sou · H8B321 · 2020-04-15 00:00:00 — Ett svenskt museum på detta område bör ha som en bärande del att behandla och svenska medborgares agerande under kriget samt förhållande till Nazityskland och offren för nazisternas politik. Detta är ett område som rymmer ljusa sidor, förknippade med namn som och , och mörka sidor, som oviljan att ta emot både judiska och romska flyktingar. Frågorna berör både den svenska statens agerande och opinioner i samhället. Det är nödvändigt att verksamheten har en stark förankring i aktuell forskning. och Förintelsen som historiska forskningsområden är omfattande och nya rön tillkommer ständigt, både i och internationellt. Det handlar i detta sammanhang om att skapa en museiverksamhet som har förutsättningar att bidra till denna kunskapsutveckling och som även kan omsätta befintlig kunskap i publik verksamhet och på så sätt bidra till ökad historisk förståelse. •föreslå inriktning för en ny museiverksamhet och hur dess uppdrag ska vara utformat, och •särskilt beakta vikten av att museet kan beskriva Förintelsen som historiskt skeende i sin helhet samt relationen mellan agerande och det större händelseförloppet. Verksamhetens organisation och lokalbehov När det kommer till organisation av en ny museiverksamhet är det viktigt att utredaren beaktar vikten av att verksamheten får en självständig ställning och en tydlig egen profil. I sammanhanget bör det övervägas om detta bäst sker genom inrättandet av en fristående myndighet, med eller utan värdmyndighet, eller genom att en ny verksamhet tillskapas som en del av en befintlig myndighet, och i sådana fall på vilket sätt (t.ex. genom inrättandet av ett särskilt organ eller ett beslutsorgan). Som en del av inrättandet av en ny organisation, kan utredaren även föreslå överföring av verksamhet i delar eller i sin helhet från befintliga myndigheter. som självständigheten är viktig bör verksamheten även vara av tillräcklig omfattning, både resursmässigt och tematiskt, för att den ska kunna svara upp mot de krav som ställs på en myndighet, bl.a. vad gäller kompetensförsörjning, och kunna vidareutvecklas . Relaterad till organisationsfrågan är även verksamhetens behov av lokaler. I utredarens uppdrag ingår inte att föreslå i vilka fysiska lokaler verksamheten ska bedrivas eller dess lokalisering. Däremot ska utredaren särskilt beskriva verksamhetens lokalbehov med utgångspunkt i den föreslagna inriktningen. I detta ingår även att bedöma om det är önskvärt att de fysiska lokalerna utformas särskilt för denna verksamhet för att kunna bli en del av dess publika tilltal. •föreslå hur museiverksamheten ska organiseras, och •bedöma verksamhetens lokalbehov. Det finns en lång rad institutioner i , främst museer men även arkiv och bibliotek, som har samlingar som är relevanta för den nya museiverksamheten, t.ex. föremål och dokument från svenska överlevande, om flyktingmottagande under kriget och om svenska relationer med Nazityskland. Det är viktigt att den framtida verksamheten kan utnyttja de samverkansmöjligheter som detta medför. Det är centralt för det nya museets framgång och legitimitet att det kan etablera goda samarbetsformer med alla de institutioner som arbetar med angränsande frågor. Detta gäller även de forskningsmiljöer som finns i landet inriktade på relaterade ämnen. Vidare är det centralt att den nya verksamheten kan etablera internationella nätverk, både på relevanta forskningsfält och med andra museiverksamheter inriktade på Förintelsen. •kartlägga relevanta samarbetsparter i och internationellt, och •vid behov föreslå särskilda former för sådant samarbete. Utredaren ska redovisa förslagens konsekvenser för befintlig verksamhet vid andra statliga myndigheter, bl.a. innefattande konsekvenser för personal. Kostnadsberäkningen för den föreslagna museiverksamheten ska särskilt specificera såväl investeringskostnader som löpande kostnader för bl.a. personal och lokaler för en inledande femårsperiod. Kontakter och redovisning av uppdraget Utredaren