sou · H8B366 · 2020-12-02 00:00:00 — aktuella (omfattningen på eventuell kompetensbrist inom sådana yrken), ålder (hur med dessa kostnader och alternativkostnader talar vi om) hur integrationen fungerar i övrigt (segregationskostnader) med mera. kan vi konstatera att vi inte har hittat någon kommun, eller annan part, som på ett systematiskt sätt försöker sammanställa de kostnader som finns för misslyckade eller försenade etableringar. Om vi ändå försöker oss på en väldigt grov uppskattning över vad det skulle kunna handla om för ekonomiska storheter kommer vi fram till nedanstående kostnader. Det är författarens egna slutsatser baserade både på tidigare egna erfarenheter och svar från de personer som har intervjuats. ∙Kostnader för Arbetsförmedlingen. Personen blir inskriven som arbetslös hos Arbetsförmedlingen och om den är hamnar den i jobb‐ och utvecklingsgaranti för långtidsarbetslösa. Det går att räkna ut en kostnad per inskriven, den är normalt högre än för en ”vanlig” arbetssökande, men även om det handlar om ett antal så blir det i det stora hela en marginell kostnad. Det kan dock bli vidare arbetsmarknadsutbildningar, som kan kosta allt från (t.ex. vård‐ och omsorgsutbildningar) till (t.ex. svetsar‐ och maskinförarutbildningar). Omfattningen av ett eventuellt försörjningsstöd beror bland annat på familjesituation. En flerbarnsfamilj kan räkna med större försörjningsstöd än en ensamstående. Det är dock inte ovanligt, snarare vanligt, med försörjningsstöd på , eller per år.29 Med en på lågt räknad inkomst, säg , skulle enbart de vanliga skatteintäkterna och arbetsgivaravgifterna generera . Detta förutsätter att arbetsgivaren betalar hela lönekostnaden för den nyanställde. Det är dock inte ovanligt att Arbetsförmedlingen går in med lönebidrag när en arbetsgivare anställer en nyanländ person. Då ska förstås det lönebidraget dras bort i kalkylen. Även om lönebidraget på kort sikt kan vara större än de skatteeffekter vi har räknat på här ska det dock ses som en samhällsinvestering för att öka framtida produktionsvärden. ∙Förlorad arbetskraft inom bristyrken. fanns inom stora delar av landet behov av arbetskraft inom framför allt hotell och restaurang, vård‐ och omsorg och, om än inte lika omfattande, inom industri. SKR, kommuner och regioner, konstaterar att behöver rekrytera närmare 500 000 nya medarbetare. Många nyanlända har kunnat etableras inom de yrken som betraktas som bristyrken. Skillnaden mellan att etablera, eller inte lyckas etablera, en 29Vad gäller försörjningsstöd så minskar andelen personer med ekonomiskt bistånd med antalet år i men utbetalningarna är generellt som högst åren efter avslutade etableringsinsatser, d.v.s. 3 – efter uppehållstillstånd (refererat i Schablonersättning för flyktingmottagande). Detta innebär att den stora delen av kommunernas kostnader för ekonomiskt bistånd för målgruppen faller utanför tidsramen på . Behoven inom välfärdssektorn var dock akuta och påverkas rimligen inte lika mycket av Coronakrisen som t.ex. hotell och restaurangbranschen. nyanländ inom ett bristyrke bör i ett samhällsekonomiskt produktionsvärde stavas åtminstone värdet av lön och arbetsgivaravgifter31, vilket mycket lågt blir , handlar det om miljonbelopp. Det förekommer att nyanlända går SFI år , eventuellt kombinerat med andra utbildningar, utan att några stora framsteg görs eller att etablering uppnås. För den som etableras på arbetsmarknaden blir det inga fler utbildningskostnader, i alla fall inte i någon större omfattning. Ett eventuellt behov av stärkta språkkunskaper uppstår ofta på arbetsplatsen i samband med svensktalande interaktion. Även om denna kostnad, i vissa situationer, kan bli upp till 40 000 eller till och med , så blir det ändå en liten kostnad i det stora samhällsekonomiska sammanhanget. Att hamna utanför arbetsmarknaden och riskera att inte integreras i det svenska samhället kan förstås få oanade konsekvenser. Vi konstaterar här att det kan bli, men behöver inte bli, stora