sou · H8B34 · 2020-01-29 00:00:00 — För att sortera fram vilka åtgärder som behöver bli föremål för ett mer noggrant additionalitetstest föreslår Michaelowa därför att värdlandets referensscenario i ett första steg behöver bli föremål för en oberoende granskning. Michaelowa föreslår vidare att artikel 6.2- överföringar inte bör ske om åtgärderna inte omfattas av värdlandets klimatplan. Utveckling av referensscenarier och återkommande justeringar En ytterligare säkerhetsåtgärd för ambitionshöjning och additiona- litet vore att begränsa krediteringsperioden för reduktionsenheter enligt artikel 6.2 och 6.4 till högst , som är den tidsperiod som gäller för cyklerna för de nationella klimatplanerna. Dessutom bör det vara obligatoriskt att sänka ländernas referensscenarier i relation till det som åstadkommits . Det förslaget har bl.a. Centre for , (CCAP) presenterat.80 Ett annat förslag, som SEI framfört, är att en oberoende part skulle tar fram referensscenarier för värdlandets utsläpp, för att transfe- reringar ska vara möjliga.81 I praktiken har deltagarna i Facility (TCAF), se faktaruta nedan, börjat ta fram egna mer konservativa referensnivåer från vilka kreditering ges, i stället för att be värdlandet att ändra det egna referensscenariot. Insatserna kan även knytas till att värdlandet inför eller skärper egna styrmedel Artikel 6-insatser skulle också kunna kopplas ihop med att värd- landet inför eller förändrar sina styrmedel. Det kan exempelvis handla om att verka för att subventioner tas bort på användning av fossila bränslen eller att koldioxidprissättning eller lagstiftning som begrän- sar utsläppen från de aktuella utsläppskällorna införs. Ett exempel på det sistnämnda är det initiativ för att minska lustgasutsläpp från 80CCAP (2017) och NCI (2018). 81La Hoz Theuer m.fl, SEI (2017). Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … produktion av salpetersyra som tagit initiativ till. Pro- grammet ger ett begränsat bidrag till redan pågående utsläppsminsk- ningsprojekt på befintliga anläggningar. Krediteringens storlek bestäms genom omvända auktioner, och krediteringen villkoras med att del- tagande länder tar över ansvaret för att fortsätta genomföra utsläpps- minskningsåtgärderna efter 2021, som en del av den egna klimat- planen.82 Positiva och negativa listor över åtgärder utformning i artikel 6.4 bygger i många fall på att en kreditering mot ett referensscenario ska kunna genomföras, och de förslag som beskrivs ovan har huvudsakligen en sådan inriktning. () har i rapporten safeguards for ambitions raising through Article 683 ett alternativt för- slag som i stället utgår från metodiken ”nerifrån och upp”. NCI tar sin utgångspunkt i att förutsätter att länders nationella klimatplaner ska spegla landets högsta möjliga ambition och att varje påföljande plan ska innebära en ambitionshöjning. Upp- dateringar och förbättringar kan göras när som helst men förutsätts ske . NCI föreslår en modell för fortsatt handel med utsläppsminsk- ningsresultat i andra länder där de aktiviteter som genomförs utom- lands säkrare ska kunna ha en additionalitet och bidra till en ambi- tionshöjning, jämfört med ett system som bygger på ett i förväg bedömt referensscenario. NCI:s förslag bygger på att de aktiviteter som finansieras av andra länder, baserat på en robust landspecifik analys, systematiskt riktas mot sådana lågutsläppsåtgärder som bedöms vara särskilt svåråtkomliga eller oåtkomliga för värdlandet i fråga (s.k. target technologies). Analysen behöver också upprepas återkom- mande, eftersom bedömningen kommer att behöva förändras . De identifierade lågutsläppsåtgärderna skulle kunna föras upp på en lista över positiva åtgärder för det aktuella landet. Analysen skulle också kunna resultera i en lista över aktiviteter som länderna själva bedömer sig kunna genomföra till låga kostnader utan stöd och med låga barriärer. 82www.carbon-mechanisms.de/en/2015/germany-launches-initiative-for-global-phase-out-of- nitrous-oxide-emissions/ 83NCI (2018). Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … På en del områden menar NCI att en global negativ respektive positiv listning bör vara möjlig av exempelvis särskilt mogna låg- utsläppstekniker, t.ex. led-lampor, medan tekniker som kräver sär- skilda insatser oavsett land kan stå på en global negativlista, t.ex. vissa tekniker för negativa utsläpp. Övningen är inte enkel enligt NCI, eftersom det finns gråzoner och utveckling pågår. Listorna skulle därför behöva uppdateras regelbundet. Underlag till dessa globala positiva respektive negativa listor skulle exempelvis kunna hämtas från Internationella energi- rådets (IEA) årliga genomgång av hur ett antal önskvärda lågutsläpps- tekniker och sektorer inom energisektorn utvecklas jämfört med den utveckling som förutsätts äga rum i de 2-gradersscenarier för energi- systemet i världen som IEA utvecklar.84 Artikel 6-insatser mot utsläpp som inte täcks av mål i de nationella klimatplanerna begränsar i princip inte genomförandet av artikel 6- insatser till insatser som riktas mot att minska utsläpp som täcks av värdländernas mål i de nationella klimatplanerna, även om sådana förslag finns med i förhandlingarna. Artikel 6-insatser kan därför potentiellt även genomföras för att bidra till reduktioner av utsläpp som ett land ännu inte har avsett att reglera i den nationella klimatplanen. Det kan handla om sektorer som inte alls ingår i landets klimatplan eller andra växthusgaser än koldioxid för de länder som endast har mål som avser koldioxid- utsläpp. Regelverket för sådana insatser skulle kunna förutsätta att värd- landet för ett projekt och länder som bidrar via en artikel 6-insats delar på kostnaden för utsläppsminskningar, vilket i så fall skulle innebära krav på en ambitionshöjning från värdlandet sida. Alter- nativt skulle det kunna införas krav på att den utsläppsnivå som insatsen resulterar i inkorporeras i värdlandets kommande nationella klimatplan som ovillkorat mål, vilket då skulle innebära att klimat- planens ambitionsnivå höjs.85 84Se /reports/world-energy-model/sustainable-development-scenario och IEA (2019). 85CCAP (2017). Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … 14.3.6Förslag om hur artikel 6-samarbeten sammantaget kan bidra till ambitionsnivåhöjningar i linje med Studie för av INFRAS, Carbon Limits och SEI I en studie av INFRAS, Carbon Limits och SEI86 diskuteras hur genomförandet av artikel 6.2- och 6.4-mekanismerna kan utformas så att det sammantaget bidrar till ambitionshöjningar. Studien byg- ger på en tidigare analys87 som genomförts på uppdrag av det tyska samt annan aktuell litteratur,88 och studien tar även sin ut- gångspunkt i de resultat som så långt hade uppnåtts i de internatio- nella klimatförhandlingarna om regelboken för artikel 6. Författarna konstaterar att även om artikel 6 introduceras som ett medel för att höja ambitionen under finns det i prak- tiken ett antal utmaningar och motverkande incitament kopplade till utvecklandet till växthusgasmarknader mellan länder under som sammantaget riskerar att leda till motsatt effekt. Möjligheten att sälja vidare utsläppsenheter ger potentiella värdländer incitament att anta mindre ambitiösa målnivåer, som möjliga köpar- länder riskerar inlåsningseffekter och förseningar i ländernas egen utveckling mot en lågkolekonomi. För att artikel 6-aktiviteter verkligen ska kunna bidra till ambi- tionshöjningar under behöver de enligt studien •ha en säkerställd miljöintegritet, •leda till ytterligare utsläppsminskningar utöver den utsläppsminsk- ning som byter ägare och •förbättra förutsättningarna för att deltagande parter ska kunna skärpa sina klimatplaner. Författarna rekommenderar att länder som deltar i artikel 6-aktivi- teter kombinerar tre olika angreppssätten för att säker- ställa att agerandet sammantaget bidrar till en höjd ambitionsnivå. För det första bör det deltagande köparlandet inför ett engage- mang i artikel 6 höja ambitionsnivån i den nationella klimatplanen eller välja att delvis annullera eller dra bort de enheter de förvärvar, 86INFRAS, Carbon Limits och SEI (2019). 