ska inhämta synpunkter från berörda myndigheter och organisationer, bl.a. Forum för levande historia, , Stiftelsen , (), Stiftelsen i , Föreningen , Svenska kommittén mot antisemitism (SKMA), , () och . Utredaren ska samråda med judiska och romska organisationer i . För att ta till vara bl.a. internationella erfarenheter ska utredaren arrangera en vetenskapligt inriktad konferens med inbjudna forskare från och sakkunniga från andra länder som har byggt upp museer om Förintelsen. Uppdraget ska redovisas . Samlingar med relevans för ett museum om Förintelsen Bilagan innehåller svar från de berörda myndigheter och organisationer som redogjorts för i kapitel 3. Utredningen skickade ut en enkät om bland annat vilka samlingar dessa aktörer har eller har kännedom om. Förutom enkätsvaren redogörs för hur dessa aktörer svarat på frågor om behovet av forskningsanknytning och samverkan för det nya museet. Dessutom innehåller bilagan svar från den kompletterande enkät som skickats till övriga relevanta museer, bland annat länsmuseer och stadsmuseer, , ett antal universitetsbibliotek, , radio och Riksantikvarieämbetet.1 Dessa institutioner ombads svara på frågor om vad som finns i deras samlingar som kan ha relevans för utredningen, hur dessa samlingar använts, samt hur de tillfrågade ser på behovet av forskning, samverkan och internationella nätverk gällande ett museum om Förintelsen? Bilagan innehåller även uppgifter om samlingar vid och folkminnen och . I utredningens bilaga 3 finns kompletterande information om befintligt arkivmaterial i svenska myndighetsarkiv, museer, bibliotek, samt organisations- och personarkiv. 1Utredningen distribuerade frågeenkäten till länsmuseerna med fick enbart in svar från ett antal av dessa. Det finns därmed behov av ytterligare inventering. har svarat att de förutom de föremål som listas nedan kan ha fler föremål som kan kopplas till motståndsrörelsen i och med att , tidigare museichef vid , var gruppledare för den västsvenska avdelningen M-gruppen inom C-byrån, Försvarsstabens hemliga underrättelsetjänst, som samarbetade med den norska motståndsrörelsen. Föremål och bilder direkt eller indirekt kopplade till Förintelsen •GM: 40 154 Ett täcke från , kom till efter . •GM: 39 278:1–3 Två fångdräktsjackor och ett par byxor vilka troligen använts i koncentrationsläger. Röd triangel med påsytt P på ena jackan, vilket står för politiska fångar och inte judar. Inlämnad till och sedan donerad till oss. Vi har ingen ytterligare proveniens. •Sedan har vi en judaicasamling, men om man koppla den till förintelsen är osäkert. Den är dock betydande och finns t.o.m. registrerad i som en betydande samling. •Vi har en del fotografier från fångutväxlingar och då förstås bilder från när överlevare kom till med ett av svenska fartyg. har haft två utställningar kopplade till Förintelsen: •Förintelsens bortglömda offer 1998. En insändare finns i utställningsarkivet. Troligen en vandringsutställning från ett annat museum. •Fransson skottar snö. och förintelsen från Levande historia 2007. med flera producerade. Vi hade med några egna inslag, bland annat skrivbord och stol. som anpassades till . Vad har ni i era samlingar som kan ha relevans för utredningen? Det finns mycket i samlingar som är relevant för det nya museet. Det gäller både föremål och arkivalier från den perioden som rör överlevanden men också en större och växande samling som rör det svensk-judiska kulturarvet och relationen mellan och Nazityskland och det svenska flyktingmottagandet. Hur har i så fall dessa samlingar använts? Det används inom ramen för museets verksamhet, både i utställningsform och inom ramen för ett omfattande samlingsarbete. De kommer också att bli föremål för betydande forskningsinsatser som ett nästa steg i museets utveckling. En pågående insamling har också genererat många nya och många värdefulla föremål till museets samling som belyser svensk-judisk historia och kultur på ett intressant och utmanande sätt. Det arbetet kommer också