sou · H8B362 · 2020-11-12 00:00:00 — Om beslutet har fattats av någon fysisk eller juridisk person efter delegering, ska den myndighet som delegerat uppgiften föra talan i domstolen. Enligt våra förslag ska bestämmelserna i lagen (1986:1142) om över- klagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltnings- uppgifter gälla även för överklagande av beslut som har meddelats av en officiell veterinär som förordnats enligt lagen om officiella veteri- närer eller en annan fysisk person som har delegerats vissa uppgifter. Beslut enligt djurhälsolagen, enligt de föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen eller enligt de EU-bestämmelser som lagen kompletterar föreslås gälla , om inte något annat beslu- tas. Ett beslut om sanktionsavgift föreslås dock få verkställas först när det har fått laga kraft. Vi har inte haft i uppdrag att göra en översyn av ersättningsbestäm- melserna och föreslår därför att det nuvarande ersättningssystemet i sak förs över till den nya lagen och förordningen, med vissa för- fattningstekniska och språkliga skillnader. Vi konstaterar dock att en översyn är angelägen när det gäller ersättningen avseende bisjuk- domar. Vi föreslår att regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer ges bemyndiganden att meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgifter för offentlig kontroll och annan offentlig verk- samhet och att bemyndigandena även innefattar rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för kommuner att ta ut sådana avgifter. Vidare föreslås ett bemyndigande att meddela föreskrifter om beräk- ningen av avgifter som tas ut av statliga myndigheter, ett organ med delegerade uppgifter eller en fysisk person som har delegerats vissa uppgifter. Vi har endast bedömt konsekvenserna av våra förslag och inte konse- kvenserna av den EU-rättsliga regleringen. Våra förslag berör de myndigheter som ska tillämpa EU:s djurhälsoförordning, den nya djurhälsolagen och de föreskrifter som meddelas med stöd av lagen. Det handlar främst om och länsstyrelserna men även bl.a. SVA, och . Vidare berörs bitillsyns- männen, vars uppgifter vi föreslår ska läggas över på främst Jord- bruksverket. Även enskilda – främst privatpersoner och företag – påverkas i viss utsträckning av våra förslag. Vi bedömer att våra förslag har huvudsakligen begränsade konse- kvenser för såväl enskilda som myndigheter. När det gäller våra för- slag angående en förändrad organisation för bitillsyn medför de höjda kostnader för staten på och därutöver . Vi före- slår att kostnaderna finansieras genom höjda anslag till Jordbruks- verket. Övriga kostnader bedöms rymmas inom befintliga ramar. 1.1Förslag till djurhälsolag (2021:00) Härigenom föreskrivs följande. Lagens syfte och tillämpningsområde 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om förebyggande och be- kämpning av djursjukdomar som kan överföras till djur eller människor. 2 § Lagen är uppdelad i 14 kapitel. –inledande bestämmelser (1 kap.), –allmänna djurhälsobestämmelser (2 kap.), –anmälningsplikt och övervakning (3 kap.), –medvetenhet om, beredskap inför och bekämpning av sjukdom (4 kap.), –registrering, godkännande och spårbarhet (5 kap.), –förflyttningar inom unionen (6 kap.), –införsel till unionen och export (7 kap.), –förflyttningar av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte (8 kap.), –frivilliga kontrollprogram (9 kap.), –offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet (10 kap.), –tvångsåtgärder (11 kap.), –straff, sanktionsavgift och förverkande (12 kap.), –överklagande och verkställbarhet av beslut (13 kap.), och –övriga bestämmelser (14 kap.). EU-bestämmelser som lagen kompletterar 3 § Lagen kompletterar bestämmelserna i 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU 2016/429) av om överförbara djursjukdomar och om ändring och upphävande av vissa akter med avseende på djurhälsa (”djurhälso- lag”), i lagen benämnd EU:s djurhälsoförordning, 2.genomförandeförordningar och delegerade förordningar till EU:s djurhälsoförordning, och 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 576/2013 av om förflyttning av sällskapsdjur utan kommer- siellt syfte och om upphävande av förordning (EG) nr 998/2003. 4 § Utöver det som anges i 3 § kompletterar lagen även följande EU-förordningar, i de delar förordningarna innehåller bestämmelser som faller inom denna lags tillämpningsområde. 