sou · H8B39 · 2020-02-21 00:00:00 — ”Jag tycker att jag har tillräckligt med kunskap om slutförvaring av använt kärnbränsle”. Fråga 6: Oavsett om du har lite eller mycket information om slutförvar för använt kärnbränsle, från vilka håll har du fått reda på det du känner till? Är det från ... LÄS UPP. 1.Vänner, bekanta och kollegor 2.Sociala medier, eller liknande 3.Information från myndigheter eller kommun (broschyr/tryckt material) 4.Information från myndigheter eller kommun via internet 5.Dagstidningar, TV, radio 6.Information från andra organisationer 8.Arbete/skola/utbildning Fråga 7: Skulle du vilja ha mer information om slutförvar för använt kärnbränsle? 2.Nej → GÅ TILL FRÅGA 9 Fråga 8: Vilka områden önskar du få mer information om? ÖPPET TILL ALLA. Fråga 9: Oavsett hur insatt du är i frågan om hanteringen av använt kärnbränsle, tror du att vi i kan hantera och slutförvara avfallet på ett säkert sätt eller inte? 3.Osäker/vet ej Fråga 10: Tycker du att detta är en viktig fråga eller inte? Du svarar på en skala 1 till 5 där siffran 1 betyder ”inte alls viktig” och siffran 5 betyder ”mycket viktig”. Skala 1–5 plus VET EJ. Fråga 11: I vilken utsträckning instämmer du i följande påståenden? ”Jag litar på politikernas beslut om var och hur slutförvaret för använt kärnbränsle bör byggas.” Fråga 12: ”Jag litar på myndigheternas granskning av var och hur slutförvaret för använt kärnbränsle bör byggas.” Fråga 13: ”Jag litar på forskares och experters undersökningar om var och hur slutförvaret för använt kärnbränsle bör byggas.” Fråga 14: Jag tänkte nu läsa upp några olika hot som man som enskild person kan uppleva både i närtid och för framtiden. Jag ber dig svara på en 10-gradig skala där siffran 10 betyder att du känner mycket stark oro och siffran 1 betyder ingen oro alls. •Klimatförändringar på grund av överanvändning av jordens resurser. •Krig och konflikter runt om i världen. •Våld och gängrelaterade skjutningar både i och i vår omvärld. •Ojämlik fördelning av jordens resurser som leder till fattigdom och svält. •Överanvändning av antibiotika som leder till etablering av resistenta bakterier. •Luftföroreningar på grund av eldning av kol och utsläpp från industrier och flyg. •Radioaktivt använt kärnbränsle från kärnkraftverk. Fråga 15: Är det något annat som du känner en stark oro inför? Fråga 16: Allmänt sett anser du att generellt sett är på väg åt rätt håll eller inte? 3.VET EJ/TVEKSAM Fråga 17: Om det skulle föreslås en folkomröstning om framtida kärnkraftsanvändning hur skulle du då rösta tror du? 1.Avveckla kärnkraften så fort som möjligt 2.Avveckla kärnkraften så snart nuvarande reaktorer börjar bli gamla 3.Fortsätta att använda den kärnkraft som vi har 4.Satsa på ny kärnkraft Och några bakgrundsfrågor. Fråga 18: Vilken är din ålder? Fråga 19: Vilken är din högsta avslutade utbildning? Fråga 20: Vilken typ av ort bor du på? 1.Storstadsområde (, , ) 2.Större tätort, 90 000 eller fler invånare 3.Mindre tätort, 10–90 000 invånare 4.Ort med färre än 10 000 invånare TACKA OCH AVSLUTA! 7 Att minnas ett slutförvar Ett av de problem som utreds och diskuteras är om och i så fall vad kommande generationer bör veta om ett eventuellt slutförvar för använt kärnbränsle, hur det är konstruerat, geografisk placering, riskerna med det inkapslade materialet och andra relaterade frågor som om slutförvaret kan ha betydelse för framtida resursbehov. Det betyder att frågan om att förmedla information och skapa minnen för framtiden är av stor praktisk betydelse för utformningen av ett slutförvar för använt kärnbränsle. Mark- och miljödomstolen vid har också lyft fram vikten av dessa frågor i sitt yttrande till regeringen 2018.1 ”Vi får