87INFRAS, Frauenhofer och (2019). 88Bland annat de studier som refereras ovan. Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … så att de inte används mot något lands klimatplan som värdlandet justerar för hela transaktionen. För det andra bör köparlandet även bidra till ambitionshöjningar genom en rad krav i samband med förvärvet. Det kan handla om krav på rapporteringen och transparensen från värdlandet om den natio- nella klimatplanen och dess fortsatta utveckling samt på de åtgärder som genomförs både när det gäller klimatplanens utformning (referensscenario och målnivå, steg mot ekonomiövergripande om- fattning m.m.) och vilka åtgärder (tekniker) och sektorer som om- fattas, för att ett förvärv ska kunna bli aktuellt. För det tredje behöver de länder som avser delta i artikel 6-sam- arbeten alltid säkerställa att de genomförda aktiviteterna har en säker- ställd miljöintegritet, dvs. bidrar till additionella utsläppsminskningar. För att skapa förutsättningar för den inriktning som beskrivs ovan behöver, enligt studien, de potentiella värdländerna genomföra ett antal kapacitetshöjande aktiviteter samt stöd för att kunna göra det. De olika insatsområdena som potentiellt kan bidra till att ambi- tionsnivån höjs illustreras i figuren nedan. Klimatplanens (NDC:ns) värdlandet och dess NDC ska vara berättigad till Förståelse för hur NDC:n Kriterier för sektorsval, ITMOS i den långsiktiga mellan artikel 6 och Källa: Ambition raising and article 6 Carbon Limits, INFRAS och SEI på uppdrag av (2019). Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … Ett betydelsefullt skäl för länder att vilja engagera sig i utsläpps- marknader är att de kan dra nytta av att det finns åtgärder som kan genomföras till lägre kostnad i värdländerna, jämfört med kostna- derna för de åtgärder som ligger på marginalen i köparlandet. Ett engagemang i ett artikel 6-förvärv kan potentiellt också bidra till sprid- ningen av tekniker med låga utsläpp. Efterfrågan på marknaden bestäms av ambitionsnivån hos de potentiella köparländerna och hur dessa bestämt att de vill nå sina klimatplaner (se även kapitel 15). Utbudet beror på hur de potentiella värdländerna har formulerat sina mål, hur stor andel av utsläpps- minskningarna dessa länder har för avsikt att genomföra själva och vilka som kan bli föremål för artikel 6-samarbeten. För att över- föringar ska kunna leda till ambitionsnivåhöjningar behöver dess- utom, enligt studien, delar av de vinster som handeln med utsläpps- minskningar innebär återinvesteras i ytterligare utsläppsminskningar; annars riskerar resultatet att enbart bli ett nollsummespel. Rapportförfattarna rekommenderar att insatser som kan bidra till ambitionsnivåhöjningar genomförs parallellt på alla de områden det är möjligt, givet det omfattande behovet av ytterligare utsläpps- minskningar i förhållande till temperaturmål. Förfat- tarna konstaterar vidare att det inte kommer vara möjligt att lyckas förhandla fram önskvärda regler på alla områden i de internationella förhandlingarna. I stället kommer det att bli nödvändigt att genom- föra delar av insatserna genom att ställa gemensamma upphand- lingskrav och bidra till en gemensam kapacitetsutveckling i sam- arbete mellan länder med liknande ambitioner, eller genom de krav enskilda länder ställer när de träffar överenskommelser om artikel 6- transaktioner. deltar genom i en rad olika samarbeten som är inriktade på att utveckla nya samarbetsformer och resultat- baserad klimatfinansiering inom ramen för , och då sär- skilt dess artikel 6. Syftet är att dessa samarbeten ska bidra till en ökad ambition att nå långsiktiga temperaturmål om att hålla den globala temperaturökningen till långt och att göra ansträngningar för att begränsa ökningen till samt Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … kunna bidra till resultatbaserad klimatfinansiering