sou · H8B363d2 · 2020-11-12 00:00:00 — I de beslut som tas ska det framgå på vilket sätt hänsyn har tagits till barnets bästa.33 I 4 kap. 2 § FB finns således ett lämplighetsrekvisit: ett barn får adopteras endast om det med beaktande av samtliga omständigheter är lämpligt. Vid bedömningen ska, enligt bestämmelsen, särskilt be- aktas barnets behov av adoption och sökandens lämplighet att adop- tera. Enligt förarbetena till bestämmelsen omfattar begreppet bar- nets behov bl.a. föräldrarnas förmåga att ta hand om barnet, relationen till föräldrarna i övrigt och möjliga alternativ till adoption. Lämplig- hetsbedömningen kan skilja sig åt beroende på det aktuella barnets situation och behov och beroende på vilken typ av adoption det är fråga om. Om det rör sig om en styvbarnsadoption behöver en be- dömning ofta göras av barnets relation till den förälder som han eller hon inte bor tillsammans med. Vid internationell adoption behöver en bedömning göras av om barnet i stället kan tas om hand i ursprungs- staten (den s.k. subsidiaritetsprincipen). Vid nationell adoption aktua- liseras frågan om ett barns behov av adoption ibland i samband med familjehemsplacering och annan social barn- och ungdomsvård.34 Sökandens lämplighet omfattar, enligt förarbetena, hans eller hennes förutsättningar att ge barnet ett varaktigt och stabilt föräldra-barn- förhållande. Även sökandens vilja och förmåga att erbjuda barnet om- vårdnad, trygghet och en god fostran är av betydelse. I stor utsträckning liknar prövningen den som socialnämnden ska göra vid en ansökan om att ta emot ett barn för internationell adoption (den s.k. med- givandeprövningen i 6 kap. SoL). Exempelvis bör sökandens person- 2017/18:121 s. 37, 39 och 139. 2017/18:121 s. 40. Artikel 21 – adoption liga egenskaper och sociala nätverk liksom sökandens ålder och hälsa värderas.35 Skäl som inte är kopplade till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet, t.ex. en önskan att föra vidare ett släkt- namn eller tillförsäkra någon ett arv, kan inte i sig göra det lämpligt med en adoption. Inte heller är en adoption lämplig om det huvud- sakliga syftet är att genom adoptionen möjliggöra eller underlätta för barnet att få uppehållstillstånd i Sverige.36 Vad föräldrarna tycker om adoptionen har stor betydelse för be- dömningen av om en adoption är lämplig. Detta gäller även om föräld- erns samtycke inte krävs för att adoptionen ska kunna komma till stånd. En önskan hos en förälder som inte är vårdnadshavare (och vars samtycke därför inte krävs) att upprätthålla kontakten med sitt barn är, enligt förarbetena, exempel på en omständighet som ska tillmätas betydelse vid bedömningen av om adoptionen är lämplig. Vid den slutliga bedömningen får dock detta intresse inte sättas före barnets bästa. Detsamma gäller sökandens intresse av att adoptionen kommer till stånd.37 Enligt praxis från ska både bar- nets och förälderns intressen vägas in i bedömningen av om en adop- tion ska ske.38 Att föräldrarnas intressen ska beaktas och att deras in- ställning till adoptionen har betydelse är också ett tydligt inslag i svensk praxis.39 Att barnets bästa ska ges störst vikt tar sikte på de bedömningar som görs i adoptionsärendet. Bestämmelser som inte ger utrymme för denna typ av bedömningar – såsom minimiålder för sökanden (4 kap. 5 § FB) eller krav på samtycke (4 kap. 7–9 §§ FB) – kan där- emot inte sättas ur spel med hänvisning till barnets bästa.40 Barnets rätt till delaktighet Utöver att bestämmelsen om barnets bästa ska tillämpas inom ramen för lämplighetsbedömningen får den, enligt förarbetena, betydelse framför allt för genomförandet av adoptionsutredningen. 2017/18:121 s. 40 och 41. 2017/18:121 s. 142. 1980/81:112 s. 9 och 14 samt rättsfallen NJA 1920 s. 449 och 1986 s. 604. 2017/18:121 s. 142. 38Se bl.a. avgörande i målet Söderbäck mot (1998). 39Se t.ex. rättsfallet NJA 1987 s. 116 och 1987 s. 628. 