sou · H8B363d3 · 2020-11-12 00:00:00 — Detta ska prövas fortlöpande, dock minst en gång . Verkställigheten ska utformas så att den dömdes anpassning i samhället främjas och att de skadliga följderna av frihetsberövandet motverkas. Om det krävs med hänsyn till den dömdes speciella be- hov av vård, hans eller hennes säkerhet eller övriga intagnas säkerhet får en dömd hindras från att träffa andra intagna. Vård i enskildhet ska i så fall vara anpassad efter den dömdes individuella vårdbehov och den vårdade ska ha ständig tillgång till personal.131 Frågan om vård i enskildhet ska prövas fortlöpande och alltid omprövas inom 2009/10:135 s. 138. 2002/03:53 s. 98. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … från senaste prövningen. Om det är särskilt påkallat av att den dömde uppträder våldsamt eller är så påverkad av berusnings- medel att han eller hon inte kan hållas till ordningen, får den dömde hållas i avskildhet. En förutsättning är dock att han eller hon står under fortlöpande uppsikt av personalen och har möjlighet att till- kalla personal. Den dömde får dock inte hållas i sådan avskildhet än som är absolut nödvändigt och inte i något fall än . En läkare eller sjuksköterska ska skyndsamt yttra sig om varje åtgärd som vidtas när den dömde hålls i avskildhet. Om läkaren eller sjuksköterskan begär det, ska åtgärden genast av- brytas. En tvångsåtgärd enligt lagen, 1998:603, om verkställighet av sluten ungdomsvård (LSU) får användas endast om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Efter ett verkställt beslut om av- skildhet ska den dömde erbjudas ett uppföljande samtal. Under sam- talet ska den dömde få information om vad som var anledningen till att tvångsåtgärden behövde tillgripas och ges möjlighet att framföra sin uppfattning om den vidtagna åtgärden. (Se 1, 2, 14, 14 a, 17, 18 b och 18 c §§ LSU.) Se även kapitlen om artiklarna 9, 16, 17, 27, 28 och 31. Angående offentlig försvarare, läs under anhållande ovan. Förord- nandet för en offentlig försvarare gäller även under rättegången. När det t.ex. gäller frågor om uppskjuten villkorlig frihet ska ett offent- ligt biträde förordnas för den intagne, om det inte måste antas att behov av biträde saknas (12 kap. 5 § fängelselagen.) 40.2.8Frihetsberövande med anledning av ett överlämnande till annat land En åklagare får i vissa fall anhålla en person som eftersöks enligt en nordisk eller europeisk arresteringsorder för att personen ska kunna överlämnas till den stat som utfärdat arresteringsordern. Åklagaren ska anhålla den eftersökte om det inte saknas risk för att denne av- viker eller på annat sätt undandrar sig ett överlämnande. Den efter- sökte ska även anhållas om det finns risk för att han eller hon, genom att undanröja bevis eller på något annat sätt, försvårar utredningen av en gärning som omfattas av arresteringsordern. Ett barn får dock Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … anhållas endast om det finns synnerliga skäl. Om det kan antas att förutsättningar för ett överlämnande saknas får den eftersökte inte frihetsberövas. Om det är tillräckligt med reseförbud eller anmäl- ningsskyldighet ska det användas i stället. (Se 3 kap. 6 § lagen om överlämnande från enligt en nordisk arresteringsorder och 4 kap. 5 § lagen om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder.) När arresteringsordern gäller ett barn ska en offent- lig försvarare alltid förordnas (3 kap. 4 § respektive 4 kap. 8 § i samma lagar). I fråga om häktning i ärenden om en nordisk eller europeisk arre- steringsorder tillämpas i princip bestämmelser. Sam- ma förutsättningar som gäller för anhållande enligt arresteringslagarna ska dock gälla och bestämmelserna om väckande av åtal ska inte till- lämpas. Ett beslut om anhållande eller häktning ska upphävas, om ett fortsatt frihetsberövande skulle vara oskäligt med hänsyn till den tid frihetsberövandet pågått och den påföljd som dömts ut eller som kan komma att dömas ut om den eftersökte