sou · H8B36 · 2020-01-31 00:00:00 — Insatser bör fokusera på att iden- tifiera och/eller bidra till att övervinna fysiska, psykologiska eller yrkes- mässiga hinder. I svensk forskning används i princip samma definition: arbetslivsinriktad rehabilitering skall syfta till att återge en sjuk person sin arbetsförmåga och skapa förutsättningar till egen försörjning. För att uppnå återgång i arbete skall rehabiliteringsåtgärder som underlättar detta sättas in. Det kan det handla om både medicinska och sociala in- satser, exempelvis utreda vilka behov som finns, anpassade former av fysisk aktivitet, att personer får arbetsträna, och utbildning kan ingå i arbetslivsinriktad rehabilitering. I vår kartläggning av internationell forsk- ning fann vi ingen enhetlig och generellt accepterad definition av arbets- livsinriktad rehabilitering. Forskningsöversikten anger att frågan om betydelsen av tidiga in- satser inte varit en huvudfråga i kartläggningen men att man i flera studier diskuterar vilken roll tidsaspekten har. Vi kan konstatera att i litteraturöversikterna om rörelseorganens besvär föreslår de flesta att tidiga insatser är bra. Enligt Franche et al. (2005) och Hlobil et al. (2005) bör insatserna sättas in . När det gäller psykisk ohälsa är bilden inte lika tydlig men vissa forskare framhåller att det är viktigt att tidigt identifiera psykiska besvär och kunna erbjuda relevant behandling för att minska risken för försämring. 7.4Några exempel på relevanta översikter Vi har i samråd med valt att lyfta fram några exem- pel på relevanta översikter som nämns i forskningsöversikten. I en av de inkluderande översikterna undersöktes om interventio- ner som involverar arbetsplatsen är mer effektiva för återgång i arbete i jämförelse med de som inte gör det. (Franche et al ).2 Svaret i korthet var att: Insatser som innefattade arbetsanpassningar och involverade en kontakt mellan aktörerna och arbetsplatsen hade mycket god effekt på återgång i arbete. Man fann måttligt starkt stöd för tidig kontakt mellan anställd och arbetsgivare. Man fann också måttligt starkt stöd för att insatserna var kostnadseffektiva. I en annan översikt undersöktes hur effektiva insatser är med målet återgång i arbete i jämförelse med sedvanlig vård för personer med ryggsmärta (Hlobil et al. Man fann att insatserna var effektiva i jämförelse med sedvanlig vård för återgång i arbete vid kortare uppföljning (6 mån). Man fann också att den optimala tidpunkten för starta med åtgärder var 4–efter sjukskrivning för att minska risken för kronisk ryggsmärta. I en ytterligare översikt så undersöktes om multidisciplinära insatser med en koppling till arbetsplatsen är effektiva i att uppnå återgång i arbete. (et al. Svaret i korthet var att: Ja, om det är flera aktörer involverade i insatserna men inte om de utgörs av enklare åtgärder. Man fann också att fysisk aktivitet var mer effektiv än sedvanlig vård, förutsatt att insatsen involverade arbetsplatsen. 2Franche et al. 2005,”return-to-work interventions: a systematic review of the quantitative literature”. 3Hlobil et al. 2005, ”Effectiveness of a return-to-work intervention for subacute low-back pain”. 4Carroll et al. 2010, ”Workplace involvement improves return to work rates among employees with back pain on long-term sick leave: a systematic review of the effectiveness and cost-effec- tiveness of interventions”. satser som involverade flera aktörer som samarbetade för att uppnå åter- gång i arbete var ännu effektivare än fysisk aktivitet, oavsett om arbets- platsen var involverad eller inte. I en översikt undersöktes om insatser riktade till personer med de- pression är effektiva för återgång i arbete (Niewenhuijsen et al. Man fann måttligt starkt stöd för att sjukfrånvaron blir kortare om man lägger till en arbetsinriktad insats som arbetsanpassning eller psyko- logiskt stöd till behandlingen i övrigt. Resultaten baseras på tre studier i vilka det totalt ingick 251 personer. Vi noterar på basis av rapporten, förutom vad som framgår av ovan- stående referat, att det ofta krävs flera insatser från olika typer av yrkeskategorier för att uppnå effekt på den arbetslivsinriktade reha- biliteringen. Det synes således sällan vara tillräckligt med enstaka separata insatser för att uppnå goda effekter i återgång i arbete. Det kan vara en viktig lärdom för de yrkesverksamma inom området sjukskrivning och rehabilitering. 