidare avsnitt 10. Slutligen görs en smärre språklig ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Utfärdande av handling vid överlåtelse av fastighet Paragrafen motsvarar delvis 8 kap. 19 § första, tredje och fjärde stycket ML. I jämförelse med ML slopas i första stycket skrivningen om ”lägenhet som innehas med hyresrätt eller bostadsrätt” eftersom bestämmelsen, genom flytten från avdragskapitlet till detta kapitel, omfattas av 3 § av vilken det framgår att begreppet fastighet även omfattar del av fastighet som är eller som kan vara föremål för sådan uthyrning eller annan upplåtelse som omfattas av frivillig beskatt- ning enligt 8 eller 12 §. Vidare förtydligas hänvisningen till 22 § andra stycket och orden ”i pappersform eller i elektronisk form” slopas såsom obehövligt. I andra stycket görs några smärre språkliga och redaktionella ändringar med anledning av att 8 kap. 19 § tredje och fjärde stycket ML sammanförs till ett stycke. Vidare görs ytterligare några språkliga och redaktionella ändringar för att förtyd- liga bestämmelsen. I femte punkten byts ordet ”skattskyldigheten” ut mot ”beskattningen” som en konsekvens av den systematiska anpass- ningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 10. Vidare slopas ordet ”återbetalning” såsom obehövligt. Någon ändring i sak är inte avsedd. Justering av avdrag för ingående skatt Paragrafen motsvarar 9 kap. 9 § ML. I jämförelse med ML byts begreppet ”jämkning” ut mot ” justeras”, vilket är en terminologisk anpassning till mervärdesskattedirektivet. Vidare byts ”skattepliktig uthyrning eller annan upplåtelse” ut mot ”uthyrning eller annan upplåtelse som omfattas eller har omfattats av frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet, se vidare avsnitt 10. I bestämmelsen slopas också hänvisningen till återbetalningsreglerna, då dessa, som en konse- kvens av den systematiska anpassningen till direktivet, har gjorts om till avdragsregler eller slopats som obehövliga, se avsnitt 11. Slutligen görs några smärre språkliga och redaktionella ändringar. Någon änd- ring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 10 § ML. I jämförelse med ML byts ”jämkning ska ske” och ”jämkning” ut mot ”avdrag för ingående skatt ska justeras” och ”justering”, vilket är en terminologisk anpass- ning till mervärdesskattedirektivet. Vidare byts ”frivillig skattskyl- dighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 10. Andra punkten omformuleras med anledning av att begreppet ”skattskyldighet” slopas som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. För att åter- spegla avdragsbestämmelserna, som bl.a. görs mer transaktionsbase- rade, anges att justering inte ska ske om fastighetsägaren övergår till att använda fastigheten i en annan verksamhet där transaktionerna medför avdragsrätt. Vidare slopas hänvisningen till återbetalnings- bestämmelserna, då dessa bestämmelser har gjorts om till avdrags- bestämmelser eller har slopats såsom obehövliga, se avsnitt 11. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 11 § ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konse- kvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirek- tivet. Vidare byts ”skattepliktig uthyrning eller annan upplåtelse” ut mot ”uthyrning eller annan upplåtelse som avses i 5 eller 6 §”, se avsnitt 10. Orden ”jämka”, jämkningsbelopp” och ”korrigeringstiden” byts också ut mot ”justering av avdrag för ingående skatt”, ”justerings- belopp” och ”justeringsperioden”, vilket är en terminologisk anpass- ning till mervärdesskattedirektivet. I bestämmelsen ersätts också begreppet ”räkenskapsår” med ”beskattningsår”. Genom bytet av be- grepp blir det tydligt i samtliga fall vilket år som avses, eftersom ordet ”beskattningsår” är definierat i 2 kap. 3–6 §§. Slutligen görs några smärre språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 12 § ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en kon- sekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirek- tivet, se avsnitt 10. Vidare görs vissa språkliga ändringar. Slutligen byts ”jämka” på två ställen ut mot ”justera avdrag för ingående skatt” och ”justera avdrag”, vilket är en terminologisk anpassning till mer- värdesskattedirektivet. