sou · H8B346 · 2020-08-07 00:00:00 — Begreppet det civila samhället används för de delar av samhället som inte utgörs av staten, marknaden eller enskilda hushåll. I området ingår allt från informella nätverk och idrottsföreningar till trossamfund och välgörenhetsorganisationer. Begreppet fick ett uppsving efter Berlin- murens fall, eftersom regimerna i medvetet hade under- tryckt organisationer som inte kontrollerades politiskt och dessa organisationer därmed kom att förknippas med demokratiskt mot- stånd. Statsvetaren bidrog till denna föreställning genom att hävda att ett starkt civilsamhälle är liktydigt med en stark demokrati.87 Tesen har kritiserats, bland andra av Sheri , som i en studie av har visat att ett starkt civilsamhälle i kombination med svaga politiska institutioner i själva verket är en del av förklaringen till det nazistiska maktövertagandet.88 Reflexen att förknippa begreppet civilsamhälle med allt som är samhällsnyttigt är uppenbarligen fel, eftersom det inkluderar bildningar som kriminella motorcykelorganisationer, maffian och Ku Klux Klan. Inte desto mindre lämnar civilsamhället viktiga positiva bidrag till samhället i stort, som det skapar delaktighet och mening för dem som deltar i det. har på regeringens uppdrag uppskattat det ekonomiska värdet av den civila sektorns arbete i Sverige.89 Totalt fanns det 2016 drygt 250 000 föreningar i , varav 95 000 var ekonomiskt aktiva. Det civila samhällets produktion hade ett förädlingsvärde på av BNP. De kategorier som bidrog mest var organisationer med social inriktning och idrottsorganisationer. Läg- ger man till detta värdet av den arbetade tid som inte registreras i de ordinarie nationalräkenskaperna, får man ett totalt värde motsvarande av BNP. Detta kan jämföras exempelvis med handeln, som hade ett förädlingsvärde på av BNP. Inom är det de nordiska länderna jämte och som har den högsta andelen av befolkningen engagerad i ideellt arbete.90 87Putnam (1993). 88Berman (1997). Se också Putzel (1997) och Carothers (2000). 89SCB (2018d) och SCB (2018e). 90SCB (2018f). Det offentliga stödet till organisationer uppgick till 54 mil- jarder kronor. Det finns olika motiv för sådana stöd.91 Ett argument är att verksamhet i föreningar ökar både ungdomars och vuxnas förmåga att samverka i grupp och respektera kollektiva beslutsformer och därigenom bidrar till den demokratiska infrastrukturen i landet. Ett annat, rent produktionsekonomiskt argument är att det offentliga genom stöd till organisationer kan få högre utväxling på resurser som sätts in för att lösa politiskt beslutade uppgifter. Oavsett motiv är det mot bakgrund av det offentliga stödets storlek väsentligt att undersöka hur den faktiska fördelningen ser ut. Idrott är som framgått en viktig fritidsaktivitet, i synnerhet för ungdomar och då särskilt de yngre. I åldrarna 16–är det runt 17procent av männen och av kvinnorna som aktivt deltar i en idrotts- eller friluftsförening som tränare, ledare eller som annan stödjande funktion. En gynnsam socioekonomisk bakgrund ökar sannolikheten för att aktivt delta i olika former av idrott.92 Del- tagande i föreningsidrott är starkast kopplat till socioekonomiska resurser. Även kön och bostadsområde påverkar engagemanget. Ungdomars etniska ursprung förefaller inte ha någon betydelse för medlemskap i en idrottsförening. Personer med någon form av funk- tionsnedsättning idrottar i lika hög utsträckning som andra, kvinnor något mer än män; däremot förefaller risken för stillasittande vara större bland dem som inte idrottar inom denna kategori.93 Andra aktiviteter som engagerar ungdomar är scouterna, teater, musikskola eller körsång. En fjärdedel av ungdomar mellan 12 och 15år och av ungdomar mellan deltar minst en gång i sådana aktiviteter.94 Fritidsgården kan vara en viktig mötesplats för ungdomar, där många spenderar delar av sin fritid. Den besöks frivilligt av ung- domar, utan direkta krav att delta i särskilda aktiviteter. Avsaknad av krav men också stöd från vuxna och jämnåriga är viktiga motiv för ungdomar att komma till fritidsgårdarna. Fritidsgårdar som är beläg- na i socioekonomiskt utsatta bostadsområden får en kompensato- risk roll där många ungdomar får tillgång till bland annat internet.95 91Bohm (1985). 