sou · H8B314 · 2020-03-11 00:00:00 — Ekonomin har på så vis blivit ett incitament att fortsätta med att införa välfärdsteknik där det förefaller lämpligt.45 Det var olika om kommunerna hade räknat på lönsamheten med att införa gps-larm. Ingen av kommunerna angav att de gör några inbesparingar eller vinster med anledning av gps-larmen.46 Det fanns en samstämmighet kring att ekonomin inte är det primära när gps- larm erbjuds och att det är svårt att räkna på vinster i termer av ökad livskvalitet och trygghet. Några menade att de får tillbaka de pengar som har investerats i gps-larmen, medan andra kommuner inte kan se några ekonomiska vinster. Enstaka kommuner nämnde ett större samhällsekonomiskt perspektiv, som minskade kostnader för stora sökinsatser där polis och hemvärn är inblandade eller minskade kost- nader på grund av fördröjd flytt till särskilt boende.47 En kommun framhöll att som den enskilde kan bo kvar hemma är en vinst jämfört med kostnaden för särskilt boende. På frågan om varför det inte finns fler gps-larm i kommunerna var det vanligaste svaret från kommunerna att man inte informerar om att det finns. är det till och med uttalat att personalen inte får informera om gps-larmen. En annan anledning är de svårigheter som kommunerna upplever rörande organisationen kring larmen.48 Alla kommuner som hade infört trygghetskameror beskrev att man bedriver ett aktivt utvecklingsarbete när det gäller välfärdsteknik. De testar olika tekniker, befinner sig ofta i olika faser av en upphand- lingsprocess och har flera tekniker i bruk i sin ordinarie verksamhet. Trygghetskameran är inte den första välfärdsteknik som de inför. Flera av dem har ingått i pilotprojekt eller ingår fortfarande i projekt där olika former av välfärdsteknik testas. Det handlar dels om hjälp- medel för personalen, t.ex. elektroniska lås till enskildas bostäder, mobil dokumentation eller digital insatsregistrering, dels trygghets- skapande åtgärder som trygghetslarm, trygghetskameror, olika for- 45Socialstyrelsen (2018b), s. 14. 46Socialstyrelsen (2018b), s. 60. 47Socialstyrelsen (2018b), s. 35. 48Socialstyrelsen (2018b), s. 34. Digital teknik för vård och omsorg mer av sensorer och passiva larm.49 Alla kommunerna beskrev att de har eller har för avsikt att införa teknik för kommunikation, t.ex. Giraffen, dvs. en surfplatta som sitter på en pelare med hjul, eller teknik som gör den enskilde mer självständig (t.ex. en duschrobot). Flera kommuner hade deltagit i SKR:s projekt för smartare välfärd.50 I de flesta fall pågick regional samverkan kring exempelvis upphandling, larmcentral och kompetensutbyte. Det varierade om det fanns något samarbete med andra delar av kommunen, t.ex. med it-enheten. Ett par av kommunerna hade styrande dokument eller planer på en övergripande nivå. Övriga hade rutiner för hur arbetet med trygg- hetskameror ska gå till, avtalsmallar och informationsmaterial till en- skilda. De kommuner som hade besvarat frågan uppgav dock att de inte hade fört in beskrivningar av processer och rutiner avseende trygg- hetskamerorna i ledningssystemet.51 Inga kommuner hade skriftliga rutiner för daglig användning eller för avvikelser och situationer som kräver hjälp, t.ex. om kameran inte fungerar. Tre kommuner uppgav att de har skriftliga rutiner för att inhämta den enskildes samtycke till kameratillsynen. Någon kommun upp- gav att rutinen består av en blankett som den enskilde skriver under och på så vis samtycker till kameratillsynen. En kommun hade munt- liga rutiner medan två kommuner uppgav att de inte har några rutiner för samtycke. En av dessa uppgav dock att de alltid inhämtar samtycke även om det inte finns några rutiner för detta. Ingen kommun beskrev att man hade sett över eller ändrat sin organisation eller arbetssätt i grunden med anledning av införandet av kameratillsyn.52 Kommunerna hade ändrat sin organisation bara så till vida att de lagt till installation av kamerorna. I regel fick befint- liga arbetsgrupper detta utökade uppdrag – samma som installerar trygghetslarm. I någon kommun hade tillsynsansvaret lagts på per- sonalen i ett särskilt boende.53 I en annan var det nattpatrullen som 49Rörelsesensorer med AI kan vara ett armband med inbyggd teknik som ”lär sig” den enskildes rörelsemönster. Om rörelsemönstret avviker från det normala, t.ex. att personen ramlar och inte kommer upp igen så går ett larm till omsorgsgivaren. 