sou · H8B346 · 2020-08-07 00:00:00 — inte ökat tillgängligheten till tjänsterna i de avlägsna landsbygds- kommunerna.167 För att främja jämlika livschanser över hela landet är det också viktigt att uppväxtorten inte avgör möjligheten att utbilda sig på högskola. Studier har visat att längre avstånd till högskola kan mot- verka övergång till högre studier.168 Dessutom finns det studier som indikerar att avstånd till högskolan spelar större roll i högskole- beslutet för unga från studieovana hem än för unga med välutbildade föräldrar, varför frågan om högskolans lokalisering även kan ha koppling till den sociala snedrekryteringen till högskolan.169 Det råder stor bostadsbrist i tillväxtorterna, särskilt för unga och nyanlända. Finansieringen av bostadsbyggandet kommer fort- satt att vara av stor vikt för stabilitet i byggandet över konjunktu- rerna. I mindre attraktiva lägen kommer det att krävas ett starkare offentligt engagemang eller förändrade avkastningskrav hos fastig- hetsbolagen. Många av de värden som skapas genom tillgängliga bostäder, i form av förbättrad matchning och därmed tillväxt, tillfaller inte alltid den kommun inom vilken bostaden finns. Ansvaret för bostadsförsörj- ningen kan därför inte enbart läggas på kommunerna, varför vissa problem med bostadsförsörjningen bara kan lösas på regional nivå. Tillgängliga bostäder i det befintliga beståndet För att öka resurssvagare gruppers möjlighet att efterfråga en bostad på den reguljära marknaden kan ett antal olika åtgärder behöva vid- tas. Det handlar exempelvis om statliga insatser för att garantera rim- liga hyresnivåer för inkomstsvaga hushåll och reglering av hyres- höjningar i samband med renoveringar. Bostadsbidragen behöver också återupprättas som bostadspolitiskt instrument. 168Ranehill (2002), (2006). 169Resultaten pekar i olika riktningar. SOU 1993:85 fann inga belägg för breddad social rekry- tering, medan Ranehill (2002) och (2006) redovisar sådana. konkreta åtgärder finns det också, i ett läge med ett ökande antal kommunala sociala bostadskontrakt, anledning att föra en diskus- sion om den generella bostadspolitikens för- och nackdelar i jäm- förelse med en modell med en social bostadssektor. I detta samman- hang bör även det handlingsutrymme som allmännyttan har för att föra social bostadspolitik tydliggöras. Det ägda boendet har uppvisat en betydande värde- stegring, som dock har avtagit . Kapitalvinsterna från fastigheter har bidragit till växande inkomstskillnader. En åtgärd som skulle verka återhållande på prisutvecklingen men få positiva fördelningseffekter är en proportionell fastighetsskatt. En sådan åt- gärd skulle också bidra till att marknadsvärderingen av det ägda boendet slog igenom i boendekostnaden i större utsträckning, vilket kan få effekter på rörligheten och hur effektivt beståndet utnyttjas. Bostadsbeskattningen bör också vara neutral mellan upplåtelse- formerna. Förändringarna av hyresmarknaden har inne- burit ett statligt tillbakadragande och en allmän rörelse mot marknads- styrning, både i det bestånd som förvaltas av allmännyttan och i det privata. Detta har skapat problem framför allt för låginkomsthushåll. Det är svårt att se hur en generell övergång till marknadsprissättning skulle lösa bostadsförsörjningsfrågan för dessa grupper. Då segregationen till del drivs av inkomstojämlikheten kommer en stor del av betänkandets förslag att ha bäring på segregationsfrågan. Förutom generellt minskade socioekonomiska skillnader före- faller det mest effektiva medlet för att åstadkomma blandad befolk- ning i stadens olika områden att vara förbättrade möjligheter för de resurssvaga att bosätta sig i resursstarkare områden. presenteras inom det bostadspolitiska avsnittet kommer i stort att fokusera på detta, både genom riktad nyproduktion och genom till- gängliggörande av boenden i befintligt bestånd. En viktig åtgärd för att minska de negativa konsekvenserna av segregationen är att säker- ställa att skolan, vården och övrig offentlig