5Niewenhuijsen et al. 2014, ”Interventions to improve return to work in depressed people ()”. I det följande avsnittet beskriver vi några utvecklingstendenser i sjukförsäkringen med avseende på tillämpningen av normalt före- kommande arbete. 8.1Utvecklingen av antalet sjukfall Figur 8.1 Utvecklingen av pågående sjukfall Utvecklingen av pågående sjukfall Antalet pågående sjukfall har varierat kraftigt under . uppgick det totala antalet till över 300 000 . Därefter minskade antalet och var som lägst knappt 100 000 2010. Uppgången som sedan följde bröts . uppgick antalet pågående sjukfall till totalt 179 000, varav var kvinnor och var män. Det är en könsfördelning som varit relativt stabil över tid.1 Figur 8.2 Utveckling av sjukfall längre än Utveckling av de längre sjukfallen Sjukfallslängd i antal dagar 365 - 730 Sjukfallslängd i antal dagar 180 - 364 Sjukfallslängd i antal dagar 731 - Diagrammet visar utveckling av de längre sjukfallen . –2010 sjönk de längre sjukfallen till följd av insatser inom det så kallade ”halveringsprogrammet”2 och med anledning av förändrad lagstiftning (rehabiliter- ingskedjan). –2016 skedde en succesiv ökning för sjukfall i intervallen 180–. har sjukfall i dessa intervall börjat sjunka. Vi gör bedömningen att den senare utveck- lingen beror på den stramare tillämpning av regelverket som Försäk- ringskassan har infört. 2019/2020:1, utgiftsområde 10, s. 21 2Antalet sjukskrivna personer ökade dramatiskt och inledningen av . Regeringen formulerade därför ett mål för minskad ohälsa i budgetpropositionen . Målet innebar att frånvaro från arbetslivet på grund av sjukskrivning skulle halveras . och försäkringskassorna tog utifrån detta fram en strategi för att uppnå detta mål, ”halveringsprogrammet”. Se bland annat , Social- försäkringsrapport 2014:17, s. 68 ff. De allra längsta sjukfallen, som är och längre, har en annan utveckling. Effekter dels av införandet av den bortre tidsgränsen dels av borttagandet av densamma kan tydligt konstateras respektive 2016. Sjukfall har ökat . Vi gör bedömningen att de stränga rekvisiten för att bevilja sjuker- sättning har betydelse för denna utveckling. Bristen på åtgärder som kan underlätta återgång i arbete och förkorta sjukdomsperioden kan också ha betydelse. Figur 8.3 Antal pågående sjukfall med psykiatriska, muskuloskeletala resp. övriga diagnoser 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Antal_Övriga diagnoser Diagrammet visar att det är framför allt de psykiatriska sjukdomarna som ökat kraftigt . En viss minskning har skett i antalet . Nedanstående diagram visar motsvarande ut- veckling könsfördelad. Figur 8.4 Antal pågående sjukfall med psykiatriska, muskuloskeletala resp. övriga diagnoser, kvinnor 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Figur 8.5 Antal pågående sjukfall med psykiatriska, muskuloskeletala resp. övriga diagnoser, män 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Diagrammen med könsuppdelade data visar att det framför allt är de psykiatriska diagnoserna för kvinnor som ökat –2016. För män så är det gruppen övriga diagnoser som dominerar i antal. Figur 8.6 Avslag i pågående fall, antal Avslag i pågående sjukfall 2009 2010 2011 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 Antalet avslag i pågående sjukfall har legat relativt –2014. Den blå kurvan ovan avser avslag i alla sjukfalls- längder och röda kurvan visar avslag i sjukfall längre än . Den röda kurvan visar utvecklingen i fall där prövningen sker utifrån begreppet ”normalt förekommande arbete”. –2017 har en kraftig ökning skett både avseende totalt pågående sjukfall och sjukfall längre än . har antalet avslag minskat i förhållande till 2017. Figur 8.7 Andel avslag i förhållande till avslutade sjukfall 2009 2019 Samtliga avslag, blå och avslag för sjukfall längre än , röd Andelen avslag i avslutade sjukfall Ovanstående diagram visar utvecklingen av avslag för sjukfall längre än som andel av samtliga avslutade sjukfall. Utvecklingen avser endast . har denna andel ökat kraftigt och ligger på av avslutade sjukfall. 