kostnader för segregation men vi gör ingen bedömning av hur stora de kan vara. Det finns andra kostnader som uppstår för att misslyckas med etablering. T.ex. kan en lön, istället för försörjningsstöd, öka konsumtionen och därmed den ekonomiska aktiviteten i samhället (och ökad moms för staten). Vi tar inte med dessa hypotetiska kostnader utan utgår från det vi tidigare räknat på. Vi kan då konstatera att vi förmodligen räknat mycket lågt när vi kommer fram till att den samhällsekonomiska kostnaden för en misslyckad etablering kan vara i storleksordningen . , speciellt om det hade kunnat bli en etablering inom ett bristyrke, talar vi om betydligt högre summor, ofta i halvmiljonkronorsklassen, . Det betyder att som en etablering försenas blir den samhällsekonomiska kostnaden, lågt räknat, en kvarts miljon kronor per individ. I ett femårsperspektiv talar vi om miljonbelopp (även om hänsyn tas till ränta). Ett livslångt utanförskap, om den nyanlände åtminstone inte har fyllt , kan handla om samhällsekonomiska kostnader med åttasiffriga tal (från ). Med detta som grund kan vi fortsätta frågeställningen om hur ekonomiskt försvarbart det är att lägga de resurser, som t.ex. gör, på sitt etableringsprogram. Ett etableringsprogram som syftar till att öka etableringsgraden jämfört med den traditionella ”först språkutbildning sen arbete”‐upplägget. Vi kan utifrån ovan resonemang dra några slutsatser: ∙Det är värt , kanske om det handlar om ett bristyrke, att korta etableringstiden med . 31Eftersom en arbetsgivare är beredd att betala lön och sociala avgifter för att utföra arbetet så måste sådant arbete vara värt minst lön och sociala avgifter. Om tjänsten står vakant produceras inte det värdet. Här finns risk för en dubbelräkning om både hela produktionsvärdet och förlorade skatteintäkter räknas med. ∙Det är en fråga om många miljoner, kanske tio, att skapa förutsättningar för etablering, jämfört med ett liv utanför arbetsmarknaden. Därmed har vi grunden för att bedöma huruvida en etableringsinsats på är ekonomiskt försvarbar. Det kan t.ex. jämföras med en inte lika omfattande satsning på (se tidigare exempel). I den jämförelsen satsar alltså mer! Hur mycket mer effektiv måste en etableringsinsats på vara jämfört med en insats på ? Om värdet av att minska etableringstiden med , lågt räknat, är , måste den mer omfattande insatsen ge tidigare etablering i ett fall av fem32. Om värdet av att undvika ett livslångt utanförskap, utanför arbetsmarknaden, lågt räknat är , så måste den mer omfattande insatsen innebära att en av 100 som annars aldrig hade etablerats nu blir det33. När vi granskar resultatet av insatser, 60 – 70 procents etablering, och jämför dels med tidigare resultat (), dels med landet i stort så torde, lågt räknat, en ökad etablering bara det innebära att satsningen är mycket ekonomiskt försvarbar även om dessa etableringstider bara har kortats ett år34. Mycket talar för att många etableringar har kortats mer än så och i några fall har de varit avgörande för att över huvud taget komma in på arbetsmarknaden. Det är alltså tveklöst lönsamt. Andra aspekter på möjligheter att lyckas När vi bedömer möjligheten att lyckas med en etablering konstaterar många av de vi intervjuat följande: ∙Det är högre arbetslöshet, generellt, bland människor med utländsk bakgrund, även hos dem som varit i en längre tid.35 Flera av de som intervjuats menar att det ”kulturella avståndet har stor betydelse, personer från och har det svårare, medan personer från och har det lättare”. Det tar för personer med utomeuropeisk bakgrund att etableras. 32Fem insatser med en merkostnad på per person är . Värdet av att minska etableringstiden med för en person är . 33100 insatser med en merkostnad på per person är . Värdet av att undvika ett livslångt liv utanför arbetsmarknaden är ur ett samhällsekonomiskt perspektiv förmodligen värt mer än . 34Om etableringstiden förkortas med för 30 av 100 personer bör det vara värt mellan 5 och 10 miljoner kroor (30 x = ). 