2017/18:121 s. 141. Artikel 21 – adoption t.ex. påverka hur barnets åsikter inhämtas och hur utredningen i övrigt genomförs. I detta sammanhang har även barnets rätt till in- formation och rätt att framföra sina åsikter stor betydelse (4 kap. 3 § FB). Barnets bästa och barnets rätt till delaktighet samverkar alltså och utgör tillsammans grunden för en adoptionsprocess.41 Barnets rätt att få information och komma till tals i adoptions- ärendet omfattar både frågan om en adoption ska ske och hur adop- tionsprocessen ska genomföras. Bestämmelserna om delaktighet gäller alltså i hela adoptionsprocessen, inte endast vid domstolens pröv- ning. Rätten till delaktighet gäller både vid nationell och internationell adoption som beslutas i Sverige.42 Det är ytterst domstolens ansvar att kraven på delaktighet är uppfyllda i ärendet men i praktiken är det ofta den som genomför adoptionsutredningen som i första hand behöver se till att barnets rätt till delaktighet tillgodoses (4 kap. 13 och 15 §§ FB).43 Vid internationell adoption har barnets rätt till del- aktighet redan blivit tillgodosedd genom den utredning som har skett i ursprungsstaten.44 Den som har fyllt får normalt adopteras endast om han eller hon samtycker till adoptionen (se nedan). Därutöver ska ett barns åsikter tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad (4 kap. 3 § FB). Bestämmelsen syftar till att stärka barnets rätt genom att det skapas en garanti för att adoptioner inte beslutas utan att hän- syn tas till viljan hos de barn som har en egen inställning till adop- tionen.45 Enligt förarbetena är det angeläget att även unga barn ges en möjlighet att få sina åsikter framförda och beaktade. Bestämmel- sen gäller även för de barn vars samtycke krävs för adoptionen.46 Ett barn som är adopterat har rätt att av sina föräldrar få veta det. Föräldrarna ska så snart det är lämpligt upplysa barnet om att han eller hon är adopterad (4 kap. 23 § FB). 2017/18:121 s. 141. 2017/18:121 s. 145. 2017/18:121 s. 145. 2017/18:121 s. 145. 1994/95:224 s. 51. 2017/18:121 s. 45. 1994/95:224 s. 40 och 51 och rättsfallet NJA 2010 s. 461. Artikel 21 – adoption Godkännande av behöriga myndigheter (artikel 21 [a]) Enligt svensk rätt kan adoption endast godkännas genom beslut av dom- stol eller genom erkännande av ett utländskt avgörande om adoption. När det gäller svensk adoption görs ansökan till tingsrätten (4 kap. 12 § FB). Vid adoptioner som omfattas av Haagkonven- tion görs ansökan hos socialnämnden i sökandens hemkommun (3 § lag). Oavsett om det rör sig om en nationell eller inter- nationell adoption tillämpas svensk lag (3 § lag och 12 § förordning). Rätten är skyldig att se till att adoptionsären- det blir tillräckligt utrett och ska bl.a. uppdra åt socialnämnden att utse någon att genomföra en adoptionsutredning för att se om förut- sättningarna för adoption är uppfyllda och för att klarlägga barnets inställning. Rätten ska beakta samtliga omständigheter i ärendet vid lämplighetsprövningen. (Se 4 kap. 2 och 13–16 §§ FB.) När det gäller erkännande av utländska adoptionsbeslut, se avsnittet om internationella adoptioner nedan. Barnets förhållande till släktningar m.fl. (artikel 21 [a]) För att en adoption ska bedömas vara lämplig krävs det att rätten har beaktat barnets behov av adoptionen (4 kap. 2 § FB). Barnets behov av adoption tar sikte på behovet av en ny förälder eller två nya föräld- rar. I denna bedömning ingår bl.a. viljan och förmågan hos barnets föräldrar att ge barnet omvårdnad, trygghet och en god fostran. Det måste finnas en påtaglig brist just när det gäller föräldrarnas vilja eller förmåga att ta ansvar för sitt barn för att adoption ska komma i fråga. En adoption förutsätter normalt att den personliga relationen mellan barnet och föräldern inte är sådan att en fortsatt kontakt kommer att ha karaktären av ett föräldraskap. Det förhållandet att ett barn har en nära relation till en styvförälder utgör inte i sig tillräckliga skäl för adoption.47 Ytterligare en förutsättning för att adoptionen ska anses lämplig är att den har satts i relation till de alternativ som finns till en adop- tion. Vid internationell adoption aktualiseras frågan om barnet i stället kan få en ny familj i ursprungsstaten. En allmän önskan om att genom en internationell adoption ge ett barn bättre levnadsvillkor än vad barnet har i hemlandet är inte ett godtagbart skäl för adoption. 