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/625 av om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstift- ningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djurskydd, växt- skydd och växtskyddsmedel samt om ändring av och rådets förordningar (EG) nr 999/2001, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU) 2016/2031, rådets förord- ningar (EG) nr 1/2005 och (EG) nr 1099/2009 och rådets direktiv /58/EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG och 2008/120/EG och om upphävande av och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv /608/EEG, 89/662/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt rådets beslut 92/438/EEG (förordningen om offentlig kontroll), i lagen benämnd EU:s kontrollförordning, och 2.genomförandeförordningar och delegerade förordningar till EU:s kontrollförordning. 5 § Utöver det som anges i 3 och 4 §§ kompletterar lagen även följande EU-förordningar, i de delar som anges. 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av om fastställande av bestämmelser för förebygg- ande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongi- form encefalopati, när det gäller – artikel 2, utom de delar som kompletteras av livsmedelslagen (2006:804) eller lagen (2006:805) om foder och animaliska bipro- dukter, – artikel 5.1 och 5.5, – artikel, 6, utom i de delar som avser åtgärder efter testning som utförs på slakteri och som avser kontrollmärkning och kvarhållande iavvaktan på negativt provsvar, –artiklarna 11–14, –artiklarna 15 och 16, utom de delar som kompletteras av livs- medelslagen eller lagen om foder och animaliska biprodukter, och –artikel 20. 2.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen, när det gäller – artikel 3.2, i de delar som gäller kontrollprogram och kontroll i primärproduktionen av djur, – artikel 7, när det gäller kontrollprogram vid primärproduktion av djur, – artiklarna 8–10, och – artikel 12, i den del bestämmelsen gäller laboratorier som deltar ikontrollprogram enligt artikel 5 eller 7 i primärproduktionen av djur. 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av om livsmedelshygien, när det gäller – del A, punkt 4 h i bilaga I, och – del A, punkt 7 i bilaga I, såvitt gäller sådana uppgifter som faller inom tillämpningsområdet för denna lag. 4.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung, när det gäller – avsnitt I, kapitel I, punkt 2 i bilaga III, – avsnitt II, kapitel 1, punkt 2 i bilaga III, – avsnitt IX, kapitel I.I, punkten 1 i de delar den innehåller be- stämmelser som faller inom denna lags tillämpningsområde, –avsnitt IX, kapitel I.I, punkt 2 i bilaga III, och –avsnitt IX, kapitel I.I, punkt 5 i bilaga III. 5.Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 2015/262 av om fastställande av bestämmelser i enlighet med rådets direktiv /427/EEG och 2009/156/EG vad gäller meto- der för identifiering av hästdjur (förordning om pass för hästdjur), utom när det gäller artikel 9.2 och 9.3. Bemyndigande att komplettera EU-bestämmelserna 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta de beslut som behövs för att komplettera de EU-bestämmelser som avses i 3–5 §§. 7 § Om inte något annat anges i andra stycket betyder ord och ut- tryck i denna lag samma sak som i EU:s djurhälsoförordning. I denna lag betyder 1. uttrycket offentlig kontroll a)offentlig kontroll enligt EU:s kontrollförordning, och b)kontroll i övrigt av att denna lag och föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen följs, 2. uttrycket annan offentlig verksamhet a)annan offentlig verksamhet enligt EU:s kontrollförordning, och b)sådan offentlig verksamhet som i övrigt utförs med stöd av lagen eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, och 3. uttrycket organ med delegerade uppgifter samma sak som i EU:s 8 § I denna lag avses med –förtecknad sjukdom: sjukdom som avses i artikel 9 i EU:s djur- hälsoförordning, –a-sjukdom: förtecknad sjukdom som avses i artikel 9.1 a i EU:s djurhälsoförordning, –b-sjukdom: förtecknad sjukdom som avses i artikel 9.1 b i EU:s djurhälsoförordning, –c-sjukdom: förtecknad sjukdom som avses i artikel 9.1 c i EU:s djurhälsoförordning, –d-sjukdom: förtecknad sjukdom som avses i artikel 9.1 d i EU:s djurhälsoförordning, och –e-sjukdom: förtecknad sjukdom som avses i artikel 9.1 e i EU:s djurhälsoförordning. Med åtgärdssjukdom avses i denna lag 1. en a- eller b-sjukdom, 2. en annan sjukdom som ska bekämpas enligt EU-bestämmelser, och 3. en sjukdom som regeringen med stöd av 4 kap. 1 § har bestämt får bekämpas. Tillämpning av EU:s kontrollförordning 9 § EU:s kontrollförordning ska tillämpas även i fråga om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet enligt denna lag och före- skrifter som meddelats med stöd av denna lag som faller utanför för- ordningens tillämpningsområde, om inte något annat föreskrivs. 