35Enligt ett pressmeddelande från Arbetsförmedlingens konstaterades att arbetslösheten bland inrikes födda var och bland utrikes födda . ∙Bland nyanlända med utomeuropeisk bakgrund är utbildningsbakgrunden ofta låg, speciellt svårt kan det vara att etablera ensamkommande med låg utbildningsbakgrund. ∙Kommuner som har en extra utmanande ekonomisk situation har ofta svårare att möta behov som finns hos nyanlända p.g.a. att kommuner ibland prioriterar ned resurser till nyanlända till förmån för den vanliga gymnasieskolan. ∙Flera av de som intervjuats menar en förklaring till ovan är att vissa arbetsgivare är mer tveksamma till att anställa personer med framför allt utomeuropeisk bakgrund än vad de är till personer med svensk eller nordisk bakgrund även om det finns likvärdiga formella meriter. ∙Kvinnor har lägre etableringsgrad36, kanske p.g.a. att kvinnor tar större ansvar för hemarbete och att kvinnor oftare har avbrott, t.ex. p.g.a. graviditeter. Andra kommuner, som Falu kommun, har liknande erfarenheter av kombinationsutbildningar. Istället för den traditionella utbildningskedjan, med SFI under kanske och sedan yrkesutbildning, är SFI och yrkesförberedande utbildning (uppdelat på 21 möjliga olika yrkesutbildningar) i Falu kommun ett enda paket, se nedan bild. Individerna väljer mellan servicearbete, yrkesförare (alltså förberedande inför yrkesförare), teknik och hantverk, vård, barnskötare. Det blir en något högre kostnad men det tar för etablering. I en traditionell kedja tar det ofta 5–att etableras, i tog det tidigare 4–, 2019 tog det 3–, 36Bland annat enligt en sammanställning från SKR: Förvärvsfrekvens kommunmottagna 20 – . var (2019) etablerade i CSN‐studier eller arbete med eller utan stöd, motsvarande siffra () gällde 2018. Etableringstiden har med den nya utbildningskedjan minskat med i genomsnitt . Så vad kostar detta? Återigen varierar kostnaden beroende på ett antal olika faktorer. Men ett prisexempel kan se ut så här: År 1: SFI A, , plus 400 poäng yrkesförberedande orienteringskurs à /poäng, sammanlagt . År 2: SFI B, , plus ytterligare 400 poäng yrkesförberedande, sammanlagt . Därefter SFI C, , plus ytterligare 200 poäng yrkesförberedande, sammanlagt . På det följer yrkesutbildning med olika inriktningar integrerat med SFI. Alla dessa utbildningar görs av externa leverantörer. Det integreras med svenska som andraspråk på grundläggande nivå. För de flesta utbildningarna behöver individen inte studera SFI D (med undantag för vård och barnskötare). Utöver dessa kostnader finns kommungemensamma kostnader, i form av chefer, kvalitetsuppföljning, administration m.m. Dessa kostnader, totalt , är för all vuxenutbildning: yrkesvux med 23 yrkesutbildningar, särvux, gymnasial vuxenutbildning, grundläggande vuxenutbildning och vårt Vägledningscentrum med studie‐ och yrkesvägledning). Vilka beräkningar som ska användas för fördelning per elev går att diskutera men en nivå på kanske , inklusive yrkesutbildningar, per elev och år kan vara rimlig. Det är också en nivå som vi har sett i andra kommuner som gjort liknande bedömningar av gemensamma overheadkostnader. Det betyder att hela utbildningskedjan, i 3 – , kan kosta per elev37. Det är lite dyrare räknat än vad den traditionella utbildningskedjan hade kostat men i och med att längden på utbildningskedjan blir kortare blir det inga stora skillnader i den totala kostnaden. Men, som representanter för kommun framhåller, effekterna, i form av etableringsresultat, är klart bättre. Vårt tidigare resonemang, att tidigare etablering ur ett samhällsperspektiv kan vara värt eller mer är förstås tillämpligt även här38, kanske i än högre grad än i många andra delar av landet då , före , bedömdes ha ett ökat arbetskraftsbehov på 6 000 personer varje år39 inom framför allt vård och omsorg, industri, 3745 000 + 45 000 + 30 000 + 45 000 + 3,5 x 8 000 = . 38Det var det i alla fall ”före ”. 