50https:///integrationsocialomsorg/socialomsorg/digitaliseringinomsocialtjansten/ 51Socialstyrelsen (2018b), s. 15. 52Socialstyrelsen (2018b), s. 15. 53Personalen hade då fått neddragningar på andra arbetsuppgifter. Digital teknik för vård och omsorg skulle utöva kameratillsynen parallellt med ordinarie tillsyn. I ytter- ligare en kommun hade nattsjuksköterskan tillsynsansvaret. 4.2.6Kommunals undersökning av välfärdsteknik publicerade 2019 skriften Välfärdsteknik. För trygghet, hälsa och utveckling i arbetet54, som innehåller resultatet av flera undersökningar, bl.a. en medlemsundersökning.55 Medlems- undersökningen visade bl.a. att av undersköterskor och vårdbiträden använder digitala lösningar, inbegripet välfärdstek- nik, . Andelen varierade dock över landet. Många hade del- tagit i utbildning gällande digital planering, larm, schemaläggning och signering . Dator är det vanligaste digitala redskapet.56 Bland medlemmarna inom hälso- och sjukvård använder nästan alla datorer. Vanliga användningsområden är schemaläggning av arbetstid och journalhanter- ing. Datorer är även vanligt inom äldreomsorgen. Liksom mobiltele- fonen används datorer för schemaläggning av arbetstid och journal- hantering. Andra vanliga former av digital teknik är personlarm, läkemedelshantering och elektroniska lås/nyckelfritt. Dator och mobiltelefon ansågs ha bidragit till större möjligheter att kommunicera och dokumentera information. Många medlemmar lyfte fram att kraven på dokumentation har ökat i verksamheten. Tillgång till digital information om individens genomförandeplan upplevs som positivt när det ersätter papper och ger en bättre över- sikt för hela arbetsgruppen.57 Många medlemmar upplevde dock att de inte fått mer tid för att utföra dessa arbetsuppgifter, vilket resul- terar i att tid för journalhantering och insatsredovisning tas från den tid som är avsatt för omsorgstagarna. Många svarande upplevde att det förändrade arbetssättet med digitala lösningar har inneburit ”mycket administrativt i stället för att lägga tiden hos patienterna”. 54Kommunal (2019). 55Den första var medlemsundersökning 2017 som innehöll frågor om använd- ningen av digital teknik och arbetstekniska hjälpmedel inom bl.a. äldreomsorg. Totalt inter- vjuades 9 900 medlemmar, varav 6 600 inom äldreomsorgen. Den andra undersökningen var en webbenkät riktad till huvudskyddsombud () och regionala skyddsombud () som innehöll frågor om arbetsmiljö och digital teknik i alla branscher. Den tredje var en webbenkät med frågor om inflytande på lokal nivå och riktad till medlemmar i branscherna äldreomsorg, hälso- och sjukvård samt funktionshinderomsorg. , 2019 s. 21 f. 56Kommunal, 2019 s. 26. 57Kommunal, 2019 s. 28. Digital teknik för vård och omsorg är det vanligt att medlemmarna kan schemalägga arbetstiden via mobiltelefonen eller datorn, i stället för som tidigare på en gemen- sam tavla i personalrummet. Det är uppskattat. Det är enklare att planera och fördela insatserna mellan medarbetarna i arbetsgruppen när man ser tillgängliga timmar. Det blir ”lättare att se hur mycket tid man är hos omsorgstagaren, då man stämplar in och ut. Chefen kan se tiden, det är inte alltid lätt att passa tiden”. Ett organisatoriskt problem inom framför allt äldreomsorgen är att det numera är vanligt med två telefoner som arbetsverktyg. Det är dels en telefon som innehåller planeringen av insatser med tids- angivelser, dels en larmtelefon. När larmtelefonen ringer måste med- arbetaren lämna sina uppdrag och inom en viss tidsangivelse ta sig till angiven plats. Medlemmarna upplevde att larmtelefonen tar mycket tid och