service håller en hög kva- litet i alla områden. Möjligheten för asylsökande att bosätta sig var de vill har bidragit till ökad segregation och trångboddhet och försvårat ett solidariskt flyktingmottagande mellan kommunerna. Den möjligheten bör där- för begränsas. Statlig närvaro i hela landet Kvaliteten i lokal service och tillgänglighet till myndigheter inverkar på medborgarnas tilltro till det offentliga. Statlig lokal närvaro genom myndigheter som , , Arbetsförmed- lingen och Polisen är i det avseendet effektivare än utflyttning av expertmyndigheter. För att utjämna förutsättningarna för att bedriva välfärd i alla kommuner är det angeläget att det kommunalekonomiska utjämningssystemet uppdateras för att bättre kompensera för fak- tiska kostnadsskillnader i demografi och avstånd. Situationen är dock sådan att det på lång sikt krävs strukturella åtgärder avseende kom- munsystemet och kommunernas arbetsuppgifter för en långsiktigt hållbar situation i landets kommuner. Tillgång till utbildning i hela landet För att öka antalet arbetstillfällen i hela landet bör högre utbildning tillgängliggöras i alla delar av landet. Digitaliseringen kan vara till hjälp i ett sådant program. Sådana insatser har också potential att förbättra arbetskraftsförsörjningen i glesare regioner. 13Invandring, mottagande och integration Antalet utrikes födda personer i var 2 020 000 personer i de- cember 2019, och ytterligare 615 000 personer har två utrikes födda föräldrar. har varit ett invandringsland , men särskilt har utvecklingen gått fort. har andelen utrikes födda personer i befolkningen ökat från drygt 11 till närmare 20 procent.1 De som invandrat till är inte någon homogen grupp; människor har sökt sig hit , av olika orsaker och med olika förutsättningar. De delar dock erfarenheten av att ha migrerat, att initialt inte behärska svenska och att inte känna till samhällsinstitutioner och koder. För att de som kommer till ska ges möjlighet att etablera sig i samhället och på goda villkor skapa sig ett liv med arbete och egen försörjning krävs därför betydande ansträngningar av alla berörda parter. För barn och ungdomar som kommer till är det fram- för allt skolan som är vägen in i det svenska samhället. Vuxna får ta del av svenskundervisning och andra etableringsinsatser där målet är att komma i arbete. En egen försörjning är vägen in i det svenska samhället.2 Men integrationsfrågorna sträcker sig också över fler politikområden som är relevanta ur ett jämlikhetsperspektiv: bo- stadsförsörjning, hälso- och sjukvård, socialtjänst och andra. För att ge utrikes födda i goda och likvärdiga möjligheter krävs att systemen har adekvata resurser och fungerar väl. De flesta samhälls- områden berörs och behöver tillämpa ett integrationsperspektiv. 1SCB: Befolkningsstatistik, utländsk/svensk bakgrund. 2Se t.ex. Reg.skr. 2008/09:24, Egenmakt mot utanförskap – regeringens strategi för integration. Invandring, mottagande och integration har 1 329 000 personer invandrat till . De har haft olika skäl för att flytta hit; vissa kommer för att studera, andra för att arbeta, och många har också flytt från krig och förföljelse i hemlandet. Till dessa grupper kommer också an- höriginvandrare. Omfattningen av de olika grupperna beskrivs i figur 13.1. Kvinnor är i högre utsträckning anhöriginvandrare, medan män utgör en större andel av övriga kategorier. regi- streras inte invandringsorsak för EU/EES-medborgare; dessa utgör merparten i kategorin Uppgift saknas. Figur 13.1 Total invandring till 2004–2019, tusental personer Efter invandringsorsak och kön Not: Kategorin Uppgift saknas omfattar till största delen EU/EES-medborgare som inte registreras med grund för bosättning. Källa: SCB: Befolkning: Invandringar efter grund för bosättning. De människor som invandrat till har i genomsnitt varit be- tydligt yngre än totalbefolkningen. I figur 13.2 visas de invandrades åldersfördelning jämfört med inrikes föddas, och man kan konsta- tera att utrikes födda är överrepresenterade