sou · H8B363 · 2020-11-12 00:00:00 — Ansvaret för det ligger ytterst på socialnämnden i varje kommun. I socialtjänst- lagen ges grundläggande bestämmelser för samhällets skyldighet att se till att barn får växa upp under trygga och goda förhållanden. ska bl.a. sörja för att barn får det skydd och stöd som de behöver och, om barnets bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet. Nämnden ska även förebygga missbruk bland barn. Det ingår också i nämndens uppgifter att bedriva upp- sökande verksamhet och annat förebyggande arbete för att förhindra att barn far illa. (Se 5 kap. 1 § SoL.) Läs mer bl.a. i kapitlen om artik- larna 19, 20 och 32–36. Utifrån enskilda barns perspektiv är utbildning av avgörande betydelse för ett barns utveckling. Såväl kunskaper som förvärvas genom utbildning som skolgången i sig utgör ett skydd för barn som annars riskerar att hamna i utsatta situationer. Ett barns utveckling säkerställs därför genom rätten till utbildning som vi behandlar när- mare i kapitlen om artiklarna 28 och 29. Även rätten till lek och fritid 1981/82:168 s. 59 och 60. Artikel 6 – liv och utveckling och att få ta del av och delta i kulturella sammanhang är av betydelse för ett barns utveckling. Läs mer om detta i kapitlet om artikel 31. När det gäller barns rätt till den levnadsstandard som krävs för att kunna utvecklas fysiskt, psykiskt, moraliskt och socialt, läs mer i kapitlet om artikel 27. Artikel 6 behandlar både ett barns rätt till liv och en stats skyldighet att säkerställa ett barns överlevnad och utveckling. Även om rätten till liv inte finns direkt uttryckt i regeringsformen eller annan svensk lagstiftning (utöver och barn- konventionen) så genomsyrar principen andra delar av lagstiftningen. Det är t.ex. inte tillåtet att döda en annan person, ens med dennes samtycke. Bara att utsätta någon för livsfara är straffbart, om det görs av grov oaktsamhet. Det finns också krav på att den som behöver omedelbar hälso- och sjukvård ska ges det, även i de fall personen inte har rätt till annan sjukvård. Vidare finns det ett flertal bestämmel- ser med syfte att förebygga dödsfall. Sådana bestämmelser rör bl.a. trafik, arbetsmiljö och utredning av dödsorsaker på individ- och sam- hällsnivå. Genom artikel 2 i stärks rätten till liv ytter- ligare i . har förklarat att artikeln innebär en skyldighet för en stat att vidta diverse olika åtgärder för att skydda rätten till liv. Sammantaget bedömer vi det inte som nödvändigt att rätten till liv uttryckligen uttrycks som en grundläggande rättighet i regeringsfor- men eller annan lagstiftning för att svensk lagstiftning och praxis ska stämma överens med konventionen. 9.3.1När någon vill avsluta sitt liv I är det varken straffbart med (försök till) självmord eller med- hjälp till självmord. Däremot är det olagligt att ge aktiv dödshjälp eller i övrigt döda någon som samtycker till det. Enligt vår mening behöver en stat normalt vidta självmordsföre- byggande åtgärder för att kunna säkerställa ett barns överlevnad. Där- emot kan varken rätten till liv eller en stats skyldighet att säkerställa Artikel 6 – liv och utveckling ett barns överlevnad enligt konventionen anses innebära ett krav på en kriminalisering av självmord eller medhjälp till en sådan handling. Något stöd för en sådan tolkning finns inte. I stället får det vara upp till varje stat att bedöma om en kriminalisering utgör en lämplig och proportionell åtgärd att vidta. Vi bedömer därför att svensk lag och praxis överensstämmer med innebörden av artikel 6 i denna del. Av inledning (preambel) framgår att ett barn be- höver särskilt skydd såväl före som efter födelsen. I artikel 24.2 (d) ställs ett krav på tillfredsställande hälso- och sjukvård för mödrar även före förlossningen. Det skydd och den omvårdnad som ett barn eller en moder får före födelsen kan påverka ett fött barns hälsa och livsutveckling. Det framstår därför som naturligt att konventionen hänvisar till tiden innan ett