att fortsätta med obruten intensitet. Behovet av samverkan i och internationellt, samt behovet av forskningsanknytning Behovet av samordning är stort, både för att nyttja knappa resurser på ett optimals sätt, dra viktiga lärdom av många års arbete inom detta område och säkerställa att bra och inarbetad verksamhet (som t.ex. ) inte utarmas på resurser och publik. Då har man vunnit mycket lite på att etablera ett nytt museum och inte minst riskerar Förintelsen att återigen ta plats som det enda narrativ som sammankopplas med judisk historia och judendom. Angående forskningsanknytning anser att detta är helt centralt för det nya museet och här finns mycket ny kunskap och pågående forskning att ösa ur. Både ny kunskap som ständigt genereras, museets eget forskningsuppdrag och den tid vi lever i med revisionism och en återkommande politik som leder tankarna gör att kopplingen till kunskap och vetenskaplighet inte nog kan understrykas. Vad har ni i era samlingar som kan ha relevans för utredning? (KLM) har material från judiska församling grundad samt information från i intill södra kyrkogården. Vi har också personhistoriska och industrihistoriska arkiv kopplat till judiska familjer. KLM:s medarbetare är disputerad i etnologi med avhandlingen tyskar i . Vi har fotosamlingar m.m. med tydliga kopplingar till Förintelsen och beredskapssjukhuset i (se digitaltmuseum.se). Hur har i så fall dessa samlingar använts? Samlingarna har använts till bland annat kyrkogårdsteaterproduktioner samt kulturhistoriska utredningar och utställningar. KLM har jobbat med de vita båtarna och överlevande som kom efter kriget. Materialet i form av foton, artiklar, intervjuer m.m. var viktiga delar i utställningen om beredskapstiden som visades härom året på Vi har gjort många pedagogiska program kring förintelsen t.ex. , På , Då och , Spelar Roll, Stämplad mm.Särskilt Spelar Roll har vi utvecklat till mer omfattande utbildningar för vuxengrupper. Hur ser ni på behovet av forskning, samverkan och internationella nätverk gällande ett museum om Förintelsen? Vi har ett väl upparbetat kontaktnät med Forum för levande historia och har genomfört många projekt tillsammans med utställningar, pedagogiska program och workshops. Med större resurser skulle KLM kunna göra stora insatser kring förintelsen och genomföra pedagogiska program m.m. för att bygga tolerans och påverka normer och attityder kring antisemitism m.m. Vi vill också jobba mer med de ungdomar från länet som deltar i resorna till t.ex. . KLM planerar även att visa . Vad har ni i era samlingar som kan ha relevans för utredningen? av föremål och arkivmaterial från koncentrationsläger, framför allt Ravensbrück, skänktes till Kulturen av efterlevande till , som samlat in föremålen 1945 när de vita bussarna kom till . Samlingen deponerades på Kulturen . Samlingen består av drygt 200 föremål som använts och tillverkats i koncentrationsläger. Små, för innehavaren viktiga, föremål som skapats av de material som stod till buds. Dessutom ingår ett antal fångdräkter, fångmärken och ett omfattande arkivmaterial i samlingen. I finns intervjuer med överlevande och deras släktingar, föremål med anknytning till de vita bussarna samt material från judiska flyktingar. Dessutom innehåller arkivet material från flyktingförläggningar utanför och minnesföremål från senare tid. Skulpturer, som en tidigare fånge tillverkat senare som ett sätt att bearbeta de traumatiska upplevelserna, utgör ett komplement till samlingen. Hur har i så fall dessa samlingar använts? Samlingarna är permanent utställda i utställningen ”att överleva – röster från Ravensbrück”. Med utställningen som utgångspunkt bedrivs programverksamhet, skolverksamhet och annan form av förmedlingsverksamhet. Vår bedömning är även att samlingarna och utställningen har betydelse för många människor i regionen som är ättlingar till förintelseöverlevare. Sedan krigsslutet har Museer varit en plats för hågkomst av Förintelsen och . Då bristen på förläggningar i blev