8.3.1Inspektionen för socialförsäkringens faktabeskrivning av de ökade avslagen Inspektionen för socialförsäkringen har i rapporten 2018:12 – Ökning av antalet personer som får beslut om indragen sjukpenning – be- skrivit ett antal fakta avseende denna utveckling. Inspektionen anger att man i denna rapport inte gör någon analys av de bakomliggande orsakerna till resultaten. Vi återger nedan de huvudsakliga resultaten i rapporten: •Under åren 2009–2016 var andelen personer som fick sin sjukpen- ning indragen totalt sett något högre bland män än bland kvinnor. Men var förhållandet det motsatta. Andelen indrag- ningar var något högre bland kvinnor än bland män. •Andelen indragningar ökade mest i samband med att Försäkrings- kassan prövade de försäkrades arbetsförmåga mot normalt före- kommande arbete, det vill säga efter dag 180 i rehabiliterings- kedjan. •Andelen indragningar ökade också i samband med att Försäk- ringskassan prövade arbetsförmågan efter dag 365 i rehabiliterings- kedjan. Andelen personer som fick sin sjukpenning indragen var högst då den var . Denna andel minskade till . •Andelen personer som fick sin sjukpenning indragen i samband med dag 180 i rehabiliteringskedjan varierade kraftigt mellan olika län. var andelen indragningar högst bland personer bosatta i , , och lägst bland personer bosatta i , . •Andelen som fick sin sjukpenning indragen var högst bland per- soner med sjukdomar i rörelseorganen, skador och förgiftningar. Ökningen av andelen indragningar var relativt sett störst bland personer med psykiatriska diagnoser. •Andelen indragningar varierade även mellan olika åldersgrupper. fick personer som var i högst ut- sträckning sin sjukpenning indragen efter dag 180 i rehabiliter- ingskedjan, . Personer som var fick sjukpenningen indragen i lägst utsträckning vid samma tid- punkt i rehabiliteringskedjan, . •Det var vanligare att personer med förgymnasial utbildning fick sin sjukpenning indragen än personer med eftergymnasial utbild- ning. •Utrikes födda personer fick sin sjukpenning indragen i större ut- sträckning än inrikes födda.3 3ISF rapport 2018:12 – Ökning av antalet personer som får beslut om indragen sjukpenning. Den rehabiliteringsåtgärd som är vanligast förekommande, då den försäkrade får rehabiliteringsersättning, är arbetsträning. I en rättslig uppföljning av rehabiliteringsersättning som ge- nomförde 2016, var arbetsträning den aktuella åtgärden i av de granskade ärendena. I av ärendena förekom arbets- förberedande åtgärder (i vissa fall i kombination med arbetsträning, därav blir summan högre än ).4 Det senare är ett indivi- duellt anpassat program som Arbetsförmedlingen kan erbjuda den som behöver förbereda sig för ett annat arbetsmarknadspolitiskt program. Utbildningsinsatser förekom i några enstaka fall. 8.4.1Allt färre beviljas rehabiliteringsersättning Andelen sjukfall i vilka rehabiliteringspenning har beviljats har varit minskande . I utgiftsprognos för åren 2019–2022 anges följande: Utgifterna för rehabiliteringspenning har generellt följt utvecklingen för sjukpenningutgifterna. Detta samband bröts dock då utgifterna för rehabiliteringspenning minskade i motsats till de ökande utgifterna för sjukpenning. minskade utgifterna med jämfört med och har utgifterna fortsatt att minska jämfört med , vilket motsvarar . Utgifterna för rehabiliteringspenning väntas fort- sätta att minska för att sedan stabiliseras kommande år.5 Diagrammet nedan visar att rehabiliteringspenningens andel av det totala antalet nettodagar (sjukpenning och rehabiliteringspenning sammantaget) i genomsnitt i det närmaste har halverats mellan 2011– 2018. var den genomsnittliga andelen . Försäk- ringskassan anger i utgiftsprognosen –2022 att man beräknar att andelen ska sjunka till 2019 för att därefter vara konstant.6 4Rättslig uppföljning 2016:2, s. 19. 