barn föds. Frågan om när livet börjar finns däremot inte defi- nierat i konventionen. Som framgått har det i denna fråga inte heller funnits någon konsensus mellan konventionsparterna eller någon öns- kan att fastställa detta i konventionen. Frågan om huruvida abort ska tillåtas och under vilka förutsättningar blir därför i princip en fråga för respektive stat. Enligt svensk lag får abort göras före graviditetsvecka 18, oavsett anledning. Därefter är möjligheterna till abort mer begränsade. Även sent i graviditeten får abort utföras om havandeskapet på grund av sjuk- dom eller kroppsfel hos kvinnan medför en allvarlig fara för hennes liv eller hälsa. Den svenska lagstiftningen bygger på överväganden mellan ett fos- ters rätt till liv och utveckling och kvinnans självbestämmanderätt. Enligt lagstiftaren väger kvinnans självbestämmanderätt tyngre fram till dess att fostret bedöms som livsdugligt. Enligt vår bedömning ligger lagstiftningen inom det utrymme som en stat har för att göra egna bedömningar om abort (jämför även rätten till liv enligt ). Vår bedömning är att den svenska abortlagstiftningen överensstämmer med innebörden av arti- kel 6 i . Artikel 6 – liv och utveckling 9.3.3Ett barns överlevnad och utveckling Artikel 6 är en av konventionens grundprinciper. Det märks inte minst genom att en stats skyldighet att säkerställa ett barns överlev- nad och utveckling konkretiseras främst genom andra artiklar i kon- ventionen. Dessa artiklar rör bl.a. ett barns uppfostran, utbildning, hälsa, ekonomiska och sociala förutsättningar samt tillgång till kul- tur. De rör också rätten att få tro, tycka och yttra sig och att få ha ett privatliv. Ytterligare artiklar rör det skydd som ett barn behöver mot övergrepp, vanvård och utnyttjande för att kunna utvecklas. Andra artiklar rör särskilt stöd som kan vara nödvändigt för vissa individer eller grupper av barn. Artikel 6 konkretiseras i ett flertal av konventionens artiklar. Det får till följd att frågan huruvida svensk lagstiftning och praxis lever upp till de krav som artikel 6 ställer främst diskuteras i andra kapitel. Vi kan dock konstatera att har ett väl utbyggt samhällssystem för att barn ska kunna leva och utvecklas. Barn har tillgång till i prin- cip avgiftsfri hälso- och sjukvård, utbildning och stöd. Det finns ett socialt skyddsnät för att ge stöd åt de barn som behöver det och det finns mekanismer för att identifiera vilka barn som är i behov av stöd. Särskilt stöd finns för barn med en funktionsnedsättning. Socialtjänst, och andra institutioner har ett gemen- samt uppdrag att skydda barn från sådant som kan hindra deras utveckling. har bedömt att , efter , är det land i världen där barn bäst är skyddade mot att avsluta sin barn- dom . Med att avsluta sin barndom menas t.ex. att barnet dör eller avslutar sin skolutbildning för att försörja sin familj, gifta sig eller skaffa barn.49 Överlag bedömer vi därför att svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med artikel 6. Som nämnts diskuteras detta emellertid mer i detalj under andra kapitel. Svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med innebörden av artikel 6 i , förutom de oförenligheter vi redogör för i övriga kapitel. 49Save the Children, Changing lives in our lifetime (2019) s. 4. 10Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar Utredningens bedömning: Svensk lagstiftning och praxis överens- stämmer med innebörden av artikel 7 i . 1.Barnet ska registreras efter födelsen och från födelsen ha rätt till ett namn, rätt att förvärva ett medborgarskap och, så långt det är möjligt, rätt att få veta vilka dess föräldrar är och få deras om- vårdnad. 