92Larsson (2008). 93SCB (2017) respektive Lobenius (2017). 94SCB (2017 b). 95Geidne et al. (2016). Vissa gårdar har en könsjämn fördelning, medan andra besöks främst av pojkar. Ser man till personer från de övre tonåren och uppåt är det 36 pro- cent som ägnar sig åt ideellt arbete . Det är vanligare att personer med hög utbildning arbetar ideellt. Det gäller både män och kvinnor och även internationellt. ISverige hade av dem som har högst förgymnasial utbild- ning ägnat sig åt någon form av ideellt arbete, jämfört med 41 pro- cent bland dem som har en eftergymnasial utbildning . Man kan sammanfattningsvis konstatera att barn och ungdomar från socioekonomiskt gynnade hushåll får större del av organisations- stödet men att detta motsvaras av en högre arbetsinsats av föräldrar med hög utbildning, som hör till denna kategori. Begreppet kultur används med olika mer eller mindre generella bety- delser. I den allmännaste meningen, som ibland används inom antro- pologin, kan det avse levnadsmönster i samhället på alla nivåer. En mer avgränsad innebörd med en kvalitetsdimension är olika former av andlig odling – litteratur, konst, musik, teater och så vidare – som ofta, men inte alltid, är knutna till institutioner. De nationella kulturpolitiska målen96 anger att kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå målen ska kulturpolitiken: •främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att ut- veckla sina skapande förmågor, •främja kvalitet och konstnärlig förnyelse, •främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas, •främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan, •särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. 2009/10:3, bet. 2009/10: KrU5, rskr. 2009/10:145. De kulturpolitiska målen anger att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Det kan förstås som att kön, funktionsnedsättningar, utländsk bakgrund eller hemort i landet inte ska påverka delaktighet. Delaktighetsmålet motiverar också att betydelsen av socioekono- miska faktorer som exempelvis utbildning och inkomst analyseras. Det grundläggande motivet för ett offentligt åtagande på kultur- området är att hitta fram till och aktivera grupper som annars inte skulle efterfråga kulturupplevelser. Som konstaterades i kapitel 8 grundläggs kulturvanor liksom många andra av vuxenlivets vanor i barn- och ungdomsåren. Både den obligatoriska skolan och kultur- skolorna är därför centrala för det kulturpolitiska uppdraget. De uppföljningar och utvärderingar som görs återkommande av Myndigheten för kulturanalys tyder dock på att politiken behöver utvecklas för att uppfylla målet att nå fram till nya grupper.97 Stabila observationer är att kvinnor i högre utsträckning än män är delaktiga i kulturlivet, att yngre är mer aktiva i kulturlivet än äldre, att social här- komst, uppnådd klass och inkomst påverkar i vilken utsträckning män- niskor deltar i kulturlivet och att kulturdeltagandet är högre i städer. Brottslighet i vuxen ålder grundläggs som framgått av tidigare kapitel ofta i unga år.98 Både individuella faktorer och bakgrund i närmiljö och samhället i stort påverkar risken för ett kriminellt livsmönster. En del av dessa faktorer, till exempel utbildning, kan påverkas med politiska beslut. Längre utbildning och en andra chans i vuxenutbild- ningen underlättar inträdet på arbetsmarknaden och minskar risken för brott. Insatser för att bryta länken mellan föräldrars och barns benägenhet att begå brott kan också vara effektiva. Mycket av diskussionen har handlat om det rätts- vårdande systemets förmåga att klara upp och beivra brott och om påföljder. Forskningen inom området är inte i alla avseenden entydig, men vissa stiliserade fakta kan trots allt sägas vara etablerade.99 I ett rationalistiskt perspektiv – mest relevant när det handlar om egendomsbrott – bestäms benägenheten att begå ett brott av vinsten med brottet i relation till sannolikheten för upptäckt och påföljden. 