sou · H8B317 · 2020-04-01 00:00:00 — Analysföretaget ranking av aktiefonder används vidare i olika sammanhang för att mäta och jämföra fonder. 1Europaparlamentets och Rådets förordning (EU) 2019/2088 om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn. lätta för konsumenter har tagit fram en metod att beräkna ett hållbarhetsvärde för aktiefonder, med utgångspunkt i Sustainalytics hållbarhetsranking för fondens innehav. har dessutom utvecklat ett mått som visar om fondens innehav har förutsättningar att klara av en omställning till ett samhälle med låga koldioxidutsläpp. Ett företags koldioxidrisk är Sustainalytics utvärdering av i vilken grad ett företags verksamhet och produkter är anpassade till en övergång till ett samhälle med låga koldioxidutsläpp. Utöver CO2-risk beräknas och redovisas även fondens exponering mot fossila bränslen. Företag med exponering mot fossila bränslen är de företag som tillhör följande branscher: kolbrytning, kolkraftproduktion, olje- och gasutvinning, elproduktion baserad på olja och gas samt underleverantörer till olje- och gasindustrin. De två måtten, CO2-riskvärdet och exponeringen mot fossila bränslen, avgör om fonden får benämningen ”låg CO2-risk”. Detta verktyg är tänkt att underlätta för investerare att hitta fonder med lägre risk än det globala genomsnittet för att drabbas negativt när företagen ställer om mot lägre koldioxidutsläpp. Det finns dock inga garantier för att en fond med hög hållbarhetsranking och låg CO2-risk enbart är investerad i företag som bidrar till den gröna omställningen. Det får också anses som oklart vilka kriterier som kommer att uppställas för att en sådan fond i sin helhet ska kunna klassificeras som grön i enlighet med den framtida EU-taxonomin. redovisar också ett antal underkategorier av branschfonder som kan förväntas investera på ett sätt som bidrar till den gröna omställningen. Det gäller framför allt fondkategorierna miljö och förnybar energi. Dessa två underkategorier omfattar dock endast ett knappt tjugotal fonder (varav endast ett fåtal förvaltas av svenska fondbolag) utav de många tusen fonder som är tillgängliga för svenska sparare via depåer, ISK, försäkringssparande samt det statliga premiepensionssystemet. För aktiefonderna inom sådana fondkategorier sker dock ingen extern validering av fondernas klassificering. Branschfonderna har generellt en högre risknivå än exempelvis breda aktiefonder som globalfonder. Även förvaltningsavgiften är relativt hög. Det finns två registrerade rena gröna obligationsfonder i . Dessa investerar enbart i gröna obligationer. De projekt som finansieras av dessa obligationer har bedömts vara gröna enligt regelverket . Det totala förvaltade kapitalet i branschfondkategorierna ovan och de två gröna obligationsfonderna uppgick sammanlagt till av det totala fondkapitalet i . Fonder i de ovan angivna kategorierna kan förväntas i relativt stor utsträckning vara investerade i företag som är delaktiga i den gröna omställningen, även om det inte finns någon extern validering av detta. Det finns dock ingen garanti att de är investerade på ett sätt som kan klassificeras som huvudsakligen grönt enligt taxonomin. Kraven inom taxonomin är höga vilket betyder att endast ett fåtal företag sannolikt skulle komma att klassificeras som gröna i sin helhet. Därför kommer det sannolikt även att dröja innan utbudet av diversifierade fonder som investerar i företag som i sin helhet är förenliga med taxonomin uppgår till en betydande del av det totala fondkapitalet. Det norska forskningsinstitutet har i en studie visat att av de verksamheter som har utvärderat och godkänt som gröna inom ramverket för utgivning av gröna obligationer skulle klassificeras som gröna baserat på det nuvarande förslaget till taxonomi. av alla de projekt som utvärderade skulle inte uppfylla kraven för att klassificeras som gröna. För de resterande gick det inte att avgöra hur de skulle klassificeras förrän samtliga