sou · H8B335 · 2020-06-08 00:00:00 — Exempel på detta är om den myndighet eller organisation som har fattat beslutet redan känner till felaktigheten eller om det är fråga om ett antagande om ett enstaka fel avseende ett försumbart belopp.61 Av underrättelsen ska det framgå vilka om- ständigheter som ligger till grund för antagandet att en ekonomisk förmån har beslutats eller betalats ut felaktigt eller med ett för högt belopp. Dessa omständigheter kommer, enligt förarbetena, att variera från fall till fall.62 Underrättelseskyldigheten enligt lagen gäller dock endast för vissa uppräknade myndigheter. Vi föreslår därför att lagen ändras på så sätt att även Myndigheten för utbetalningskontroll omfattas av under- rättelseskyldigheten i lagen. Integritetsintrånget är begränsat och motiverat Att även Myndigheten för utbetalningskontroll skulle omfattas av underrättelseskyldigheten innebär i och för sig ett ingrepp i en- skildas personliga integritet. Mot detta ska dock vägas att den ut- ökade underrättelseskyldigheten kan bidra till att fler felaktiga utbetal- ningar, såväl avsiktliga som oavsiktliga, hindras. Det är angeläget för tilltron till välfärdssystemen att felaktiga utbetalningar förhindras och att brottsligt utnyttjande därmed förhindras. Att information om felaktiga utbetalningar når de beslutande myndigheterna är en förutsättning för att Myndigheten för utbetalningskontroll faktiskt ska kunna bidra till att upptäcka och förhindra felaktiga utbetal- ningar. Vidare får integritetsintrånget bedömas vara relativt begränsat. Den stora majoriteten av underrättelser kommer endast innehålla en 2007/08:48, Underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, s. 28. 2007/08:48, Underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, s. 25. kort redogörelse för varför urvalet har gjorts och kommer inte inne- hålla mer ingående redogörelser för enskildas personliga förhållan- den. Mot denna bakgrund gör vi bedömningen att den föreslagna lagändringen uppfyller ett mål av allmänt intresse och är proportio- nellt mot det mål som eftersträvas i form av att motverka felaktiga utbetalningar och därigenom minska välfärdsbrottsligheten. För tydlighets skull bör det i den föreslagna lagen om granskningar för att upptäcka och förhindra felaktiga utbetalningar från välfärds- systemen tas in en upplysningsbestämmelse om att underrättelse- skyldighet följer av lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Vid den fördjupade granskningen kan viss ytterligare information behöva överlämnas. Detta kommer inte att ske med stöd av lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssyste- men utan med stöd av den bestämmelse om underrättelse- och upp- giftsskyldighet vid fördjupad granskning som vi föreslår i avsnitt 7.3.8. 11.5Bestämmelser om underrättelseskyldighet för Myndigheten för utbetalningskontroll 11.5.1Bestämmelser om underrättelseskyldighet för Myndigheten för utbetalningskontroll behövs Utredningens förslag: Det ska införas bestämmelser om under- rättelseskyldighet för Myndigheten för utbetalningskontroll. Bestämmelserna ska placeras i den föreslagna lagen om gransk- ningar för att upptäcka och förhindra felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Skälen för utredningens förslag Myndigheten för utbetalningskontroll kommer att identifiera många olika felaktigheter Vi gör bedömningen att Myndigheten för utbetalningskontroll ut- över troliga felaktiga utbetalningar av välfärdsmedel också kan upptäcka andra troliga felaktigheter i myndigheters beslut och registreringar. Sådana felaktigheter som kan ha betydelse för korrektheten i efter- följande beslut om förmåner och stöd. Det är viktigt att inte bara felaktiga utbetalningar som har skett upptäcks, utan också att fel- aktiga uppgifter korrigeras för att förhindra fortsatta felaktiga ut- betalningar. Vi har i avsnitt 3.2.3 konstaterat att vissa intyg och registreringar är grundläggande för att