sou · H8B327 · 2020-05-08 00:00:00 — Om detta skulle visa sig otillräckligt fick dock enligt regeringen, frågan om införande av en operativ till- syn på minoritetspolitikens område väckas på nytt. Lagrådet ansåg att det behövde klargöras var gränsen går mellan ett uppföljnings- ansvar och tillsyn. Regeringen anförde att syftet med uppföljningen skulle vara att undersöka hur minoritetslagen tillämpas. Däremot skulle det inte inom ramen för uppföljningen vara möjligt med myn- dighetsutövning i form av beslut om åtgärder som syftar till att åstad- komma rättelse av en myndighet som har att tillämpa lagen. Upp- följningen skulle i stället innebära informationsinsamling som kan ligga till grund för en utvärdering som ska rapporteras till regeringen. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar Regeringen gjorde även bedömningen att i och skulle ges ett samordningsansvar för de minori- tetspolitiska målen. Regeringen konstaterade följande. Minoritets- politiken är tvärsektoriell. En rad statliga myndigheter har uppdrag på minoritetspolitikens område och en del av dessa uppdrag har tyd- liga beröringspunkter med varandra. Därutöver hade ett antal myn- digheter getts specifika regeringsuppdrag som rör minoritetsspråken eller de nationella minoriteternas situation. Inom förvaltningsområ- dena har även kommunerna och landstingen (numera regionerna) lagstadgade uppgifter. Regeringen ansåg att formerna för samverkan över myndighets- gränserna behövde utvecklas för att effektivisera det minoritets- politiska reformarbetet. Staten skulle vara ett föredöme och gå före i utvecklingen. Respektive myndighet verkade dock inom sitt verk- samhetsområde och ingen myndighet hade ett helhetsgrepp om de nationella minoritetsspråkens eller minoriteternas situation. Samordningsansvaret kunde enligt regeringen innebära sådant som att vidta samordnade åtgärder för att på olika sätt främja jäm- likhet, öka möjligheterna till inflytande eller underlätta användandet av minoritetsspråk. Regeringen anförde att gemensamma kunskaps- höjande åtgärder eller gemensamma tolk- och översättarlösningar till exempel skulle kunna vidtas för att underlätta myndigheternas arbete och för att de bättre ska leva upp till bestämmelserna i lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Vidare konstaterade regeringen att om myndigheterna samarbetade med varandra i olika nätverk och utbytte erfarenheter borde måluppfyllelsen kunna bli effektivare på minoritetspolitikens område. Regeringen bedömde att kunskapen och medvetenheten om de inter- nationella åtagandena och de nationella minoriteterna och minori- tetsrättigheter behövde öka för att efterlevnaden skulle förbättras. Regeringen förklarade att i och Same- tinget därför skulle ges i uppdrag att genomföra kunskapshöjande insatser. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar Bakgrunden till regeringens bedömning var internationella åtagan- den1, rekommendationer från och minoritetspolitikens begränsade genomslag på den kommunala nivån utanför förvaltnings- områdena. Regeringen ansåg att kunskapen och medvetenheten om minoritetsrättigheter behövde förbättras på lokal nivå. Regeringen anförde bland annat att det var viktigt att kunskapen om de natio- nella minoriteterna och deras historia ökade eftersom det skulle kunna motverka fördomar och diskriminering. Det skulle också öka för- ståelsen för varför det är så viktigt att majoritetssamhället bistår i strävan att bevara de nationella minoriteternas språk och kultur. Regeringen bedömde att det behövdes statliga informations- och kompetenshöjande insatser. Syftet skulle vara att synliggöra de natio- nella minoriteterna och sprida kunskap om minoritetsrättigheterna till beslutsfattare, tjänstemän och allmänheten. Det fanns också ett behov av att sprida kunskap om de nationella minoritetsspråkens utsatta situation och påverka majoritetssamhällets förståelse för språk- bevarande insatser. Regeringen ansåg även att det fanns