5Försäkringskassans Rapport Utgiftsprognos för budgetåren 2019–2022. 6Försäkringskassan Rapport Utgiftsprognos 2019–2022. Figur 8.8 Utvecklingen av rehabiliteringspenning som andel av utbetalda dagar för sjukpenning och rehabiliteringspenning sammantaget Källa: , Utgiftsprognos 2019–2022. Vi har undersökt i sjukperioden, som rehabiliter- ingsåtgärder där den försäkrade får rehabiliteringspenning beviljas. Resultatet redovisas nedan: Utvecklingen inom sjukförsäkringenSOU 2020:6 Beviljade fall med rehabiliteringspenning avseende Procentuell fördelning resp. antal fall åren 2016 Rehabstart dag i rehabkedja Rehabstart dag i rehabkedja Tabellen visar, förutom den ovan konstaterade nedgången i antalet beviljade fall med rehabiliteringspenning, att antalet fall som beviljas rehabiliteringspenning före dag 180 i rehabiliteringskedjan minskat drastiskt och endast 236 fall beviljades 2018. Utifrån tillgänglig statistik så konstateras att nedgången fortsätter . Antalet fall, som beviljas mellan dag 180 och 364 är något större. Huvuddelen av dessa fall beviljas efter sjukskriv- ning. Denna tabell visar anställda sjukskrivna. Arbetslösa prövas alltid gentemot normalt förekommande arbete i en sjukskrivningsperiod och ingår således inte i rehabiliteringskedjan. 8.5Försäkringskassans insatser för att klarlägga rehabiliteringsbehov och samordningsbehov har ett tudelat uppdrag. Uppdraget handlar dels om att bedöma och besluta om rätten till ersättning från sjuk- försäkringen, dels om samordningsuppdraget. samordningsuppdrag innebär dock inte att myndigheten ska ansvara för att rehabilitera enskilda. Hälso- och sjukvården ansvarar för de medicinska insatserna, arbetsgivarna ansvarar för de arbetsplatsin- riktade insatserna, Arbetsförmedlingen ansvarar för de arbetsmark- nadsinriktade insatserna och ansvarar för de sociala insatserna. Då många har ansvar för arbetet med rehabilitering sak- nas en helhetsbild av de insatser som vidtas under sjukfallet. I detta avsnitt redovisas dock några av de insatser vidtar för att kartlägga den sjukskrivnes rehabiliteringsbehov. Vi har funnit att omfattningen av dessa insatser kan vara av intresse då dessa kan ge en indikation om vilka personer som fått stöd i återgången i arbete från . Utifrån vårt upp- drag att analysera tillämpningen av begreppet normalt förekom- mande arbete är insatser före dag 180 av särskilt intresse. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, SOU 2015:21, redovisade dessa insatser för . Se nedanstå- ende diagram. Figur 8.9 Andel av startade sjukfall där vidtar eller inte vidtar insatser, procent Källa: (). Vi har med statistik från uppdaterat motsvarande uppgifter , se följande avsnitt. 8.5.1Vilka är insatserna som beskrivs Om den försäkrade har rätt till sjukpenning ska behovet av rehabi- litering utredas. Handläggaren ska göra en planering för hur den för- säkrade ska kunna återgå i arbete. Syftet med att göra en plan för återgång i arbete är att klargöra för alla inblandade hur den försäkrades väg tillbaka till arbete eller annan syssel- sättning ser ut. Planen är också ett verktyg för att ta tillvara den försäk- rades förmågor i processen från sjukskrivning till egen försörjning genom arbete. Planen en naturlig del av handläggningen genom hela ärendet eftersom du som handläggare i samråd med den försäkrade ska se till att behovet av rehabilitering klarläggs och att de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering vidtas.7 Det är alltså handläggarens registrering av plan för återgång i arbete, som är grunden för de data som redovisas i dessa diagram.8 Handläggaren kan också besluta om att genomföra ett avstäm- ningsmöte eller en SASSAM-kartläggning. Avstämningsmöte är en av de insatser som kan använda för att bedöma den försäkrades medicinska tillstånd och arbetsförmåga och för att kunna planera för olika typer av rehabiliteringsåtgärder. SASSAM är den utredningsmetod som i första hand använ- der. SASSAM står för Strukturerad Arbetsmetodik för Sjukfallsut- redning och SAMordnad rehabilitering. Dessa metoder beskrivs ytterligare i kapitel 5. 