ta sig in i välfärdssystemen. Felaktiga utbetalningar av välfärdsmedel kan påverka beslut om skatter och avgifter och vice versa. Det är rimligt att myndigheten, precis som vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, ska kunna underrätta den beslutande myndigheten, , om ett beslut om skatter eller avgifter kan antas vara felaktigt. Generalklausulen bör inte användas vid frekvent uppgiftsutbyte Sekretess gäller mellan myndigheter. Vi ser inte att det finns några tillämpliga sekretessbrytande bestämmelser som direkt tar sikte på den typen av informationsöverföring det här blir fråga om. Den möjlighet till utlämnande av uppgifter från Myndigheten för utbetal- ningskontroll till en annan myndighet som skulle kunna bli tillämp- lig är utlämnande med stöd av den s.k. generalklausulen.63 För att generalklausulen ska vara tillämplig krävs att det ska vara uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Det är troligt att myndigheten vid sina analyser relativt ofta kommer att få resultat som ger anledning att anta att t.ex. felaktiga uppgifter om en fysisk eller juridisk person finns registrerade i folkbokföringsdatabasen eller register. Ett mer rutinmässigt uppgiftsutbyte ska som regel vara författnings- reglerat. Att enbart förlita sig på generalklausulen för ett uppgifts- lämnande är därför inte lämpligt i de fall där myndigheten åter- 6310 kap. 27 § OSL. kommande kan komma att identifiera möjliga felaktigheter som kan antas ha betydelse för bedömningen av rätten till förmåner eller stöd. Vi föreslår därför en sekretessbrytande underrättelseskyldighet för myndigheten Vi anser därför att det bör införas sekretessbrytande underrättelse- skyldigheter som innebär att Myndigheten för utbetalningskontroll kan underrätta andra myndigheter om vissa felaktiga uppgifter i beslut eller register. Underrättelseskyldigheten bör avse felaktig- heter som kan antas ha betydelse för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Vid bedömningen av vilka uppgifter som ska omfattas av under- rättelseskyldigheten anser vi att det avgörande bör vara att det rör sig om registreringar, beslut eller liknande som kan antas ha bety- delse för beslut om felaktiga utbetalningar av välfärdsmedel och där det går att anta att Myndigheten för utbetalningskontroll i relativt stor utsträckning kan upptäcka möjliga felaktigheter och därmed ett brottsligt utnyttjande av välfärden. Myndigheten för utbetalnings- kontroll kan i ett enskilt fall tillämpa generalklausulen om myndig- heten anser att det är berättigat att underrätta en myndighet som inte omfattas av de föreslagna bestämmelserna eller av lagen om under- rättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Underrättelseskyldigheten bör regleras i ett kapitel i den i av- snitt 7.1 föreslagna lagen om granskningar för att upptäcka och för- hindra felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Bestämmel- serna ska gälla utöver lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Utredningens förslag: Underrättelseskyldigheten ska gälla om det kan antas att uppgift om företag eller andra juridiska personer, företrädare eller huvudmän i offentliga register, ett tillstånd enligt utlänningslagen som beviljat, registrering i beskattningsverksamheten eller beslut om skatt eller avgift hos är felaktigt. ska även under- rättas om det finns anledning att anta att uppgift i folkbok- föringsdatabasen är felaktig eller ofullständig. Underrättelse- skyldigheten ska också gälla om det finns anledning anta att lämpligheten att bedriva verksamhet med personlig assistans kan ifrågasättas när det gäller någon som har tillstånd från att bedriva sådan verksamhet. Underrättelseskyldigheten gäller inte om det finns särskilda skäl. Skälen för utredningens förslag Bestämmelser om underrättelseskyldighet, som vi föreslår ovan, syftar till att Myndigheten för utbetalningskontroll ska kunna under- rätta andra myndigheter om de uppgifter som