eller, jämte andra kompletterande åtgärder, kunna bidra till att nå klimatmålen i det klimatpolitiska ramverket. har tilldelats detta uppdrag i myndighetens regleringsbrev.89 I regleringsbrevet har medlen för insatserna höjts till , från 30 mil- joner kronor 2018. För att uppfylla uppdraget arbetar myndigheten med tre områden: 1.förhandlingsarbete kring regelverket för internationella sam- arbetsformer under , 2.internationella samarbeten om förvärv av enheter från utsläpps- begränsningar, I enlighet med uppdraget i regleringsbrevet inriktas myndighetens insatser mot förberedande arbete som kan leda till konkreta artikel 6-samarbeten. Vid COP26 i kan parterna komma att ta ett beslut om regelverken för artikel 6 och den därpå följande arbetsplanen. Genom aktivt deltagande i för mekanismer kan , representerat av , påverka förhandlingarna av regelverket och driva frågor om ambitionshöjning, hållbar utveck- ling och miljöintegritet. Erfarenheterna från det pågående förhand- lingsarbetet och från eget förberedelsearbete för kommande klimatsamarbete under artikel 6 betjänar varandra under denna process. stödjer internationella samarbeten som syftar till att förvärva enheter från utsläppsbegränsningar under Paris- avtalet, bl.a. program Facility (TCAF, se faktaruta nedan). 89Regleringsbrev för avseende Anslag 1:12 Insatser för internationella klimat- investeringar, M2018/02934/S (delvis) M2018/00954/Kl. Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … även möjligheter att delta i nya multilaterala och bilaterala sam- arbeten för att förvärva utsläppsreduktionsenheter under artikel 6. För att bidra till metodutveckling och hitta möjliga pilotprojekt har gett ett antal konsulter i uppdrag att ut- veckla s.k. virtuella piloter. De virtuella piloterna ska visa hur arti- kel 6-samarbeten kan genomföras i teorin, baserat på verkliga data och i dialog med värdländer. Syftet med de virtuella piloterna är att öka förståelsen för hur internationella samarbetsformer kan främja implementeringen av olika utsläppsminskningsåtgärder. Piloterna kan stegvis utvecklas till konkreta artikel 6-samarbeten. Facility (TCAF) deltar i TCAF som är en finan- sieringsplattform med mål att utveckla innovativ resultatbaserad klimatfinansiering. TCAF ska stödja utvecklingsländer att planera, implementera och skala upp deras nationella klimatplaner. TCAF har som mål att: •stödja program som syftar till att få en transformativ* inver- kan genom att skapa incitament att leverera additionella och varaktiga minskningar av växthusgaser; fokus är på program i låg- och medelinkomstländer med höga utsläpp av växthus- gaser, •bidra till flödet av resultatbaserad finansiering till låg- och medelinkomstländer, där programmen ska stödja länder att införa prissättning av koldioxidutsläpp samt att genomföra åtgärder på sektorsnivå, •utveckla innovativa mekanismer, som kan utgöra exempel för hur miljöeffektiva och kostnadseffektiva utsläppsminskningar kan åstadkommas globalt, Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … •tillhandahålla betalningar för verifierade utsläppsminskningar som möjliggör för länder att öka ambitionen i deras utsläpps- minskande åtgärder, •sprida kunskap och erfarenheter. , , , , och deltar i TCAF och ansvarar för sekretariatet. *med transformativ inverkan menar TCAF främst de typer av system- omställningar som genomförs i IPCC:s 1,5- och 2-graders scenarier, t.ex. inom eltillförsel och energianvändning (se kapitel 15). De tidiga erfarenheterna från TCAF är att det krävs betydande kun- skapsbyggnad och kapacitetshöjande insatser för att värdländer ska kunna ingå samarbeten enligt artikel 6. stödjer programmet Article 6 Support Facility, som leds av den asiatiska . Pro- grammet ska stödja och främja pilotaktiviteter under artikel 6 i genom att tillhandahålla expertstöd och kapacitetsbyggande insatser för att stödja utvecklingsländer att identifiera, utveckla och testa artikel 6-samarbeten. Programmet kommer inriktas på aktiviteter