sou · H8B363 · 2020-11-12 00:00:00 — För att ett barns rätt att få sitt bästa bedömt och beaktat ska kunna förverkligas måste man enligt barnrättskommittén införa och följa vissa barnanpassade förfaranden.24 Kommittén har framhållit att förutsättningarna för att ett barn ska kunna uttrycka sina åsikter har betydelse. Hänsyn bör tas till barnets individuella och sociala situation och miljön bör vara sådan att barnet känner sig tryggt och respekterat. Det bör enligt kommittén inte hållas samtal med ett barn oftare än nödvändigt, särskilt inte när man utforskar händelser som skadat barnet. Vidare måste barnet informeras om vad saken gäller, vilka valmöjligheter som finns, vilka beslut som kan komma att fattas och vad de kan få för följder.25 Miljöer och arbetsmetoder ska enligt kommittén anpassas efter ett barns förmågor. Tillräckligt med tid och resurser ska avsättas för att säkerställa att barnet är tillräckligt förberett och har självförtro- ende och möjlighet att bidra med sina åsikter. Hänsyn måste tas till att barn kommer att behöva olika grader av stöd och olika sätt att engageras i processen, beroende på barnets ålder och den fortlöpande 22CRC/C/GC/14 p. 32 och 43. 23CRC/C/GC/12 p. 134 (i) och CRC/C/GC/14 p. 24CRC/C/GC/14 p. 25CRC/C/GC/12 p. 22–25. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade utvecklingen av barnets förmågor.26 Beslutsfattaren måste också för- bereda barnet tillräckligt innan hörandet, förklara hur, när och var hörandet genomförs och vilka som kommer att delta. Beslutsfat- taren måste beakta barnets åsikter i dessa frågor. Erfarenheten visar, enligt kommittén, att situationen hellre ska vara utformad som ett samtal än som en ensidig utfrågning. Helst ska ett barn inte höras i en öppen domstolsförhandling, utan under förtroliga omständig- heter. Kommittén understryker att eftersom ett barn har rätt att få sina åsikter beaktade måste beslutsfattaren informera barnet om resultatet av processen och förklara hur barnets åsikter beaktats. Kommittén lyfter även fram att de som är ansvariga för att höra ett barn ska säkerställa att barnet är informerat om sin rätt att uttrycka sin åsikt i alla frågor som rör honom eller henne, särskilt i alla rätts- liga och administrativa beslutsprocesser. Ett barns rätt att bli hörd innebär, enligt kommittén, även att en stat är skyldig att granska eller ändra sin lagstiftning för att införa mekanismer som ger ett barn tillgång till rätt information, tillräckligt stöd och vid behov feedback om hur dess åsikter beaktats. Enligt kommittén ska ett barn också få information om förfaranden för klagomål, rättsmedel och upprät- telse. Enligt kommittén ska en stat säkerställa att det finns lämpliga förutsättningar för att stödja och uppmuntra barn att uttrycka sina åsikter. Staten ska också se till att dessa åsikter beaktas, genom regler- ing och arrangemang som har tydligt stöd i lagar och myndighets- föreskrifter och som utvärderas regelbundet i fråga om effektivitet.27 Vägledning avseende barnanpassade förfaranden kan även hämtas från protokollet om försäljning av barn, barnprostitution och barn- pornografi. Av protokollet framgår bl.a. att processuella förfaranden ska anpassas till ett barns särskilda behov samt att en stat ska till- handahålla lämpligt stöd till barnet under hela rättsprocessen. Läs mer i kapitlet om artikel 34. En mer utvecklad beskrivning av barnanpassade förfaranden finns i kapitlet om artikel 3. 26CRC/C/GC/12 p. 27CRC/C/GC/12 p. 40–49. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade 15.1.2Tillförsäkra ett barn rätten att fritt uttrycka sin åsikt (artikel 12.1) Enligt artikel 12.1 ska en stat tillförsäkra det barn som är i stånd att bilda egna åsikter rätten att fritt uttrycka dessa i alla frågor som rör barnet, varvid barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. På vilket sätt en stat ska tillförsäkra ett barn den rättighet som anges i artikel 12.1 framgår inte av artikeln. Det är dock en positiv skyldighet som kräver aktiva åtgärder. i ljuset av artikel 4 ska en stat vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder, administrativa åtgärder och andra åtgärder för att genomföra rättigheten. Konventionen lämnar dock ett utrymme för varje enskild stat att bedöma vad som är lämpliga åtgärder. Enligt barnrättskommittén är ”ska tillförsäkra” en juridisk term med särskild styrka, som inte lämnar något utrymme för en stats god- tycke. Enligt kommittén innebär uttrycket att en stat är strikt ansva- rig för att genomföra lämpliga åtgärder i syfte att genomföra denna rättighet i sin helhet för alla barn. Kommittén understryker att skyl- digheten är tudelad: dels ska det finnas mekanismer för att ta reda på ett barns åsikter i alla frågor som rör barnet, dels ska dessa åsikter tillmätas betydelse. Kommittén har uttalat att det är en ut- maning för en stat att uppfylla artikel 12, men att det är möjligt genom systematiskt arbete och genom att skapa en kultur som bygger på respekt för barn och deras åsikter. Det krävs enligt kommittén att en stat är förberedd på att ifrågasätta antaganden om barns förmåga och på att uppmuntra utvecklingen av miljöer där barn kan utveckla och uppvisa sina förmågor. Det krävs också ett åtagande att bidra med resurser och utbildning.28 Omfattar barn som är i stånd att bilda en åsikt Artikel 12.1 anger ingen minimiålder för ett barns rätt att uttrycka sina åsikter, gäller den inte alla barn. Det är de barn som är i stånd att bilda egna åsikter som ska tillförsäkras rätten att fritt ut- trycka dessa. Artikeln lämnar till varje enskild stat att bedöma när ett barn är i stånd att bilda egna åsikter. 28CRC/C/GC/12 p. 19, 135 och 136. Jämför även (2019) s. 416–419. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade Av förarbetena till framgår att det inte fanns någon avsikt att begränsa yttrandefriheten för ett barn genom arti- kel 12.29 Att förhindra ett barn att uttrycka sin åsikt skulle strida mot yttrandefriheten i artikel 13. Begränsningen i artikel 12 innebär i stället att en stat inte är skyldig att ge ett barn som inte är i stånd att bilda en åsikt en möjlighet att uttrycka den. menar emellertid att detta inte ska ses som en begränsning, utan snarare som en skyldighet för en stat att i största möjliga utsträckning bedöma barnets kapacitet att bilda en egen åsikt. Enligt kommittén innebär det att en stat inte kan utgå från antagandet att ett barn inte kan uttrycka sina åsikter. Tvärtom ska en stat förutsätta att barnet är i stånd att bilda sina egna åsikter och erkänna att barnet har rätt att uttrycka dem. Kommittén under- stryker att det inte är ett barns ansvar att först bevisa sin förmåga. Vidare menar kommittén att det inte är nödvändigt att barnet har utförlig kunskap om alla aspekter i de aktuella frågorna. Däremot ska det ha tillräcklig förståelse för att kunna bilda sig åsikter om dem. Kommittén har hänvisat till forskning som visar att ett barn kan bilda åsikter , även om barnet kanske inte kan uttrycka åsikterna verbalt. Ett fullständigt genomförande av arti- kel 12 kräver enligt kommittén att man erkänner och respekterar även ickeverbal kommunikation. Det kan röra sig om lek, kroppsspråk, ansiktsuttryck, teckningar och målningar. På så sätt kan ett mycket litet barn visa att det förstått samt uttrycka sina val och preferenser. Kommittén har avrått staterna från att använda sig av åldersgränser (i lag eller praktiken) för ett barns rätt att uttrycka sina åsikter.30 Se vidare nedan om begreppet ålder och mognad. Även enligt artikel 7.3 i konventionen om rättigheter för person- er med funktionsnedsättning har ett barn med funktionsnedsättning rätt att uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör det. Häri framgår att för att kunna utöva denna rättighet ska en stat säkerställa att bar- net erbjuds stöd anpassat till sin funktionsnedsättning och ålder. En svårighet att uttrycka sin åsikt är inte detsamma som att inte vara i stånd att bilda en åsikt. understryker att en stat är skyldig att säker- ställa rättigheten även för ett barn som har svårt att föra fram sina åsikter. Ett barn som har en funktionsnedsättning behöver t.ex. få 29HR/PUB/07/1, artikel 12, C 4 p. 76–78 och D 2 p. Jämför Detrick (1999) s. 214–218. 