omfattas av bestäm- melserna, utan hinder av sekretess. Underrättelseskyldigheten utgör en sekretessbrytande uppgiftsskyldighet.64 För att bestämmelserna ska vara förutsebara och för att integritetsintrånget ska begränsas menar vi att underrättelseskyldigheten bör vara begränsad och endast gälla i förhållande till vissa myndigheter. Endast uppgifter där det kan förutsättas att myndigheten i relativt stor utsträckning kan upptäcka möjliga felaktigheter och som har betydelse för beslut om förmåner och stöd bör omfattas. Underrättelseskyldighet i förhållande till Många utbetalningar av välfärdsmedel sker till företag.65 De registre- rade uppgifter om företag och andra juridiska personer, företrädare och huvudmän som finns hos är av central betydelse vid kontroll av utbetalningar till företag.66 Uppgifter i register som inte speglar verkliga förhållanden kan alltså, om de inte rättas, leda till att efterföljande beslut om stöd blir felaktiga. Ett exempel på detta är om det finns anledning att anta att ett aktie- bolags registrerade företrädare i själva verket är en s.k. målvakt. kan genomföra vissa rättelser i sina register 6410 kap. 28 § OSL. 65Se avsnitt 3.3.1. 66Jfr SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 271. bl.a. med stöd av förvaltningslagen. har dock till reger- ingen påtalat att de ser ett behov av ytterligare möjligheter att rätta registrerade uppgifter.67 Vi bedömer att kommer att ha möjlighet att hantera mottagen information och att möjligheten för myndigheten att vidta åtgärder även kan komma att utökas i fram- tiden. Underrättelseskyldighet i förhållande till Som vi konstaterat i avsnitt 6.2.6 uppställs krav på uppehållstillstånd för att en rad förmåner eller stöd ska kunna betalas ut avseende personer som varken är svenska medborgare eller har uppehållsrätt. Det finns exempel där arbetstillstånd68 använts i upplägg med t.ex. skenanställningar kopplat till personlig assistans.69 Om det fram- kommer uppgifter som ger anledning för Myndigheten för utbetal- ningskontroll att anta att t.ex. arbetstillstånd är grundat på en sken- anställning är det viktigt att denna information når . Detta för att kunna förhindra att utbetalningar av välfärdsmedel går till en person som egentligen inte har rätt att få sådana utbetalningar. Sådan information kan även hindra att personer utnyttjas av oseriösa arbetsgivare. Vi menar därför att underrättelseskyldigheten även ska gälla om det finns anledning att anta att ett beviljat tillstånd enligt utlänningslagen (2005:716) är felaktigt. Underrättelseskyldighet i förhållande till Det finns inte några bestämmelser som gör det möjligt för Myndig- heten för utbetalningskontroll att underrätta om det finns anledning att anta att ett beslut om skatt eller avgift har fattats på felaktiga grunder. På samma sätt som underrättelse ska göras till en beslutande myndighet, om det kan antas ha skett en felaktig 67Se t.ex. (2017), Hemställan om en ny bestämmelse i 27 kap. aktiebolagslagen (2005:551), , ärendenr AD 2252/2017. Hemställan rör möjlighet för att i vissa fall stryka ett bolags registrerade postadress eller e-postadress ur aktiebolags- registret. Regeringen har i prop. 2019/20:116 Kompletteringar till nya EU-regler om aktieägares rättigheter föreslagit att en sådan möjlighet ska införas, se s. 16 och 61–64. Förslagen föreslås träda i kraft . 68Vilket i sin tur är en grund för uppehållstillstånd, jfr 5 kap. 10 § utlänningslagen. 