döms för gärningen. (Se 3 kap. 7 § respektive 4 kap. 6 § i samma lagar.) När rätten fattar beslut om överlämnande, ska den även pröva om beslut om tvångsmedel ska gälla till dess överlämnandet har verk- ställts. Den som ska överlämnas och som underkastats tvångsmedel av rätten kan begära en förhandling för prövning av tvångsmedels- frågan. En sådan förhandling ska hållas i tingsrätten från det att beslut i den frågan senast har meddelats. Om den frihets- berövade inte överlämnas inom den tid som angivs i respektive lag ska personen försättas på fri fot. (Se 4 kap. 4 § samt 5 kap. 2 och 5 §§ respektive 5 kap. 7 § samt 6 kap. 3 och 6 §§ i samma lagar.) I andra motsvarande fall, som inte rör en nordisk eller europeisk arresteringsorder, gäller lagen om utlämning för brott. Den som i en annan stat är misstänkt, tilltalad eller dömd för där straffbelagd gär- ning och uppehåller sig här i riket får i vissa fall utlämnas till den staten. Svenska medborgare får däremot inte utlämnas med stöd av lagen. (Se 1 och 2 §§ i lagen.) När det gäller frihetsberövanden och andra tvångsmedel gäller i huvudsak samma bestämmelser som i all- mänhet är föreskrivet för brottmål. Beslutet gäller som huvudregel tills vidare intill dess ärendet har avgjorts eller, om utlämning beviljas, intill dess utlämningen har verkställts. Beslutet kan överklagas till utan inskränkning till . Den som hålls häk- tad i utlämningsärendet kan begära att ny förhandling ska äga rum Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … från det att beslut senast har meddelats. (Se 16 § samma lag.) Ett frihetsberövande får i vissa fall ske även i avvaktan på en framställan om utlämning, efter en begäran från en behörig utländsk myndighet. Rätten ska skyndsamt pröva om anhållandet ska bestå. Den anhållne får begära ny förhandling från det att beslut senast meddelats. (Se 23 § samma lag.) När det gäller offentlig försvarare gäller samma bestämmelser som i allmän- het är stadgat för brottmål (18 § samma lag). får i vissa fall ta ett barn i förvar inför en avvisning eller utvisning. Detta kan göras vid tre olika situationer. Två av dem regleras i utlänningslagen och den tredje i lagen om (1991:572) om särskild utlänningskontroll (LSUt). Utredningen om utlänningsären- den med säkerhetsaspekter har föreslagit att lagen om särskild utlän- ningskontroll ersätts av en ny lag, lagen om särskild kontroll av vissa utlänningar.132 Ärendet bereds inom . Ytterligare en möjlighet till förvar finns i artikel 28 i Dublinför- ordningen133. Förutsättningar för att ta ett barn i förvar enligt utlänningslagen Enligt utlänningslagen får ett barn tas i förvar i följande två huvudfall (båda enligt 10 kap. 2 § utlänningslagen). Det första fallet gäller om det är sannolikt att ett barn kommer att avvisas av eller avvisas med omedelbar verk- ställighet av eller om det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett sådant beslut. Barnet får då tas i förvar om risken är uppenbar att barnet annars håller sig undan och därigenom äventyrar en verkställighet som inte bör fördröjas. Om det är tillräckligt att barnet i stället ställs under uppsikt (jämför 10 kap. 7 § utlänningslagen) får barnet inte tas i förvar. 133Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av om kri- terier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning). Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … tena framgår att en avvägning måste göras mellan angelägenheten av att barn tas i förvar endast som en sista utväg och intresset av att verkställigheten inte fördröjs. Vidare måste det anses att barnet hål- ler sig undan även om det är fråga om ett litet barn som helt utan eget agerande göms undan av sina föräldrar. Risk för undanhållande måste finnas i det enskilda fallet och kan t.ex. framgå av barnets eller vårdnadshavarens uppgifter eller beteende.134 Ett barn får också tas i förvar om det är fråga om att förbereda eller genomföra verkställigheten av ett beslut om