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 kap. 13 § ML. I jämförelse med ML byts ”frivillig skattskyldighet” ut mot ”frivillig beskattning” som en konse- kvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirek- tivet, se avsnitt 10. Vidare byts ”jämka” ut mot ”justera avdrag för ingående skatt”, vilket är en terminologisk anpassning till mervärdes- skattedirektivet. Någon ändring i sak är inte avsedd. Avdrag för ingående skatt Kapitlet innehåller de allmänna bestämmelserna om avdragsrätt, om begränsningar av avdragsrätten och hur avdrag ska styrkas. Sådana bestämmelser som rör avdrag för ingående skatt i en särskild situa- tion, t.ex. frivillig beskattning för vissa fastighetsupplåtelser (12 kap.), finns i de kapitlen. I enlighet med direktivets systematik, behandlas avdrag för ingående skatt också i de särskilda ordningarna (se 18– 22 kap.). Kapitlets bestämmelser om avdrag anpassas i huvudsak till direk- tivets systematik och terminologi om avdrag. Avdragsrätten i artikel 168 i direktivet är kopplad till egenskapen beskattningsbar person. I ML är däremot avdragsrätten enligt huvudregeln knuten till den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet (8 kap. 3 § ML). Våra förslag gällande avdrag och återbetalning (se 14 kap.) be- handlas i avsnitt 11. I paragrafen, som saknar motsvarighet i ML, anges kapitlets innehåll. Syftet med bestämmelsen är att göra kapitlets struktur och innehåll mer överskådligt. Bestämmelser om avdrag i andra kapitel Paragrafen saknar motsvarighet i ML. I paragrafen lämnas en upplys- ning om att ytterligare bestämmelser om avdrag för ingående skatt finns i de särskilda ordningarna, vilka återfinns i 18–22 kap. Syftet med bestämmelsen är att göra det lättare att hitta var i lagen det finns bestämmelser om avdragsrätt. Som ett led i anpassningen till mer- värdesskattedirektivets systematik samlas samtliga bestämmelser som rör de särskilda ordningarna i respektive ordning. Det innebär bl.a. att bestämmelserna om avdrag för ingående skatt flyttas till de särskilda ordningarna. Hänvisning görs även i de fall den särskilda ordningen endast anger att någon avdragsrätt inte finns, se t.ex. den särskilda ordningen för beskattningsbara personer med liten årsom- sättning (18 kap. 13 §, jfr artikel 289 i direktivet). Paragrafen motsvarar delvis 8 kap. 1 § andra stycket ML. I paragra- fen lämnas en upplysning om att särskilda bestämmelser om vad som avses med ingående skatt, om avdrag och om justering av avdrag för ingående skatt finns i andra kapitel i NML. Syftet är att göra det lättare att hitta var i lagen det finns bestämmelser om ingående skatt. Vad som avses med ingående skatt Paragrafen motsvarar delvis 8 kap. 2 § första och andra stycket samt fjärde stycket 2 ML. Paragrafen motsvarar tillsammans med 6 § artikel 168 i mervärdesskattedirektivet. Huvudreglerna för avdrags- rättens omfattning anges i 6 §. I bestämmelsen anges vad som avses med ingående skatt. I likhet med motsvarande bestämmelse i ML anges också vilka transaktioner som ger upphov till ingående skatt. Bestämmelsen reglerar dock inte uttömmande vad som avses med ingående skatt. Ytterligare en bestämmelse om vad som avses med ingående skatt finns i 5 § och av 3 § framgår att särskilda bestämmelser om vad som avses med ingå- ende skatt finns i andra kapitel i NML. I direktivet används inte termen ingående skatt, utan ”mervärdesskatt”. Förslaget att använda begreppet ingående skatt i NML medför därmed en avvikelse från direktivets terminologi. Det får till följd att direktivets huvudregel för avdragsrättens omfattning (artikel 168) i materiellt hänseende motsvaras av två bestämmelser i . Det innebär i sig inte någon skillnad mot då 8 kap. 2 och 3 §§ ML i kombination anses motsvara artikel 168 i direktivet (se bl.a. SOU 1994:88 s. 227. För- slaget att använda ML:s term ingående skatt i NML behandlas i avsnitt 11. Bestämmelsen anpassas till direktivets terminologi och systematik genom införandet av begreppen beskattningsbar person och beskatt- ningsbar transaktion, se avsnitt 11. I artikel 168 i direktivet kopplas nämligen avdragsrätten till egenskapen beskattningsbar person (som definieras i artikel 9.1) och dennes beskattade transaktioner. Det mervärdesskattebelopp som får dras av anges i punkterna a–e, och kopplar till de beskattningsbara transaktionerna. Begreppet ingående skatt i NML kopplas på motsvarande sätt till de beskattningsbara transaktionerna. Det ersätter ML:s koppling till ”förvärv” och ”för- värv som medför skattskyldighet” (8 kap. 2 § första och andra stycket ML). I enlighet med direktivets systematik är de beskattningsbara transaktionerna i 5 kap. NML objektiva till sin karaktär och defini- eras oberoende av vem som är skyldig att betala mervärdesskatten som belöper på transaktionen. Det medför att begreppet ingående skatt blir oberoende av vem som är skyldig att betala in skatten till staten. Vem som är betalningsskyldig framgår i stället av bestäm- melserna i 16 kap. NML. Det innebär att begreppet ingående skatt kommer att omfatta inte bara den skatt som en säljare är skyldig att betala vid t.ex. en leverans av varor utan även sådan skatt som ska betalas av en förvärvare vid en leverans av varor som omfattas av omvänd betalningsskyldighet eller vid ett unionsinternt förvärv av varor. Alla sådana transaktioner kan ge upphov till ingående skatt. Förslagen