2.Konventionsstaterna ska säkerställa genomförandet av dessa rättig- heter i enlighet med sin nationella lagstiftning och sina åtaganden enligt tillämpliga internationella instrument på detta område, sär- skilt i de fall då barnet annars skulle vara statslöst. I artikel 7 föreskrivs att ett barn ska registreras efter födelsen. Det anges också att ett barn ska ha rätt till ett namn, att förvärva ett medborgarskap och så långt det är möjligt, rätt att få vet- skap om sina föräldrar och omvårdas av dem. Liknande bestämmelser om födelseregistrering, namn och med- borgarskap finns bl.a. i artikel 24 i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter1, artikel 18.2 i konventionen Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar om rättigheter för personer med funktionsnedsättning2, och i artikel 29 i FN:s konvention för skydd av migrantarbetares och deras familjers rättigheter3. Artikel 9.2 i konventionen om avskaffande av all slags diskri- minering av kvinnor4 ger kvinnor samma rättigheter som män i fråga om deras barns medborgarskap. Andra internationella överenskommelse av relevans är bl.a. konvention för lösande av vissa konflikter mellan medborgarskaps- lagar5 (””), konvention angående statslösa personers rättsliga ställning6, om be- gränsning av statslöshet7 och den i antagna konventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner8 (””). I inledningen (preambeln) till påminns särskilt om deklarationen om sociala och rättsliga principer rörande skydd av och omsorg av barn, särskilt med hänsyn till nationell och internationell placering i familjehem och adoption9. Av artikel 24 i angående skydd för civilpersoner under krigstid (IV)10 framgår att konventio- nens parter ska sträva efter att vidta åtgärder för att alla barn ska kunna identifieras genom identitetsbrickor eller på annat sätt. I Tilläggsprotokoll till rörande skydd för offren i internationella väpnade konflikter (proto- koll I)11 finns bl.a. bestämmelser om vilka uppgifter som ska finnas på ett barns identitetskort. ska ses som en helhet och artikel 4 ska beaktas i genomförandet av samtliga rättigheter i konventionen. lyfter fram några s.k. grundprinciper, artiklarna 2.1, 3.1, 6 och 12, som de anser har en särskild relevans för genomförandet av rättigheterna i konventionen.12 (Läs mer om dessa nedan.) Centrala artiklar i sammanhanget är t.ex. artikel 8 om barnets rätt att behålla sin identitet, medborgarskap, namn och släktförhållanden, artik- 3Antagen av genom resolution 45/158 . har inte ratificerat konventionen. 9Antagen av genom resolution 41/85 . 12CRC/GC/2003/5 p. Jämför (2019) s. 113. Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar larna 5, 18 och 27 om föräldrarnas ansvar för barnets uppfostran och utveckling, artikel 9 om åtskiljande från föräldrar och artikel 10 om familjeåterförening. Andra relevanta bestämmelser är de i artikel 20 om alternativ omvårdnad och i artikel 21 om adoption. Beroende på omständigheterna kan artikel 30 om rätten till kultur för minoritets- och urfolk vara relevant. Nedan beskrivs i korthet hur de grundläggande principerna i konven- tionen förhåller sig till artikel 7 om genomförandet av rättigheterna i konventionen. Läs mer om dessa i kapitlen om respektive artikel. Rättigheterna i gäller alla barn inom en stats juris- diktion utan någon åtskillnad av något slag (artikel 2.1). Detta inne- bär att även barn som inte är svenska medborgare, såsom ett barn med uppehållstillstånd, som söker asyl eller som befinner sig utan tillstånd i , ska omfattas av rättigheterna i artikel 7. har uppmanat konventionsstaterna att vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att ett barn regi- streras vid födelsen och att ett födelsebevis utfärdas, oavsett barnens eller föräldrarnas migrationsstatus. Kommittén har även ansett att barn som inte registrerats bör tillförsäkras tillgång till hälso- och sjuk- vård, skydd, utbildning och andra samhällstjänster på lika villkor. Enligt kommittén bör alla lagar om medborgarskap tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt. Enligt kommittén innefattar det att krav som gäller hemvisttid inte ska tillämpas diskriminerande i förhål- lande till ett barns uppehållsstatus. Kommittén har också uttalat att ett barn kan riskera statslöshet om lagen i det land där en mor är med- borgare inte erkänner en kvinnas rätt till att hennes barn får samma medborgarskap som hon.13 Genom artikel 6 garanteras ett barn den grundläggande rätten till liv som uttrycks som en universell mänsklig rättighet i den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna14 och den internationella 13CRC/C/GC/23 p. 21, 25 och 26. 