97Kulturanalys (2018 a), (2018b). 98Se avsnitt 8.9. 99För en översikt, se Priks (2015). Det som gör att benägenheten varierar mellan olika personer under i övrigt lika förutsättningar är att de värderar kostnader och nyttor på olika sätt; den som har ett kort tidsperspek- tiv kommer att vara mer benägen att begå brott. Empirisk forskning ger stöd för kopplingen mellan en kort tidshorisont och benägen- heten att begå brott.100 Samma observation har gjorts i näringslivet, där verkställande direktörer och finanschefer som har ett kriminellt förflutet – vilket gäller i ungefär samma omfattning som befolk- ningen i stort – visar sig ha hög riskbenägenhet och vissa andra sär- drag, vilket i sin tur påverkar hur företagen sköts.101 Redan denna enkla observation leder till två allmänna preliminära slutsatser. Den första är att risken för upptäckt är betydelsefull, efter- som upptäckten normalt kommer nära i tiden, om den sker. Den andra slutsatsen är att längre straff inte kan förväntas ha någon stark effekt; 4 eller fängelse spelar mindre roll för en person med ett kort tidsperspektiv. För denna senare slutsats talar också att straff- satserna i många fall inte torde vara kända av dem som överväger att begå brott. Erfarenheten ger stöd för dessa slutsatser. En hög sannolikhet för upptäckt och tydlighet beträffande konsekvenserna minskar risken för brott mer än förlängningar av redan långa straff.102 Konkret betyder det att resurser på polisiär närvaro, övervakningskameror, tillgång till elektroniskt lagrad information och snabb lagföring bör vara att föredra framför mer resurser till Kriminalvården för att hålla dömda personer inspärrade . Psykisk ohälsa bland intagna Psykisk ohälsa i olika former och därmed sammanhängande miss- lyckanden i skolan kan få långsiktiga, mycket negativa följder. I en kartläggning av olika riskfaktorer för kriminellt beteende konstate- rar Kriminalvården att diagnosen ADHD, traumatisk hjärnskada och lägre generell kognitiv förmåga (IQ) är viktiga individanknutna faktorer.103 Diagnoser av detta slag ökar sannolikheten för skolmiss- lyckanden. Det innebär att åtgärder för att förebygga kriminella kar- 100Åkerlund et al. (2014). 101Blickle et al. (2006), et al. (2014). 102Durlauf & Nagin (2011). 103Kriminalvården (2013). riärer måste sättas in på ett tidigt stadium i livet. Indikationer på de nämnda problemen finns också . Den psykiska hälsan är betydligt sämre bland Kriminalvårdens inskrivna än i befolkningen i stort. Nästan hälften av dem som varit intagna på anstalt har fått en diagnos för psykisk sjukdom, syndrom eller beteendestörningar i Kriminalvården. Noteras bör att Kriminalvården inte låter undersöka klienter generellt, utan dessa diagnoser har tillkommit efter det att de inskrivna själva sökt vård under verkställigheten.104 ADHD är enligt Ginsberg (2013) 10 gånger vanligare bland fängelseintagna män än bland män i befolkningen.105 Även hos de intagna kvinnorna finns en överrepresentation. Bland Kriminalvårdens klienter finns också en överrepresentation av per- soner som har rätt till insatser enligt LSS. Internationell forskning från olika länder ger vid handen att två tredjedelar av unga lagöverträdare har ADHD, liksom hälften av den vuxna fängelsepopulationen. Självmordsförsök och självmordsuttryck är överrepresenterade bland klienterna jämfört med befolkningen i stort. Multiproblematik är vanlig. av Kriminalvårdens klienter hade inga kända problem inom något av de kartlagda pro- blemområdena utbildning, försörjning, fysisk hälsa, psykisk hälsa, missbruk, nätverk, bostad och tidigare kriminalitet. Bland de övriga var psykisk ohälsa, kort utbildning, missbruk