i arbetsföra åldrar. Flest utrikes födda i har kommit från , , , och . Största andelen kvinnor fanns bland dem som var födda i , , medan av afghanerna i är män. Invandring, mottagande och integration Den så kallade försörjningskvoten – andelen barn och äldre som ska försörjas av den arbetande delen av befolkningen – är 15–16 pro- cent lägre med de utrikes födda inräknade än utan. Därmed finns det en potential för att invandrade genom egen försörjning bidrar till samhällsekonomisk balans och till att möta arbetskraftsbrist i olika sektorer på arbetsmarknaden. För att den gynnsammare demogra- fiska potentialen ska kunna utnyttjas krävs emellertid att etablering och integration fungerar. I annat fall kan förbättringen av försörj- ningsbalansen utebli och förbytas i sin motsats. Pandemin har medfört minskad invandring och ett mins- kat återvändande, och effekterna bedöms kvarstå . Effek- terna på är dock svårbedömda. Figur 13.2 Befolkningen 2019, efter ålder och bakgrund 0-4 5-9 10-14 15-19 20-24 25-29 30-34 35-39 40-44 45-49 50-54 55-59 60-64 65-69 70-74 75-79 80-84 85-89 90-94 95-99 100+ Källa: SCB: Befolkning: utländsk/svensk bakgrund, 2019. Flyktingar och deras anhöriga Flyktingar3 kommer till av andra orsaker och är annorlunda rustade än de som kommer för att arbeta eller studera. Deras väg in i det svenska samhället är därför längre än andra gruppers. 3Här avses människor som flytt från hemlandet av olika skäl. I juridiska termer består kate- gorin av ett antal grupper som anges i 4 kap. 1–3 §§ utlänningslagen. Invandring, mottagande och integration deras asylansökan behandlas, vilket tar tid. De som sedan får stanna i behöver i regel mottagande- och etableringsinsatser för att stödja och rusta dem för ett självständigt liv i . Anhöriga till flyktingar som fått uppehållstillstånd i kan också få uppehållstillstånd och omfattas då av samma stödsystem. Sedan kulmen på flyktingvågen har regering och riksdag genom införandet av lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten till uppehållstillstånd i begränsat inflödet både av asylsökande och anhöriga. Den tillfälliga lagen medförde vissa förändringar, dels genom att som huvudregel bevilja tillfälliga uppe- hållstillstånd (mot tidigare permanenta), dels genom ett skärpt för- sörjningskrav för anhöriga. Försörjningskravet innebär att anknyt- ningspersonen ska kunna försörja sig själv och den anhöriga och ha en bostad av tillräcklig standard och storlek. Det finns dock flera undantag från försörjningskravet, exempelvis när anknytningsper- sonen har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller alternativt skyddsbehövande eller är ett barn.4 Tredjelandsmedborgare med arbetstillstånd i Utrikes födda som inte är EU/EES-medborgare, så kallade tredje- landsmedborgare, kan få arbetstillstånd i , om de har ett anställningsavtal med en arbetsgivare. Anställningen ska mot- svara en lön som arbetskraftsinvandraren ska kunna försörja sig på, och lön och övriga anställningsvillkor ska inte vara sämre än de villkor som följer av kollektivavtalsvillkor eller praxis i yrke eller bransch.5 Arbetstillstånd beslutas av och är bundet till ett visst yrke och en viss arbetsgivare.6 prövades anställ- ningen mot arbetsmarknadens behov. ökade antalet uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl med 200 pro- cent och har legat på en stadig nivå om cirka 20 000 . Något mer än en tredjedel av arbetstillstånden rör kvalificerade arbeten såsom ingenjörer, programmerare med flera. En stor andel av arbetskraftsinvandringen rör dock relativt lågkvalificerade arbe- ten i branscher som lokalvård, hotell och restaurang och omsorg.7 49–10 §§ lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av uppehållstillstånd i . 56 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716). 66 kap. 2 a § utlänningslagen. 