tekniska kriterier i taxonomin har publicerats. Utöver de fondkategorier som nämns ovan finns det inte många alternativ, varken internationellt eller i , för en konsument som vill spara i en finansiell produkt som kategoriseras som grön. Det är till viss del möjligt att låna grönt, framför allt till bostäder, och de svenska storbankernas generella utveckling mot en grönare affärsmodell har accelererat . fler klargörande frågor i syfte att identifiera och hantera de risker och möjligheter som en omställning till ett grönare samhälle innebär. Det saknas dock fortfarande ett grönt alternativ för kontosparande ide traditionella bankerna . Ett undantag för detta är Ekobanken. Bankens kunder kan välja om deras pengar ska verka inom hela bankens område eller riktas mot ett särskilt område. 9Det nederländska systemet för grönt sparande I infördes ett system med skattelättnader för privatpersoner som sparar och investerar i gröna banker och fonder (Scheme, GFS). Bankerna ger i sin tur rabatter på lån till verksamheter och projekt som certifierats som gröna av den nederländska regeringen. Initiativet till GFS kom ursprungligen från två parlamentsledamöter, men systemet utgör en etablerad del av den nederländska regeringens politik för grön skatteväxling. Syftet med systemet är att stimulera och öka investeringarna på miljö- och klimatområdet, framför allt i innovativa hållbara projekt med en något mer ogynnsam risk- och avkastningsprofil jämfört med konventionella alternativ. För förståelsen av GFS är det viktigt att beakta att systemet ingår som delkomponent i en mix av styrmedel på miljö- och klimatområdet. Ett projekt som certifierats som grönt av den nederländska regeringen och erhåller finansiering via en grön bank kan därför vara föremål för investeringsstöd eller andra typer av statliga stödåtgärder. Vanligen riktas dock tillgängliga styrmedel mot företag i olika faser där GFS främst är avsett för företag i etableringsfasen och med ett tydligt fokus på ny teknik. Genom GFS allokeras privat kapital till certifierade gröna investeringar. För varje euro som den nederländska staten spenderar på systemet går 29–34 euro1 i finansiering till innovativa hållbara projekt som annars inte hade blivit av.2 1Genomsnitt –2017. 2RVO (2019). Politisk utvärdering av förordningen om gröna projekt 2010–2017: Slutrapport. Det nederländska systemet för grönt sparande 9.1.1Skattelättnader för grönt sparande Den skattemässiga fördel som ges till hushåll som sparar grönt utgör grunden för systemet. I det nederländska skattesystemet beskattas sparande och investeringar genom att en schablonintäkt beräknas på ett skatteunderlag där bl.a. behållningen av den enskildes sparande och investeringar ingår. Schablonintäkten tas upp till beskattning oavsett vilken verklig avkastning som kapitalet har genererat. Belopp som sparas i en grön bank eller investeras i en grön fond undantas till viss del från underlaget för schablonintäkt. Därutöver ges ett avdrag på inkomstskatten. Den sammanlagda effektiva skattenedsättningen varierar mellan och (2018) beroende på storleken av det kapital som den enskilde placerar i det gröna sparsystemet. Nivån på skattelättnaden och den tekniska utformningen av bestämmelserna har förändrats ett flertal gånger av offentligfinansiella skäl och med hänsyn till rådande ränteläge. Skattelättnaden beräknas på den enskildes gröna tillgodohavanden per , vilket leder till ett stort inflöde av kapital till gröna bankkonton och fonder . Nederländska skattebetalare kan spara grönt hos tre aktörer: ABN , Groenbank och Rabo Groenbank. För att som grön bank få verka inom GFS-systemet, och agera som finansiell intermediär med syfte att omvandla grönt sparande till finansiering för certifierade gröna projekt, krävs en separat banklicens och styrelse för den gröna bankverksamheten, som fungerar som en ”bank i banken”. Kravet på separat banklicens får ses i ljuset av att den lagstiftning som reglerar GFS