sou · H8B34 · 2020-01-29 00:00:00 — Att aktivt beskoga jordbruksmark som är i produk- tion är dock olämpligt, eftersom detta skulle kunna konkurrera med livsmedels- och foderproduktion samt ibland också vara negativt för landskapsbilden. I dessa fall kan agroforestry vara ett alternativ till traditionell beskogning för att ändå öka trädandelen i landskapet. I olika nationella utblickar om framtida behov av i dras slutsatsen att en betydande areal kan bli tillgänglig för beskogning, både genom att produktion av jordbruksgrödor blir olönsamt och genom att arealen inte behövs för livsmedelsförsörj- ningen, bl.a. beroende på utvecklingen vad gäller konsumtionen av kött och mejeriprodukter. Även som ligger i långliggande träda och betesmark där trädandelen skulle kunna öka parallellt med att marken fortsätter betas, dvs. agroforestry, är lämplig för beskogning. , och har tidigare uppskattat den tillgängliga arealen till under en 30-årsperiod.42 Uppskattningen inkluderar både mark som tagits ur bruk men som inte beskogats och mark som bedöms tas ur bruk de kommande 30 åren. Nya uppgifter från SLU pekar på att närmare 150 000 hek- tar åker- och betesmark som enligt Riksskogstaxeringen övergått till skogsmark i tidigt stadium skulle kunna vara tillgänglig för aktiv beskogning (figur 6.3). Tillsammans med uppskattningarna i Jord- bruksverkets senaste referensscenario, där den totala åkerarealen som används för jordbruksproduktion minskar med , innebär det att den tillgängliga arealen troligen är något mindre, runt . 42Eriksson m.fl. (2013). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Källa: riksskogstaxering och egen bearbetning. I scenarier beräknas läggas i långliggande träda fram till 2045.43 En del av den marken kan vara tillgänglig för andra åtgärder utöver den mark som helt tas ur pro- duktion. motsvarar långliggande träda . I det sce- nario som tagits fram för att tillgodose behoven enligt Livsmedels- strategin blir cirka arealer tillgängliga, som läggs i långliggande träda (se även avsnitt 6.3.2). Ut- över dessa arealer frigörs betesmark i referensscenariot medan ingen betesmark frigörs i livsmedelsscenariot, där betesmarks- arealen hålls . Sammantaget kan alltså stora arealer finnas tillgängliga för beskog- ning de närmsta årtiondena. Detta är dock totala potentiellt frigjorda arealer enligt tillgängliga scenarier, baserat på olika antaganden om prisutveckling och efterfrågan på jordbruksprodukter samt lönsam- het i lantbrukssektorn (se tidigare avsnitt). Den verkligt tillgängliga arealen är sannolikt betydligt mindre eftersom många olika hänsyn måste tas när mark ska tas i anspråk för beskogning, inte minst vad 43Jonasson (2018). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn gäller framtida livsmedelsförsörjning. Scenarierna baseras till stor del på vad jordbruket tidigare presterat och den nedåtgående trend som pågått . Denna trend bör dock inte tas som inteckning för att åkermarken inte längre behövs i samma omfattning. Dessutom är en del av denna mark dikad torvmark som kan lämpa sig bättre för återvätning (se avsnitt 6.3.6). Nedan görs en bedöm- ning av den realiserbara arealen och vad den kan användas till. Här ges också exempel på vad beskogning av olika slag kan innebära för kolbalansen. Beskogning med traditionella skogsträdslag Följande resonemang är i stort hämtade från rapporten på margi- nell jordbruksmark är lönsam klimatpolitik44 som redovisar potentialen för plantering av gran och björk som klimatåtgärd. är bördigare än normal skogsmark och har därmed högre virkesproducerande förmåga. I äldre granplanteringar på åker- mark från till Norrbottens kustland har uppmätt en genom- snittlig tillväxt per hektar och år.45 Med genetiskt högförädlad gran kan tillväxten på jordbruksmark bli ännu högre, uppemot per hektar och år, medan björ- kens produktion på jordbruksmark är per hektar och år.46 Det finns produktionsförsök för gran som visar att den genom- snittliga kolinlagringen kan beräknas till drygt koldioxid per hektar och år.47 Beskogning av kan dessutom öka markens kolinnehåll. Beräkningar baserade på simuleringar av biomassautveck- ling och utveckling av markens kolförråd visar att den totala ök- ningen av kolförrådet i mark och biomassa under en omloppstid kan hamna koldioxid per hektar.48 På samma sätt som för mer snabbväxande trädslag som och hybridasp möjliggör den ökade produktionen också ökad sub- stitution av fossila bränslen och produkter. 