7Migrationsverkets statistik: Beviljade arbetstillstånd 2019. Invandring, mottagande och integration /2020 fanns 71 600 personer i som hade arbetstillstånd eller var anhöriga till person med arbetstillstånd. Drygt 31 000 var arbetstagare; övriga omfattade artister, företagare och anhöriga.8 har ett antal fall inträffat där personer med arbetstillstånd utvisats, därför att deras arbetsgivare inte uppfyllt an- ställningsvillkoren.9 Mycket talar också för att denna möjlighet till arbetstillstånd i är en grund för missbruk och kriminalitet.10 Som anhörig till någon som är bosatt i kan man också få uppehållstillstånd. Den bosatta ska kunna försörja den anhöriga och ha en tillräcklig bostad.11 Anhöriginvandrare har rätt att studera sam- hällsorientering och svenska för invandrare, sfi, inom den kommu- nala vuxenutbildningen och har också rätt att få vissa arbetsmark- nadsinsatser som extratjänster. Hemkommunen ska aktivt verka för att nå anhöriginvandrarna och motivera dem att delta i samhälls- orientering,12 men det är oklart i vilken grad detta görs, och i många kommuner går det inte att urskilja vilka deltagare som är anhöriga (”den utökade målgruppen”) och vilka som är flyktingar och flyk- tinganhöriga.13 Det finns därmed en risk att anhöriginvandrare isole- ras och hamnar i beroendeställning till anknytningspersonen.14 13.2Asylsökande och mottagandet i har drygt 500 000 personer sökt om asyl i Sverige.15 Som framgår av figur 13.3 ökade antalet asylsökande sta- digt efter 2010 för att uppgå till 163 000 personer, varav nära 36 000 ensamkommande barn. 8Uppgift från , e-post, . 9Se t.ex. Migrationsöverdomstolen, mål nr 10747-16. 10Se t.ex. m.fl. (2019). 11https:///Privatpersoner/Flytta-till-nagon-i-Sverige/Gift-registrerad- partner-eller-sambo/For-dig-som-ar-anhorig-i-Sverige/Forsorjningskrav.html 124–5 §§ i lag (2013:156) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare, samt 4 § i förordning (2010:1138) om samhällsorientering för vissa nyanlända invandrare. 13Länsstyrelsen i (2018), s. 9. 14Se t.ex. SOU 2012:45, som kartlägger förekomsten av våld, hot och kränkningar som drabbar utländska kvinnor och deras barn som har beviljats uppehållstillstånd på grund av anknytning. 15SCB:s statistikdatabas: . Invandring, mottagande och integration Figur 13.3 Antal asylsökande till , åren 2002–2019 älla: SCB: Befolkningen: asylsökande, 2002–2019. Beviljandegraden, det vill säga andelen som får bifall på sin asylansö- kan, har varierat relativt kraftigt . var den 60 pro- cent, medan den var endast 27 procent.16 För ensamkommande barn har beviljandegraden generellt sett varit högre; har den legat mellan 38 och 73 procent.17 Den som fått avslag på sin asylansökan ska frivilligt lämna landet. avvek sammanlagt nära 85 000 personer18 under asylprocessen i . Hur många som stannat kvar i illegalt efter avslagsbeslut respektive rest hem är inte känt. Sådana, så kallat papperslösa personer, liksom vissa EU-migranter och andra, lever utanför samhället under svåra villkor i ett delvis oreglerat arbets- liv.19 riskerar att konkurreras ut.20 16Migrationsverkets statistik: Avgjorda ärenden, respektive årgångar. Beviljandekvoten beräk- nas som antal bifall/totalt antal ansökningar, dvs. Dublin-ärenden och övriga oprövade ären- den ingår. 18Uppgift från , e-post, . Den omfattar personer som fått en vis- telsestatuskod för avviken. Det finns ingen egentlig koppling till asylbeslutet; personen kan ha avvikit även före beslutet. Vanligast är dock att man gör det efter avslag, antingen efter beslut i första instans eller efter avslag i domstol. 19För några inblickar i denna tillvaro, se Torp (2018). 