69Se t.ex. /sida/artikel.aspx?programid=493&artikel=7292375, publicerat 3 septem- ber 2019, hämtat . utbetalning av förmån eller stöd, bör myndigheten underrätta Skatte- verket om det finns anledning att anta att ett beslut om skatt eller avgift blivit felaktigt. fattar även beslut om olika registreringar, bl.a. registrering till mervärdesskatt och arbetsgivarregistrering. Om det framkommer att ett bolag inte utför någon faktisk verksamhet utan är ett skenföretag kan det även finnas skäl att ifrågasätta riktigheten i en registrering för exempelvis arbetsgivaravgifter. Dessa registreringar kan i sin tur ha betydelse för möjligheten att motta stöd från Arbetsförmedlingen m.m.70 Det är rimligt att ska kunna informeras om det finns anledning att anta att denna typ av registreringar är felaktiga. Folkbokföringsuppgifter har stor betydelse för rätten till ersätt- ningar från välfärdssystemen. Delegationen för korrekta utbetal- ningar från välfärdssystemen (KUT-delegationen) och Brottsföre- byggande rådet (Brå) har konstaterat att fel i folkbokföringsupp- gifter kan få stora spridningseffekter i form av felaktiga utbetal- ningar från välfärdssystemen.71 Falska och illegalt använda identiteter används också för att på oriktiga grunder tillskansa sig ersättningar från välfärdssystemen.72 Uppgifter i folkbokföringsdatabasen som inte speglar de verkliga förhållanden kan alltså, om de inte rättas, leda till att efterföljande beslut om förmåner eller stöd blir felaktiga. Underrättelseskyldigheten bör därför även gälla om det kan finnas anledning att anta att en uppgift i folkbokföringsdatabasen är fel- aktig eller ofullständig.73 70Se t.ex. 20 § förordningen (2018:43) om stöd för nystartsjobb. 71KUT-delegationen (2018), Risker för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, Rapport 1, s. 38–40. Se även t.ex. SOU 2017:37, Kvalificerad välfärdsbrottslighet – förebygga, förhindra, upptäcka och beivra, s. 266–267 och 289, samt Brå (2015), Intyget som dörröppnare till välfärds- systemet, Rapport 2015:08, s. 116. 72Se avsnitt 3.3.3. 73Finansdepartementet har föreslagit att det ska införas en skyldighet för samtliga myndig- heter att underrätta om det kan antas att en uppgift i folkbokföringen är oriktig eller ofullständig. Förslaget presenterades i den remitterade promemorian Säkrare samord- ningsnummer och bättre förutsättningar för korrekta uppgifter i folkbokföringen, Fi2020/00131/S3. Om förslaget genomförs saknas skäl att folkbokföringen ska omfattas av den nya lagen. Underrättelseskyldighet i förhållande till Myndigheten för utbetalningskontroll ska analysera bl.a. utbetal- ningar som gäller personlig assistans. För verksamhet med personlig assistans ställs krav på tillstånd. både prövar sådana tillstånd och utövar tillsyn över verksamheten. Om det framkommer upp- gifter som tyder på att lämpligheten att bedriva personlig assistans kan ifrågasättas är det viktigt att kan underrättas om detta, på samma sätt som gäller för och socialnämnder.74 Om det finns anledning att anta att ett assistansbolag använder sig av t.ex. målvakter eller har skenanställda är det av vikt att sådan information även kan nå tillsynsmyndigheten. För att ska kunna bedriva sitt tillsynsarbete över tillståndshavare effektivt krävs att myndigheten får kännedom om omständigheter som gör att tillståndet skulle kunna ifrågasättas. Vi anser därför det motiverat att Myndigheten för utbetalnings- kontroll har möjlighet att underrätta om misstänkta felaktig- heter, dels eftersom en sådan underrättelse kan ske i ett tidigare skede än om underrättelsen går via , dels eftersom identifierade misstänkta felaktigheter inte nödvändigtvis hör samman med utbetalningar från . Ska en underrättelse gå via måste först själv få informa- tionen från Myndigheten för utbetalningskontroll och sedan göra en självständig bedömning av om ska underrättas och vilket underlag som i så fall ska skickas över. Detta kan ibland innebära onödiga ledtider. Myndigheten för utbetalningskontroll bör därför vara skyldig att underrätta om det finns anledning att anta att lämpligheten för att bedriva verksamhet med personlig assistans kan ifrågasättas. Om Myndigheten för utbetalningskontroll skulle känna till att ett fel redan är känt hos den mottagande myndigheten bör självfallet en underrättelse kunna underlåtas. Det kan därutöver finnas andra situa- tioner där en underrättelse bör kunna underlåtas. Så kan vara fallet om felaktigheten är obetydlig. Sådana situationer kan även finnas i 74Jfr 110 kap. 42 a § socialförsäkringsbalken och 15 § 11 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. samband med pågående brottsutredningar som myndigheten känner till. Vi anser därför att det ska tas in en bestämmelse om att den före- slagna underrättelseskyldigheten inte gäller om det finns särskilda skäl. Sådant undantag finns även i lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Bedömningen av vad som utgör särskilda skäl ankommer ytterst på Myndigheten för utbetalningskontroll. 