avvisning (i andra fall än som avses i första huvudfallet) eller ett beslut om utvisning enligt vissa särskilt angivna bestämmelser. För att barnet ska få tas i förvar krävs det i dessa fall att det vid ett tidigare försök att verkställa beslutet inte visat sig tillräckligt att barnet ställts under uppsikt. Enligt förarbetena är det först när en frivillig avresa visat sig omöjlig att åstadkomma som förvar ska kunna användas, som en sista utväg.135 Ett barn får inte skiljas från båda sina vårdnadshavare genom att barnet eller vårdnadshavaren tas i förvar. Ett barn som inte har någon vårdnadshavare i får tas i förvar endast om det finns synner- liga skäl. (Se 10 kap. 3 § utlänningslagen.) Det ska i samtliga fall sär- skilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt bar- nets bästa i övrigt kräver (1 kap. 10 § utlänningslagen). Beslut om förvar eller uppsikt fattas av den myndighet eller dom- stol som handlägger ärendet (10 kap. 12 § utlänningslagen). Om det är en myndighet som tagit beslutet får det överklagas till en migra- tionsdomstol. Beslutet får överklagas särskilt och utan begränsning till . Även vissa av beslut om behandling eller placering av en utlänning som tagits i förvar kan överklagas till en migrationsdomstol. (Se 14 kap. 9 och 10 §§ utlänningslagen.) Ett omyndigt barn är inte processbehörigt utan får klaga på beslutet genom sin ställföreträdare.136 Utlänningslagens bestämmelser om förvar ska tolkas och tilläm- pas på ett sådant sätt så att de står i överrensstämmelse med EU- rätten. Om en utlänning t.ex. omfattas av mottagandedirektivet137 måste således de förutsättningar som gäller enligt det direktivet (se 1988/89:86 s. 175 samt 1991/92:138 s. 10. 1992/93:SfU3 s. 20. 136Se 6 kap. 11 § FB, jämför MIG 2009:17 och 2010:04. 137Direktiv /33/EU om normer för mottagande av personer som ansöker om internatio- nellt skydd [omarbetning]. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … artiklarna 8–10 i direktivet) vara uppfyllda för att en person ska kunna tas i förvar.138 Av mottagandedirektivet framgår bl.a. följande. Underåriga får tas i förvar endast som en sista utväg, sedan det har konstaterats att andra, mindre ingripande alternativa åtgärder inte kan tillämpas verkningsfullt. Detta förvar ska begränsas till en så som möjligt, och alla åtgärder ska vidtas för att underåriga som hålls i förvar ska kunna friges och placeras i inkvartering som är lämp- lig för underåriga. Ensamkommande barn får enbart tas i förvar under exceptionella omständigheter. Alla åtgärder ska vidtas för att frige ensamkommande barn i förvar . Ensamkom- mande barn får aldrig hållas i förvar i fängelseanläggningar. De ska i så stor utsträckning som möjligt inkvarteras i anläggningar med per- sonal och utrustning som är anpassade till behoven hos personer i deras ålder. Om ensamkommande barn hålls i förvar ska medlems- staterna se till att de inkvarteras avskilt från vuxna. Familjer som hålls i förvar ska erbjudas avskild inkvartering, så att de tillförsäkras ett lämpligt skydd för sitt privatliv. (Se artikel 11 i mottagandedirek- tivet.) Mottagandedirektivet är tillämpligt på alla tredjelandsmedbor- gare och statslösa personer som ansöker om internationellt skydd på en medlemsstats territorium, så länge de får uppehålla sig på territo- riet i egenskap av sökande. Det är även tillämpligt på familjemedlem- mar, om de omfattas av en sådan ansökan om internationellt skydd enligt nationell rätt. (Se artikel 3 i mottagandedirektivet.) Förutsättningar för att ta ett barn i förvar vid särskild utlänningskontroll En utlänning kan utvisas enligt LSUt om det är särskilt påkallat av hän- syn till rikets säkerhet eller om det kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott (1 § LSUt). Om det finns ett beslut om utvisning enligt lagen eller om det är sannolikt att det kommer att meddelas kan en utlänning i vissa fall tas i förvar. För det krävs det att det finns anledning att anta att utlänningen annars kom- mer att hålla sig undan eller bedriva brottslig verksamhet i eller att utlänningens identitet är oklar. Om utlänningen är måste det föreligga synnerliga skäl för att få ta barnet i förvar. Detsamma gäller för barnets vårdnadshavare eller en av dem, om de är flera. 