akut , tog dåvarande museichef ett beslut om att ställa museets lokaler till förfogande. Vad har ni i era samlingar som kan ha relevans för utredningen? •Vita bussen – en av fem exemplar i världen som fortfarande finns kvar. •Matpaketsomslag – originalförpackning till de matpaket som flyktingar fick av röda korset. Räddningsaktionen de Vita bussarna fick med sig 6 000 matpaket från Svenska Röda Korset. I varje paket fanns exempelvis buljongtärningar, cigaretter, kex, sylt, torrmjölkspulver, tvålar och sardiner i tomat eller olja. av hunger åt fångarna ivrigt. Många åt för mycket och för snabbt. Bussarna fick ofta stanna då fångarna inte kunde behålla maten. •Mindre arkivsamling – gällande krigsfångeutväxlingen –1944 och material från Vita Buss-expeditionen. •Röda korsets sjuksköterskeuniform – uniformen användes av , en sjuksköterska tjänstgörande i Vita Bussarna . •Körjournal – som beskriver chauffören resa genom och i samband med röda- kors-expedition mars–. •Jadwiga – en skissbok med 52 blyertsteckningar av , teckningarna är studier av fångar i koncentrationslägret . •Stefan kostym – buren i det tyska koncentrationslägret (filial ). Kostymen sydd i lägret. Kom till 1945 i karantän. •Karta – som chaufförerna fick när de skulle köra de vita bussarna. •Kors i trä – tillverkat av polska flyktingar och överlämnat som tack till Museer 1945. •Inskrivningsliggare – för de först anlända flyktingarna till Museum . •Dokument – yttrande av över tävlingsförslag till minnesmärke över den danska flyktingtrafiken på stranden vid Sibbarp. •Blankett – uppgjord av Dansk Röda Kors för anmälan om saknat bagage. •Registersupplement – kopia av supplement till register över evakuerade danskar daterad 18/6 1945. •Register – kopia av register över danskar som överförts till från tyska koncentrationsläger med angivelse av deras sist kända adress eller datum för deras avresa till . •Register – kopia av register över danskar som överförts till från tyska koncentrationsläger. Angivet namn, födelsedatum och ankomst till . •Fotografier – bland annat 13 bilder som visar hur lokalerna var inredda på museet när det användes som flyktingförläggning. Samt fotografier på de vita bussarna och bilder där flyktingar anländer till Hamn 1945. •Intervjuer – tre intervjuer med barn till överlevare samt intervju med en överlevare. Personerna hade varit fångar i två koncentrationsläger i samt ett i . •Större målning tillhörande – i Konstmuseums samlingar finns monumentala målning ”Flyktingar i Museum”. Donationer till samlingarna via upprop 2015 •Akvarell – akvarell på papper, interiör från Museum 1945. Text på bakstycket: Utspisning i förläggningen / genom lottorna. /Flyktingarna ha fått nya kläder! / 1945 / Målat av en / flykting. /Marinlottornas / förläggning i / / Museet. •Minnesalbum – minnesalbum, pappband klätt med grönt papper, pressad dekor med förgyllning och texten Poesi på främre pärmen. Innehåller hälsningar från namngivna flyktingar vid förläggningen på Museum 1945. •Fotoalbum – spiralbundet. Huvuddelen av fotografierna dokumenterar flyktingmottagandet 1945 och särskilt förläggningen och människorna på Museum. Merparten av fotografierna har bildtext. Hur har i så fall dessa samlingar använts? öppnade vi tre utställningar på med kopplingar till händelserna på Museet i anslutning till Krigsslutet men också med kopplingar till den massiva ström av flyktingar som kom till . En större tillfällig utställning, en basutställning och en utomhusmonter för vita bussen. De tre utställningarna fick samlingsnamnet Välkommen till . Utställningsproduktionerna var ett samarbete med flera relevanta aktörer i regionen bland andra stadsarkiv, , i , Autoimages och Xenofilia. I samband med produktionen efterlystes berättelser, foton och föremål med koppling till händelserna i regionen under slut, i ett upprop i . omarbetades med flera tillägg och flyttades till ny utställningslokal och utökades . På webben kan du ta del av livsödena från flyktingarna och de som hjälpte till