tillkom . De it-lösningar som finns tillgängliga för bankerna innebär förutsättningar för den gröna verksamheten att i allt väsentligt vara integrerad i bankens ordinarie organisation. De deltagande bankerna vänder sig delvis mot olika kundkategorier och attraherar därför också sparare med olika motiv för att spara på gröna konton. Både och ABN uppger att cirka hälften av deras kunder väljer det gröna sparkontot för att de vill att insatt kapital ska bidra till positiva miljöeffekter. Den andra hälften är främst intresserade av de fördelaktiga ekonomiska villkor som spa- Det nederländska systemet för grönt sparande De båda kundkategorierna går dock in i varandra och är enligt bankerna svåra att särskilja. Samtliga gröna banker i tillhandahåller gröna inlåningskonton där insatta medel berättigar till skattenedsättning. I samtliga fall handlar det om sparkonton där insatta medel är spärrade för uttag . Vilka inlåsningsperioder som erbjuds varierar mellan bankerna och sträcker sig från ett till . På grund av osäkerhet kring det framtida ränteläget uppger både och ABN att det populäraste alternativet hos deras gröna banker var en ettårig inlåsning. Ingen av de gröna bankerna erbjuder någon ränta på gröna sparkonton. Spararna kan dock tillgodogöra sig skattenedsättningen som motsvarar mellan 1,3 och 2,3 procents ränta på insatt kapital. Enligt lag måste en grön bank uppfylla ett matchningskrav som innebär att banken måste upprätthålla en utlåning till certifierade gröna projekt som värdemässigt motsvarar av inlåningen på bankens gröna konton. Om banken avviker från matchningskravet kan dryga böter utdelas av det nederländska skatteverket. Snittstorleken på gröna krediter varierar mellan bankerna och beror till stor del på vilken kundkrets respektive bank nischat sig mot. Inom uppgår snittkrediten till . För Rabobank är snittet något lägre. Även om marknaden för gröna krediter är växande så svarar den gröna utlåningen endast för en mycket liten del av bankernas totala kreditportfölj. För den största aktören Rabobank, som har av marknaden för gröna krediter, uppgår andelen till av den totala kreditportföljen. De gröna bankerna tillämpar samma riskbedömning vid krediter till gröna projekt som i den övriga verksamheten. Däremot tillåts i vissa fall en högre belåningsgrad vid grön finansiering. De gröna bankerna uppger i kontakter med utredningen att det för att skala upp verksamheten skulle vara nödvändigt med informationsinsatser, både mot Det nederländska systemet för grönt sparande bankernas lokalkontor och genom ökad kännedom hos allmänheten om GFS. Lönsamheten i de gröna bankerna Storleken på den rabatt som ges till gröna projekt är inte reglerad i lag, utan det är upp till bankerna i det gröna systemet att avgöra om någon rabatt ska lämnas. Dock råder konkurrens om kunderna inom systemet och deltagande banker måste ha tillräcklig utlåning för att uppfylla kravet på 70 procents matchning. Enligt information från de gröna bankerna erhåller gröna projekt normalt en ränterabatt om 30–75 baspunkter. I den rådande lågräntemiljön finansieras lånerabatten till betydande del av bankerna själva. Det finns inget som hindrar bankerna från att ta ut kontoavgifter från spararna, men är det enbart en bank som utnyttjar den möjligheten. Vid högre räntelägen finns däremot möjlighet för bankerna att sätta en lägre inlåningsränta för gröna sparkonton än gällande marknadsränta och på så vis finansiera lånerabatter till företag som lånar grönt. Detta eftersom spararna kompenseras för den lägre avkastningen genom skattenedsättningen. Så länge gröna sparkonton är något mer förmånliga att spara i, jämfört med konventionellt banksparande, så attraherar de gröna bankerna kapital. Emellertid måste konsumenterna ta in inlåsningsfaktorn i kalkylen. Av de deltagande bankernas årsredovisningar kan konstateras att lönsamheten i de respektive gröna bankverksamheterna är låg. Ett exempel är Rabo Groenbank, som har haft