2 kap. Allmänna djurhälsobestämmelser 1 § För att förebygga djursjukdomar som kan överföras till djur eller människor får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om 1.begränsningar eller andra villkor när det gäller djurhållning eller hantering av djur, produkter och andra varor och annat material, 2.begränsningar eller andra villkor när det gäller kontakter mellan djur och människor, 3.dokumentation i fråga om besök på en anläggning där djur hålls, 4.fysiska skyddsåtgärder, skötselåtgärder och andra biosäkerhets- åtgärder inklusive isolering av djur, 5.villkor för eller förbud mot användning av veterinärmedicinska läkemedel, 6.seminverksamhet, överföring av befruktade ägg mellan hondjur och ägg för avelsändamål, 7.skyldigheter för veterinärer att vidta sådana åtgärder som avses iartikel 12 i EU:s djurhälsoförordning, 8.krav på aktörer och djuryrkesverksamma vad gäller särskild kompetens eller utbildning om djursjukdomar och biosäkerhet, och 9.information som ska lämnas vid försäljning av blivande säll- skapsdjur. 3 kap. Anmälningsplikt och övervakning 1 § En veterinär ska till eller Statens veteri- närmedicinska anstalt anmäla om veterinären har skäl att misstänka förekomst hos djur av en förtecknad sjukdom eller transmissibel spongiform encefalopati, eller om en sådan sjukdom påvisas hos djur. Anmälan enligt denna paragraf ska göras om det är fråga om en a-sjukdom eller transmissibel spongiform encefalopati. För andra förtecknade sjukdomar får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om den tidsfrist som gäller för anmälan. 2 § Samma skyldighet som en veterinär har enligt 1 § gäller även för 1.en aktör, om misstanken eller den påvisade sjukdomen gäller djur som aktören ansvarar för, 2.den som är ansvarig för ett laboratorium där sjukdomen har påvisats eller det finns anledning att misstänka sjukdom, och 3.en djuryrkesverksam person, om misstanken eller den påvisade sjukdomen gäller djur eller produkter som personen kommer i kon- takt med i yrket. Anmälningsplikt vid onormal dödlighet 3 § En aktör ska utan onödigt dröjsmål tillkalla en veterinär för undersökning och eventuell provtagning om, 1.det förekommer onormal dödlighet eller andra tecken på all- varlig sjukdom hos djur som aktören ansvarar för, 2.produktionen har minskat väsentligt med obestämd orsak, eller 3.det hos produkter som aktören ansvarar för finns tecken som tyder på att det förekommer allvarlig sjukdom hos djur. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att en aktör i stället för att tillkalla en veteri- när får göra en anmälan till . 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om provtagning och andra undersökningar av djur, produkter och andra varor och annat material i syfte att kartlägga förekomst av, fastställa frihet från eller kontrollera djursjukdomar som kan överföras till djur eller män- niskor. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.metoder för provtagning och analys, 2.vad en veterinär, en aktör, den som är ansvarig för ett labora- torium eller en djuryrkesverksam person ska iaktta i fråga om skyl- dighet att anmäla och rapportera misstänkta eller inträffade fall av andra djursjukdomar än de som avses i 1 §, 3.djurhälsobesök enligt artikel 25 i EU:s djurhälsoförordning, och 4.delegering till veterinärer av uppgifter som gäller stöd vid genomförande av övervakning till den myndighet som ansvarar för övervakningen. Medvetenhet om, beredskap inför och bekämpning av sjukdom 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om att även sjukdomar som inte omfattas av krav på bekämpning enligt EU-bestämmelser får bekämpas med stöd av denna lag. Sjukdomen blir därmed en åtgärds- sjukdom. Misstanke om en a-sjukdom hos hållna djur 2 § Om en veterinär misstänker att ett fall av en a-sjukdom hos hållna djur har inträffat, ska veterinären vidta de åtgärder som anges i artikel 55.1 c, d och e i EU:s djurhälsoförordning, delegerade för- ordningar som antagits med stöd av artikel 53.2 samma förordning och föreskrifter som meddelats med stöd av denna lag. Bestämmel- ser om veterinärens skyldighet att anmäla misstanken finns i 3 kap. 1 §. En veterinärs beslut enligt första stycket ska underställas den myndighet som regeringen bestämmer. Myndigheten ska pröva om beslutet ska fortsätta gälla. Misstanke om en b-sjukdom hos hållna djur 3 § Om en veterinär misstänker att det hos hållna djur har inträffat ett fall av en b-sjukdom ska veterinären vidta de åtgärder som anges i artikel 74.1 a i EU:s djurhälsoförordning, delegerade förordningar som antagits med stöd av artikel 72.2 och 74.4 och föreskrifter som meddelats med stöd av