att larmen inte finns med i planeringen.58 När det gäller digital teknik i övrigt upplevde många medlemmar att tekniken underlättar arbetet. ”Vi slipper numera att ha med en massa nycklar in och ut och vi använder surfplatta vid sociala aktivi- teter samt inköp”. ser man en risk för falsk trygghet när t.ex. sensorer inte larmar om tekniken strular. Medlemmarna är mer positiva till nyckelfritt än till mobillås; ”Det har blivit mer effektivt då vi exempelvis inte behöver åka och hämta nycklar”, ”Slipper nyck- lar så jag har en lättare handväska till och från jobbet”. Det blir också mycket lättare att hjälpa varandra och snabbare komma in i boendet vid larm. Ur de boendes perspektiv bidrar den tekniska lösningen till större trygghet när de slipper möta någon som gått in på fel rum, vilket resulterar i färre konflikter och minskad oro. Möjligheten att få tekniskt stöd för läkemedelshantering upplevs som positiv. Ett exempel är att kunna öppna medicinskåpet med mobiltelefonen, vilket innebär att medarbetarna inte behöver ta en omväg för att hämta en nyckel. Medicinpåminnare och digital signer- ing gör det både enklare att ge medicin och att beställa behovs- medicin. De bidrar också till en ökad patientsäkerhet. Än så länge är trygghetskameror ovanligt i hemmen. Medlem- marna har varit med om tekniska problem, både vid installation och vid användning. Initialt är trygghetskameran tidsödande, både för natt- och dagpersonalen, då det ställer krav på extra resurser vid im- plementeringen av det nya arbetssättet. Det kan vara svårt för om- sorgstagaren att förstå varför kameran ska ersätta hembesök. 58Kommunal, 2019 s. 29. Digital teknik för vård och omsorg Efter implementeringen av nya rutiner och organisering av arbe- tet blir inställningen mer positiv, på grund av det minskade behovet av bilkörning. Omsorgstagarna rapporteras ofta vara nöjda när de får sova . Insatsen kan dock leda till en falsk känsla av säker- het om t.ex. individer med demens drar ur sladdarna till kameran.59 Införandet av digital teknik har inneburit att många arbetsplatser har förändrat sitt arbetssätt som få medlemmar och skydds- ombud har varit delaktiga i valet av digitala lösningar. 60 61 För många medlemmar har den tekniska utvecklingen medfört både positiva och negativa förändringar i arbetet. Medlemmar pekade på att tekniken har bidragit med positiva förändringar och lyfte fram en digital infra- struktur som är anpassad utifrån verksamhetens behov. På motsva- rande sätt medför teknikstrul, liksom gamla och tröga datorer med köbildning negativa konsekvenser för verksamheten. Medlemmarna måste vara med från början av processen när arbets- givaren börjar fundera över vilka behov som tekniken kan lösa. En dialog med tid för uppföljningar och avstämningar ökar förståelsen för och ger möjligheter att påverka under utvecklingsarbetet. Här ingår även krav på att arbetsgivarna måste tydliggöra syftet för över- vakning oavsett om det gäller körjournaler, kontroll av utförda insat- ser eller lagring av personuppgifter. En ökad detaljstyrning i kom- bination med minskad tillit och självständighet för medarbetarna löser inte organisatoriska problem, lika lite som dagens teknik kan ersätta alla insatser utförda av undersköterskor.62 Teknik ska bidra till att göra arbetsuppgifterna enklare, öka kontinuitet och kvalitet i insatserna samt skapa trygghet och säkerhet för invånarna. Digitala lösningar ska underlätta arbetet genom att göra det enklare att doku- mentera, att skriva direkt i journalen och läsa rapporter. De ska även förbättra organisering och schemaläggning av arbetet, vilket frigör 59Kommunal, 2019 s. 30. 60Enligt undersökning är det få medlemmar som har möjlighet att påverka valet av digitala lösningar. Inom äldreomsorg är det av de svarande som har fått vara med och påverka valet av digitala lösningar. Möjligheten att påverka är något större inom hälso- och sjukvård. Majoriteten inom äldreomsorg () och hälften inom hälso- och sjukvård () hade inte fått vara med och påverkat valet av digitala lösningar, se s. 25. 