ett behov av att se över behovet av informationsmaterial. Ambitionen skulle vara att översättning av material till de nationella minoritetsspråken bör ske i större utsträckning. Webbplats rörande de nationella minoriteterna fick ansvar för att skapa och ansvara för en webbplats rörande de nationella minoriteterna (). Regeringen kon- staterade att en webbplats om de nationella minoriteterna är ett effek- tivt sätt att öka kunskapen och sprida information både på svenska och på nationella minoritetsspråk. Genom att samla information på ett ställe skulle även arbetet inom förvaltningsområdena kunna underlättas. Webbplatsen skulle även underlätta för många skolor att leva upp till kravet i läroplanen att ge eleverna kunskap om de natio- nella minoriteterna och deras historia. Bedömningen att skulle få ansvaret för webbplatsen motiverades med att redan drev en webbplats2 om samer, inom ramen för . Den erfarenhet och kunskap som förvärvat om kunskapsförmedling och den 1Artikel 6 i språkstadgan. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar unika kunskapen om att beskriva ett minoritets- och urfolksper- spektiv borde tas tillvara. Lösningen var även kostnadseffektiv efter- som sakkunskap och teknik fanns på plats. I förordningen (2009:1299) om nationella minoriteter och minori- tetsspråk (minoritetsförordningen) pekas och Länsstyrel- sen i ut som ansvariga myndigheter för uppfölj- ningen. Enligt förordningen ansvarar för uppföljningen av förvaltningsmyndigheters tillämpning av minoritetslagen när det gäller samer och samiska och för sådan uppföljning som inte omfattas av ansvar, det vill säga uppföljning när det gäller övriga nationella minoriteter och minoritetsspråk. Minoritetsförordningen reglerar även och länsstyrel- sens uppgifter i fråga om statsbidraget till kommuner och regioner i förvaltningsområde. Systemet med förvaltningsområden och det därtill knutna statsbidraget beskrivs närmare i avsnitt 3.5.2 och 3.5.3. och ska enligt minoritetsförordningen pröva frågor om statsbidraget till kommuner och regioner. Same- tinget ska pröva frågor om statsbidraget till kommuner i samiskt för- valtningsområde och till regionerna i ett antal angivna län. Länssty- relsen ska pröva frågor om statsbidraget till övriga kommuner och regioner. Regleringen innebär att ansvarar för bidraget i de fall en kommun i samiskt förvaltningsområde ingår även i för- valtningsområde för meänkieli eller finska. får meddela ytterligare föreskrifter om den ekono- miska redovisningen av statsbidraget och redovisningen av hur stats- bidraget använts. får även meddela ytterligare före- skrifter om kommunernas redovisning av de kartläggningar av behovet av åtgärder till stöd för minoritetsspråken som kommuner i förvalt- ningsområde är skyldiga att göra. får även meddela föreskrifter om verkställighet av bestämmelsen i 10 a § om nedsätt- ning av statsbidraget. Minoritetsförordningen innehåller inga bestämmelser om inne- hållet i och minoritetspolitiska uppdrag i övrigt. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar ska enligt sin instruktion följa, utvärdera och hålla regeringen informerad om utvecklingen inom minoritetspolitiken och tillämpningen av minoritetslagen när det gäller samer och samiska (se 2 § första stycket 2 instruktionen). Motsvarande uppdrag finns inte reglerat i länsstyrelseinstruktionen (som är gemensam för samt- liga länsstyrelser). Även i uppföljningsmyndigheternas regleringsbrev finns formuler- ingar som avser innehållet i deras minoritetspolitiska uppdrag. For- muleringarna har utvecklats . Det gemensamma uppdraget är formulerat på följande sätt i regler- ingsbrev för : Med utgångspunkt i nationell lagstiftning och internationella åtaganden ska i samråd med i verka för att minoritetspolitikens fastställda mål med tre utpekade del- områden uppnås. ska i samråd med i redovisa utvecklingen inom det minoritetspolitiska målets delområden; diskri- minering och utsatthet, inflytande och delaktighet samt