138Rättsfallet MIG 2020:2. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … det är tillräckligt kan utlänningen i stället ställas under uppsikt. Där- utöver kan ett barn tas i förvar under i princip motsvarande förut- sättningar som gäller enligt utlänningslagen.139 (Se 5 och 8 §§ LSUt.) Om frågan om utvisning ännu inte har förts till , får Säkerhetspolisen besluta att utlänningen ska tas i förvar eller stäl- las under uppsikt även om de materiella förutsättningarna inte är upp- fyllda. Ett sådant beslut ska genast anmälas till , som ska pröva om åtgärden ska bestå (9 § LSUt).140 Det är handläggande myndighet som beslutar om förvar. När reger- ingen är handläggande myndighet beslutar ansvarigt statsråd i frågor om förvar och uppsikt. Regeringen får inte besluta att ta eller hålla kvar någon i förvar eller att ställa någon under uppsikt. Regeringen får däremot upphäva ett beslut om förvar eller uppsikt. Beslut om förvar som eller Säkerhetspolisen med- delat överklagas till Migrationsöverdomstolen. Om ett statsråd har beslutat om förvar prövar på fram- av utlänningen om åtgärden ska bestå. beslut i särskilda fall i frågor om behandlingen eller placeringen av en utlän- ning som hålls i förvar får överklagas till Migrationsöverdomstolen. (Se 9 a–9 d §§ LSUt.) Ett omyndigt barn är inte processbehörigt utan får klaga på beslutet genom sin ställföreträdare.141 Ett barn får inte hållas i förvar än eller, om det finns synnerliga skäl, (10 kap. 5 § utlännings- lagen och 5 § LSUt). Det är som huvudregel som ansvarar för sådana för- varslokaler som utlänningar hålls i förvar i enligt utlänningslagen (11 kap. 2 § utlänningslagen). Ett barn som tas i förvar enligt LSUt 139Se även prop. 2009/10:31 s. 295. 140Regeringen föreslog att denna bestämmelse skulle ändras så att de materiella förutsätt- ningarna i 8 § måste vara uppfyllda även vid dessa beslut. avslog regeringens förslag. (Se prop. 2017/18:284 avsnitt 10.5 samt rskr. 2018/19:56.) Utredningen om utlänningsärenden med säkerhetsaspekter har föreslagit en bestämmelse som liknar regeringens förslag (SOU 2020:16 s. 49), 7 § i den föreslagna lagen. 141Se 6 kap. 11 § FB, jämför rättsfallen MIG 2009:17 och 2010:04. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … ska, till skillnad från vad som gäller för vuxna, normalt också placeras i någon av . Utlänningslagens bestäm- melser om behandlingen i förvar gäller då även dessa barn. Endast om det föreligger synnerliga skäl får ett barn placeras i kriminalvårds- anstalt, häkte eller polisarrest. I dessa fall gäller häkteslagens bestäm- melser (läs om dessa ovan). Utlänningen ska då beviljas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säker- heten inom anstalten, häktet eller arresten. (Se 8 a § LSUt.) Utred- ningen om utlänningsärenden med säkerhetsaspekter har föreslagit att det införs ett förbud mot att placera ett barn som hålls i förvar i fängelseliknande anläggningar. En utlänning som inte har fyllt ska placeras i , enligt förslaget.142 En utlänning som hålls i förvar ska behandlas humant och hans eller hennes värdighet ska respekteras. Utlänningen ska informeras om de rättigheter och skyldigheter han eller hon har som förvarsintagen samt om de regler som gäller i förvarslokalerna. Verksamhet som rör förvar ska utformas på ett sätt som innebär minsta möjliga intrång i utlän- ningens integritet och rättigheter. (Se 11 kap. 1 § utlänningslagen.) Lag- stiftaren har framhållit vikten av att ett förvarstagande genomförs med särskild försiktighet och på ett barnanpassat sätt, med hänsyn till det enskilda barnets situation och erfarenheter.143 En utlänning som hålls i förvar ska som huvudregel vistas i lokaler som ordnats särskilt