30CRC/C/GC/12 p. 20 och 21. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade de kommunikationsverktyg som behövs för att kunna uttrycka sina åsikter. Barn som tillhör minoritetsgrupper och ursprungsbefolk- ningar, barn på flykt och barn som inte talar majoritetsspråket ska också ges förutsättningar att uttrycka sina åsikter.31 Fritt uttrycka sina åsikter Ett barn har rätt att fritt uttrycka sina åsikter. Fritt innebär att ett barn ska kunna uttrycka sina åsikter utan påtryckning eller manipu- lation. I ett tidigt utkast till artikeltext användes begreppet ”vilja” (the wishes of the child). Av förarbetena till fram- går att ”vilja” ändrades till ”åsikter” (views), eftersom man ansåg att det inte enbart var ett barns vilja som skulle få uttryckas utan barnets alla åsikter.32 För att fritt kunna uttrycka sig kan t.ex. ett barn med en funktionsnedsättning behöva stöd av olika slag (se ovan). menar att fritt också är kopplat till barnets ”eget” perspektiv, att barnet har rätt att uttrycka sina egna åsikter och inte andras. Barnet har rätt att välja om det vill uttrycka sin åsikt eller inte. Det är inte en skyldighet.33 har ut- tryckt att en stat måste säkerställa att hänsyn tas till ett barns indi- viduella och sociala situation. Miljön ska vara sådan att barnet känner sig respekterat och tryggt när han eller hon uttrycker sina åsikter. har uttryckt att alla processer i vilka ett (eller flera) barn hörs ska vara barnanpassade och tillgängliga.34 Läs mer om barnanpassade förfaranden i avsnittet ovan om de grundläggande principerna och mer utvecklat i kapitlet om artikel 3. I alla frågor som rör barnet I artikel 12.1 stadgas också att ett barn ska få uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör barnet. Av ordalydelsen framgår att rättigheten inte är begränsad till de rättigheter som omfattas av konventionen. Det framgår av förarbetena till konventionen att det också var avsik- ten att artikeln skulle ha en bred tillämpning. De tidiga utkasten till artikel 12 innehöll begränsningar i vilka frågor som ett barn skulle 31CRC/C/GC/12 p. 32HR/PUB/07/1, artikel 12, D 1. 33CRC/C/GC/12 p. 16, 22 och 134 (b). Jämför (2019) s. 407. 34CRC/C/GC/12 p. 66 och 134. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade ges möjlighet att uttrycka sina åsikter (äktenskap, val av yrke, medi- cinsk behandling, utbildning och fritid). Efter diskussioner om att det utgjorde en begränsning av ett barns yttrandefrihet (jämför arti- kel 13) omformulerades artikeln.35 Genom den slutliga formuler- ingen gavs artikeln en övergripande karaktär. Artikeln ska beaktas vid tolkning och genomförande av alla andra rättigheter i konventionen, men även vid frågor som inte omfattas av konventionen. har pekat ut artikel 12 som en av de grundläggande prin- ciperna för uttolkning och tillämpning av övriga rättigheter i konven- tionen.36 Vilka frågor som rör barnet definieras inte i artikeln. Uttrycket ”som rör barnet” är en begränsning av i vilka frågor ett barn har rätt att fritt uttrycka sina åsikter och få dem beaktade. är det inte definierat vilka frågor som rör ett barn. ger viss vägledning genom sin allmänna kom- mentar om artikel 12. Ett barns rätt att bli hörd måste, enligt kom- mittén, genomföras i de olika miljöer och situationer där barn växer upp, utvecklas och lär sig, t.ex. i familjen, hälso- och sjukvården, skolan och i samband med lek, rekreation, idrott och kultur för barn. Ytterligare exempel på sådana situationer är, enligt kommittén, frågor som rör ett omhändertagande av ett barn, situationer då ett barn ut- satts för våld, invandrings- och asylfrågor, frågor som rör arbetslivet, t.ex. i krissituationer och vid utveckling av förebyggande strategier och åtgärder. Enligt kommittén kan barn även bidra med sina