och försörjning de vanligaste problemen. Tre fjärdedelar av klienterna hade minst tre av dessa fyra problem.106 Vissa identifierade faktorer som ökar risken för kriminellt be- teende, till exempel hög ålder hos fadern eller låg ålder hos modern när barnet föds, kan inte påverkas när de väl föreligger. För andra, exempelvis ADHD, finns läkemedel som påverkar symptomen och som dessutom visat sig vara mycket effektiva och överlag säkra, när de kombineras med Kriminalvårdens återfallspreventiva program, skolundervisning och yrkesutbildning. Vilken påföljd som unga brottslingar ådöms har betydelse för den fortsatta utvecklingen. De som döms till öppna påföljder, exempel- vis elektronisk fotboja eller samhällstjänst, har högre sannolikhet att 105Ginsberg (2013). 106Kriminalvården (2013), s. 29. senare fullborda skolgången och att få en plats på arbetsmarkna- den.107 Sluten ungdomsvård eller fängelse minskar inte risken för återfall utan kan tvärtom öka risken, enligt både svenska och utländska erfarenheter.108 Sänkt straffålder från 15 till visade sig i en dansk studie inte avhålla från brott utan ökade i stället risken för avhopp från skolan bland dem som berördes.109 Det finns en omfattande litteratur om effekterna av olika på- följder i allmänhet, främst i valet mellan fängelse och mindre in- gripande påföljder som samhällstjänst och elektronisk fotboja. Den dominerande bilden är att de senare alternativen är att föredra när så är möjligt. En ofta framförd förklaring till den negativa effekten av en fängelsevistelse är att grupptryck förstärker den kriminella sam- hällssynen och i någon mån också att det sker en viss kunskaps- uppbyggnad på det brottsliga området.110 Denna slutsats har ifråga- satts i en norsk studie, som tillämpar en mer sofistikerad statistisk metodik i analysen än vad som ofta varit fallet tidigare.111 Metoden, som dock inte är ny,112 utnyttjar att olika domare gör olika bedöm- ningar av vad som är lämplig påföljd. Om målen fördelas slump- mässigt, skapar detta en experimentliknande situation, som gör det möjligt att värdera effekterna av strafftiden. Den norska forskar- gruppens slutsats, baserad på norska data, är att fängelsevistelse leder till en signifikant minskning av risken för återfall.113 Det är dock viktigt att notera dels att fängelse också inkluderar öppna anstalter, dels att effekten härrör enbart från interner som inte hade någon kontakt med arbetsmarknaden före intagningen; för dem som hade arbete noterades ingen effekt. Fängelsevistelsen hjälper alltså de intagna genom återanpassningsprogram och utbildning att öka sin kompetens och kapacitet att strukturera vardagstillvaron. Ett alterna- tiv till fängelse skulle därmed kunna vara en mindre ingripande metod för övervakning kombinerad med yrkesutbildning. Just erfarenheten av arbetsmarknaden före intagning visar sig vara en viktig faktor vid 107Larsen (2017), Apel & Sweeten (2010). 108Pettersson (2017 a), svensk sammanfattning (2017 b). Vidare Mulvey et al. (2010), & Weatherburn (2012). 109Damm et al. (2017). 110Se t.ex. Bayer (2009), 111Bhuller et al. (under publ. 112Se t.ex. Kling (2006). 113Den ofta använda minsta-kvadrat-metoden ger tvärtom ett positivt samband mellan fängelse- vistelse och risk för återfall, vilket illustrerar betydelsen av vilken statistisk metod som används. jämförelser mellan olika länder, och även inom den nordiska grup- pen av länder finns viktiga skillnader i detta avseende.114 Den norska forskargruppen har också analyserat effekter på bar- nen till dömda.115 För den grupp som har barn finner man ingen effekt på återfallsrisken av fängelsevistelsen men däremot en minsk- ning av arbetsutbudet . Man finner ingen effekt på barnens skolresultat eller brottsbenägenhet. En studie genomförd på svenska data med precis samma metodik visar tvärtom klart negativa effekter av fängelsevistelsen.116 Risken för brottslighet och graviditet i tonåren ökar, och inträdet på arbetsmarknaden