också digitalt. Du kan också läsa tidningsartiklar om flyktingmottagandet på museet vid krigsslutet . Till utställningen finns det fördjupningsmaterial, bland annat körjournaler från de som körde de vita bussarna, och krigsdagböcker. I museets trapphall visas också alltjämt KW foto av flyktingmottagandet 1945. Digitalt distribuerad utställning. Parallellt med invigningen av till 2015 producerades även en digitalt distribuerad utställning, anpassad och kostnadsfri för bibliotek och skolor att ladda ner. Sedan starten har omkring 100 institutioner beställt utställningen via Museers hemsida. Till Konstmuseums som öppnade skannades som hon i hemlighet målade i under sin fångenskap i Ravensbrück. Museers samlingar och visas i . Pedagogik och programverksamhet. Sedan de utställningar som producerades inom ramen för projektet och öppnades på Slottsholmen genomför museet en rad pedagogiska visningar och programaktiviteter. I ett samarbete med Skoletjensten kan de pedagogiska aktiviteterna kombineras med vandringar i som bokas hos Museum och besök på Dansk Jødisk Museum. Museer har varit delaktiga i publicering i såväl tidningar, tidskrifter, forskningsrapporter samt böcker gällande Förintelsen. Nedan listas några senare bokpublikationerna. Utgivet av Museer, •Flyktingar på Museum 1945 – Minnesbilder nedtecknade av 2002. •Minnenas Arv – Berättelser om Förintelsen och dess konsekvenser, , , Matso Pamucina, Xenofilia 2015. Övriga bokpublikationer där Museet bidragit, •Hoppets Hamn – När överlevarna kom till , samt , , – Resistante et Déportée, , Gléant förlag 2018, •De Hvide Busser – er du (med-), . Museer är med och arrangerar Förintelsens Minnesdag i samarbete med flera aktörer lokalt, regionalt, nationellt och internationellt. Museers samlingar används återkommande i forskning. Exempelvis i vårt samarbete med , engelsk historiker. Där blev resultatet en biografi om med titel ”: Saving British and American Women at Ravesbrück” Publicerad . Museet får ofta internationella förfrågningar om vita bussen som ingår i museets samlingar och visas i en specialbyggd monter utanför . Det faktum att Museer har en av de 5 bevarade vita bussarna ger stor uppmärksamhet och spridningseffekt. Överlevande och anhöriga till de som räddades kontaktar Museet regelbundet för att få ta del av historien och uppleva den autentiska platsen. Även forskare och studenter kontaktar Museer med anledning av vita bussen. besökte en delegation från . Projektansvarig chefen för arkivet . De planerar en utställning om och Vita bussarnas roll i befrielsen. De efterfrågar vår kunskap i frågan och vill gärna låna föremål och foton från museets samlingar med anknytning till vita bussarna. För att uppmärksamma 75-årsminnet av kommer ett symposium hållas i . museer har blivit inbjuden för att hålla ett föredrag om Vita bussarna och vilka insatser Museer har genomfört för att uppmärksamma räddningsaktionen. Museer har ett samarbete med Röda Korset . Gemensamma insatser görs för att utveckla en ny hemsida om räddningsaktionen, hur den organiserades, personalen i räddningsaktionen som chaufförer och befäl, berättelser om vilka som räddades, tidsförloppet från start till avslutning. Det blir första gången som berättelsen om de vita bussarna får en heltäckande beskrivning. Hemsidan, som kommer knytas till Röda Korsets officiella hemsida kommer lanseras . Hur ser ni på behovet av forskning, samverkan och internationella nätverk gällande ett museum om Förintelsen? har blivit porten till frihet för människor på flykt. I finns över 170 nationaliteter, många har kommit till som flyktingar från krig och oroligheter. Dessa historiska återupprepningar visar också på hur viktigt det är att vi håller minnet av Förintelsen vid liv. Då de överlevande från koncentrationslägren i kom till , stannade de ofta kortare tider på olika platser för att sedan spridas över hela världen. De överlevande och anhöriga som kontaktar oss har inte sällan rest hit från , , och . Det är därför självklart