negativa nettoresultat fyra av , och endast en obetydlig vinst ett av åren. Av- kastningen på eget kapital har ända varit betydligt lägre (negativ de flesta åren) än för Rabo bank i övrigt. För att stärka lönsamheten har Rabo Groenbank infört relativt höga kontoavgifter för gröna inlåningskonton (i öppningsavgift och i årlig avgift oavsett inlåsningsperiod). Den andra grön banken av betydelse, , har haft positiva resultat, men en relativt låg avkastning på eget kapital, dryga 2018 och knappa 2017. har inte infört avgifter för den gröna inlåningen. En avgörande anledning till att de nederländska storbankerna, trots bristande lönsamhet, fortsätter att driva den gröna verksamheten, är att det leder till andra positiva effekter. Det nederländska systemet för grönt sparande med utredningen framhåller samtliga gröna banker möjligheten att marknadsföra och profilera banken som grön. Vikten av sådan marknadsföring är stadigt ökande och uppges i den rådande konkurrensen vara ett nog så viktigt incitament som möjligheten att tjäna pengar på grön utlåning, som trots allt utgör en blygsam del av den totala portföljen. Enligt uppgift från RVO, som är den myndighet som administrerar systemet, finns fyra gröna fonder på marknaden som deltar i det skattegynnade sparandesystemet. Störst är Triodos Groenfonds med ett förvaltat kapital om . ASN Groenprojectenfonds är ungefär hälften så stor. Därutöver finns två mindre fonder. Regionaal Duurzaam 1 skiljer sig från de andra gröna fonderna eftersom de enbart tillhandahåller efterställda lån (fondkapital på ). Även Groenwoningenfonds skiljer sig från övriga fonder eftersom de inte tillhandahåller externt kapital, utan placerar i hållbara och energisnåla hyresbostäder (fondkapital på ). Den största och äldsta gröna fonden förvaltas av . Fonden var ursprungligen uppdelad på flera mindre gröna fonder med fokus främst på förnybar energi. Efter sammanslagning bildades den nuvarande fonden, som är en fond som framför allt ger ut projektkrediter till certifierade gröna projekt. Fonden finansierar krediter till exempelvis förnybar energi, ekologiskt jordbruk och energieffektiva byggnader. Fonden investerar även i finansiering av gröna projekt i utvecklingsländer. Triodos Groenfonds är en alternativ investeringsfond, vars andelar är upptagna till handel på marknadsplatsen . Fonden är bildad på associationsrättslig grund och är per definition ett aktiebolag med rörligt aktiekapital. Genom konstruktionen med rörligt aktiekapital ökas eller minskas fondens aktiekapital automatiskt i takt med andelsägarnas insättningar och uttag. I likhet med de gröna bankerna gäller att gröna fonder måste allokera av Det nederländska systemet för grönt sparande fondens kapital till grön projektfinansiering. Om inflödet av nytt kapital i fonden blir så stort att gränsen om gröna investeringar riskerar att överträdas stoppas kapitalinflödet till fonden tills betryggande marginal har uppnåtts. Risken för fondens investerare motsvarar den kreditrisk som uppkommer i fondens finansieringsverksamhet. Enligt Triodos egna beräkningar bedöms risknivån i fonden till en tvåa på en sjugradig skala. Förvaltningsavgiften är , medan konkurrenten ASN Groenprojectenfonds avgift uppgår till . Genomsnittlig årlig avkastning, inklusive återinvesterad utdelning, men exklusive skatterabatten till konsumenten, har för Triodos över den senaste tioårsperioden varit . 