39Enligt representanter för kommun. hotell och andra branscher. Om denna omvända utbildningskedja, yrkesförberedande utbildning med integrerad SFI, har minskat den genomsnittliga etableringstiden med så kan vi konstatera att kostnaden för dessa utbildningsinsatser på , blir, i ett samhällsperspektiv, återbetalad på mindre än . Faktiskt skulle det vara lönsamt att göra denna satsning även om alternativet, den traditionella utbildningskedjan, hade varit gratis (nu kostar den nästan lika mycket som den yrkesförberedande utbildningen med integrerad SFI). Skiljer det mellan extern och intern regi? Hur ser etableringsresultaten ut för verksamheter som har utbildningar i egen regi? De kommuner som vi har talat med och som har hela sin SFI och det mesta av vidare eventuella yrkesutbildningar i egen regi är och de kommuner i och som ingår i lärcenter (, , och ). Gemensamt för dessa kommuner är att de är förhållandevis små och att inga externa leverantörer har funnits på orterna, förutom i några fall under en tidigare . I Lapplandskommunerna (och Norrbottenkommunen ) är det, i jämförelse med storstadskommunerna i södra och , små volymer. I några av kommunerna tillkommer bara cirka 25 nyanlända . Därmed blir det svårt att ha mer omfattande kombinationsutbildningar utan fokus ligger på SFI. Denna SFI kombineras inte alltid med andra yrkesutbildningar utan med någon form av jobbspår med praktik på olika arbetsplatser, t.ex. inom städ, reception, affär, teknik och service. Ofta enkla jobbspår som alla kan utföra. I denna del av landet var det inom flera branscher stor brist på arbetskraft40, det gällde t.ex. inom hotell och restaurang, vård och omsorg och vissa industrier. Det var brist på arbetskraft när det gäller enklare jobb, något som passar många av de nyanlända som kommit till på ett utmärkt sätt. Detta har bidragit till att etableringsgraden har varit hög, en representant menade att den kan vara ””. En mer korrekt gissning är förmodligen att 15 – 20 (av 25) nyanlända har jobb inom en 2 – 3 årsperiod, eller 60 – . Några av de som då inte har etablerats kan ha gjort uppehåll, t.ex. p.g.a. graviditeter, flyttat till annan kommun, eller har en fortsatt svag utveckling av sina SFI‐resultat (med eller utan praktik). Några kan ”falla ur” helt. Tyvärr finns ingen säkerställd statistik på detta i någon av dessa kommuner, bl.a. beroende på att en del flyttar efter eller under utbildning till en annan kommun, och även om de nyanlända får jobb inom kommunen så är uppföljningen, vad gäller att konstatera just det, bristfällig. Men mycket talar ändå för att dessa Lapplandskommuner har en hög etableringsgrad. En förklaring till det kan vara att i små kommuner är det enklare att skapa förutsättningar för att ”ingen blir bortglömd”, och faktiskt se till att alla får möjlighet att 40Återigen, det var ”före ”. Det kan se annorlunda ut ”efter ”. En annan förklaring är att den kombination av SFI och praktikplatser som tillämpas fungerar utmärkt i en liten kommun. Ytterligare en förklaring är en mycket bra samverkan mellan Arbetsförmedlingen, lärcenter (där utbildningarna genomförs) och kommunerna. Allt enligt representanter för dessa Lapplandskommuner. Inte heller i , en annan kommun med SFI enbart i intern regi, finns en noggrann uppföljning av etableringsresultat. Det är, som representanter säger, ”jättesvårt att bedöma hur en etablering tar med tanke på att det blir många avbrott på grund av föräldraledigheter, andra arbetsmarknadsutbildningar eller praktik, det är väldigt mycket ut och in. Många har haft nystartanställningar och varit borta i arbete , en del kommer tillbaka med bättre språkkunskaper, andra med sämre.” Men även här är övertygelsen stor att med en kombination av SFI och andra yrkesutbildningar alternativt praktik blir etableringsresultatet mycket bättre än om eleven enbart har SFI och först när den är ”klar” går vidare till andra yrkesutbildningar eller praktik. Vi har också exempel på att en etablering kan vara mycket billigare än vi har sett i exemplen ovan. En extern leverantör