språk och kul- turell identitet. Redovisningen ska bl.a. innefatta: –hur medel från anslaget 7:1 Åtgärder för nationella minoriteter under utgiftsområde 1 har använts och bedöma det fortsatta behovet av medel, –hur myndigheten har följt och utvärderat tillämpningen av lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk, –vilka stödjande och samordnande insatser som har gjorts, och –genomförda kunskapshöjande insatser och behovet av ytterligare insatser. Eventuella skillnader vad gäller kvinnor och män ska analyseras och kommenteras. En samlad rapport ska lämnas till regeringen (Kultur- departementet med kopia till ) . uppdrag är formulerat på likartat sätt. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar Uppföljningsmyndigheternas gemensamma uppdrag finns som nämnts i såväl lag och i instruktion som i uppföljningsmyn- digheternas regleringsbrev. Formuleringarna i styrdokumenten bör även läsas mot bakgrund av förarbetsuttalanden. innehåller den bredaste och mest fullständiga beskrivningen av uppdraget och kan därför utgöra en utgångspunkt. Det övergripande uppdraget är enligt regleringsbreven tudelat. För det första ska och verka för att minori- tetspolitikens fastställda mål med tre utpekade delområden uppnås. För det andra ska de redovisa utvecklingen inom de tre delområdena. Myndigheterna ska genomföra uppdraget i samråd med varandra. Uppdraget att verka för det minoritetspolitiska målet är inte när- mare utvecklat i regleringsbreven, men bör i vart fall innefatta delar av det som beskrevs under ”uppföljningsansvaret” i förarbetena, näm- ligen att driva på genomförandet av de i minoritetslagen angivna rättig- heterna och skyldigheterna på det kommunala planet och att främja samordning mellan kommuner. Detsamma bör förstås gälla i för- hållande till regioner. I uppdraget att verka för det minoritetspolitiska målet bör vidare ingå det i förarbetena beskrivna samordningsansvaret, det vill säga att främja samordning inom staten och mellan staten och den kom- munala nivån. I förarbetena pekas på behovet av gemensamma lös- ningar och av samverkan över myndighetsgränserna. Det bör således ingå i uppföljningsmyndigheternas uppdrag att verka för effektivitet och ökad måluppfyllelse genom sådana lösningar och sådan sam- verkan. Uttalandena i förarbetena får förstås så att det handlar både om rena effektivitetsvinster genom olika slags gemensamma lös- ningar som innebär att man undviker dubbelarbete, och om att åstad- komma andra slags fördelar genom samarbete och informations- utbyte mellan myndigheterna. I uppdraget att verka för det minoritetspolitiska målet bör även ingå det i minoritetslagen reglerade uppdraget att genom rådgivning, information och liknande verksamhet bistå andra myndigheter vid tillämpningen av lagen. Slutligen bör i uppdraget att verka för det minoritetspolitiska målet även ingå att genomföra kunskapshöjande insatser. Målgrup- pen för denna del av uppdraget är såvitt framgår av förarbetena stor: De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar beslutsfattare, tjänstemän och allmänheten. Bakgrunden är den i för- arbetena konstaterade bristen på kunskap om de nationella mino- riteterna och deras rättigheter på den kommunala nivån. Den andra sidan av uppföljningsmyndigheternas uppdrag är att de i samråd med varandra ska redovisa utvecklingen inom det minori- tetspolitiska målets tre delområden i en gemensam årlig rapport till regeringen. I instruktion finns även den likalydande upp- giften att följa, utvärdera och hålla regeringen informerad om utveck- lingen inom minoritetspolitiken och tillämpningen av minoritetslagen när det gäller samer och samiska. I regleringsbrev ställs fyra specificerade krav på inne- hållet i redovisningen, även om uppdraget är bredare, vilket framgår av uttrycket bland annat. De fyra specificerade kraven är följande. regleringsbrev är enklare utformat än och innehåller inte någon uttrycklig formulering motsvarande den första punkten nedan. För