9.1.4Certifiering av gröna projekt För att ett projekt ska kvalificera sig för finansiering via en grön bank eller en grön fond måste en företrädare för projektet först ansöka om ett grönt certifikat, s.k. groenverklaring. Ansökan om grönt certifikat lämnas skriftligen till valfri grön bank eller grön fond. Banken eller fonden skickar i sin tur ansökan vidare till RVO, som är behörig myndighet i för att utfärda gröna certifikat. Som allmänna villkor för certifiering gäller att sökanden är verksam i , tidigare nederländska kolonierna eller i vissa utvecklingsländer. Projekt får inte vara på obestånd och kan bara komma i fråga för ett grönt intyg om de har en måttligt positiv avkastning. Det innebär att avkastningen inte får vara så hög att man rimligen kan förmoda att projektet hade förverkligats även utan GFS. Vid bedömningen av detta kriterium är dock inte den ekonomiska avkastningen allena avgörande, utan även andra aspekter ska bedömas i förhållande till den ekonomiska och tekniska risken.3 Vidare ska det vara fråga om ny teknik som inte har en marknadsandel som överstiger 10–. Utöver de allmänna villkoren måste projektet vara hänförligt till en på förhand definierad projektkategori och uppfylla specifika tekniska och andra krav som gäller för respektive kategori. Om förutsättningarna är uppfyllda utfärdas ett grönt certifikat av RVO med giltighetstid. Projektet kan då gå vidare med sin ansökan om grön finansiering hos en bank eller en fond. Det nederländska systemet för grönt sparande Sökanden är i den fortsatta kreditprocessen inte bunden till en specifik aktör utan är fri att förhandla med samtliga deltagare i det gröna systemet. Handläggningstiden för gröna certifikat är , beroende på typ av projekt. En av de mest sökta projektkategorierna avser solcellsanläggningar. En sådan ansökan kan enligt RVO handläggas relativt omgående. Andra kategorier, exempelvis uppförande eller ombyggnad av energieffektiva fastigheter, kräver längre handläggningstid. I vissa fall måste RVO anlita externa konsulter för att bedöma om de tekniska specifikationerna för en viss projektkategori är uppfyllda. sysselsätter handläggningen 3,5 heltidstjänster inom RVO. Det nederländska systemet för grönt sparande har av EU-kommis- sionen ansetts utgöra statligt stöd. Samtliga projektkategorier utformas därför i detalj efter kommissionens allmänna gruppundantagsförordning, se nedan. Tekniska och andra villkor för GFS regleras även i nederländsk lag.4 Projekt inom följande kategorier kan beviljas grönt certifikat: I kategorin natur handlar det om att utveckla och bevara naturvärden och värden på landsbygden, främja och bevara biologisk mångfald och natur- och miljöutbildning med fokus på inhemsk natur. –Ekologiskt jordbruk. Inom ekojordbruk är djurens hälsa och effekterna på miljön mycket viktiga. Uppenbara exempel är mer utrymme för djuren att röra sig och mindre användning av bekämpningsmedel och konstgödsel. I kategorin jordbruk handlar det om projekt som är inriktade på odling av grödor i miljömärkta växthus samt stallar för mjölkdjur som uppfyller vissa normer för hållbar djurhållning. –Hållbar energi. Kategorin avser projekt som alstrar hållbar energi på ett av följande sätt: biogasförädlingsinstallation, andra generationens biobränsleproduktion, vindturbiner, solceller, solfångare, jordvärme och vattenkraft. 4Reglering Groenprojekten, artikel 2–12. Det nederländska systemet för grönt sparande Minskad användning av fossila bränslen och utsläpp av koldioxid på ett av följande sätt: kyl- och värmelagring, kyl- och värmeanvändning, LED-utomhusbelysning, utomhusbelysning annan än LED, användning av restvärme samt kyldistribution. –Hållbart byggande. Att bygga eller renovera bostäder och kommersiella fastigheter enligt högt ställda hållbarhetsnormer. Även ändring av ändamål för (kontors-)byggnader till bostäder kan komma i fråga. –Hållbara råvaror. Målet med kategorin hållbara råvaror är att öka användningen av s.k. gröna råvaror. –Återvinning och återanvändning. När avfall och muddermassa bearbetas blir det användbara material över som oftast går förlorade i deponier och vid förbränning. Återvinning och återanvändning av dessa material minskar råvaruanvändningen. –Hållbar mobilitet. Att minska trafikens och transporternas miljöpåverkan genom att göra det mer attraktivt att cykla och främja introduktionen av nya typer av ren teknik på marknaden. –Hållbara vattenkretslopp. Hållbara vattenkretslopp avser projekt med underjordisk lagring av sötvatten