om beskattningsbara transaktioner behandlas i avsnitt 6. Jämfört med 8 kap. 2 § ML, byts ”skattskyldig” ut mot ”beskatt- ningsbar person” och den ingående skattens koppling till ”förvärv” ersätts av kopplingen till de beskattningsbara transaktionerna. Exem- pelvis ersätts ”förvärv av varor eller tjänster” (8 kap. 2 § första stycket ML) av ”leverans av varor” respektive ”tillhandahållande av tjänster” (första och andra punkterna). Uttrycket ”förvärv som medför skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § första stycket 2–5” (8 kap. 2 § andra stycket ML) omfattar två olika typer av beskattningsbara transaktioner. Punkt 2–4 gäller sådana leveranser av varor och till- handahållanden av tjänster där förvärvaren, i stället för säljaren, är betalningsskyldig för mervärdesskatten (omvänd betalningsskyldig- het). Punkt 5 gäller unionsinterna förvärv av varor där förvärvaren är skyldig att betala mervärdesskatten (förvärvsbeskattning). Uttrycket ”förvärv som medför skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § första stycket 2– 5” byts ut mot ”leverans av varor”, ”tillhandahållande av tjänster” samt ”unionsinterna förvärv av varor”. Vissa överföringar av varor som en beskattningsbar person företar inom ramen för sin egen rörelse likställs med ”unionsinterna förvärv av varor mot ersättning” (5 kap. 23 §). Överföringar regleras inte särskilt i om avdragsrätt, utan ingår till- sammans med unionsinterna förvärv av varor i uttrycket ”förvärv som medför skattskyldighet” I direktivets bestämmelser om avdrags- rätt (artikel 168 d) anges däremot överföringar uttryckligen, vid sidan om unionsinterna förvärv av varor. Vi föreslår att en motsvarande bestämmelse införs i NML. Den anpassningen medför att det uttryck- ligen anges att även överföringar kan ge upphov till ingående skatt. Som en ytterligare konsekvens av anpassningen till direktivet byts ”omsättning” ut mot ”leverans av varor” och ”tillhandahållande av tjänster”, se avsnitt 4. I bestämmelsens inledning ersätts ML:s uttryck ”skatt enligt denna lag” med ”mervärdesskatt enligt denna lag”. Direktivets term ”mervärdesskatt” används här för att förklara vad som avses med ingående skatt. Härigenom blir också kopplingen till definitionen av felaktigt debiterad mervärdesskatt tydlig (se 2 kap. 12 §). Enbart ett belopp som utgör mervärdesskatt enligt NML kan ge upphov till ingående skatt. Om däremot mervärdesskatt felaktigt angetts på en faktura, t.ex. avseende en leverans av varor som omfattas av ett undantag från skatteplikt, utgör det beloppet inte ingående skatt. Beloppet utgör nämligen inte mervärdesskatt enligt NML. Detsamma gäller om någon faktisk leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster inte ägt rum eller om dessa utförts av någon som inte är en beskattningsbar person, t.ex. en privatperson. Eftersom ett belopp som felaktigt angetts som mervärdesskatt inte omfattas av defini- tionen av ingående skatt, kan beloppet inte heller medföra avdrags- rätt. Vid en sådan felaktig debitering ska beloppet betalas till staten och den som felaktigt angett mervärdesskatt på en faktura eller liknande handling är betalningsskyldig (16 kap. 18 §, jfr artikel 203). Uttrycket ”har betalats eller ska betalas” i inledningen utgör en anpassning till artikel 168 i direktivet. I direktivet uttrycker det att rätten att göra avdrag inträder oberoende av om betalning har gjorts eller ska göras, t.ex. till leverantören för en levererad vara. I före- varande bestämmelse används uttrycket i betydelsen att en transak- tion kan ge upphov till ingående skatt oberoende av om betalning har gjorts eller ska göras. Uttrycket har i fråga om avdrag för import (där samma person som ska betala skatten också har avdragsrätt), ansetts innebära ett krav på att den statliga skattefordran är exigibel. Om statens skattefordran har upphört, så finns heller inte någon avdragsrätt. Detta mot bakgrund av att syftet med avdragsrätten är att den beskattningsbara personen helt ska befrias från ekonomisk belastning genom mervärdesskatten (C-414/10 Véleclair, p. 19 och 20 samt Generaladvokat yttrande, p. 30–32, 54–58). I första och andra punkterna, som motsvarar 8 kap. 2 § första stycket och delvis andra stycket ML, byts ”förvärv av varor eller tjänster” samt ”förvärv som medför skattskyldighet” ut mot ”leve- rans av varor” respektive ”tillhandahållande av tjänster”. ende skatten kopplas alltså till de nu nämnda beskattningsbara transak- tionerna och till den ersättning som betalas för dessa. Kravet på ersättning medför att sådana leveranser och tillhandahållen som likställs med leverans av varor mot ersättning respektive tillhanda- hållande av tjänster mot ersättning inte omfattas av definitionen av ingående skatt. Det beror på att någon ersättning i dessa fall inte betalas.