61Kommunals HSO och RSO med skyddsområde äldreomsorg respektive hälso- och sjukvård bekräftar bilden att de anställda inte kunnat påverka valet av digital lösning. Av dem är det endast inom äldreomsorg respektive inom hälso- och sjuk- vård som har varit involverade i planeringen och behovsanalysen i samband med valet av och inköp av ny digital teknik i verksamheten. Den övervägande majoriteten, , hade inte haft något inflytande över processen, se , 2019 s. 26. 62Kommunal, 2019 s. 31. Digital teknik för vård och omsorg arbetstid för sociala insatser. När utvecklingsprocessen startar är utbildningsinsatser och särskilt avsatta resurser avgörande för fram- gång. Riskbedömningar och konsekvensanalyser kan förebygga fel- aktiga investeringar i icke verksamhetsanpassad teknik som leder till stora kostnader för medborgare, medarbetare och arbetsgivarna. Slutligen konstaterar att fokuseringen på välfärdstek- nik i form av digitala hjälpmedel inte bidragit till en framgångsrik ut- veckling av investeringar i nya arbetstekniska hjälpmedel.63 Befintliga hjälpmedel är starkt kopplade till omsorgstagarens behov av säkra förflyttningar, vilket oftast får en positiv inverkan på medarbetarna. Däremot är det betydligt färre hjälpmedel som är avsedda att före- bygga skador och stärka medarbetarnas muskulära förmågor i sam- band med olika arbetsmoment. Det har resulterat i att medlemmar utför många fysiskt och psykiskt tunga arbetsmoment som bidrar till dålig arbetsmiljö och ohälsa.64 Beträffande arbetstekniska hjälpmedel verkar det finnas skillnader mellan äldreomsorg och hälso- och sjukvård. Det är också stora skillnader mellan de två typerna av verksamhet när det gäller möjligheterna att anpassa arbetsplatsen. Arbetsplatserna inom hälso- och sjukvård är ofta en offentlig miljö där det går att anpassa lokalerna och bygga in hjälpmedel till en säker arbetsmiljö, t.ex. inbyggd taklyft med sele. Inom äldreomsorgen är det större fokus på flexibla lösningar med begränsade bostadsanpass- ning utifrån behovet av en säker arbetsmiljö.65 66 4.3Läsa och dokumentera mobilt När och hemsjukvårdens personal besöker enskilda i hemmet kan de behöva få tillgång till information i kommunens verk- samhetssystem, kommunens hälso- och sjukvårdsdokumentation eller nationella system som NPÖ och Pascal.67 Vidare kan personalen be- 63Socialstyrelsens termbank definierar arbetstekniska hjälpmedel som den utrustning som an- ställda behöver för att förebygga arbetsskador i arbetet eller för att förkorta en sjukskrivning. 64Socialstyrelsen (2019c), s. 33. 65Socialstyrelsen (2019c), s. 35. 66Inom både äldreomsorg och hälso- och sjukvård är justerbara vårdsängar det vanligaste hjälp- medlet. Inom äldreomsorgen är det lika vanligt att arbeta med golvlyft (). Andra vanliga hjälpmedel för säker förflyttning i hemmet är mobildusch/toasits, stödbälte, taklyft, vridplatta, glidbräda/dyna/matta/lakan samt förflyttningsplattform. Det är mindre vanligt att arbeta med hjälpmedel vars främsta syfte är att öka omsorgstagarens självständighet. Jfr Kom- munal (2019). 67Pascal är en webbapplikation för vårdpersonal främst för att förskriva och beställa läkemedel och handelsvaror för patienter som får sina mediciner fördelade i påsar, så kallade dospatienter. Digital teknik för vård och omsorg höva dokumentera vad som kommit fram vid besöket. För att läsa och dokumentera mobilt finns olika lösningar, såsom mobiltelefoner, surfplattor, digitala pennor och bärbara datorer. Det är en begränsad andel av den mobila legitimerade hälso- och sjukvårdspersonalen som har möjlighet att läsa mobilt. har det dock skett en markant positiv utveckling, från till av den aktuella personalen. Även när det gäller att doku- mentera mobilt har det skett en positiv utveckling , från till av hälso- och sjukvårdspersonalen. Det har också skett en positiv utveckling när det gäller använd- ningen av mobil utrustning för att läsa i nationella system. hade all mobil legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal i av kommunerna möjlighet att läsa i nationella system. Den mobila hälso- och sjukvårdspersonalen kan också behöva föra in uppgifter och dokumentera i nationella system. I av kommunerna har all mobil legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal denna möjlighet. I av kommunerna har dock ingen mobil personal den möjligheten. När det gäller socialtjänstpersonalen har också skett en ökning. I av de kommuner som besvarat enkät har all hemtjänstpersonal möjlighet att dokumentera mobilt.68 På andra verksamhetsområden är andelen betydligt mindre. I avtalen med privata hemtjänstföretag ställer kommunerna krav på företagen att dokumentera i kommunernas verksamhetssystem.69 Det är kommunerna som tillhandahåller systemen och ger utbildning och support. För att företagens personal ska kunna läsa och doku- mentera mobilt behöver kommunen ha kravställt detta i avtalen med företagen. Hemtjänstföretag som är verksamma i mer än en kommun måste dokumentera i flera verksamhetssystem, om kommunerna an- vänder olika system. Ofta har företagen egna lösningar för den digi- tala planeringen av arbetet. I vissa fall kan den integreras med verk- samhetssystemet, men . För att kunna använda systemen, mobila lösningar och applikationer krävs att företagen har datorer 68Socialstyrelsen (2019c), s. 36 f. 69I intervjuerna framkommer två undantag från kravet på dokumentation i kommunens system. En kommun hade inte gjort verksamhetssystemet tillgängligt för privata utförare. I stället kan företaget välja vilket system de använder för dokumentationen. I en annan kommun hade kom- munen avslutat alla privata utförarnas tillgång till verksamhetssystemet. dokumenterar personalen i stället i låsta Excel-dokument. Digital teknik för vård och omsorg och mobiltelefoner som är kompatibla med programvaran och de licenser som krävs. Företag som använder flera olika verksamhets- system måste säkerställa den tekniska utrustningens kompatibilitet med de olika systemen. De företag som kan läsa och dokumentera mobilt uppger att det sparar mycket tid och underlättar arbetet.70 Den digitala dokumen- tationen ger en större säkerhet och rättssäkerhet och mer trygghet för kunderna. Det är mindre papper och inte samma risker att per- sonalen ska tappa bort papper som är sekretessbelagda. Tillgången till privata utförares dokumentation varierar. Det van- ligaste är att kommunens handläggare kan ta del av all social doku- mentation från de privata utförarna. När kommun och företag doku- menterar i olika system är det svårare att dela information. De företag som driver särskilda boenden uppgav att de dokumen- terar i kommunens verksamhetssystem när de utför verksamhet på entreprenad men i egna system när de utför verksamhet enligt LOV eller i egen regi. När dokumentationen sker i egna system kan kom- munerna inte ta del av uppgifterna. Till skillnad från hemtjänstföre- tagen ansåg de företag som drev särskilda boenden inte att skilda verksamhetssystem var problematiskt, detta eftersom de har mindre behov av att dela information med kommunen regelbundet. I stället framhölls fördelar med ett helhetsansvar för verksamhetssystemet. Däremot fanns önskemål om att journalanteckningar från regionens hälso- och sjukvård integreras i den digitala dokumentationen.71 En allt större andel av kommunerna använder sig av strukturerad dokumentation i och den kommunala hälso- och sjuk- vården. Ökningen har varit särskilt markant i äldreomsorgen, där an- delen har sjudubblats sedan 2014.72 Det finns ingen allmängiltig de- finition av begreppet strukturerad dokumentation, men det handlar om behovet av att på ett systematiskt sätt kunna återanvända infor- mation som dokumenterats om en viss individ. Strukturerad doku- mentation är en förutsättning för semantisk interoperabilitet. En in- sats eller åtgärd kan t.ex. uttryckas med en kod, men också kopplas 70Socialstyrelsen (2019c), s. 49 f. 71Socialstyrelsen (2019c), s. 50. 