försenas. Effek- terna är märkbara främst i familjer med ogynnsamma levnadsvillkor, medan barn med gynnad bakgrund inte uppvisar några effekter av att föräldern hamnar i fängelse. Mekanismen förstärker sambandet mel- lan generationer och bidrar därmed till minskad rörlighet. Denna slutsats stämmer också med internationella erfarenheter.117 Även makor till dömda med små barn påverkas negativt genom ökad risk för depressiva perioder.118 Ytterligare en aspekt på valet av påföljd som analyserats med hjälp av de norska data är effekterna på kriminella nätverk.119 Man finner här betydande effekter av att någon döms till fängelse; risken för att yngre bröder och andra i de dömdas nätverk ska begå brott minskar väsentligt. Detta stöder vad som ovan sagts om demonstrations- effekten – att en närstående på samma nivå drabbas av en påföljd synliggör konsekvenserna av brott. Den positiva effekten måste vägas mot de negativa på makar och eventuella barn, som alter- behandlingsformer övervägs. Den dominerande frågan på det familjepolitiska området är fort- farande bristen på jämställdhet mellan män och kvinnor. Stora fram- steg har gjorts när det gäller kvinnors utbildning, deltagande i arbets- 114Aaltonen et al. (2017). 115Bhuller et al. (2018). 116Dobbie et al. (2018). 117Se exempelvis från (2017). 118Wildeman et al. (2012). 119Bhuller et al. (2018b). livet, löner och ekonomisk självständighet, men många problem kvar- står. Ansvaret för hem och familj vilar fortfarande i högre utsträck- ning på kvinnor, vilket med den ökande arbetsinsatsen på den for- mella arbetsmarknaden riskerar att leda till stress och sjukskrivning. I de fall kvinnan kompenserar det större ansvaret för familjen med deltidsarbete eller ett lägre betalt arbete närmare hemmet får det långsiktiga effekter på inkomstutveckling och pension.120 Det finns också frågetecken när det gäller löneutveckling. I de jämförelser som görs mellan mäns och kvinnors löner kompenserar man för skillnader i utbildning, ålder, yrke och sektor som objektivt sett bör påverka löneläget. Men om tillsättningen av högre tjänster lider av en slagsida till kvinnors nackdel, riskerar man att på detta sätt dölja en faktisk diskriminering. Det råder också stabila skillnader i lönenivåer mellan mans- och kvinnodominerade yrken även efter justeringar för skillnader i utbild- ningstidens längd, ansvar och andra faktorer som bör påverka lönen. Det obetalda arbetet sätter villkor för förvärvsarbete och köns- bundna mönster etablerar sig och blir bestående i samband med familjebildning. Det leder till att kvinnor får långa frånvaroperioder från arbetslivet och arbetar deltid i högre utsträckning än män som en strategi för att hantera huvudansvaret för hemarbetet. Fördel- ningen av hemarbete är svår att påverka med offentliga ingrepp, men ett mer jämställt och koncentrerat uttag av föräldraledighet skulle kunna bidra. Många äldre i arbetskraften – företrädesvis kvinnor – har omsorgs- ansvar för anhöriga, framför allt äldre föräldrar. förväntas de arbeta längre. För att de ska orka detta krävs en hög ambitionsnivå beträffande den offentliga vården och omsorgen. Män med sämre resurser På ett område – utbildning – har kvinnor genomsnittligt en position som är klart överlägsen männens. Flickor lyckas bättre i skolan och går i väsentligt högre utsträckning till högre utbildning. 