20Se vidare avsnitt 9.2.5. Invandring, mottagande och integration Ansökan om asyl kan lämnas vid gränsen, på poliskontor eller till . genomför asylutredningen: grans- kar handlingar, genomför intervjuer med mera. kan de sökande ordna eget boende (EBO), eller också erbjuds de att bo på något av Migrationsverkets anläggningsboenden (ABO). Migra- tionsverket fattar beslut i asylärendet. Den som bor i anläggnings- boende och får uppehållstillstånd erbjuds bostad i en kommun (enligt bosättningslagen). De som får avslag kan överklaga eller ska annars lämna . Inflödet av asylsökande, och migrations- domstolarnas handläggningstider, kommunernas mottagande och de sökandes vilja att återvända vid ett avslag påverkar alla den genom- snittliga vistelsetiden inom mottagandet. har handläggningstiderna i asylprövningen lett till ökade vistelsetider för i stort sett samtliga kategorier inom asylprövningen.21 Enligt Migra- tionsverket var den genomsnittliga handläggningstiden runt åren 2017−18. hade den minskat till 288 dagar.22 Vistelsetiderna innebär i stor utsträckning passiv väntan för de flesta asylsökande. erbjuds de sökande så kallade tidiga insatser i form av språkträning och samhällsinformation (fri- villigt tillhandahållet av civilsamhälle, kommuner eller regioner) samt en kompetenskartläggning (som Arbetsförmedlingen erbjuder digitalt). Aktiviteterna täcker bara en mindre del av tiden. Det är därmed i hög grad individens eget ansvar att göra väntetiden meningsfull. Tillgången på tidiga insatser har varierat, och kvinnor har deltagit i lägre utsträckning än män. Lång väntan kan innebära försämrad hälsa och förlorad kompetens.23 Asylprocess och mottagande av ensamkommande barn Ensamkommande barn följer en relativt annorlunda asylprocess. När de har lämnat in sin asylansökan, placeras de i en kommun som anvisar.24 Anvisningskommunen ansvarar för bar- nets boende och sociala stöd. Boendet kan upphandlas i andra kom- 21Prop 2019/20:1, utgiftsområde 8, s. 14. 22Migrationsverkets statistik: Avgjorda asylärenden, respektive årgångar. 23Se exempelvis Tinghög m.fl. (2016). 243 §, lag (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Invandring, mottagande och integration muner, som då blir barnets vistelsekommun. Vistelsekommunen an- svarar för skolgång och god man. Ansvarsfördelningen för de ensam- kommande barnen mellan offentliga aktörer har kritiserats för att inte vara ändamålsenlig.25 Det uppstår ofta problem, när ensamkommande barn av anvisningskommunen placeras i en annan kommun. sökte nära 36 000 ensamkommande barn asyl i . var pojkar, och lika många var . 22 800 var poj- kar från Afghanistan.26 De drabbades extra hårt av långa väntetider, inte minst på grund av problemen med åldersutredningar. Enligt den så kallade gymnasielagen tillåts vissa ensamkommande barn stanna kvar i under förutsättning att de tar del av en gymnasie- utbildning. Även för dem som fått stanna enligt gymnasielagen kan situationen dock bli svår; exempelvis har de inte längre rätt att bo i Migrationsverkets anläggningsboenden under studietiden.27 Många unga som fått avslag på sin asylansökan respektive an- sökan enligt gymnasielagen har avvikit, och myndigheterna känner ofta inte till vilka som är kvar i landet och vilka som flyttat till andra länder. Som tidigare nämnts kan asylsökande välja att ordna eget boende . En stor andel av de asylsökande har också valt detta alternativ. Syftet med att uppmuntra till eget boende var att integrationen skulle snabbas upp och förbättras om människor får bosätta sig hos släkt eller vänner. Men det har visat sig att möj- ligheten till eget boende även bidragit till ökad segregation, olaglig andrahandsuthyrning, trångboddhet och andra problem, liksom att de ökade boendekostnader för asylsökande har kommit att drabba kommunernas socialtjänst.28 Bland de inskrivna i asylmottagningen har andelen med egen bosättning varierat . har den ökat och låg på 57 procent.29 En 25Zetterqvist (2016). 26SCB:s statistikdatabas: . 27Kammarrätten i , mål nr 3270-18. 28Boverket (2008). 