det första ska myndigheterna redovisa hur medel från an- slaget 7:1 Åtgärder för nationella minoriteter under utgiftsområde 1 har använts och bedöma det fortsatta behovet av medel. Anslaget finansierar i huvudsak följande: statsbidraget till kom- muner och regioner i förvaltningsområde, och folk- minnens uppdrag avseende språkvård för och revitalisering av nationella minoritetsspråk, samiskt språkcentrum, webbplatsen , uppföljningsmyndigheternas kostnader för uppföljning och stats- bidrag till de nationella minoriteternas organisationer. För det andra ska uppföljningsmyndigheterna redovisa hur de har följt och utvärderat tillämpningen av minoritetslagen. Här finns en diskrepans i förhållande till hur uppdraget är formulerat i instruktion. Enligt instruktionen ska myndigheten inte enbart följa, utvärdera och hålla regeringen informerad om tillämpningen av mino- ritetslagen utan även om utvecklingen av minoritetspolitiken. Stora delar av minoritetspolitiken regleras inte i lagen. Bland annat har regleringen som avser rätten till förskola på minoritetsspråk i förvaltningsområde flyttats över till skollagen. En utvärdering av utvecklingen av minoritetspolitiken i stort kan dock rymmas inom det gemensamma övergripande uppdraget att ”redo- visa” utvecklingen, även om uttrycket ”utvärdering” är mer kvalifi- cerat än ”redovisning”. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar För det tredje ska uppföljningsmyndigheterna redovisa vilka stöd- jande och samordnande insatser som gjorts. För det fjärde ska uppföljningsmyndigheterna redovisa genom- förda kunskapshöjande insatser och behovet av ytterligare insatser. Utredningen konstaterar att uppdraget att redovisa minoritets- politikens utveckling är förhållandevis öppet formulerat. Exempelvis krävs inte att minoritetslagen utvärderas , däremot ska upp- följningsmyndigheterna redovisa hur de följt och utvärderat tillämp- ningen av lagen. Uppdraget bör tolkas mot bakgrund av de i förarbetena beskrivna syftena. Av förarbetena framgår att avsikten var att uppföljnings- myndigheterna på grundval av uppgifter från andra statliga myndig- heter och från den kommunala nivån ska lämna en samlad bedöm- ning till regeringen, framför allt när det gäller efterlevnaden av mino- ritetslagen. De angivna syftena var att –ge regeringen en förbättrad överblick av effekterna av minoritets- politiken, –förbättra regeringens överblick av efterlevnaden av minoritetskonventioner och ge regeringen underlag till rappor- teringen till , och –förbättra myndighetsstyrningen på minoritetspolitikens område. 4.3.1Organisatorisk placering av minoritetsfrågor i är en myndighet med cirka 450 med- arbetare. Organisationen är uppdelad på sex avdelningar med 22 en- heter. är van vid att hantera nationella uppdrag och myndigheten har olika typer av främjandeuppdrag. Det nationella uppföljningsansvaret för minoritetspolitiken respektive uppföljningen av strategin för romsk inkludering är pla- cerade på enheten för rättighetsfrågor under avdelningen för hållbar tillväxt. Enheten ansvarar även för en rad andra frågor. Hos Läns- styrelsen i ligger frågor om mänskliga rättigheter De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar och minoritetsfrågor på samma enhet och det är, enligt , naturligt att samverka i frågorna. är både ett folkvalt parlament och en statlig förvaltnings- myndighet. arbetsuppgifter är reglerade i sametings- lagen (1992:1433) och i förordningen (2009:1395) med instruktion för . är enligt 1 kap. 1 § sametingslagen en myndighet med uppgift att främst bevaka frågor som rör samisk kultur i . Enligt 2 kap. 1 § sametingslagen ska verka för en levande samisk kultur och ta initiativ till verksamheter och föreslå åtgärder som främjar denna kultur. Myndigheten ska enligt bestämmelsen bland annat fastställa mål för och leda det samiska språkarbetet samt informera om samiska förhållanden. Enligt instruktion ska myndigheten bland annat följa, utvärdera och hålla regeringen