2017/18:121 s. 142 och 143. Artikel 21 – adoption nets situation måste även sättas in i ett kulturellt sammanhang. Om barnet lever i en trygg miljö med släktingar eller andra närstående kan detta innebära att barnet inte har behov av en adoption, trots att det inte är föräldrarna som erbjuder tryggheten.48 En lämplighetsprövning måste också göras i förhållande till adop- tanten (4 kap. 2 § FB). En omständighet som har betydelse för lämp- lighetsbedömningen är om det finns en relation mellan adoptivbarnet och sökanden. Barnets relation till sökanden kan inne- bära att sökanden får anses mer lämpad att adoptera barnet än i prin- cip varje annan person. Så kan vara fallet om sökanden är en nära släkting eller familjehemsförälder. Detta innebär dock inte att det i övrigt ska ställas lägre krav på sökandens lämplighet. Om relationen har skapats i syfte att inleda ett adoptionsärende är det en omstän- dighet som ofta innebär att adoptionen inte är lämplig.49 Vid bedömningen av om adoptionen är lämplig ska även sökandens ålder och åldersskillnaden mellan sökanden och den som sökanden vill adoptera beaktas.50 Endast den som har fyllt får adoptera (4 kap. 5 § FB). Som ovan nämnts är syftet med en adoption att så långt som möjligt uppnå ett förälder-barnförhållande. Som utgångs- punkt ska det därför vara en naturlig åldersskillnad mellan adoptiv- föräldern och barnet.51 Bedömningen av åldersskillnaden ska dock göras med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet.52 För att sökanden ska anses vara lämplig som adoptivförälder måste han eller hon dessutom ha tillräcklig mognad och en stabil relation (om makar eller sambor vill adoptera gemensamt). Det kan därför endast undantagsvis komma i fråga att en sökande som är eller därutöver tillåts adoptera. Det kan bli aktuellt främst om adop- tionen avser en makes eller sambos barn (styvbarnsadoption) eller om sökanden och barnet är släkt eller har någon annan anknytning till varandra. Exempel som anges i förarbetena är adoption av en av- liden nära släktings barn eller att barnet har varit familjehemsplacerat hos sökanden.53 2017/18:121 s. 143. 2017/18:121 s. 144. 2017/18:121 s. 143. 2017/18:121 s. 143. 52Jämför rättsfallen NJA 1985 s. 651, där en åldersskillnad godtogs när två makar ansökte gemensamt och tillräcklig åldersskillnad förelåg i förhållande till den ena maken, och NJA 1991 s. 21 där en åldersskillnad godtogs vid adoption av en släkting. 2017/18:121 s. 143. Artikel 21 – adoption Samtycke till adoption (artikel 21 [a]) Utöver kraven på barnets bästa och adoptionens lämplighet finns det ytterligare förutsättningar som måste vara uppfyllda för att en adop- tion ska kunna beslutas, t.ex. nödvändiga samtycken av föräldrar som är vårdnadshavare och i vissa fall barnet (4 kap. 7 och 8 §§ FB). Den som har fyllt får normalt inte adopteras utan eget sam- tycke. Undantag gäller om den som ska adopteras är varaktigt för- hindrad att lämna samtycke till följd av en psykisk sjukdom eller något annat liknande förhållande. I begreppet samtycke ligger att detta ska lämnas av fri vilja.54 Det finns vidare ett krav på att barnet ska få information om innebörden av en adoption och ett samtycke innan samtycke lämnas. (Se 4 kap. 7 § FB.) Syftet med bestämmelsen om information är att säkerställa att informerade samtycken ligger till grund för beslut om adoption.55 Enligt förarbetena ska informationen som utgångspunkt avse vilka konsekvenser adoptionen får och vad samtycket avser. Kravet över- lappar delvis det allmänna kravet på ett barns delaktighet enligt 