denna lag. Bestämmelser om veterinärens skyldighet att anmäla misstanken finns i 3 kap. 1 §. En veterinärs beslut enligt första stycket ska underställas den myndighet som regeringen bestämmer. Myndigheten ska pröva om beslutet ska fortsätta gälla. Misstanke om vissa c-sjukdomar hos hållna djur 4 § Om en veterinär misstänker att det hos hållna djur har inträffat ett fall av en c-sjukdom ska veterinären vidta de åtgärder som anges i artikel 74.1 a i EU:s djurhälsoförordning, delegerade förordningar som antagits med stöd av artiklarna 72.2, 74.4 och 76.5 samma för- ordning och föreskrifter som meddelats med stöd av denna lag, om 1.det för sjukdomen bedrivs ett utrotningsprogram enligt arti- kel 31.2 i förordningen som omfattar de berörda delarna av landet, zonerna eller anläggningskretsarna, eller 2.sjukdomsfri status har erhållits för hela landet eller de berörda zonerna eller anläggningskretsarna. En veterinärs beslut enligt första stycket ska underställas den myndighet som regeringen bestämmer. Myndigheten ska pröva om beslutet ska fortsätta gälla. 5 § Efter beslut av den myndighet som regeringen bestämmer ska 1.innehavare av slakterier eller bearbetningsanläggningar ställa lokaler och utrustning till förfogande för sådan slakt eller avlivning eller destruering, bearbetning, omvandling eller behandling av döda djur, produkter, andra varor, avfall och annat material som kan sprida smitta som beslutats med stöd av EU:s djurhälsoförordning, dele- gerade förordningar som antagits med stöd av den förordningen, denna lag eller bestämmelser som meddelats med stöd av denna lag, 2.innehavare av redskap eller annan utrustning som är nödvändig för att förebygga eller bekämpa en åtgärdssjukdom tillhandahålla ut- rustningen, 3.personal vid slakterier eller bearbetningsanläggningar som av- ses i 1 och de personer som handhar utrustning som avses i 2 delta i förebyggande åtgärder och bekämpning enligt EU:s djurhälsoförord- ning, delegerade förordningar som antagits med stöd av den förord- ningen, denna lag eller bestämmelser som meddelats med stöd av denna lag, och 4.en veterinär som befinner sig på platsen för ett misstänkt eller bekräftat utbrott av en åtgärdssjukdom vidta åtgärder för att utreda eller bekämpa sjukdomen. Undantag från veterinärers skyldighet att vidta preliminära åtgärder 6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från skyldigheterna enligt 2, 3 eller 4 § för veterinärer att vidta preliminära åtgärder vid misstanke om a-, b-, eller c-sjukdom. 7 § För att förebygga eller bekämpa åtgärdssjukdomar, får reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela före- skrifter eller i det enskilda fallet besluta om 1.slakt eller annan avlivning av djur, 2.destruering, bearbetning, omvandling eller behandling av döda djur, produkter, andra varor, avfall och annat material som kan sprida smitta, och 8 § För att förebygga eller bekämpa åtgärdssjukdomar, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om 1.förbud mot tillträde till vissa djurstallar eller andra anläggningar där djur hålls eller särskilda villkor för tillträde till sådana anlägg- ningar, och 2.restriktioner vad gäller förflyttning av personer, djur, produk- ter, fordon eller eventuella andra material eller ämnen som kan vara smittbärande och bidra till spridning av åtgärdssjukdomen. Provtagning och andra undersökningar 9 § För att förebygga eller bekämpa åtgärdssjukdomar, får reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela före- skrifter eller i det enskilda fallet besluta om 1.provtagning och andra undersökningar av djur, produkter, andra varor, avfall och annat material, 2.metoder för provtagning och analys samt vad den som är ansva- rig för ett laboratorium ska iaktta i fråga om rapportering med anled- ning av gjorda analyser, och 3.vilka laboratorier som en aktör ska anlita för analys. Uppgiftsskyldighet och krav på dokumentation 10 § För att förebygga eller bekämpa åtgärdssjukdomar, får reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela före- skrifter eller i det enskilda fallet besluta om 1.registrering eller journalföring av djurförflyttningar, levande och döda djur, produkter och andra varor, avfall och annat material, 2.dokumentation i fråga om besök på en anläggning där djur hålls, 3.skyldighet att till lämna uppgifter som kan ha betydelse för arbetet med att förebygga och bekämpa djursjukdomar. Krav om biosäkerhet och veterinärmedicinsk behandling av djur 11 § För att förebygga eller bekämpa åtgärdssjukdomar, får reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om 1.begränsningar eller andra villkor när det gäller djurhållning eller annan hantering av levande och döda djur eller produkter och andra varor, avfall och annat material eller när det gäller kontakter mellan djur och människor, och 2.fysiska skyddsåtgärder, skötselåtgärder och andra biosäkerhets- åtgärder inklusive karantän och isolering av djur, produkter, material och andra ämnen, och 3.vaccination eller behandling av djur med andra veterinärmedi- cinska läkemedel, eller om villkor för eller förbud mot sådan behand- ling. 