med stort demonstrationsvärde i sektorer med stor utsläppsminsk- ningspotential. Myndigheten deltar även i ett nordiskt samarbete om artikel 6, där det nordiska miljöfinansieringsbolaget har startat en samarbetsplattform för artikel 6-aktiviteter, Nordic Initiative for Cooperative Approaches (NICA). Syftet med NICA är att bidra till uppfyllande genom att med pilotinsatser och studier visa hur internationella samarbetsformer under artikel 6 kan bidra till ökad ambition, hållbar utveckling samt ett ökat deltagande från den privata sektorn. NICA ska även bidra till att utveckla robusta regler för artikel 6-samarbeten som garanterar hög miljöintegritet. Bakgrund om verifierade utsläppsminskningar … lärdomar från arbetet med att utveckla samarbetsformerna under artikel 6 Erfarenheter från virtuella piloter och TCAF visar att det finns ett stort behov av betydande kunskapsbyggnad och kapacitetshöjande insatser för att värdländer ska kunna ingå artikel 6-samarbeten. Sådana insatser behöver göras för att höja kapaci- teten för mätning, rapportering och verifiering i länderna. Bland annat behöver rapporteringssystem för produktion av robust stati- stik tas fram över respektive lands utsläpp från olika källor. Med bättre kunskap om utsläppens utveckling och fördelning kan olika trender bättre följas upp. Även kapaciteten att ta fram scenarier över hur utsläppen kan utvecklas behöver höjas, liksom för- mågan att analysera styrmedels- och åtgärdsmöjligheter över hela ekonomin. Förvärv av utsläppsbegränsningsenheter kräver också robusta rapporteringssystem för att säkerställa att enheterna är reella samt att överföringarna av enheter inte dubbelräknas. Artikel 6-samarbeten ställer därmed även krav på samverkan mellan departement och myndigheter i värdlandet. Det blir särskilt tydligt när länderna också utvecklar egna långsiktiga lågutsläppsplaner. För att möjliggöra en omställning krävs också omfattande finan- siering. Artikel 6-samarbeten kräver ett långsiktigt samarbete med framförhållning, eftersom stora resurser behöver mobiliseras för att förbereda och genomföra program som innebär förändringar i ett lands energisystem. Sammanfattningsvis handlar utvecklingsarbetet under artikel 6 om ett omfattande och tidskrävande arbete mot ett rörligt mål, efter- som regelverket och regelverkets tillämpning är under utveckling. Det är dock en stor fördel att arbetet bedrivs tillsammans med andra parter i form av myndigheter, andra länder och inter- nationella organisationer. Genom sådana samarbeten kan kostnader och risker spridas mellan fler parter. Ytterligare en lärdom är att potentiella värdländer inledningsvis har varit avvaktande i sin hållning, eftersom det kan finnas en risk att samarbetena omfattar de åtgärder som länderna själva behöver genom- föra för att klara sin egen nationella klimatplan. 15Marknader och potentialer för överföring av verifierade utsläppsminskningar mellan länder Bedömningarna skiljer sig delvis åt beroende på de antaganden som görs om utvecklingen i omvärlden. I det ena fallet, ”nuvarande ambitionsnivå”, antas den globala ambitionsökningen följa aktuella bedömningar av de klimatplaner som lämnats in under klimat- avtalet från (), inklusive de skärpningar som be- döms vara aktuella. I det andra fallet, ”höjd ambitionsnivå”, antas ambitionen höjas i linje med temperaturmål. I fallet med nuvarande ambitionsnivå tar bedömningarna främst sikte på utvecklingen . I fallet höjd ambitionsnivå avser be- dömningen även utvecklingen till 2045. Handeln bedöms bli begränsad •Handeln med utsläppsbegränsningsresultat under artikel 6 blir sannolikt relativt begränsad om nu gällande natio- nella klimatplaner inte skärps eller enbart skärps i mindre ut- sträckning till 2030, eftersom planerna inte bedöms resultera i någon omfattande efterfrågan på enheter från utsläppsbegräns- ningsresultat i andra länder för att måluppfyllelse ska nås. Marknader och potentialer för överföring av verifierade utsläppsminskningar … •Länder