per- spektiv, t.ex. vid utformning av skolor, lekplatser, parker, fritids- och kulturanläggningar, offentliga bibliotek, vårdinrättningar och lokala transportsystem, för att säkerställa att tjänsterna anpassas bättre. I pla- ner för samhällsutveckling som kräver offentlig konsultation ska barns åsikter uttryckligen inkluderas.37 har i relation till artikel 3, om barnets bästa, uttryckt att ”alla åtgärder som rör barn” ska ges en vid betydelse. Uttrycket syftar enligt kommittén i första hand på åtgärder och be- slut som direkt rör ett barn, barn som grupp eller barn i allmänhet (t.ex. inom hälso- och sjukvård, socialtjänst eller skola). 35HR/PUB/07/1, artikel 12, C 1 och C 4 p. 75–81. Jämför SOU 1997:116 s. 176. 36CRC/C/5/2003 p. 37CRC/C/GC/12 p. 89–131. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade syftar det på åtgärder som har indirekta konsekvenser för ett eller flera barn (t.ex. inom miljö, boende eller transporter).38 Till skillnad från artikel 3.1 uttrycks inte barn i plural i artikel 12. har dock uttryckt att artikeln omfattar både en- skilda barn och grupper av barn.39 I doktrin anförs också att om en fråga rör en grupp av barn kommer den också att påverka enskilda barn i den gruppen som har rätt att fritt uttrycka sin åsikt i alla frågor som rör dem enligt artikel 12.1.40 Tillmätas betydelse i förhållande till ålder och mognad Artikel 12 innebär inte enbart att barnet ska få uttrycka sina åsikter, utan åsikterna ska också tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Det räcker med andra ord inte att enbart lyssna på barnet. Det framgår inte av artikeln vad som avses med mognad. Några åldersgränser för när ett barns åsikter ska beaktas fastställs inte heller i artikeln. menar att genom att ett barns åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad tydlig- görs att enbart ålder inte kan avgöra vikten av ett barns åsikter. Hur mycket ett barn förstår är inte på ett entydigt sätt knutet till barnets biologiska ålder, enligt kommittén. Kommittén menar att forskning visar att information, erfarenhet, miljö, sociala och kulturella för- väntningar samt omfattningen av stöd bidrar till utvecklingen av ett barns förmåga att bilda åsikter. Mognad är svårt att definiera men avser, enligt kommittén, förmågan att förstå och bedöma konsekven- serna av en särskild fråga. Kommittén anser att ju mer resultatet av ett beslut eller en åtgärd påverkar ett barns liv, desto mer relevant är en korrekt bedömning av just det barnets mognad. Kommittén menar att ett barns ålder och mognad måste bedömas i varje enskilt fall och i relation till barnets fortlöpande utveckling. Hänsyn bör även tas till instruktioner och vägledning från barnets föräldrar.41 Däremot har kommittén uttryckt att det bör finnas minimiåldrar för ett barns 38CRC/C/GC/14 p. CRC/C/GC/7 p. 13 (b). 39CRC/C/GC/12 p. Jämför (2019) s. 408 och 409. 40Tobin (2019) s. 409. 41CRC/C/GC/12 p. 28–31. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade samtycke i olika frågor, t.ex. samtycke till sex eller medicinsk behand- ling utan föräldrarnas tillstånd.42 I artikel 5 i anges att en stat ska respektera det ansvar och de rättigheter och skyldigheter som föräldrar m.fl. har att ge vägledning och stöd till ett barn då det utövar sina rättigheter en- ligt konventionen. Som motvikt till sin bristande kunskap, erfaren- het och förståelse har ett barn, enligt kommittén, rätt till instruktio- ner och vägledning från sina föräldrar. Omfattningen av föräldrarnas ledning bestäms av den fortlöpande utvecklingen av ett barns för- mågor. Ju mer ett barn vet, har upplevt och förstår, desto mer måste barnets förälder (eller annan rättslig företrädare) omvandla vägled- ning och stöd till påminnelser och råd samt därefter till kommuni- kation på lika villkor. Denna omställning äger inte rum i ett barns utveckling enligt kommittén, utan sker gradvis i takt med att barnet uppmuntras att bidra med sina åsikter.43 Eftersom ett barns åsikter ska tillmätas betydelse måste besluts- fattaren