14Antagen av genom resolution 3/217 . Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter. Vidare ska ett barns överlevnad och utveckling säkerställas till det yttersta av en stats förmåga. Eftersom ett barns existens är en förutsättning för att det ska kunna åtnjuta övriga rättigheter i konventionen får artikel 6 en naturlig prioritet och blir på så sätt grundläggande för hela genom- förandet av konventionen. menar att rätten till överlevnad och utveck- ling endast kan genomföras med ett holistiskt förhållningssätt. Det sker enligt kommittén genom att alla de andra bestämmelserna i kon- ventionen tillämpas och ses i relation till varandra.15 Kommittén för- väntar sig att en stat tolkar ordet ”utveckling” i dess vidaste bemär- kelse, som ett helhetsbegrepp som omfattar barnets fysiska, mentala, andliga, moraliska, psykologiska och sociala utveckling.16 Rättigheterna i artikel 7 ska därmed förstås som en del av ett barns rätt till överlevnad och utveckling. rekommen- derar t.ex. att en stat, som ett första steg mot att säkerställa rättig- heterna till överlevnad och utveckling, vidtar alla nödvändiga åtgär- der för att säkerställa att alla barn registreras när de föds. Detta kan enligt kommittén uppnås genom ett universellt, välskött registrerings- system som är kostnadsfritt och tillgängligt för alla.17 I är det en utgångspunkt att familjen är den grundläggande och naturliga enheten för ett barn, vilket bl.a. framgår av konventionens inledning (preambel). Föräldrar eller andra vård- nadshavare har i första hand ansvaret för ett barns överlevnad och utveckling (artiklarna 5 och 18). I föräldrarnas ansvar ligger bl.a. att se till barnets bästa och att på ett sätt som står i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen av barnets förmåga ge barnet råd och ledning då det utövar sina rättigheter. har staten det yttersta ansvaret för ett barns överlevnad och utveckling samt för att barnet ges det skydd och stöd som det behöver (jämför bl.a. artik- larna 3.2, 6, 19, 20, 23, 26, 27, 32–36, 38 och 39). Enligt artikel 4 ska en stat vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgär- der, administrativa åtgärder och andra åtgärder för att genomföra de rättigheter som erkänns i konventionen. I fråga om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter ska en stat till fullo utnyttja sina till- 15CRC/C/GC/7 p. 16CRC/GC/2003/5 p. 17CRC/C/GC/7 p. Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar gängliga resurser för att vidta sådana åtgärder. Vid behov ska sådana åtgärder vidtas inom ramen för det internationella samarbetet. Rätten att uttrycka sin åsikt och få den beaktad Enligt artikel 12.1 ska en stat tillförsäkra ett barn som är i stånd att bilda en åsikt rätten att fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör barnet. Barnets åsikter ska beaktas i förhållande till ålder och mog- nad. För att ett barn ska tillförsäkras denna rätt ska barnet enligt arti- kel 12.2 särskilt beredas möjlighet att höras. Det kan göras direkt eller genom företrädare eller ett lämpligt organ. Rätten att uttrycka sin åsikt och få den beaktad ska gälla i alla domstolsförfaranden och administrativa förfaranden som rör barnet. Barnet ska höras på ett sätt som är förenligt med nationella procedurregler. Detta innefattar således förfaranden som rör barnets namn, medborgarskap och om barnet vill få vetskap om sina föräldrar. Artikel 7 rör främst rättig- heter som barnet har i samband med födelsen. Av naturliga skäl kan det därför vara svårt för ett spädbarn att t.ex. delta i valet av namn. I doktrinen har det