för detta ändamål. Vidare ska en familj som hålls i förvar erbjudas eget boende. Barn i förvar ska ges tillfälle till akti- viteter, förströelse, fysisk träning och vistelse utomhus. Därutöver ska möjlighet ges till lek och aktiviteter som är lämpliga för barnets ålder. (Se 11 kap. 2 och 3 §§ utlänningslagen.) Läs mer i kapitlet om artikel 31. En utlänning som hålls i förvar ska ges möjlighet att ta emot besök och på annat sätt ha kontakt med personer utanför lokalen utom om besöket eller kontakten i ett särskilt fall skulle försvåra den verksam- het som rör förvaret. Om det är nödvändigt med hänsyn till säkerheten, får besök övervakas. En person som är förvarsintagen kan hindras från att lämna lokalen där han eller hon vistas, och i övrigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som krävs för att ändamålet med att ut- länningen tagits i förvar ska tillgodoses eller som är nödvändig för 142SOU 2020:16 s. 22 och 52. 21 § i den föreslagna lagen. Se även regeringens förslag till 28 § utlänningslagen i prop. 2017/18:284 s. 13, som inte ledde till lagstiftning. 2016/17:191 s. 33. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … ordningen och säkerheten i lokalen. Till skillnad från vuxna får barn som hålls i förvar inte hållas avskilda från andra som tagits i förvar. (Se 11 kap. 4, 6 och 7 §§ utlänningslagen. Se även kapitlet om artikel 9.) När det gäller vilka tvångsmedel som kan användas mot ett för- varsintaget barn, se kapitlet om artikel 16. Om det inte måste antas att behov av biträde saknas ska ett offentligt biträde förordnas för frågan om förvar för den som hållits i förvar . För barn som hålls i förvar ska ett offentligt biträde alltid förordnas, om barnet saknar vårdnadshavare i . Den som är förordnad som biträde för ett barn utan vårdnadshavare i landet är barnets ställföreträdare i målet eller ärendet (om det inte finns en god man förordnad). (Se 18 kap. 1 och 3 §§ utlän- ningslagen samt 5 och 27 §§ LSUt.) Till biträde ska förordnas advokat eller biträdande jurist på advo- katbyrå eller annan som är lämplig för uppdraget. Har den rätts- sökande själv föreslagit någon som är lämplig, ska denne förordnas, om det inte finns särskilda skäl mot det. (Se lagen, 1996:1620 om offentligt biträde och 26 § rättshjälpslagen, 1996:1619.) En verklig pröv- ning ska göras av biträdets kvalifikationer.144 Enligt förslaget till lag om särskild kontroll av vissa utlänningar ska det som huvudregel förordnas en advokat som offentligt biträde vid ärenden enligt lagen. Finns det särskilda skäl får annan lämplig person som har avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behö- righet till domaranställning förordnas, enligt förslaget.145 40.2.10 Vård enligt LVU Ett barn som är i behov av vård kan i vissa fall bli föremål för tvångs- vård enligt LVU. Beroende på omständigheterna kan barnet behöva vårdas på ett särskilt ungdomshem och vara förhindrad att lämna hemmet. I detta avsnitt redogör vi för bestämmelser som kan bli 1996/97:9 s. 156. 145SOU 2020:16 s. 65. 9 § i den föreslagna lagen. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … relevanta vid dessa fall.146 Läs mer om barn i vård i kapitlen om artik- larna 9, 16, 19, 20, 24, 27 och 31. Vård med stöd av LVU kan komma i fråga bl.a. om ett barn utsätter sin hälsa eller utveckling för en påtaglig risk att skadas genom miss- bruk av beroendeframkallande medel, brottslig verksamhet eller något annat socialt nedbrytande beteende. Ett barn som vårdas en- ligt LVU på grund av sitt eget skadliga beteende kan, om barnet behöver stå under särskilt noggrann tillsyn, behöva vistas i ett sär- skilt ungdomshem. Barnet får hindras att lämna hemmet och i övrigt underkastas den begränsning av rörelsefriheten som är nödvändig för att vården ska kunna genomföras. Den unges rörelsefrihet får också inskränkas när det behövs av hänsyn till andra intagnas eller personalens säkerhet. (Se 3, 12 och 15 §§ LVU.) Beslut om vård med stöd av LVU