och nödvändigt för oss att samarbeta globalt kring frågor om Förintelsen. Att Museers historia och samlingar spänner över så vitt skilda kunskapsområden (fotografi, dräkt, fordon, etc.) ger också vid hand att forskning och samarbeten måste ske i dialog med många olika discipliner för att förstå och bevara våra föremål för framtiden. Vi har flera stora universitet i vår närhet; , , . Dessa institutioner är viktiga samarbetspartners i att bevara och utveckla våra kunskaper om Förintelsen. material med direkt anknytning till Förintelsen Insamlingen bedrevs –1998 som ett projekt vid . Projektet inriktades mot levnadsskildringar som beskriver erfarenheter från tiden före, under och efter . I samlingen ingår även material från delprojekten service- och sjukhemmet, Andra generationen, 84 – . Materialet förvaras i arkiv och i museets föremålssamling. •Material: Intervjuer, skrivna levnadsberättelser: Drygt 400 självbiografiska levnadsberättelser från överlevande från Förintelsen. (Utskrivna intervjuer, bandade intervjuer, skriftliga levnadsskildringar, videofilmer). •Dokument: Drygt 600 däribland ett stort antal brev. •Fotografier: Drygt 1 600. •Föremål: Drygt 60. Bland annat pass med J-stämpel, sedlar från ghetton i . Även exempel på slöjd- och terapiarbeten tillkomna efter kriget vid institutioner i som tog emot överlevande). Material med anknytning till nazism i och förhållanden i före, under och efter I museets samlingar finns föremål som på olika sätt belyser nazismen och nazistiska rörelser i , som nazistiska fanor och ett antal nazistiska rockslagsmärken från olika nazistiska fraktioner och från ett antal nationella nazistiska möten i . Delar av ett arkiv som har tillhört den svenske nazistledaren . I museets omfattande fotografiska samling finns fotografier som visar nazistiska manifestationer och möten . Framför allt bland fotografen omfattande material. I arkivets omfattande samling av K.W: fotografier finns ett antal fotografier tagna i samband med att de Vita bussarna anlände till med överlevande från Förintelsen, samt bilder från flyktingförläggningar. I finns även fotografier som visar flyktingar från som vandrar över gränsen till under kriget. I svar på frågor i frågelistor återfinns ibland uttryck för fördomar mot och nedsättande uttryck gällande judar och romer. Det finns dock ingen särskild frågelista som inriktats mot detta, men fördomar och pejorativa uttryck och begrepp återfinns ibland i svaren på frågelistor som handlar om till exempel handel (Frågelistor Handel och livet på färdvägarna 1927, Marknader och marknadsresor 1933, Skärslipare 1964). Användningen av sådana begrepp och uttryck speglar de fördomar som fanns ute i samhället vid den aktuella tiden. Ett antal av dessa frågelistor har digitaliserats och finns tillgängliga i museets arkiv. Det är möjligt att göra fritextsökningar i materialet. Två av museets frågelistor har en direkt anknytning till romer och resande. Frågelistorna besvarades inte av dessa grupper själva utan av museets fasta krets av frågelistbesvarare. Även formuleringen av själva frågorna speglar ibland fördomsfulla uppfattningar eller förutfattade meningar om romer och resande (Frågelistor: Tattare 1942, Zigenare 1946). Utredarnas fråga: Hur har i så fall dessa samlingar använts? Publikationen Judiska minnen – Berättelser från Förintelsen, 2000, red. Innehåller delar av eller hela levnadsskildringar från nio överlevande. tat från samlingen Judiska minnen. Utgiven av , 2000. Vad mina ögon sett. Visades på 1995. Fanns även som webutställning och som vandringsutställning. De vita bussarna. Byggde på bok med samma titel. Utställningen togs fram av med anslag från . (Projekt ). Till utställningen utarbetades en lärarhandledning. lånar ut material ur samlingarna till andra museer. Material från Judiska minnen är utlånat till i , och till kommande utställning på för Levande Historia, . Judiska minnen förvaras i arkiv. Det är tillgängligt för forskning och har använts av ett antal forskare.