44Kumm (2013a). 45Johansson (2010). 46Eriksson m.fl. (2011). 47Efving (2009). 48Bolinder m.fl. (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Enligt Riksskogstaxeringen har endast av den mark som övergått från åker- eller betesmark till skogsmark planterats aktivt. Resterande mark växer succes- sivt igen. Realiserbar potential för beskogning Hur mycket nedlagd åker- eller betesmark som finns tillgänglig och är lämplig för beskogning beror på vilka kriterier som används när uppskattningen görs. I tidigare avsnitt har redogjorts för att stora arealer nedlagd eller oanvänd åker- och jordbruksmark potentiellt är möjlig att beskoga 2010–2050.49 Uppskattningarna bygger på hur mycket åker- och betesmark som tagits ur bruk enligt data från Riksskogstaxeringen samt på prognoser om hur mycket som kommer tas ur bruk, där beskogning skulle kunna ske. Enligt klimatrapportering har i genomsnitt av åker- eller naturbetesmark konverterats till skogsmark 1990–2014, antingen genom att marken beskogats aktivt eller genom att den helt enkelt tagits ur bruk och då betraktas som skogsmark; sådan mark växer ofta igen genom passiv beskogning. En del av arealen har dock återgått i jordbruksproduktion eller annan mark- användning. Den ackumulerade arealen åker- och betesmark som konverterats och fortfarande definitionsmässigt betraktas som skogsmark uppgick till , dvs. mellan 8 000 och . Av denna areal är planterad skog, dvs. skog som har en tillväxt i nivå med normal skog eller högre. Om konverteringen av mark fortsätter i samma takt kommer ytterligare åker- och betesmark ha kon- verterats till skogsmark 2045. Det är i samma storleksordning som i de tidigare beskrivna scenarierna för jordbruksmarkens utveckling. Utredningens bedömning av den realiserbara potentialen för be- skogning genom plantering med traditionella skogsträdslag utgår från hur mycket av den mark som tas ur jordbruksproduktion som aktivt beskogas (se ovan). Den arealen är , dvs. av den jordbruksmark som potentiellt blivit skogsmark enligt klimatrapporteringen. Om drygt hälften av den mark som inte aktivt beskogats av jordbruksmark som tagits ur bruk, 49Skogsstyrelsen, (2008), (2008). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn och ytterligare några tiotusental hektar mark som tas ur bruk tas i an- språk, skulle en rimlig beskogningsareal landa på . Ytterligare som börjat växa igen skulle genom bättre skötsel också kunna bidra till en ökad kolinlagring. Beskogning med gran av totalt uppdelat på 2021–2030 skulle kunna leda till en additionell nettoinlagring på 0,12–0,koldioxid 2030 och 0,4–1,koldioxid 2045. Beräkningen utgår från vad marken används till och vad kolinlagringen hade varit om beskogningen inte hade skett. I potentialberäkningen används ett genomsnitt för landet för beskogning med gran för olika växtplat- ser.50 Beskogning med björk ger lägre nettoinlagring resultat men variationerna är förstås stora. Den lägre siffran anger ett fall där marken förlorar mycket kol initialt och där tillväxten i beståndet är låg, medan den högre siffran anger ett fall där markkolet är mer stabilt och där tillväxten i det nyetablerade beståndet är hög. Beskogning av samma areal med hybridasp skulle, baserat på skillnaden i tillväxt jämfört med gran, kunna ge en additionell nettoinlagring som ligger högre än för gran. Ett exempel på kolförrådets utveckling i biomassa och mark ges i figur 6.4 nedan, där det befintliga kolförrådet bryts ned medan ett nytt