4 kap. 3 § FB. Kravet på information inför ett samtycke tar dock specifikt sikte på vad samtycket innebär. Informationen ska anpassas efter bar- nets ålder och mognad.56 är det den som genomför adoptionsutredningen som ska inhämta samtycken och bedöma om redan lämnade samtycken kan godtas (se vidare 4 kap. 15 § FB).57 Det är dock ytterst domstolens ansvar att se till att godtagbara samtycken ligger till grund för adop- tionsbeslutet. Domstolen kan därför också behöva inhämta samtycken och lämna tillhörande information.58 Vid internationell adoption har samtycken ofta inhämtats i ur- sprungsstaten. Bedömningen av om samtycket kan godtas blir i dessa fall ofta beroende av om samtycket har dokumenterats på ett god- tagbart sätt, t.ex. i handlingar från en utländsk myndighet. 1980/81:112 s. 11. 2017/18:121 s. 150. 2017/18:121 s. 150. 2017/18:121 s. 150. 58Jämför rättsfallet NJA 2010 s. 461. Artikel 21 – adoption tionen omfattas av eller förmedlats av en auktoriserad adoptionssammanslutning finns det, enligt förarbetena, sällan anledning att ifrågasätta samtyckena.59 Se vidare avsnittet om internationell adoption. Ett barn får inte adopteras utan samtycke från den förälder som är vårdnadshavare. Ett samtycke från den som har fött barnet ska ha lämnats sedan föräldern har återhämtat sig tillräckligt efter födseln. Samtycke behövs dock inte om föräldern är varaktigt förhindrad att samtycka till följd av en psykisk sjukdom eller något annat liknande förhållande, föräldern vistas på okänd ort eller det finns synnerliga skäl. (Se 4 kap. 8 och 9 §§ FB.) Det sistnämnda undantaget är avsett att tillämpas i särpräglade situationer då de övriga undantagen inte är tillämpliga men det ändå framstår som mycket angeläget att ett beslut om adoption fattas. Även om undantaget formellt är tillämpligt vid alla typer av adoptioner, är avsikten att det framför allt ska användas vid internationella adoptioner. Syftet är att en adoption som har be- dömts lämplig av en myndighet i en annan stat inte ska hindras av svenska krav på samtycke – som kanske inte motsvarar den andra statens regler – om det står klart att en adoption är till barnets bästa.60 Innan en förälder lämnar sitt samtycke ska han eller hon ha fått information om innebörden av en adoption och ett samtycke (4 kap. 8 § FB). När en förälder lämnar ett samtycke till en adoption är det inte alltid känt vem som kommer att adoptera barnet. Informationen ska avse innebörden av en adoption som sådan och behöver därför inte innefatta uppgifter om vem de tilltänkta adoptivföräldrarna är.61 Ett samtycke som har lämnats kan återkallas till dess att adoptions- beslutet vunnit laga kraft.62 Kravet på samtycke och information gäller även för en särskilt för- ordnad vårdnadshavare, eller annan som på grund av lag eller sedvänja 2017/18:121 s. 150. 2017/18:121 s. 151 och 152. 2017/18:121 s. 152. 62Se rättsfallen NJA 1973 s. 62 och 2006 s. 505, i vilka bl.a. hänvisar till artikel 21 (a) i . Artikel 21 – adoption i en annan stat får anses ha trätt i föräldrarnas ställe (4 kap. 8 § FB). Med att någon får anses ha trätt i föräldrarnas ställe avses fall då per- sonen har ställning som vårdnadshavare för ett barn som inte har en annan vårdnadshavare.63 24.2.2Internationell adoption (artikel 21 [b–d]) Många av de adoptioner som genomförs i avser barn som har hemvist utomlands. har emellertid de inter- nationella adoptionerna mer än halverats. Adoptioner av svensk- födda har däremot ökat något och har fler svenskfödda än utrikes födda adopterats.64 Vid internationella adoptioner tillämpas framför allt , (adoptionsförmedling), socialtjänstlagen, lag (), förordning (nordiskt samarbete) och lag (generella bestämmelser om bl.a. domsrätt, tillämplig lag och erkännande av utländska avgöranden). har företräde framför lag. Den har också företrädare framför 4 kap. FB, i sådana fall där konventio- nen ställer högre krav. förordning, som gäller vid adoptioner mellan nordiska länder, gäller före både konventionen och lag (se artikel 39 och 1 § lag). Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att se över organiser- ingen av den internationella adoptionsverksamheten och föreslå hur den kan anpassas till dagens förhållanden. Utgångspunkten i arbetet ska vara och . Uppdraget ska redovisas senast den 31 januari 2021.65 Alternativ form av omvårdnad (artikel 21 [b]) Som redan framgått finns det ett omfattande regelverk av såväl natio- nella som internationella bestämmelser om internationell adoption. Regelverket är främst anpassat för att ta emot barn från andra länder men kan även användas i situationer där är ursprungsland. Adoption utgör däremot inte en barnavårdsinsats på så sätt att social- 2017/18:121 s. 152. 64www.scb.se/hitta-statistik/artiklar/2018/allt-fler-adopterar-styvbarn/. 65Regeringsbeslut , S2020/01045/(delvis). Artikel 21 – adoption nämnden (eller någon annan myndighet) kan föra talan om adoption. Däremot finns bestämmelser om överflyttning av vårdnad (se kapit- let om artikel 20). Det är inte heller uteslutet att en socialnämnd ver- kar för att ett barn med skyddsbehov adopteras.66 Vid ett adoptionsförfarande ska de alternativ som kan finnas till en adoption beaktas vid lämplighetsprövningen, på sätt som beskrivits ovan. slås fast att ett barn ska erbjudas en varaktig familj genom internationell adoption först om barnet inte kan erbjudas en annan familj i hemlandet (subsidiaritetsprincipen). En internationell adoption kan innebära tämligen stora kostnader för sökanden, bl.a. för avgifter, översättning och resor. För att för- hindra att ekonomiskt svaga grupper utestängs från möjligheten att adoptera och att underlätta att adoptivbarn får syskon finns det regler om adoptionsbidrag i 21 kap. socialförsäkringsbalken.67 Garantier och normer som motsvarar dem vid nationell adoption (artikel 21 [c]) Internationell adoption kan beslutas av svensk domstol eller av ut- ländsk behörig myndighet. En utländsk adoption blir ibland automa- tiskt erkänd i och i andra fall behöver den godkännas. Adoption av ett barn från utlandet ska normalt göras genom en auktoriserad adoptionsförmedling. Undantag från kravet gäller t.ex. vid adoption av ett släktingbarn. Myndigheten för familjerätt och för- äldraskapsstöd (MFoF), som bl.a. är ansvarig myndighet för vissa frågor som rör internationella adoptioner, ska i sådana fall, innan bar- net lämnar landet, pröva om förfarandet är godtagbart. Det är straffbart att bryta mot dessa bestämmelser. (Se 3, 4 och 15 §§ .) För att en adoptionsförmedling ska bli auktoriserad ställs en del krav. Auktorisation får ges endast om det står klart att sammanslut- ningen kommer att förmedla adoptioner på ett sakkunnigt och om- dömesgillt sätt, utan vinstintresse och med barnets bästa som främsta riktmärke. Även andra krav finns. Därutöver krävs det auktorisation för att få arbeta med internationell adoptionsförmedling i ett annat land. För det krävs det bl.a. att landet har en tillförlitlig reglering av internationell adoption, som beaktar både principerna i barnkonven- tionen och . Vidare ska det i landet finnas 1996/97:91 s. 61. 1988/89:3. Artikel 21 – adoption en fungerande administration kring internationella adoptioner och det ska stå klart att adoptionsförmedlingen kommer att ske på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt, utan vinstintresse och med barnets bästa som främsta riktmärke. Det är MFoF som beslutar om aukto- risationen. (Se 5–6 a §§ .) Som ovan nämnts är det svensk lag som ska tillämpas, om beslutet om adoption meddelas i . I vart fall blir de garantier och nor- mer som följer av 4 kap. FB tillämpliga även vid internationella adop- tioner i . Som framgår ovan gäller emellertid högre krav, om sådana skulle finnas , om den är tillämplig på förfarandet. Konventionen innehåller regler som ska säkerställa att barnets bästa beaktas vid internationella adoptioner. Den inne- håller också regler om