informerad om utvecklingen inom minoritetspolitiken och tillämp- ningen av minoritetslagen när det gäller samer och samiska (se 2 § första stycket 2 förordning [2009:1395] med instruktion för Same- tinget). De folkvalda ledamöterna i väljs av de som finns upp- tagna på röstlängd, och ledamöterna i plenum utser inom sig . Styrelsen ansvarar för verk- samhet och anställer dess kanslichef. ansvarar inte enbart för myndighetens verk- samhet, utan agerar även som representant för urfolket samer, vid samråd med regeringen och med andra statliga myndigheter. Statliga myndigheter kan även samråda direkt med samebyar och samiska civilsamhällesorganisationer. samråder även med samebyar och samiska civilsamhällesorganisationer. har ett kansli med ett femtiotal tjänstepersoner och ett politiskt organ med 31 folkvalda ledamöter. har det dagliga ansvaret för att sköta myndighetsuppgifterna. finns i och lokalkontor finns i , och . De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar Uppföljningsuppdraget rörande minoritetspolitiken är placerat under avdelningen för språk. På samma avdelning finns även arbetet med språkcentrum, språkvård och nordiskt språksamarbete/Giellagáldu. Den politiska nämnd som hanterar minoritetsfrågorna är språk- nämnden. vice styrelseordförande är ord- förande i språknämnden. Vid samråd med andra statliga myndigheter företräds av eller dess kanslichef och övriga tjänsteper- soner på kansliet. Samordningen mellan de båda myndigheterna med nationellt uppföljningsansvar för minoritetspolitiken sköts av tjänste- personer vid . 4.3.2Myndighetsdialog med ansvarigt departement Uppföljningsmyndigheterna beskriver den årliga avstämningen med som en strukturerad dialog. i och träffar tjänste- personer på chefsnivå (departementsråd – enhetschef) och på hand- läggarnivå, både tillsammans och separat. Även uppdraget med upp- följning av strategin för romska inkludering tas upp . Dialogen brukar genomföras i maj–juni . Tjänstepersoner som arbetar vid och uttrycker samstämmigt att de får begränsad återkoppling på den år- liga uppföljningsrapporten från departementet. I dialogen har man från departementets sida uttalat att man önskar mer analys och mer underlag om effekterna av myndigheternas insatser på området. När det gäller den del i årsrapporteringen som bygger på andra myndigheters rapporter, uppger att det finns ett visst dubbelarbete i rapporteringen eftersom övriga myndigheter även redo- visar direkt till regeringen. Uppföljningsmyndigheterna menar att det finns möjlighet att ut- veckla återkopplingen från . Regeringens styrning uppfattas som för begränsad. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar 4.3.3Uppföljningsuppdragets omfattning har utvidgats Uppföljningsmyndigheternas uppdrag har påverkats av utvecklingen Antalet kommuner som ingår i förvaltnings- områden har genom frivillig anslutning ökat från 38 kommuner och 8 landsting/regioner till 84 kommuner och 15 lands- ting/regioner . Detta har särskilt påverkat arbete eftersom de tillkommande kommunerna huvudsakligen ingår iförvaltningsområdet för finska. Det stora antalet tillkommande kommuner har, enligt uppföljnings- myndigheterna, inneburit att myndigheterna kontinuerligt behövt lämna initialt stöd till nya kommuner. Det har också varit viss perso- nalomsättning i de kommuner som ingått längre i förvaltningsområ- dena och även dessa nya medarbetare behöver kompetensutveckling. Det ökade antalet kommuner har, enligt , påverkat arbets- sättet och myndigheten har tvingats prioritera bort andra insatser. Från uppföljningsmyndigheternas sida hade man initialt sett fram- för sig en snabbare genomförandeprocess ute i kommunerna och regionerna. Ansvarigt departement delade denna syn, enligt länssty- relsens bedömning. Det har tagit än man trodde att få igång arbetet. Enligt uppföljningsmyndigheterna kvarstår således behovet av fortsatt stöd bland många kommuner och regioner som ingår i förvaltningsområden. Det är, enligt , svårt att nå den politiska beslutsfat- tande nivån i kommunerna. Kontakterna sker primärt med tjänste- personer som ansvarar för kommunens samordning av minoritets- arbetet. En del kommuner och regioner uttrycker att de skulle vilja ha mer stöd än vad mäktar med . Det kontinuerliga trycket på fortsatt stöd har medfört att möjligheter och utrymme att arbeta med utvecklingsarbete har varit begränsat. uppger att de varit tvungna att prioritera och följ- ande har bedömts som särskilt angeläget: –Satsa på kommuner som ingår i förvaltningsområdena. I det arbetet har man kommit långt. –Särskilt fokus har lagts på samordning med de 11 statliga myn- digheter som fick särskilda regleringsbrevsuppdrag i samband med reform. De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar –I den initiala fasen av reformarbetet har myndigheten haft särskilt fokus på olika kunskapshöjande insatser (produktion av hand- boksmaterial, arrangerat konferenser/utbildningar, genomfört informationskampanjer etcetera). –Frågor som rör samråd och de nationella minoriteternas inflyt- ande/delaktighet. uppger att de har haft en samsyn med i om prioriteringar inom uppdraget. lägger de mer kraft på kommuner utanför förvaltningsområdena. Kommunerna inom förvaltningsområde har fått en hel del stöd och utbildning. Utanför förvaltningsområdena återstår mycket arbete att göra. beskriver att det har skett en utveckling där arbetet var mer krävande i början än det är . Då satsade de mer på besök ute i kommunerna, tillskrev ledningsfunktionerna med mera De försöker nu släppa förvaltningsområdena mer och mer, men prio- riterar nya kommuner och nya samordnare. och Same- tinget har försökt prioritera dem som vill ha utbildningsinsatser med anledning av revideringen av minoritetslagen . medarbetare upplever även att kollegorna på länsstyrel- sen, liksom själva, är underbemannade. De ekonomiska ramarna för uppföljningsmyndigheternas arbete har varit desamma , med undantag för medlen för kunskapshöjande insatser, som minskat. Anslaget för nationellt upp- följningsansvar uppgår till för i respektive för . medel för samordning, kunskapshöjande insatser samt informations- och utbildningsinsatser uppgick till 4,7 mil- joner kronor och har sedan successivt minskat till nuvarande 1,45 mil- joner kronor. Dessa medel ska enligt regleringsbrevet nyttjas i sam- råd med . anslag för arbetet med webbplatsen uppgår till . anslag för arbete med den nationella minoriteten romer uppgick till 2019 och uppgår till 1,5 mil- joner kronor . De nuvarande uppföljningsmyndigheterna uppdrag och förutsättningar Särskilda regeringsuppdrag har i regel medfört engångsmedel för uppdragets genomförande. Någon höjning av myndigheternas anslag på grund av kostnadsuppräkningar eller tillkommande kommuner inom förvaltningsområdena har inte skett. Anslagen för nationellt uppföljningsansvar möjliggör en beman- ning på 3,5 årsarbetskrafter hos respektive två års- arbetskrafter hos . Därutöver bidrar med administrativt stöd inom en rad områden samt med lokaler, utrust- ning med mera. Detta gäller även för uppdraget inom romsk inklu- dering. har även kunnat bemanna arbetet med webb- platsen med en årsarbetskraft. Anslaget för arbete med strategin för romsk inkludering har möj- liggjort bemanning med ytterligare 1,8 årsarbetskrafter hos läns- styrelsen. Enligt uppgift från har myndigheten därutöver tidi- gare bekostat ytterligare en tjänst för det nationella uppföljnings- uppdraget genom myndighetens ordinarie förvaltningsanslag. Uppföljningsmyndigheterna uppger att de ekonomiska ramarna för uppdraget med nationellt uppföljningsansvar är för begränsade och har därför äskat ytterligare medel. Detta har framförts i de årliga rapporterna till . har även tagit upp frågan i myndighetens budgetäskande och budgetdialog. Som skäl för äskandena avseende 2020–2022 angav myndigheten att uppföljningsuppdraget utvecklats och utökats, fram- för allt med anledning av att förvaltningsområdena utvidgats.