kolförråd byggs upp genom beskogningen. Exemplet motsvarar plantering med gran i norra på mark som tidigare odlades med vall. I beräkningen av den realiserbara potentia- len har en simulerad tidsserie för beskogning med gran i södra, mellersta och norra använts. Detta får utgöra en inriktning på netto- inlagringens storlek och dynamik, eftersom det inom ramen för utredningen inte funnits utrymme att göra en detaljerad analys av hur olika trädslag bör fördelas på den tillgängliga marken. Även om fokus här är ökad kolinlagring så måste även andra värden beaktas när aktiva åtgärder vidtas. När en bedömning görs av var det är lämpligt med beskogning, och med vilka trädslag, bör hän- syn särskilt tas till såväl landskapsbild som biologisk mångfald. 50Bolinder m.fl. (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Förråd (ton kol per hektar) År efter beskogning, Norra, efter vall Källa: (2019) och egen bearbetning. Eftersom beskogning binder upp användningen av marken är det viktigt att det går att göra en rimlig bedömning att biomassan kan avyttras till tillräckligt höga priser. Beskogning verkar under de flesta omständigheter vara en lönsam åtgärd för markägaren, och kunskapen är god om vilken typ av beskogning som passar i olika situationer. På bördig mark och med måttliga förräntningskrav är granplan- tering företagsekonomiskt lönsam även utan klimatersättning för kolinlagringen. Även självföryngrad björk är lönsamt.51 Utredningens egna beräkningar för plantering med gran och tidigare rapporter för plantering med björk52 visar att detta är lön- samma åtgärder för markägaren, så länge det nyetablerade beståndet inte behöver stängslas. I beräkningarna har antagits dagens virkes- priser och en ränta på . 51Sveriges (2017). 52Eriksson m.fl. (2011). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Effekter på andra miljömål av beskogning Den beskogning som utredningen föreslår avser främst marker som redan tagits ur bruk och i vissa fall börjat växa igen. Beskogning av nedlagd kan framför allt få effekter för miljökvalitets- målen Ett rikt växt- och djurliv och Ett rikt odlingslandskap. I SKA–VB 0853 gjordes en beräkning där tillgänglig mark beskoga- des med gran och hybridasp. Utöver effekten för den framtida skogs- tillväxten i granskades åtgärdens konsekvenser vad gäller håll- barhet, biologisk mångfald, landskapspåverkan samt konflikter och synergier med de nationella miljökvalitetsmålen. Den s.k. MINT- utredningen54 bedömde att ett stort antal rödlistade arter kan komma att påverkas när beskogas, framför allt i gränszoner mellan och andra biotoper. Utredningen lyfte även den landskaps- påverkande effekten och det faktum att sociala rekreationsmöjlig- heter, förutsättningar för naturturism och allmänhetens uppfattning riskerar att försämras vid odling av gran och hybridasp. kan friluftslivet gynnas, eftersom tidigare odlade marker blir tillgängliga. I sammanvägning av effekterna för de olika miljökvalitetsmålen genom beskogning av nedlagd beskrivs en positiv effekt för miljömålet Begränsad klimatpåverkan i och med nettoupptag och substitution som målen Ett rikt växt- och djurliv och Ett rikt odlingslandskap bedöms påverkas negativt, efter- som intensiv odling och skogsskötsel med korta omloppstider och monokulturbildning begränsar möjligheten för arter att etablera sig55. bedöms t.ex. hybridasp kunna bidra med lägre nega- tiv effekt än gran eftersom jämförelsevis fler arter, t.ex. fåglar, kan knytas till lövträd. Beskogning med lövträd bedöms dessutom gene- rellt vara mer värdefullt för mångfalden för igenväxande betesmarker eller små åkrar jämfört med granplantering. Landskapsbilden påverkas dock i betydande grad negativt när åker- marker beskogas och variationen i landskapet begränsas. Effekten beror på var i landskapet beskogningen sker – de marker som varit jordbruksmark och som redan tagits ur bruk finns av naturliga skäl framför allt i och , men ofta handlar det om marginaliserade marker som ligger sämre till i landskapet. 