menar att det 2018 kostade att få ut en person i arbete. Då var det personer som snabbt kunde ta till sig SFI och i några fall även fick jobb utan SFI. Vi kan bara konstatera att, beroende på förutsättningar och hur etableringsprocessen går till, är variationerna enorma. De som inte etableras inom 3 – ? Trots att vi har sett att en allt större andel av nyanlända etableras så finns det fortfarande många som har varit i i både fyra, fem och ännu fler år och som inte har etablerats. Det finns förstås olika sätt att hantera det. har något som de kallar för talangkonceptet. Talangkonceptet berör nyanlända som gått (5 – 7) på SFI men som aldrig etablerats på arbetsmarknaden. Talangkonceptet innebär att en analys görs av ∙Vad den nyanlända (som är så nyanländ) kan arbeta med. ∙Var det finns lägst tröskel att komma in på arbetsmarknaden. ∙Branschens behov av arbetskraft. Utifrån detta köps utbildningar upp med ett upplägg som handlar om en kombination av SFI () och yrkesutbildning och praktik (15 – ), detta under 15 – . , planeringsledare på och Vuxenutbildning i menar att ”vi tar bort allt onödigt och vi frågar vad som krävs för att kunna anställa en Utifrån svaren vi får från arbetsgivare och branschen gör vi ett utbildningspaket tillsammans med våra skolor.” Resultatet har blivit att av deltagarna har kommit i arbete! Det är ungefär samma etableringsgrad för män som för kvinnor, lite högre för yngre, lite lägre för äldre. Svårast är det för de med 6 – skola, det är lättare för personer som är kortutbildade och som både kan och är beredda att ta ”enklare” jobb. Kvinnor går i något högre grad till CSN‐studier. Av de som inte lyckas etableras går vidare till det försörjningsstöd som de ändå skulle haft utan utbildningen. För varje elev köper in utbildningar för , vilket motsvarar . Lägg på en del interna kostnader för så kan vi hamna någonstans kring per elev. Alternativet, att inte genomföra detta, hade i de allra flesta fall inneburit ett fortsatt liv utanför arbetsmarknaden. Det innebär att om tio elever genomgår utbildningen, till en kostnad på kanske , så blir sju etablerade på arbetsmarknaden. Även om det för vissa kan behövas en del andra arbetsmarknadspolitiska stödåtgärder, åtminstone i ett inledningsskede, så torde det samhällsekonomiska värdet, av sju etableringar, vara ett par . I ett längre perspektiv är det förstås en mångmiljonkronorsfråga. Multiplicera upp detta med hundratals utbildningsinsatser så inser vi att detta är bland det mesta lönsamma en kommun kan göra. Notera att de flesta från talangkonceptet utgör ett tillskott till arbetsmarknaden i branscher och befattningar där det är brist på arbetskraft41. Alternativet för många företag har annars varit att importera utländsk arbetskraft, omfördela eller att helt enkelt gå miste om produktion. Det här talangkonceptet har inte alltid genomförts i , och det finns många kommuner där det fortfarande inte finns något liknande koncept, med konsekvens att många nyanlända aldrig etableras på arbetsmarknaden. Men, åter enligt , det finns förstås problem som gör att det kanske inte riktigt är så enkelt som det har beskrivits ovan. ∙Alla nyanlända som har haft 5 – ”utanförskap” vill inte delta i denna insats. Då kommer de heller inte med, detta är ett frivilligt program och för att få ett gott resultat krävs ett motiverat deltagande. ∙För vissa personer kan det vara svårt att gå från ”0” (d.v.s. ett liv utan arbete) till ”heltidsarbete”. Det kan behövas anpassningar som kostar både samhälle och arbetsgivare. 