72Socialstyrelsen (2019c), s. 65. Digital teknik för vård och omsorg till en process med information om när den genomfördes, i vilket syfte och vilken utförare som genomförde den (dvs. ett sammanhang). Strukturerad dokumentation förutsätter ett digitalt verksamhets- system. har alla landets kommuner digitala verksamhetssystem för sin myndighetsutövning men det finns inte i alla utförarverksam- heter. Detta innebär att förutsättningarna delvis är olika för hand- läggningen och för utförarverksamheterna.73 av kommunerna använder numera strukturerad dokumentation i sin myndighetsutövning inom äldreomsorgen. Ut- vecklingen på området har som nämnts gått i positiv riktning och en delförklaring till detta kan vara att har haft ett särskilt uppdrag , att implementera arbetssätten Äldres behov i centrum (ÄBIC) och Individens behov i centrum (IBIC) i kommunerna. I utförarledet är det färre kommuner som använder strukturerad dokumentation än i myndighetsutövningen. En förklaring till en rela- tivt kraftig uppgång kan vara att allt fler kom- muner har verksamhetssystem som ger möjlighet till mobil doku- mentation och i dessa finns möjligheter att dokumentera med stöd av ICF och Klassifikation av insatser och aktiviteter (KSI).74 Internationell klassifikation av funktionstillstånd, funktions- hinder och hälsa (ICF) innebär ett samlat och standardiserat språk och en struktur för att beskriva hälsa och hälsorelaterade tillstånd. Klassifikationen kan användas som verktyg vid bedömning av behov, rehabilitering och habilitering. IBIC bygger till stor del på ICF. På äldreområdet har användningen av ICF inom myndighetsutövningen ökat från . I utförarledet i kommunala verksamheter används ICF framför allt inom hälso- och sjukvården. I hemsjukvården i ordinärt boende och i hälso- och sjukvård i särskilda boenden är det av kom- munerna som använder ICF. Inom socialtjänstverksamheterna är det dock färre kommuner som använder ICF (). Klassifikation av insatser och aktiviteter (KSI) gör det möjligt att på ett enhetligt och jämförbart sätt benämna och be- skriva de insatser och aktiviteter inom som utförs en- ligt bl.a. socialtjänstlagen. KSI gör det lättare att dela, jämföra och följa upp de aktiviteter och insatser som beslu- 73Socialstyrelsen (2019c), s. 40. 74Socialstyrelsen (2019c), s. 42. Digital teknik för vård och omsorg tas, planeras och genomförs inom . av kommunerna har infört KSI i sin dokumentation inom myndig- hetsutövning på området äldreomsorg. Inom utförarverksamheterna använder kommunerna KSI i mindre utsträckning än inom myndig- hetsutövningen, men användningen ökar. Klassifikation av vårdåtgärder (KVÅ) anger hur man klassificerar en utförd åtgärd, dvs. vilken kategori och grupp som åtgärden eller stödinsatsen ska tillhöra i en hierarkisk struktur. Klassifikationen anger vilken kodbeteckning, åtgärdskod, som ska användas vid doku- mentation. Det är av de svarande kommunerna som använ- der KVÅ i hemsjukvård och inom hälso- och sjukvård i särskilda bo- enden, en kraftig ökning . En förklaring till ökningen tros vara att kräver användning av KVÅ vid inrapportering av hälso- och sjukvårdsstatistik, jfr föreskrift (HSLF-FS 2017:67) om uppgiftsskyldig- het till register över insatser inom den kommunala hälso- och sjuk- vården. Föreskrifterna innebär bl.a. att kommunerna ska lämna upp- gifter på detaljerad nivå om vårdåtgärder som utförs av legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal. Den utökade uppgiftsskyldigheten gäller dock bara inte för privata vårdgivare.75 Bland de hemtjänstföretag som intervjuade 2019 var det ungefär hälften som kände till, och använde, strukturerad dokumentation som IBIC och KSI. Samtliga respondenter uppgav att det är för att kommunen kräver det.76 De två företag som hade flera särskilda boenden dokumenterade med bl.a. IBIC och ICF och betonade den ökade rättssäkerhet och professionalitet som kommer med ett strukturerat sätt att dokumentera. De andra två företagen dokumenterade inte strukturerat med stöd av IBIC, ICF eller KSI.77