53Skogsstyrelsen (2008). 54Sveriges (2008). 55Naturvårdsverket (2012b). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn 6.1.4Avskogning och annan markanvändningsförändring orsakar växthusgasutsläpp Avskogning sker främst när vägar, kraftledningar, bostadsområden och annan infrastruktur anläggs, vilket resulterar i ett minskat kol- förråd i biomassa och mark. Även annan förändring av markanvänd- ningen, t.ex. när bebyggs, kan ge upphov till utsläpp av växthusgaser men framför allt leda till att mark som lagrar in kol inte längre bidrar som en kolsänka. Av de utsläpp som redovisas inom LULUCF-sektorn bidrar växt- husgasutsläpp i samband med permanent överföring av skogsmark och till bebyggd mark med drygt kol- dioxidekvivalenter . Osäkerheten i beräkningen av dessa utsläpp är dock stor, eftersom det är svårt att veta exakt vad som slutligen händer med marken i samband med markanvändningsförändringen baserat på de information som kan hämtas in från Riksskogstaxer- ingen. Det är därför svårt att bedöma hur mycket dessa utsläpp kan minskas genom åtgärder för att t.ex. styra exploatering till annan mark eller begränsa den areal som exploateras. Beroende på vad marken omförs till finns dock goda skäl att försöka begränsa utsläppen, och potentialen kan anses relativt stor. I genomsnitt för perioden –2018 har skogs- mark, och betesmark använts för att anlägga vägar, kraftledningar, bostadsområden och annan infrastruktur, enligt klimatrapportering. Sannolikt har dock inte hela den identifierade arealen verkligen genomgått en fullständig förändring; Riksskogstaxeringen gör bedömningen ut- ifrån vad marken används till eller potentiellt kommer användas till i samband med inventeringstillfället. har informationen vad gäller en stor del av de inventerade ytorna kompletterats med ana- lyser av satellitbilder över aktuella ytor för att se vad som verkligen hänt med marken. rapport från Jordbruksverket56 anges att åker- mark exploaterats 2011–2015, företrädesvis till bebyggd mark, vilket avviker kraftigt från Riksskogstaxeringens statistik. I redovisningen av ett regeringsuppdrag57 konstaterar att jordbruksmark exploaterats . 56Jordbruksverket (2017). 57Jordbruksverket (2018b). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn finns alltså god anledning att förbättra dels statistiken över för- ändringar av markanvändningen för att skapa en bättre bild av vilka marker som tagits ur bruk, dels kunskapen om utsläppens storlek för att identifiera områden för åtgärder. Det finns inga etablerade styrmedel som påverkar utsläpp i samband med avskogning eller annan förändring av markanvändningen. Det finns dock verktyg att beräkna klimatavtrycket som inkluderar kol- förluster vid avskogning. Ett exempel är den klimatkalkyl som använder vid planering av olika projekt. I klimatkalkylen anges skogsavverkning i skogskubikmeter genom schablonberäkningar av virkesförråd per hektar i olika regioner. Om avverkningen visar sig vara en viktig post i beräkningarna kan mer noggranna uppskattningar göras med reviderade indata. I modellen antas av avverkningen vara permanent, men andelen kan ändras av användaren av verktyget. Utsläpp från dieselanvändning av skogsmaskiner samt nettoemission från permanent avverkad skog inkluderas också i uppskattningen. Denna typ av verktyg används som planeringsunderlag för att styra anläggningen av t.ex. vägar. Det finns dock inga krav som styr anläggningen till en viss inriktning, utan kalkylen är en av flera para- metrar som används i projekteringen. Med den typ av verktyg som beskrivs ovan, där omfattningen utökas för att inkludera alla kolpooler och alla typer av mark som kan komma ifråga, kan underlag skapas för bättre beräkningar av växthusgasutsläppen i samband med markexploatering. Det gör det möjligt att öka kunskapen om hur skogsmark värderas i förhållande till andra marktyper i samband med exploatering. konstaterar också, för att