framhållits att det därför bör finnas en möjlighet för ett barn att senare i livet kunna uttrycka sin åsikt vad gäller namn- val, t.ex. genom att ansöka om namnändring.18 Även i frågor som rör ett barns rätt att bli omvårdat av sina föräldrar ska barnet ges möj- lighet att uttrycka sin åsikt (jämför även artikel 9.2). Enligt barnrättskommittén har ett barn även rätt att avstå från att utöva sin rättighet; att uttrycka sina åsikter är för barnet ett val, inte en skyldighet.19 Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myn- digheter eller lagstiftande organ, ska vad som bedöms vara barnets bästa beaktas (artikel 3.1). I en bedömning och prövning av barnets bästa ingår att ta hänsyn till samtliga grundläggande principer och konventionen i sin helhet. Vid en sådan bedömning får barnets upp- 18Jämför (2019) s. 241, 249–252. 19CRC/C/GC/12 p. Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar levelser och åsikter om sin situation särskild betydelse, i förhållande till barnets ålder och mognad (artikel 12). Syftet med begreppet barnets bästa är enligt barnrättskommittén att säkerställa att ett barn både fullt och faktiskt kan åtnjuta alla de rättigheter som erkänns i konventionen. Kommittén understryker att en vuxen persons personliga bedömning av ett (eller flera) barns bästa inte får ha företräde framför rättigheterna enligt konventionen; ingen rättighet ska kunna inskränkas av en skönsmässig tolkning av bar- nets bästa. Vidare framhåller kommittén att barnets bästa är ett dyna- miskt koncept, som kräver att man gör bedömningar anpassade till det specifika sammanhanget.20 har också uttalat att hänsyn till barnets bästa innebär att barn ska ges tillgång till sitt ursprungslands och familjs kultur (och om möjligt språk), samt möj- lighet att få information om sin biologiska familj, i enlighet med rätts- liga och yrkesmässiga bestämmelser i det aktuella landet.21 (Jämför även artiklarna 20 och 30). Nedan redogörs i korthet för i vilka sammanhang principen om barnets bästa kan bli relevant i förhållande till artikel 7. Artikel 3.1. omfattar även lagstiftande organ. Principen om barnets bästa ska beaktas vid den lagreglering som krävs för att säkerställa rättigheterna som stadgas i artikel 7.1 och i enlighet med vad som stadgas i artikel 7.2. Övriga rättigheter enligt ska också beaktas i bedömningen av barnets bästa. Sådana bedömningar bör till viss del även bygga på barns egna upplevelser och åsikter i enlighet med artikel 12. I sin allmänna kommentar om barnets bästa lyfter barnrättskom- mittén särskilt fram den roll som lagstiftande organ har. Kommittén betonar att artikel 3.1 både gäller barn i allmänhet och barn som indi- vider. Det innebär, enligt kommittén, att varje gång en lag eller en bestämmelse antas eller en internationell överenskommelse ingås som berör ett barn bör beslutet styras av hänsyn till barnets bästa.22 20CRC/C/GC/14 p. 1 och 4. 21CRC/C/GC/14 p. 22CRC/C/GC/14 p. 31, se även CRC/C/GC/12 p. Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar Även vid ett individuellt beslut om t.ex. ett barns namn eller ett barns, så långt det är möjligt, rätt att få vetskap om sina föräldrar eller att bli omvårdat av dem ska hänsyn tas till vad som bedöms vara barnets bästa. I en bedömning av barnets bästa ska hänsyn tas till alla de rättig- heter som ett barn har enligt och som är relevanta i sammanhanget. Ett barn ska också ges möjlighet att uttrycka sin åsikt inför att ett beslut tas (jämför artikel 12). understryker att detta ska ske med utgångs- punkt i barnets specifika omständigheter. Fokus måste enligt kom- mittén ligga på att identifiera möjliga lösningar som ser till barnets bästa med full respekt för rättigheterna i konventionen och dess fakul- tativa protokoll.23 Kommittén anser att det är av vikt att följa upp konsekvenserna av ett beslut och att det enskilda barnet som berörs ges möjlighet att medverka i uppföljningen.24 I praktiken innebär det i relation till arti- kel 7 att ta reda på hur barnet upplevt åtgärderna och om åtgärderna var till barnets bästa. Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myn- digheter eller lagstiftande organ, ska i första hand beaktas vad som bedöms vara barnets bästa (artikel 3.1). En åtgärd omfattar även själva förfarandet. Det innebär att, t.ex. ärenden om namn och medbor- garskap men även i ärenden om ett barn ska få vetskap om sina för- äldrar eller inte eller om ett barn ska bli omvårdat av sina föräldrar omfattas. lyfter i en allmän kommentar fram vikten av barnanpassade förfaranden.25 Kommittén betonar i en annan kom- mentar bl.a. att förutsättningarna för att ett barn ska kunna uttrycka åsikter är av betydelse. Hänsyn bör tas till barnets individuella och sociala situation och miljön bör vara sådan att barnet känner sig tryggt och respekterat. Det bör, enligt kommittén, inte hållas samtal med 23CRC/C/GC/14 p. 24CRC/C/GC/12 p. 134 (i). CRC/C/GC/14 p. 25CRC/C/GC/14 p. Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar ett barn oftare än nödvändigt, särskilt inte när man utforskar händel- ser som skadat barnet. Vidare måste barnet informeras om vad saken gäller, vilka valmöjligheter som finns, vilka beslut som kan komma att fattas och vad de kan få för följder.26 Viss vägledning om hur ett förfarande kan barnanpassas kan häm- tas från protokoll om försäljning av barn, barn- prostitution och barnpornografi. Av protokollet framgår bl.a. att pro- cessuella förfaranden ska anpassas till ett barns särskilda behov. Det framgår också att en stat ska tillhandahålla lämpligt stöd till barnet under hela rättsprocessen. Läs mer om protokollet i kapitlet om arti- kel 34. En mer utförlig beskrivning av barnanpassade förfaranden redo- visas i kapitlet om artikel 3. 10.1.2Rätt till registrering, namn och medborgarskap (artikel 7.1) Enligt artikel 7.1 ska ett barn registreras efter födelsen. Ett barn ska också ha rätt till ett namn och ett medborgarskap. Av artikelns ordalydelse framgår att kravet på omedelbar registrering avser barnet i sig, inte barnets namn, familj eller medborgarskap. For- muleringen utgår från artikel 24.2 i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter.27 Vad som menas med framgår inte, men det är tydligt att det måste ses som en ganska kort tidsrymd. Utifrån de övriga rättigheterna i artikel 7.1 om rätten till namn, medborgarskap och vetskap om sina föräldrar tillsammans med rätten till identitet enligt artikel 8 skulle det kunna antas att en registrering även bör innehålla datum och plats för barnets födelse, barnets namn, kön och föräld- rarnas namn, adresser och medborgarskap, allt eftersom de uppgif- terna blir tillgängliga.28 Det väsentliga måste emellertid enligt vår mening vara att barnet registreras och ses som en individ som själv kan bära de rättigheter som konventionen omfattar. anser att en stat ska säkerställa att det finns system för registrering av varje barn vid eller efter födel- sen Kommittén har betonat betydelsen av identitetsbevis för barn. 26CRC/C/GC/12 p. 22–25. 27HR/PUB/07/1, artikel 7, E 2 p 106 och 112. 28Jämför (2019) s. 241. Artikel 7 – registrering, namn, medborgarskap och föräldrar Sådana bevis är relevanta för att man ska kunna säkerställa att ett barn uppnår erkännande som en person inför lagen och får skydd för sina rättigheter. Det gäller i synnerhet rätten till arv, utbildning, hälso- och sjukvård och sociala insatser. Enligt kommittén kan identitets- bevis också göra barn mindre sårbara för övergrepp och utnyttjande, särskilt om de har skiljts från sin familj.29 Ett barn ska enligt artikel 7.1 ha rätt till ett namn från födelsen. I kon- ventionen sägs inte att barnet har rätt till en viss typ av namn eller vem som ska bestämma det. Mot bakgrund av t.ex. artiklarna 5, 12 och 18 är det en rimlig utgångspunkt att vårdnadshavarna i första hand väljer namnet, men att barnet senare i livet ges möjlighet att uttrycka sin åsikt vad gäller valet av namn.