29Uppgifter från , e-post, . Invandring, mottagande och integration asylsökande kan byta mellan boendeformerna och detta förekommer relativt ofta. flyttade drygt 7 800 per- soner från Migrationsverkets anläggningsboenden till eget boende, och nära 5 000 personer gjorde den omvända flyttningen.30 Under asylutredningens gång har vuxna asylsökande rätt till dag- ersättning med (för ensamstående) respektive (för sammanboende) i eget boende. För dem som bor i anläggnings- boende där mat ingår är motsvarande ersättning 24 respektive 19 kro- nor. Beloppen är oförändrade sedan 1994.31 finns begränsningar där vissa kom- muner med särskilt utsatta områden är undantagna från egen bosätt- ning. Asylsökande som bosätter sig där mister rätten till dagersätt- ning.32 13.2.3Vilka asylsökande har fått stanna i ? har 110 000 asylsökande kvinnor och 178 000 asylsökande män fått uppehållstillstånd i . Utöver det har drygt 65 000 kvinnor och 49 000 män fått uppehållstillstånd som anhörig till någon som fått asyl i . Summerat innebär det att har det tillkommit drygt 400 000 per- soner (175 000 kvinnor och 225 000 män) i kategorin flyktingar och deras anhöriga.33 De grupper av flyktingar som fått uppehållstillstånd kommer, i storleksordning, från , , , statslösa, och Irak.34 Flyktingarna är förhållandevis unga; en tredjedel är och ungefär hälften är under 39 år.35 Integrationsförutsätt- ningarna påverkas inte bara av ursprungsland och ålder; även utbild- ningsbakgrund, kön och social bakgrund hos de nyanlända spelar en viktig roll. 30Uppgift från , e-post, . 316 § Förordning (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. 2019/20:10, Ett socialt hållbart boende för asylsökande, . 2019/20:SfU11, rskr 2019/20:73. 33Migrationsverkets statistik: Avgjorda asylärenden samt uppgifter från , e-post, 34Migrationsverket: Beviljade asylansökningar 2009–2018. Invandring, mottagande och integration 13.3De första åren i Bosättning i en svensk kommun De som bor i anläggningsboende när de får beslut om uppehålls- tillstånd får ett erbjudande om bostad i en kommun av Migrations- verket. Kommunerna är skyldiga att ta emot anvisade nyanlända. Principen om ett flyktingmottagande efter bärkraft styr bosätt- ningen; kommunens arbetsmarknadsläge och tidigare mottagande vägs in och därefter den sökandes behov. Ett problem som följt migrationspolitiken länge, men som accentuerats , är att det i kommuner där det finns bättre arbetsmarknadsutsikter råder bostadsbrist och tvärtom. Principen om ett proportionellt motta- gande har också urholkats till följd av att så många asylsökande har valt eget boende. Ännu ett problem med bosättningslagen är att den lämnar ett tolkningsutrymme för hur länge kommunen är skyldig att ordna bo- stad åt de kommunplacerade nyanlända. Färre än hälften av kommu- nerna erbjuder permanenta bostadskontrakt, och bland övriga varie- rar kontraktens längd. Det finns indikationer på att kommuner och andra aktörer aktivt medverkar till att individer bosätter sig i en annan kommun.36 13.3.1Nyanlända elever i svensk skola , när drygt 160 000 människor sökte asyl i , var nära hälften av dem barn. av barnen var eller äldre.37 Ungefär hälften av barnen kom utan vårdnadshavare, så kallade en- samkommande barn, av vilka var pojkar. Den centrala integrationsinsatsen för barn och unga är naturligt nog det svenska skolsystemet. Skolan, inklusive förskolan, lär bar- nen svenska och andra skolämnen, och den är också viktig för att skapa struktur i vardagen och ge barn och unga möjlighet att ut- veckla sociala nätverk.38 Antalet nyanlända elever i den svenska har fördubblats och ligger på 36Se regeringsbeslut om uppdrag rörande social dumpning till Statskontoret , Fi2019/03535/K, Fi2019/03928/K, Fi2020/00543/K. 37Migrationsverkets statistik: Asylsökande 2015. 38Zetterqvist (2016), s. 33. Invandring, mottagande och integration cirka 80 000 elever, vilket motsvarar av alla elever.39 Skillnaderna är stora mellan kommunerna; vissa små kommuner på stort avstånd från storstadsområdena har tagit emot förhållandevis många nyanlända elever. När en nyanländ elev kommer till en skola, ska kunskaperna kart- läggas. Därefter fattar rektor beslut om placering i undervisningsform: förberedelseklass eller direktintegrering. När elevens kunskaper kart- lagts och hen behärskar svenska tillräckligt väl, ska överflyttning till en ordinarie skolklass ske. Eleven har rätt till modersmålsunder- visning samt studiestöd på modersmål.