11.5.3Uppgifter som ska lämnas ut Utredningens förslag: Av underrättelsen ska det framgå vilka om- ständigheter som ligger till grund för myndighetens antagande om felaktigheten. Skälen för utredningens förslag: För att underlätta arbetet hos de myndigheter som tar emot en underrättelse med stöd av lagen bör de uppgifter som lämnas över, utöver identifieringsuppgifter, avse de omständigheter som ligger till grund för antagandet att en registrering eller ett beslut är felaktigt eller att riktigheten i ett tillstånd kan ifrågasättas. Dessa omständigheter kommer att variera från fall till fall och det är därför inte möjligt att i författning närmare reglera vilka uppgifter som ska lämnas över. Det kan t.ex. vara uppgifter som ger anledning att anta att en företrädare för ett bolag är s.k. målvakt, t.ex. att bolaget använder sig av olika kontaktuppgifter i förhållande till välfärdsmyndigheter, som företrädaren förekommer i ett stort antal bolagsledningar och är hårt skuldsatt. Avgörande för vilka uppgifter som ska lämnas över bör vara vilka uppgifter den mottagande myndigheten kan behöva för att hantera underrättelsen. På samma sätt som gäller enligt lagen om underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen bör det inte finnas något formkrav för underrättelsen. Formerna för hur underrättelsen ska hanteras bör utarbetas av myndigheterna gemensamt. Utredningens bedömning: Det behövs inte någon reglering av de mottagande myndigheternas personuppgiftsbehandling med anledning av föreslagna underrättelseskyldigheter. Skälen för utredningens bedömning Personuppgiftsbehandlingen vid de mottagande myndigheterna Förslaget om underrättelseskyldighet för Myndigheten för utbetal- ningskontroll innebär att personuppgifter behöver behandlas. Över- väganden och förslag kring personuppgiftsbehandling hos Myndig- heten för utbetalningskontroll finns i kapitel 10. Den föreslagna uppgiftsskyldigheten medför även ökad person- uppgiftsbehandling för , , och . För att den utökade personuppgiftsbehandlingen ska vara laglig måste åtminstone ett av villkoren i artikel 6.1 i data- skyddsförordningen vara uppfyllt. När det gäller de personuppgifter som enligt den tänkta regleringen ska behandlas gör vi bedömningen att den rättsliga grunden för behandlingen hos de mottagande myn- digheterna är att behandlingen är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning.75 Det allmänna intresset är att uppgifterna i folkbokföringsdatabasen och register ska spegla de riktiga förhållandena, att beslut om tillstånd meddelade av eller samt beslut om skatter och avgifter meddelade av ska vara korrekta och inte vara fattade på felaktiga grunder. Genom att riktigheten i dessa beslut och registreringar ökar ytterligare så minskar också risken för felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen och därmed även risken för brottsligt utnyttjande. Det är begränsade uppgifter som överförs och vi bedömer att våra förslag är proportionella i förhållande till de mål som eftersträvas. Förslagen är avgränsade såväl vad gäller vilka myndigheter som be- rörs som vilka former av identifierade möjliga felaktigheter som om- fattas. 