120Lundborg m.fl. (2018). Eftersom mäns försörjningsförmåga därmed försämras relativt, mins- kar också deras attraktivitet vid familjebildning. Det tredubbla miss- lyckande som drabbar många pojkar och – i skolan, på arbetsmark- naden och på äktenskapsmarknaden – riskerar att skapa en stor grupp män vars liv präglas av isolering och hopplöshet.121 Det innebär inte bara en förlorad resurs i samhället utan också sociala och politiska risker. Ett modernt samhälle och traditionella normer Forskning visar att risker för konflikter i hushållet, separation och i värsta fall våld är störst i de miljöer där traditionella levnadsmönster och värderingar bryts mot moderna krav på jämställdhet. På det här området har invandrarkvinnor från många länder stora hinder att övervinna, även om migranterna i genomsnitt har värderingar som avviker från dem som dominerar i hemländerna och i vissa fall har lämnat sina hemländer just av det skälet.122 Hälsan är ojämnt fördelad och följer kända socioekonomiska skilje- linjer. Ojämlikheten är störst bland män och då kopplat till inkomst. Ojämlikheten har å andra sidan ökat mer bland kvinnor, och kvinnor med kort utbildning har uppvisat en ökad dödlighet. Det finns också skillnader mellan könen; kvinnor har högre sjuktal men å andra sidan högre förväntad livslängd. Vilken roll barnafödandet spelar här är inte helt klarlagt. En stor del av de påverkbara bestämningsfaktorerna för hälsan ligger utanför det rent sjukvårdspolitiska området. Det innebär att åtgärder inom flera delar av det här betänkandet har relevans för målet jämlik hälsa. De åtgärder som diskuteras med direkt hänvis- ning till den jämlika hälsan presenteras i kapitel 23. 121Rothstein (2013). 122Puranen (2019). Beroenden – alkohol, tobak, narkotika och spel Beroenden av olika slag skapar stora problem i samhället och ligger bakom en betydande del av ohälsan och brottsligheten. Det finns många likheter mellan de olika typerna, men politiken på de berörda områdena skiljer sig. Tobaksbruket har reducerats väsentligt under några decennier till följd av strängare lagstiftning i ett antal avseenden, men står fortfarande för den största sjukdomsbördan. Konsumtio- nen av alkohol har sjunkit något, medan narkotikaanvändningen har ökat. Kommersiella spel är det snabbast växande pro- blemet, med aggressiv marknadsföring och hög risk för snabbt rase- rad hushållsekonomi i många familjer. Det civila samhället i – om man begränsar perspektivet till de delar som bidrar positivt till samhället i stort – står starkt i inter- nationell jämförelse. Anknytningen till civilsamhällets olika delar – föreningsliv, ideellt arbete med flera – varierar dock med den socio- ekonomiska bakgrunden. Med tanke på betydelsen för nätverk och social samhörighet finns alltså ett utrymme för en mer inkluderande politik. Ett uttalat mål för kulturpolitiken är att nå och aktivera grupper som annars inte skulle efterfråga kulturupplevelser. Uppföljningar visar att politiken kan utvecklas i detta avseende. Att öka sannolikheten för upptäckt och tydligheten beträffande konsekvenserna av brott är effektivare än att förlänga strafftiderna. Mindre ingripande påföljder med träning för arbetsmarknaden är att föredra, när så är möjligt. Konsekvenserna för eventuella makar och barn måste också beaktas, så att inte påföljden bidrar till att perma- nenta dysfunktionella handlingsmönster inom en familj. 11 De äldre i arbetslivet1 Ojämlikheter i de medelålders och äldres situation liknar på många sätt de ojämlikheter som präglar tidigare skeden av livscykeln. Samma mekanismer är aktiva här, vid sidan av de problem som är knutna till åldern i sig. Pensionssystemet är konstruerat för att spegla vad som har hänt under hela arbetslivet och reproducerar därmed de skillnader som råder där. Detta gäller för löneskillnader mellan män och kvinnor, skillnader i ansvarstagande för obetalt hemarbete, omsorg för åldrande föräldrar med mera. I kommissionens uppdrag ligger marknadsinkomsterna i fokus. De skillnader som råder bland pensionärer och mellan pensionärer och andra grupper i samhället faller därmed utanför uppdraget. I detta kapitel behandlas därför enbart de äldres situation på arbets- marknaden och övergången från arbetsliv till pensionärsliv. Två problem är särskilt viktiga: dels vilka förutsättningar som finns att arbeta vidare på den arbetsplats där man är, dels vilka förutsätt- ningarna är för att finna en ny anställning om man som äldre skulle friställas. Pandemin påverkar också de äldres situation på arbetsmarknaden.