7Vägledning 2015:1, version 12 s. 292. 8Från och med . har arbetsgivaren en skyldighet att ta fram en plan för återgång i arbete om arbetstagaren förväntas vara sjuk . Figur 8.10 Andelen startade sjukpenningärenden med eller utan insats Med insats avses avstämningsmöte, SASSAM eller rehabiliteringsplanering Andel av startade sjukpenningsärenden med startdatum resp 2018 som vid uttagtilfället har eller saknar insats. Med insats menas minst en förekomst av någan av följande mätpunkter (Avstämningsmöte, Rehabiliteringsplanering,, SASSAM) Omkring 75–av samtliga sjukärenden var ärenden där ingen av de ovan nämnda insatserna gjordes, se också föregående diagram. var motsvarande siffra , där ingen insats gjordes. När det gäller de insatser som redovisas så var förekomsten av någon av dessa insatser mellan av startade sjukpenningärenden. 2018 har motsvarande andel sjunkit kraftigt till mellan . Skillnaden mellan kvinnor och män är marginell. De flesta sjukfall avslutas före dag 60 utan att det behövs någon särskild insats från sida. Det sker så att säga ett naturligt tillfrisknande och återgång i arbete vid de flesta sjukdo- marna. Vissa sjukdomar kan dock leda till med nedsatt arbetsförmåga. Det kan då leda till den försäkrade kan behöva in- satser från sida för att se om det går att förkorta sjukdomsperioden.9 Nedan visas diagram för utvecklingen av sjukfall längre än med avseende på förekomsten av ingen eller minst en aktivitet . 9I detta sammanhang bortser vi från arbetsgivares, hälso-och sjukvårdens, Arbetsförmedlingens eller behandlande och/eller rehabiliterande insatser, som givetvis kan vara helt avgörande för att möjliggöra en återgång i arbete. Figur 8.11 Andel av ärenden längre än med aktiviteter Ärenden med ingen eller minst en av aktiviteterna Avstämningsmöten, SASSAM eller Rehabiliteringsplanering Vad gäller uppgifter kan viss efterregistrering ske så att de slutliga totala uppgifterna kan skilja sig från dem som ligger till grund för ovanstående och följande diagram. Dessa bedöms dock inte på- verka de konstaterade trenderna för den utveckling som beskrivs. För sjukfall längre än fick den försäkrade i fem av tio fall någon av aktiviteterna 2013. fick en av tio en sådan aktivitet. Utvecklingen av dessa tre typer av insatser kan också illustreras av nedanstående diagram. Figur 8.12 Utvecklingen av antal avstämningsmöten, SASSAM, Rehabiliteringsplanering 2004 2018 (totalt) Avstämningsmöten och SASSAM började att användas som metoder i utredningsarbete inom sjukförsäk- ringen. De kom att bli viktiga inslag i arbetet med att uppnå det så kallade halveringsmålet i utbetalda sjukpenningdagar till 2008. har de använts i allt mindre utsträckning. I de sjukfall där avstämningsmöte genomförts har av- stämningsmötet i av fallen skett under sjuk- fallets första . har skett mellan dag 180 och 365, har skett efter ett–och har skett sjukfrånvaro.10 genomfördes dessa av- stämningsmöten i av fallen i sjukfallet. I stället sker avstämningsmöten i huvudsak då sjuk- fallet varat mellan och två år.11 av SASSAM-kartläggningarna genomfördes under de första 180 sjukdagarna.12 2018 genomfördes cirka 11 pro- cent av de drygt 2 000 registrerade SASSAM-kartläggningarna under motsvarande tidsperiod.13 10SOU 2015:21, s. 563. 11Inhämtade uppgifter från . 12SOU 2015:21, s. 564. 13Inhämtade uppgifter från . görs en registrering i diagnos- och arbetsgivarregister om dem som uppbär sjukpenning bedöms ha be- hov av samordnade insatser för att återfå arbetsförmågan. Genom att utreda behovet av samordning tar ställning till vilka insatser som behövs för att utreda rätten till ersättning och utreda mål och behov av samordningsinsatser. Utvecklingen av ställningstagande samordning behövs inte bedömdes att samordning var obehövlig i cirka 109 000 sjukfall. 