75Artikel 6.1 e dataskyddsförordningen. Samtliga mottagande myndigheter omfattas av registerförord- ningar med bestämmelser som reglerar för vilka ändamål de får be- handla personuppgifter. Syftet med en underrättelse enligt den före- slagna underrättelseskyldigheten är att upplysa den mottagande myndigheten om att det finns en trolig felaktighet samt att förse den mottagande myndigheten med underlag för ett eventuellt beslut om ändring. Vi anser att denna behandling bör rymmas inom ändamålen för respektive myndighets registerförfattningar. Om det finns anled- ning att anta att en uppgift skulle komma att behandlas i strid med dataskyddsförordningen hos den mottagande myndigheten så utgör det ett hinder mot att uppgiften lämnas ut.76 Integritetseffekter av utökad underrättelseskyldighet Vid övervägande av om bestämmelser om underrättelseskyldighet bör införas måste de skäl som talar för att införa sådana bestäm- melser vägas mot de integritetsskäl som talar emot. Att överlämna uppgifter om en enskild individ från en myndighet till en annan innebär att en större mängd information om den enskilde riskerar att samlas hos den mottagande myndigheten. Informationen kan också komma att läggas till grund för, helt lagenliga, åtgärder som har negativa konsekvenser för den enskilde. Vidare kan information om ett känsligt förhållande bli tillgänglig för ett större antal tjänste- män. Skyddet för den personliga integriteten måste vägas mot de viktiga allmänintressen som motiverar ett uppgiftslämnande.77 Vi anser att den utökade personuppgiftsbehandling som förslaget om en underrättelseskyldighet för Myndigheten för utbetalnings- kontroll innebär är nödvändig med hänsyn till behovet av att skydda välfärdssystemen mot felaktiga utbetalningar och brottsligt utnytt- jande. Det är angeläget för tilltron till välfärdssystemen att felaktiga utbetalningar förhindras och att brottsligt utnyttjande därmed mot- verkas, vilket våra förslag syftar till. Genom förslagen kan felaktig- heter, som kan leda till felaktiga beslut om utbetalningar, rättas till. Underrättelseskyldigheten vi föreslår kan därmed bidra till att fram- tida felaktigheter hindras. Vi anser även att allmänheten förväntar sig att myndigheter ska agera om de upptäcker att t.ex. en registrering 76Se 21 kap. 7 § OSL. 2007/08:48, Underrättelseskyldighet vid felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen, s. 18. som har betydelse för myndigheters beslutsfattande är felaktig eller att ett tillstånd lämnats på felaktiga grunder. Det finns alltså ett viktigt allmänintresse som underrättelseskyldigheten syftar till att tillgodose. Enligt vår bedömning motiverar detta allmänintresse den utökade personuppgiftsbehandlingen som underrättelseskyldigheten innebär. Den föreslagna underrättelseskyldigheten kan även komma att vara till fördel för enskilda. Felaktiga uppgifter i allmänna register kan leda till problem för enskilda. Ändring av ett beslut om skatt eller avgift kan vara till den enskildas fördel. Det ska också betonas att de uppgifter som kan komma att läm- nas som regel inte är av känslig karaktär. Av underrättelsen ska det framgå vilka omständigheter som ligger till grund för antagandet. Det kommer i regel vara omständigheter som t.ex. att en annan per- son än den som är registrerad som bolagets företrädare hos Bolags- verket är den som faktiskt företräder bolaget t.ex. i kontakter med välfärdsmyndigheterna. Mer ingående redogörelser för enskildas personliga förhållanden bör alltså i de allra flesta fall inte behövas för att beskriva grunden för ställningstagandet att det kan finnas en felaktighet. Enligt vår bedömning finns det alltså ett viktigt allmänintresse att motverka felaktiga utbetalningar och ett brottsligt utnyttjande av välfärdssystemen som skäl för underrättelseskyldigheten. medför underrättelseskyldigheten endast ett mindre intrång i den personliga integriteten. Underrättelseskyldigheten kan även ha posi- tiva effekter för enskilda på så sätt att felaktiga personuppgifter kan rättas. Vi bedömer därför att skälen för en utvidgad underrättelse- skyldighet väger tyngre än det integritetsintrång som uppstår.