41Åtminstone var det så före Coronakrisen. Vi kan inte bedöma hur det kommer att se ut ”efter ”. ∙Det blir ofta lite längre inskolningstider, förutom för städare och vissa tjänster inom handeln, än vad det blir för andra, både relativt nyanlända och personer med svensk bakgrund. Författaren drar också slutsatsen att om många års SFI‐utbildning inte har gett resultat, i form av relevanta språkkunskaper, kanske den organiserade språkutvecklingen får läggas åt sidan för att istället fokusera på att etableras på arbetsmarknaden, då ofta i jobb som inte kräver goda kunskaper i svenska. Det i kombination med att språkutvecklingen i alla fall inte blir sämre i ett arbete än vad den skulle bli i fortsatt organiserad SFI. Vad drar vi då för slutsatser av dessa exempel? Författaren konstaterar att det finns mycket som talar för att någon form av kombinationsutbildning, SFI och yrkesanpassad utbildning, i ett tidigt skede ger större effekter, och därmed ur ett samhällsekonomiskt perspektiv är att föredra, än att ha en mer traditionell utbildningskedja med kanske med SFI för att sedan gå vidare med någon form av yrkesanpassad utbildning. Skillnaden till etablering jämfört med traditionell SFI och sedan yrkesutbildning stavas snarare år än månader. Det beror, enligt flera intervjupersoner, framför allt på att ”med en individuell studieplan och vägledning ökar motivationen, det är ofta avgörande för ett bra resultat. Motivationen hos den nyanlände att delta och ta in utbildningarna ökar om det finns ett tydligt mål i form av ett arbete.” En annan faktor är att tiden faktiskt kan utnyttjas bättre i en kombinationsutbildning än om det enbart är SFI‐utbildning . Som flera av de som intervjuats sagt, med lite olika ord: ”Det är svårt att få en effektiv SFI‐utbildning , även om eleven förväntas studera på egen hand ”. I flera exempel på kombinationsutbildningar kan betydligt mer än användas, t.ex. SFI och med en yrkesanpassad utbildning, eller en direkt kombination av de båda. Med fler effektiva utbildningstimmar borde genomloppstiden, från start av SFI till etablerad på arbetsmarknaden, minska. Även om etableringsresultaten har förbättrats och även om än effektivare etableringsprocesser, se ovan, initieras, kommer ändå en del nyanlända att inte etableras inom önskade 3 – . Därmed finns risken att dessa inte längre så nyanlända hamnar i ett livslångt utanförskap vad gäller arbetsmarknad. Det finns många exempel på att nyanlända fortsätter läsa SFI år utan att några större framsteg görs. Kostnaden för detta, inklusive eventuellt försörjningsstöd och förlorade skatteintäkter, är i ett samhällsperspektiv lågt räknat . Därmed finns mycket starka samhällsekonomiska incitament att genomföra riktade insatser mot denna grupp. Som vi såg i exemplet från går det att med ganska begränsade kostnader få åtminstone en del i denna grupp att etableras. Sådana insatser är förmodligen bland det mest lönsamma som en kommun kan göra. Det svåraste här är kanske att kunna motivera personer som stått utanför arbetsmarknaden att faktiskt se möjligheterna och därmed lägga de insatser och motivation som en etablering på arbetsmarknaden kräver. Olika kommuner har olika förutsättningar att genomföra olika former av etableringsprogram. Större kommuner har generellt bättre möjligheter. De har större volymer av nyanlända vilket innebär att de kan ha ett större utbud av olika yrkesinriktade utbildningar. Det kan också vara lättare att få externa aktörer att etableras i större kommuner än i mindre. Även den löpande antagningen ställer till större problem i mindre kommuner än i större då de senare i större omfattning kan ha nya grupper som anpassas efter olika nivåer. Men även den generella ekonomiska statusen hos kommunen påverkar. Kommuner som har extra stora ekonomiska utmaningar kanske i högre grad prioriterar de knappa resurser de har till andra verksamheter, som t.ex. gymnasieskolan. Försvårande omständigheter och förbättringsidéer Förutom alla de ”det beror på” som vi såg på sidan 7 kan vi konstatera, utifrån de intervjuer som gjorts, att det finns några för etableringsmöjligheterna ytterligare försvårande omständigheter: ∙Elever flyttar ofta mellan olika kommuner, det blir då svårt att följa en elev. Risken för misslyckande ökar. ∙Det kan med vissa upplägg finnas en inlåsningseffekt i SFI. Det gäller främst när externa leverantörer inte får betalt för elever som går ut i arbete innan de är klara med SFI.