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om andra åtgärder än de som avses i 7–11 §§, om åtgärderna är nödvändiga för att förebygga eller bekämpa åtgärdssjukdomar. 13 § När gjort en framställan till regeringen om att en viss sjukdom ska vara en åtgärdssjukdom får fatta beslut om sådana åtgärder som avses i 2–12 §§ i avvaktan på regeringens ställningstagande. Registrering, godkännande och spårbarhet 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.krav på godkännande eller registrering av anläggningar eller till- stånd att bedriva en viss verksamhet, 2.förbud mot användning av anläggningar som inte uppfyller krav på registrering som föreskrivs med stöd av 1, 3.krav på registrering av aktörer och sällskapsdjurshållare, 4.krav på märkning och registrering av djur och avelsmaterial samt på identitetshandlingar för djur, 5.krav på förflyttningsdokument och andra dokument för identi- fiering och spårning av djur, 6.krav på journalföring för aktörer som driver anläggningar, trans- portörer och aktörer som utför uppsamling av djur, 7.krav på aktörer att lämna uppgifter om verksamheten, 8.undantag från krav på godkännande, registrering, märkning, journalföring, förflyttningsdokument och andra dokument för identi- fiering och spårning av djur. I föreskrifter enligt första stycket kan det föreskrivas att ett organ får föra register och utfärda identitetshandlingar. 1 § I syfte att förhindra spridning av en åtgärdssjukdom får reger- ingen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela före- skrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut om krav på särskilt tillstånd, förbud, begränsningar och andra villkor i fråga om förflytt- ning av djur och avelsmaterial och produkter av animaliskt ursprung. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut om krav på särskilt tillstånd, förbud, begränsningar och andra villkor i fråga om förflyttning av smittämnen. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, i de fall har träffat en överenskommelse med en annan medlemsstat, meddela förskrifter eller i det enskilda fallet fatta be- slut om undantag från kraven för förflyttning inom unionen av hållna landlevande djur mellan medlemsstaterna i enlighet med artikel 139 i EU:s djurhälsoförordning. Införsel från tredjeland och export 1 § Införsel av djur, avelsmaterial och produkter av animaliskt ur- sprung från ett tredjeland eller territorium är tillåten endast om 1.kraven för införsel enligt artiklarna 229–239 i EU:s djurhälso- förordning är uppfyllda, och 2.djuren, avelsmaterialet eller produkterna av animaliskt ursprung inte omfattas av ett införselförbud enligt ett särskilt beslut inom Europeiska unionen. 2 § Export och återexport av djur, avelsmaterial och produkter av animaliskt ursprung till ett tredjeland eller territorium ska ske i enlig- het med bestämmelserna om förflyttning mellan medlemsstaterna i artiklarna 84–228 i EU:s djurhälsoförordning om inte annat följer av 3 §. Djurhälsostatusen avseende d-sjukdomar och nya sjukdomar i det tredjelandet, territoriet, den relevanta zonen eller anläggnings- kretsen däri ska också beaktas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, om villkoren i artikel 243.2 i EU:s djurhälsoförordning är uppfyllda, bestämma att export och återexport i stället får ske i enlighet med bestämmelser i tredjelandet eller territoriet. Om det finns ett bilateralt avtal mellan unionen och tredjelandet ska bestämmelserna i det tillämpas enligt artikel 243.3 i EU:s djur- hälsoförordning. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om krav på särskilt tillstånd och om andra vill- kor för eller förbud mot 1.införsel från ett tredjeland eller ett territorium av djur, avelsmate- rial, smittämnen, och produkter av animaliskt ursprung, samt 2.export av djur, avelsmaterial och produkter av animaliskt ur- sprung. Förflyttningar av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte Förbud mot införsel av sällskapsdjur i vissa fall 1 § Utöver vad som följer av förordning (EU) nr 576/2013 är för- flyttning av sällskapsdjur utan kommersiellt syfte från ett tredjeland eller ett territorium inte tillåten om djuren