som skulle kunna vara värdländer och stå för ett utbud av utsläppsenheter är avvaktande, eftersom de inte vet hur en eventuell överföring av enheter från utsläpps- begränsningar kan påverka uppfyllelsen av landets eget mål. •Den möjliga handeln begränsas av att vissa länder satt upp vill- korade mål som enbart förutsätter internationell klimatfinan- siering i stället för att även öppna för viss finansiering kopplad till överföring av utsläppbegränsningsresultat till andra länder, med tillhörande justering för att undvika dubbelräkning. •Förekomsten av s.k. hetluft i länders klimatplaner, tillsammans med det faktum att regelbok ännu inte förhandlats färdigt och börjat tillämpas, utgör också hinder för utvecklingen. •Om dagens hinder övervinns kan utbudet komma att bli betydligt större än efterfrågan. Utbud från befintliga system riskerar att urholka ambitionsnivån i inledningen •Ett antal aktiva utsläppsminskningsprojekt som bl.a. utvecklats under Kyotoprotokollet till ramkonven- tion om klimatförändringar kan komma att godkännas under och inledningsvis stå för ett relativt omfattande ut- bud av utsläppsenheter. Bland dessa projekt dominerar sådana som troligen inte är beroende av ytterligare kreditering från försäljning av utsläppsenheter för att de ska fortsätta bedrivas. Om sådana enheter tillåts bidra till måluppfyllelse under Paris- avtalet bidrar det till en urholkning av ambitionsnivån. För att de fortsatta förhandlingarna om regelboken enligt artikel 6 ska bli framgångsrika behöver dessa möjligheter begränsas. Efterfrågan från andra aktörer än länder dominerar och påverkar genomförandet av artikel 6 •Efterfrågan på enheter från genomförda utsläppsbegränsningar från andra aktörer, främst Internationella civila luftfartsorganisa- tionen, , samt den s.k. frivilligmarknaden för klimat- kompensation, kan bli större än efterfrågan från länder under perioden –2030. Marknader och potentialer för överföring av verifierade utsläppsminskningar … Potentialen för ambitionshöjande insatser bedöms kunna bli större sikt •De insatser som görs under artikel 6 behöver utvecklas och diversifieras för att de, tillsammans med skärpta mål, ska kunna bidra till en mer omfattande och systemomställande utfasning av fossila bränslen och förändringar av markanvändningen i linje med den omställning som temperaturmål kräver. •På kommer kunna förvärva enheter som kan betraktas som ambitionshöjande enligt den inriktning mot 2030 som föreslås av utredningen (se kapitel 13). Den globala potentialen för sådana åtgärder bedöms vida överstiga det natio- nella behovet av kompletterande åtgärder. •Det är svårt att bedöma de framtida kostnaderna för enheter som förvärvas i enlighet med artikel 6. Inlednings- vis bedöms prissättningen bli fragmenterad och heterogen. Vid en begränsad ambitionsnivåhöjning globalt bedöms priserna generellt hamna på relativt låg nivå men över tidigare priser på CDM-enheter. •Om ambitionsnivån höjs kraftigt globalt, som IPCC:s 2- och framför allt 1,5-gradersscenarier förutsätter, för det sannolikt med sig ett betydande utbud av enheter från utsläppsbegräns- ningar från framför allt medelinkomstländer. •Bedömningen förutsätter att höginkomstländernas samman- lagda åtaganden att bidra till ytterligare utsläppsminskningar både i och utanför respektive landsgränser, hamnar på nivåer som överstiger den genomsnittliga globala minskningstakten i 2- och 1,5-gradersscenarier, som åtagandena från låg- och medelinkomstländer inte skalas upp i samma takt. Marknader och potentialer för överföring av verifierade utsläppsminskningar … •Även vid en höjd ambitionsnivå bedöms den globala potentia- len vida överstiga det nationella behovet av kompletterande åt- gärder, givet den antagna fördelningen av minskningsåtaganden mellan länder. Kostnaderna för att förvärva enheter från veri- fierade utsläppsminskningar i andra länder stiger vid en höjd ambitionsnivå och kostnaderna för att genomföra ytterligare åtgärder konvergerar globalt.