och vattenreningstekniker. För samtliga projektkategorier gäller omfattande tekniska och andra kriterier som måste vara uppfyllda för att grönt certifikat ska utfärdas. I normalfallet har certifikatet en giltighetstid . Avseende projekt som faller under punkten 1 kan giltighetstiden dock utsträckas upp till . Det nederländska systemets förhållande till EUF-fördragets regler om förbud mot statligt stöd EUF-fördragets artiklar 107–109 innehåller bestämmelser om förbud mot statligt stöd (en redogörelse av bestämmelserna ges i kapitel 11). Bestämmelserna begränsar möjligheterna att lämna statligt stöd till en viss bransch eller ett visst företag. Av artikel 107.1 framgår att stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida kon- Det nederländska systemet för grönt sparande kurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion inte är tillåtet om det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Det nederländska systemet har av bedömts utgöra statligt stöd.5 Enligt den prövning kommissionen gjort i det nederländska fallet ska den eventuella fördel som åtgärderna i det gröna sparsystemet medför, bedömas på tre nivåer. Den första nivån avser spararna som får skattelättnader för grönt sparande. Eftersom skattelättnaderna är av generell karaktär och inte riktas till företag utgör åtgärden inte statligt stöd. Den andra nivån avser de privata finansiella intermediärerna. Åtgärden har på denna nivå av kommissionen bedömts utgöra statligt stöd eftersom de gröna fonderna med hjälp av skattelättnaderna kan attrahera kapital till ett lägre avkastningskrav än vad investerare annars skulle vara beredda att acceptera. Stödet faller inte under något av undantagen från genomförandeförbudet, utan måste prövas direkt mot EUF-fördraget. I det avseendet har kommissionen bedömt att stödet är nödvändigt för att privatägda intermediärer ska delta i systemet och utföra transfereringen av privatpersoners skattelättnader till rabatterade krediter åt certifierade gröna projekt. Vidare bedöms den låga nivån av stöd inte snedvrida konkurrensen eller påverka handeln mellan medlemsstaterna. Stödet har därför även ansetts proportionerligt. Den tredje nivån utgörs av de gröna projekten som kan få tillgång till rabatterad finansiering i det gröna systemet. I denna nivå har kommissionen bedömt att åtgärden utgör statligt stöd till de gröna projekten. De projektkategorier som är tillgängliga för certifiering i är dock utformade helt i enlighet med aktuella miljö-, fiskeri- och jordbruksriktlinjer och bedöms därför inte utgöra otillåtet statligt stöd. genomfördes en utvärdering i av den myndighet som administrerar systemet, RVO. Enligt slutrapporten6 från RVO har mer än 4 000 projekt genomförts , vilka finansierats med i kapital. Projekten avser huvudsakligen förnybar energi och energibesparing. 5Jfr kommissionens statsstödsbeslut i ärende nr NN41/05 och i ärende nr N 249/2008. 6RVO (2019). Politisk utvärdering av förordningen om gröna projekt 2010–2017: Slutrapport. Det nederländska systemet för grönt sparande rier har varit natur, ekologiskt jordbruk och hållbar byggnation. Mindre omfattande kategorier har varit hållbara vattenkretslopp och återvinning/återanvändning. Statens kostnader för det gröna sparsystemet består främst av uteblivna skatteintäkter. Kostnaderna har minskat från 2010 till uppskattade 2019 genom att skatteförmånen till sparare och investerare gjordes mindre fördelaktig 2010. Enligt utvärderingen har systemet haft betydande positiva effekter på miljön i form av minskade utsläpp av koldioxid, kväveoxid och luftföroreningspartiklar. De genomförda projekten har lett till en årlig minskning av koldioxidutsläpp med (motsvarande av de nederländska utsläppen), en minskning av kväveoxid med (motsvarande av utsläppen), samt en minskning av de totala partikelutsläppen. Projekt har även genomförts som inneburit en minskning av enskildas exponering mot 1,4-diklorbensen ekvivalenter med .