säkra fortsatt livsmedels- produktion, att det är viktigt att jordbruksmark inte exploateras i strid med regler. I rapporten föreslås få ett tydligare uppdrag att ta fram vägledningsmaterial till länsstyrelserna för att kunna vägleda kommunerna, som länsstyrelserna bör få i uppdrag att inventera hur mycket jordbruksmark som är planlagd för exploatering. Detta kan också utgöra underlag för att skatta möjliga Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn kolförrådsförluster och utsläpp i samband med markanvändnings- förändringar. För att minska permanenta kolförrådsförluster i samband med exploatering av jordbruksmark, skogsmark och våtmark bör exploa- teringen styras till annan mark med mindre klimatpåverkan i sam- band med exploatering eller minimeras genom att en så liten areal som möjligt tas i anspråk, t.ex. genom att en mindre areal nyttjas än vad som ursprungligen planerats. 6.1.5Avverkade träprodukter lagrar in kol Förändringar i kolpoolen avverkade träprodukter redovisas antingen som en egen kategori (UNFCCC) eller som en kolpool under Skogsbruk respektive Beskogning (Kyotoprotokollet och EU). Nettoupptaget i avverkade träprodukter styrs främst av det inflöde av kol som sker i och med produktion av olika långlivade produkter men även av det befintliga lagrets storlek. I den redovisningsmetod som överenskommits under Kyoto- protokollet och inom EU ingår alla träprodukter av inhemskt ur- sprung, vilket innebär att exporterade produkter får tillgodoräknas medan importerade produkter inte ska räknas med. Sågade trävaror, papper och till viss del även bioenergi handlas på en global marknad, och skulle efterfrågan på träråvaror från öka så vore det alltså positivt för den redovisade inlagringen i träprodukter. Av svenska avverkade träprodukter gick på export 2017; resterande nyttjades nationellt. Hur länge kolet lagras i de olika produkterna beräknas utifrån produkternas medellivslängd uttryckt som halveringstid58 för tre gene- rella produktkategorier där halveringstiden är för papper och pappersmassa (exklusive returpapper), för träbaserade skivor och för sågade trävaror. Denna beräkningsmodell är ett sätt att uppskatta flödena baserat på sådan statistik som finns tillgänglig för de flesta länder, dvs. statistik över produktion av olika halvfabrikat. Det kan inte tas för givet att samma beräkningsmodell används så långt fram i tiden som till 2045. Det är dock den modell som är etablerad och som utred- ningen använder i beräkningarna. För klimatets del är en ökande 58Halveringstiden är tiden då hälften av den ursprungliga mängden finns kvar. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn användning av hållbart producerade förnybara material viktigast, oav- sett från vilket land råvaran hämtas. Skogliga åtgärder som leder till ökad tillväxt leder inte nödvändigtvis till ett högre kolförråd i skog och mark om avverkningen ökar i samma omfattning. Ökad avverkning kan emellertid leda till en ökning av kolförrådet i avverkade träprodukter beroende på hur bio- massan används och hur det historiska förrådet ser ut. Ett ökat byggande av trähus i leder till ett ökande kol- förråd, förutsatt att rivningstakten av trähus inte ökar i samma om- fattning. Råvaran kan tas från inhemsk skog eller från utlandet. Men med den beräkningsmodell som används kan en redovisad ökning av kolinlagringen bara åstadkommas genom användning av svensk träråvara, och dessutom måste användningen öka i omfatt- ning jämfört med . Detta kan ske antingen genom ökat uttag ur skogen av timmer som används till långlivade produkter eller genom omfördelning av producerad råvara från produktion av papper och energi till produktion av sågade varor eller träskivor om råvarutill- gången medger det. Dessutom kan kolinlagringen öka om kolet binds längre, dvs. om livslängden på byggnaderna ökar. Inlagringen i träprodukter kan öka med ökad leverans av skogsråvara eller omfördelning av råvaran – några teoretiska exempel I detta avsnitt redovisas resultat från ett uppdrag till SLU59 att utreda effekter på kolinlagringen i avverkade träprodukter för scenarier baserade på olika skogsskötselstrategier och känslighetsanalyser över hur skogsråvaran förädlas till halvfabrikat. Känslighetsanalyserna vad gäller fördelning av skogsråvara på olika sortiment utgår från hypotetiska förändringar i fördelningen av de tre produktgrupperna, dvs. om produktionen av träbaserade skivor ökar så minskar produktionen av de andra kategorierna. 