meddelas av en förvaltningsrätt efter ansökan av en socialnämnd (4 § LVU). får dock besluta om omhändertagande (utan föregående domstols- prövning), om det är sannolikt att den unge behöver beredas vård med stöd av LVU, och rättens beslut om vård inte kan avvaktas med hän- syn till risken för den unges hälsa eller utveckling eller till att den fort- satta utredningen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder hindras. Ett sådant beslut ska underställas förvaltningsrätten inom från den dag då beslutet fattades, annars upphör omhändertagandet. Förvaltningsrätten ska därefter pröva beslutet så snart det kan ske. Om det inte finns synnerliga hinder, ska prövningen ske inom från den dag beslutet och handlingarna kom in till rätten. (Se 6 och 7 §§ LVU.) Det är en socialnämnd som beslutar om ett barn, som ska beredas vård enligt LVU, ska placeras på ett särskilt ungdomshem. Därefter anvisar en plats i ett sådant hem. (Se 12 § LVU.) beslut om var vården av den unge ska inledas eller beslut om att flytta den unge från det hem där han eller hon vistas får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. 146Notera även förslaget till en ny LVU av Utredningen om tvångsvård för barn och unga, SOU 2015:71. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … gäller Statens institutionsstyrelses beslut om vård vid en låsbar enhet, avskildhet eller vård i enskildhet (se nedan). (Se 41 och 42 §§ LVU.) En socialnämnd ska noga följa vården för de barn som är frihets- berövade enligt LVU. I det ingår att bevaka att vården inte fortgår längre än nödvändigt. För att socialnämnden ska hålla sig informerad om hur vården fortlöper och kunna avsluta vården när den inte längre behövs finns i LVU bestämmelser om att nämnden ska följa och minst var sjätte månad ompröva vården (13 § LVU). Vården ska alltid omprövas om det finns skäl till det, oberoende av hur som gått sedan senaste omprövningen. När vården inte längre be- hövs ska den upphöra (21 § LVU). Likaså ska en omprövning alltid ske om vårdnadshavaren eller den unge, om denne fyllt , begär att vården ska upphöra.147 Varken i lagtext eller förarbeten sägs något om konsekvenserna av en utebliven omprövning. Vården fortgår tills beslut om upphörande fattas. Det innebär att vården inte automa- tiskt upphör på grund av en utebliven omprövning.148 Vård vid en låsbar enhet får pågå i följd. Om särskilda behandlingsskäl föranleder det, får dock vården vid en- heten pågå , förutsatt att förutsättningarna för att ges sådan vård fortfarande gäller och att den unge ges möjlighet till vistelse i öppnare former eller utanför hemmet. (15 b § LVU.) Insatser inom för barn och ungdom ska göras i sam- förstånd med den unge och hans eller hennes vårdnadshavare enligt bestämmelserna i socialtjänstlagen. Insatserna ska präglas av respekt för den unges människovärde och integritet. Vad som är bäst för barnet ska vara avgörande vid alla beslut enligt LVU. (Se 1 § LVU.) Ett barn som på grund av sitt eget skadliga beteende vårdas på ett särskilt ungdomshem får i vissa fall beredas vård vid en låsbar enhet. Det är endast tillåtet om det bedöms nödvändigt med hänsyn till bar- nets eller andras säkerhet, för att förhindra att barnet avviker eller 147SOSFS 1997:15 s. 68 samt prop. 1979/80:1 s. 605. 148SOSFS 1997:15 s. 68. Artikel 37 – skydd mot tortyr, förnedrande behandling … för att i övrigt genomföra vården. Vid sådan vård ska barnet ges möj- lighet att vistas utomhus och ges möjlighet att ägna sig åt fysisk aktivitet eller någon annan fritidssysselsättning. (Se 15 b § LVU). Läs mer i kapitlet om artikel 31. Ett barn som vårdas på särskilda ungdomshem kan, om barnet uppträder så våldsamt eller är berusat att han eller hon inte kan hållas till ordningen, avskiljas från andra barn . Bar- net ska då stå under fortlöpande uppsikt av personalen och ha möj- lighet att tillkalla personal. Barnet får inte hållas avskilt än vad som är oundgängligen nödvändigt och inte i något fall .