informera barnet om resultatet av processen och förklara hur barnets åsikter har beaktats, enligt barnrättskommittén. Denna återkoppling är en garanti för att ett barn inte bara hörs som en for- malitet, utan faktiskt tas på allvar. Informationen kan leda till att bar- net insisterar, samtycker eller kommer med ett annat förslag. Vid ett rättsligt eller administrativt förfarande kan den leda till att barnet över- klagar eller lämnar in ett klagomål.44 15.1.3Beredas möjlighet att höras direkt eller genom företrädare (artikel 12.2) För att ett barn ska tillförsäkras sin rätt enligt artikel 12.1 ska ett barn enligt artikel 12.2 i alla domstolsförfaranden och administrativa förfaranden som rör barnet, särskilt beredas möjlighet att höras, an- tingen direkt eller genom företrädare eller ett lämpligt organ. Det ska göras på ett sätt som är förenligt med nationella procedurregler. Vad som avses med alla domstolsförfaranden och administrativa för- faranden som rör ett barn framgår inte av konventionen. Det lämnas till respektive stat att avgöra. Även om det handlar om alla domstols- förfaranden och administrativa förfaranden innebär ”som rör ett barn” 42CRC/GC/2003/4 p. 1 och 9. 43CRC/C/GC/12 p. 44CRC/C/GC/12 p. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade en begränsning på liknande sätt som i artikel 12.1. Inte heller här är begränsningen definierad ytterligare. Intentionen var dock inte, som ovan nämnts, att begränsa ett barns rätt att få uttrycka sina åsikter, utan begreppet ”som rör ett barn” ska tolkas brett. har identifierat en rad förfaranden, både civil- rättsliga och straffrättsliga, som kräver att ett barn bereds möjlighet att höras: vid separation, skilsmässa, omhändertagande av ett barn, adoption samt straffrättsliga förfaranden, oaktat om ett barn är miss- tänkt för att ha begått brott, är ett brottsoffer eller har bevittnat ett brott. menar att vanliga administrativa förfaran- den t.ex. är beslut om ett barns utbildning, hälsa, miljö, levnadsvill- kor och skydd. Enligt kommittén omfattas även alternativa lösningar av tvister, som medling och förhandling, av stadgandet i artikeln.45 ger exempel på administrativa förfaranden som är relevanta för barn, såsom mekanismer för disciplinfrågor i skolor (t.ex. avstängning och relegering), vägran att utfärda skol- betyg och problem med resultat, disciplinära åtgärder och vägran att bevilja privilegier i ungdomshäkten, asylansökningar från ensamkom- mande barn och ansökningar om körkort. Kommittén betonar att denna bestämmelse gäller alla relevanta domstolsförfaranden som rör barnet, utan begränsningar, och nämner även offer för väpnade konflikter och andra katastrofsituationer. Vidare påpekar kommittén att artikel 12.2 både omfattar förfaranden som ett barn själv kan ha initierat, t.ex. vid vanvård eller överklagande av ett beslut om releger- ing från skolan, och förfaranden som andra initierat, men som rör barnet, t.ex. föräldraseparation och adoption.46 I doktrin framhålls att barnen själva måste involveras i diskussioner om vilka frågor och förfaranden som rör dem.47 Att beredas möjlighet att höras innebär en skyldighet för staten att se till att möjligheten finns för ett barn att fritt uttrycka sina åsikter och få dem beaktade efter ålder och mognad, särskilt i domstols- förfaranden och administrativa förfaranden som rör ett barn, men även i andra frågor som rör ett barn (jämför artikel 12.1). Ett barn ska beredas möjlighet att höras antingen direkt eller genom företrädare eller ett lämpligt organ. Härigenom lämnas det i viss mån öppet på vilket sätt ett barn ska beredas möjlighet att höras och ut- 45CRC/C/GC/12 p. 32 och 50–64. 46CRC/C/GC/12 p. 32, 33 och 67. 47Tobin (2019) s. 403. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade trycka sina åsikter. Vad som avses med företrädare eller lämpligt organ definieras inte i artikeln. Enligt barnrättskommittén kan företrädaren vara en förälder, advo- kat eller annan person (t.ex. en socialarbetare). Kommittén under- stryker att i många fall (civilmål, brottmål eller administrativa för- faranden) finns det en risk för intressekonflikter mellan ett barn och dess förälder, som företräder barnet. Vidare poängterar kommittén att en företrädare måste ha tillräcklig kunskap om och förståelse för olika aspekter av beslutsprocessen. Han eller hon behöver också ha erfarenhet av att arbeta med barn. Företrädaren måste vara medveten om att han eller hon enbart företräder barnets intressen och inte andra personers (exempelvis en förälders), institutioners eller organs intressen (t.ex. familjehem, myndigheter eller samhället). Kommittén anser att uppförandekoder ska tas fram för de företrädare som anlitas för att företräda ett barns åsikter.48 Slutligen ska hörandet ske på ett sätt som är förenligt med natio- nella procedurregler. Det är, som tidigare nämnts, upp till varje enskild stat att avgöra hur ett barn ska höras. I de fall procedurreglerna säger att det bör göras via en företrädare eller ett lämpligt organ åligger det, enligt barnrättskommittén, en stat att säkerställa att barnets åsikter överförs till företrädaren. understryker att stadgandet inte ska förstås som en tillåtelse att använda processrättslig lagstiftning som begränsar eller förhindrar ett barn att uttrycka sina åsikter. Kommittén har upp- muntrat konventionsstaterna att följa grundreglerna för rättvisa för- faranden, såsom rätten till en försvarare och till partsinsyn.49 Enligt barnrättskommittén måste ett barn ha tillgång till över- klagande- och klagomålsförfaranden, för det fall barnets rätt att bli hörd kränks. Klagomålsförfarandet måste innehålla pålitliga meka- nismer för att säkerställa att barnet är säker på att det inte riskerar att utsättas för våld eller bestraffning för att det använt sig av det. Kommittén understryker att när procedurregler inte följs ska dom- stolens eller förvaltningsmyndighetens beslut kunna ifrågasättas och eventuellt ändras eller återförvisas för ytterligare rättsliga övervägan- den. Möjligheten att kunna överklaga och få tillgång till rättsmedel i dessa fall ska enligt kommittén vara lagstadgad. 48CRC/C/GC/12 p. 36 och 37. Jämför (2019) s. 427–431. 49CRC/C/GC/12 p. 36 och 38. Artikel 12 – uttrycka åsikter och få dem beaktade för barn, t.ex. skolor och förskolor, ska barn ha möjlighet att tala med en ombudsman eller en person med liknande uppgifter, för att kunna lämna klagomål, enligt kommitténs åsikt.50 I sammanhanget kan också nämnas det fakultativa protokollet till om ett individuellt klagomålsförfarande.51 Protokollet ger ett barn eller en grupp barn, som fått sina rättigheter kränkta, rätt att vända sig till barnrättskommittén med klagomål. Av inledningen till protokollet framgår att syftet med det bl.a. är att uppmuntra staterna att utveckla nationella klagomekanismer. Läs mer i kapitlet om artikel 4 och i kapitlet om , i början av betänkandet. I den svenska lagstiftningen finns det bestämmelser på olika nivåer som påverkar ett barns möjligheter att uttrycka sina åsikter i frågor som berör dem. Det finns t.ex. en grundläggande yttrandefrihet, som närmare beskrivs i kapitlet om artikel 13 och det finns sällan legala hinder för ett barn att uttrycka sina åsikter, såvida de inte uttrycks på ett sätt som är brottsligt, t.ex. som ofredande eller hets mot folk- grupp. Eftersom det är ett barns vårdnadshavare som har huvudansvaret för barnet har barnet som huvudregel inte processbehörighet i ären- den och mål. Det finns dock bestämmelser om att barn i vissa fall har rätt att föra sin talan. Det finns också bestämmelser om att barns åsikter i vissa fall ska inhämtas. Läs mer nedan. antog en strategi för att stärka barns rättigheter i . I strategin anges att barn ska ges förutsättningar att uttrycka sina åsikter i frågor som rör dem. Strategin ska vara en utgångspunkt för offentliga aktörer som i sina verksamheter ska säkerställa barns rättigheter. Den vänder sig till riksdag, regering, stat- liga myndigheter, regioner och kommuner.