samarbete mellan medlemsstaterna och regler om erkännande av andra medlemsstaters adoptionsbeslut. (Se arti- kel 1 .) En adoption enligt konventionen förutsätter att myndigheterna i barnets ursprungsland har beslutat att en internationell adoption är till barnets bästa och att möjligheten att placera barnet inom ursprungslandet vederbörligen har beaktats. Ursprungslandets myndigheter ska svara för att erforderliga samtycken finns och att hänsyn har tagits till barnets önskemål och inställning, med hänsyn till barnets ålder och mognad. (Se artikel 4 Haag- konvention.) Mottagarlandets myndigheter ska å sin sida svara för att de tilltänkta adoptivföräldrarna är lämpliga och att de har fått råd- givning. Mottagarlandets myndigheter ska också ha fastställt att bar- net har, eller kommer att få, tillstånd att resa in i och stadigvarande bosätta sig i landet. (Se artikel 5 .) Av förarbetena till adoptionslagstiftningen i fram- går att barn har samma rätt till information och att komma till tals oavsett var barnet har sitt ursprung. Därför gäller samma krav på in- formation och möjlighet att komma till tals oavsett om det rör sig om en nationell adoption eller en internationell adoption.68 Enligt socialtjänstlagen får ett barn med hemvist utomlands inte utan socialnämndens medgivande tas emot av någon i syfte att adop- teras. Medgivandet ska ha lämnats innan barnet lämnar sitt hemland. 2017/18:121 s. 45. Se även artikel 4 . Jämför 4 kap. 3 och 7 §§ FB. Artikel 21 – adoption Ett medgivande får lämnas om sökanden (adoptanten) är lämpad att adoptera. Om barnet är känt, ska sökandens lämplighet prövas i för- hållande till det enskilda barnet och adoptionen ska även i övrigt kunna antas vara till barnets bästa. ska göra en samlad bedöm- ning av sökandens lämplighet, särskilt utifrån sökandens insikter om adoptivbarn och deras behov, personliga egenskaper och nätverk, ålder och hälsotillstånd samt stabiliteten i en eventuell relation. När ett visst barn föreslagits för adoption ska socialnämnden pröva om samtycke ges till att adoptionsförfarandet ska fortsätta. (Se 6 kap. 12 och 14 §§ SoL.) Ett nordiskt beslut om adoption gäller automatiskt i (22 § förordning). Övriga länders adoptionsbeslut gäller också i , om de har meddelats av en domstol eller någon annan myn- dighet eller om det gäller i adoptivbarnets ursprungsland eller det land där någon av adoptivföräldrarna hade hemvist när beslutet med- delades. Detta gäller emellertid inte om var tillämplig på adop- tionen eller om adoptivbarnet var svensk medborgare eller hade hem- vist i när beslutet meddelades. Om var tillämplig på adoptionen krävs det som regel att adoptionen gjorts i enlighet med den lagen, dvs. att man använt sig av en auktoriserad förmedlings- byrå eller fått godkännande av MFoF, för att adoptionsbeslutet ska gälla i . Angående adoption av svenska barn, se nedan. I vissa specialfall kan MFoF godkänna att adoptionen blir giltig i , även om förutsättningarna inte är uppfyllda. Ett utländskt beslut om adoption gäller inte i om det skulle vara uppenbart oförenligt med grunderna för den svenska rättsordningen. (Se 4–8 §§ .) För adoptioner som är utförda i enlighet med Haagkon- vention gäller även liknande bestämmelser om erkännande enligt artik- larna 23–27 i konventionen. Artikel 21 – adoption Adoption av svenska barn m.m. Internationell adoption av ett barn med hemvist i är ovanligt. När det sker är det främst fråga om adoption av en närstående.69 Be- slutas adoptionen i är det sedvanliga bestämmelser i föräldra- balken som tillämpas. Om adoptionen sker i utlandet är det det landets lagar som gäller. Däremot finns det särskilda bestämmelser om erkän- nande av en sådan adoption, se nedan. För att ett barn med hemvist i ska kunna adopteras till en adoptant i ett annat land gäller det generella kravet på socialnämn- dens medgivande enligt 6 kap. 6 § SoL. Nämnden måste därför utreda barnets situation och om adoption är lämplig.70