2018 bedömdes den försäkrade inte vara i behov av samord- nande insatser i 319 000 sjukfall. Samordning bedömdes inte nöd- vändig i fler fall jämfört med . har på vår förfrågan kommenterat utvecklingen av de ovan nämnda aktiviteterna (eller aktivitetsmätpunkter som För- säkringskassan benämner dem) nedan: Aktivitetsmätpunkternas utveckling påverkas dels av tillgängliga resur- ser där avdelningen tvingats minska de ärenden som kan få aktiva samordningsinsatser. Detta märks kanske tydligast i antalet avstämningsmöten och rehabiliteringsplaner. Beträffande SASSAM så har denna utredningsform inte prioriterats då den är kostnadskrävande. I stället har antalet telefonutredningar ökat då detta är vårt ut- talade förstaval för utredningar.14 8.5.2Uppgifter från årsredovisning 2018 Några av de nämnda insatserna redovisas också i årsredovisning . Tabell 8.2 Avstämningsmöten 2018, könsfördelad I årsredovisning anges att första av- stämningsmötet i ett ärende i genomsnitt sker . Detta innebär en senareläggning i förhållande till 2016 då första mötet i genomsnitt ägde rum . Försäkrings- kassan kommenterade: Mötena hölls senare i sjukfallet än och antalet genomförda avstämningsmöten har minskat. Under andra halvan av året har dock fler avstämningsmöten genomförts som ett resultat av det intensifierade arbetet med att stärka samordningen. Detta återspeglas dock inte i helårsresultaten.15 Ett sätt att komma fram till vilken rehabilitering en person behöver kan också vara att genomföra en gemensam kartläggning. Denna metod används i det så kallade förstärkta samarbetet mellan Försäk- ringskassan och Arbetsförmedlingen. Kartläggning sker vid ett eller flera avstämningsmöten och avslutas med att personen tillsammans med arbetsförmedlare och handläggare gör en plan för vilka insatser 14Försäkringskassan i brev till utredningen . som hen behöver för att närma sig arbetslivet. För vissa kan det handla om arbetsförberedande eller arbetslivsinriktade insatser hos Arbetsförmedlingen. För andra kan kartläggningen visa att de lämp- ligaste insatserna finns hos annan aktör, eller att insatser ännu inte är meningsfulla. I årsredovisning så anges utvecklingen för de gemensamma kartläggningarna i ärenden med sjukpenning i nedanstående tabell: Tabell 8.3 Antal gemensamma kartläggningar 2016 2018 Tid till första kartläggning17 Källa: årsredovisning 2018, s. 45. Av statistiken framgår att kartläggningarna görs senare i sjukfallen än . har därför stärkt arbetet med att identifiera de personer som behöver gemensamma kartläggningar och andra samordnande insatser för att återfå sin arbets- förmåga. Sammantaget har ändå antalet gemensamma kartläggningar minskat . behöver i vissa fall fördjupade medicinska under- lag för att få till stånd ett fullgott beslutsunderlag i försäkrings- ärenden enligt socialförsäkringsbalken. Sådana kompletterande medi- cinska utredningar har fått på olika sätt: genom egna utredningsresurser, privata aktörer eller hälso- och sjuk- 16Statistiken avser gemensamma kartläggningar som lett till insats inom ramen för förstärkt samarbete med Arbetsförmedlingen. Statistiken går således inte att jämföra med årsredovis- ningen 2017. 17Tiden till gemensam kartläggning beräknas utifrån den första genomförda gemensamma kart- läggningen i respektive sjukfall (medelvärde). har staten och Kommuner och Lands- ting (numera Kommuner och Regioner) ingått årliga överens- kommelser om att ge ersättning till landsting (numera regioner) som inom föreskriven tid, fastställd av , levererar för- djupade medicinska utredningar, så kallade försäkringsmedicinska utredningar. trädde lagen (2018:744) om försäk- ringsmedicinska utredningar i kraft. Lagen reglerar ansvar och be- fogenheter då begär att landstingen (numera regionerna) ska tillhandahålla en försäkringsmedicinsk utredning.