59Sveriges på uppdrag av (2018). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Ökad skogsproduktion som ökar leveransen av skogsråvara ökar inlagringen i träprodukter Om nuvarande beräkningsmodell, vilken baseras på inhemsk råvara, tillämpas även , och om fördelningen mellan de olika pro- duktkategorierna hålls , påverkas utfallet endast av avverk- ningen och hur fördelningen mellan timmer och massaved ser ut. Ut- fallet givet olika skogsskötselscenarier innebär då att kolinlagringen iavverkade träprodukter, sett , ökar med i medeltal koldioxid för ett produktionsinriktat scenario och minskar med i medeltal koldioxid för ett scenario där den skyddade produktiva skogsmarksarealen fördubblas jämfört med ett referensscenario motsvarande dagens skogsbruk. Utfallet är helt och hållet en effekt av ökade respektive minskade avverkningsmöjligheter (se även avsnitt 6.3.1). För ett scenario där avverkningen ökar utan pro- duktionshöjande åtgärder erhålls en marginell ökning av inlagringen iavverkade träprodukter om koldioxid medan motsvarande scenario där avverkningen minskar re- sulterar i ett minskat upptag på koldioxid i avverkade träprodukter jämfört med dagens skogsbruk över en 100- årsperiod. Skillnaderna mellan scenarierna varierar . Analysen omfattar inte kolförrådsförändringar i skogsbiomassan Utvecklingen i stående skogsbiomassa och utvecklingen i kolpoolen träprodukter kan närmast ses som kommunicerande kärl, dvs. när inlagringen i träprodukter ökar så minskar den i stående bio- massa och vice versa. Ändrad fördelning av skogsråvaran kan öka inlagringen i träprodukter Utgående från det förråd av de redovisade produktkategorierna sågade trävaror, träbaserade skivor och pappersprodukter som finns i sam- hället och hur dagens produktion av halvfabrikat ser ut kan inlag- ringen, åtminstone i teorin, ökas framför allt om det sker genom ökad produktion av träbaserade skivor baserad på svensk skogsråvara. Bland förädlingsscenarierna blev inlagringen i avverkade träpro- dukter högst i de scenarier där produktionen av träskivor ökar på bekostnad av andra produkter. En kraftig ökning av produktionen Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn av träskivor är dock knappast realistisk, men scenariot kan betraktas som en indikation på var den teoretiska potentialen finns. Till skill- nad från sågade varor som begränsas av timmervolym, och sågutbyte där ökningspotentialen är lägre, skulle produktionen av träskivor åtminstone i teorin kunna öka markant genom en omfördelning av den stora mängden råvara som nyttjas av massaindustrin och för energiproduktion. Eftersom produktionen av träskivor i har legat på en låg nivå och dessutom stadigt minskar –den ökade konsumtionen har täckts av ökad import – är inte heller förrådet av träskivor baserat på svensk skogs- råvara särskilt stort. Det innebär att utflödet, alltså kasseringstakten, inte är så hög, vilket i sin tur innebär att en snabb ökning av inhemsk produktion leder till en stor skillnad mellan in- och utflöde och därmed hög inlagring. Konkurrensen om råvaran från dessa industrier är ett skäl till att skivindustrin lagts ner i och byggts upp i andra länder där konkurrensen om råvaran är lägre. Allt annat lika skulle därmed en ökad skivindustri i kunna slå ut delar av den skivindustri som levererar till . Det gör att det hela blir till fördel för strävan att minska utsläppen genom ökad inlagring i träprodukter men utan egentlig nytta för klimatet.