inte glömma att komma ihåg”. har lyft frågor om informations- och kunskapsbevarande, senast i sitt yttrande till regeringen över Svensk Kärnbränslehantering AB:s (SKB) kompletteringar ().2 Det finns några få riktlinjer och förordningar i om vilken typ av information som ska vidarebefordras till kommande generationer när det gäller ett slutförvars placering, innehåll och utformning samt var denna information bör bevaras, dvs. Skrivningarna gäller i första hand ”informationsbevarande” och bevarande av ”kunskap”. Utvecklingsarbetet som vi beskriver här breddar dock perspektiven till frågan om hur samhällen minns och glömmer. vilka processer som påverkar institutionellt och kollektivt minne. När det gäller perioden efter förslutning har betänkandet om en ny kärntekniklag som förslag att staten tar över ansvaret för ett slutförvar inför förslutning, och att staten utser den myndighet som ska 1Mark- och miljödomstolen vid . remissvar angående Svensk kärnbränslehantering AB:s kompletterande yttranden. Se även: . SOU 2018:8 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2018 – Beslut under osäkerhet; . SOU 2015:11 Kunskapsläget på kärnavfallsområdet. Kontroll, dokumentation och finansiering för ökad säkerhet. Att minnas ett slutförvar hantera skyldigheterna.3 I det ansvaret föreslås att den myndigheten ska vidmakthålla den dokumentation som krävs enligt artikel 17 i kärnavfallskonventionen.4 Svenskt regelverk om informationsbevarande och slutförvar SSM har några hänvisningar till bevarande av information i sina föreskrifter. I föreskriften SSMFS 2008:38 Om arkivering vid kärntekniska anläggningar finns allmänna riktlinjer för val av dokument och hur länge vissa dokument ska sparas i arkiven, och den hänvisar till förordningar. I föreskriften SSMFS 2008:37 står det att: Bevarande av kunskap om ett slutförvar skulle kunna minska risken för framtida mänsklig påverkan. En strategi för informationsbevarande bör tas fram så att åtgärder kan vidtas inför förslutning av ett slutförvar. (RA) ansvarar för statlig arkivering enligt lag, förordningar och via regleringsbrev och tar även emot offentliga arkiv från andra myndigheter och organisationer för att bevara dem långsiktigt. förordningar avser främst korrekt hantering av dokument på papper och i elektroniska medier, liksom konstruktion och underhåll av arkiv för att säkerställa handlingars livslängd.6 När det gäller att bevara digitala media har RA ingen tidsgräns för hur länge de ska bevaras. En strategi som involverar medling mellan generationer betraktats som huvudlösningen. I denna ”migrationsstrategi” ingår att hantera databärare både på grund av att de åldrats fysiskt och när det gäller att konvertera formaten baserad på ny teknik. De bevarade handlingarna ses numera som ett informationspaket som består av både data och metadata.7 SOU 2019:16 Ny kärntekniklag – med förtydligat ansvar, s. 268. Joint convention on the safety of spent fuel management and on the safety of radioactive waste management. 5SSMFS 2008:37 föreskrifter och allmänna råd om skydd av människors hälsa och miljön vid slutligt omhändertagande av använt kärnbränsle och kärnavfall. 6SFS 2019:445, SFS 2019:782, SFS 2009:1593. 7Enligt ISO 14721: 2012. Att minnas ett slutförvar Syftet med detta kapitel är att göra några nedslag i det utvecklingsarbete som bedrivs beträffande informationsbevarandet för framtiden och möjligheterna att skapa gemensamma minnen relaterade till ett slutförvar för använt kärnbränsle. Syftet är vidare att visa upp den bredd och mångsidighet som krävs i detta komplexa arbete. Först följer här en kort beskrivning av institutionellt minne som forskningsfält. Sedan beskrivs kortfattat OECD:s8 utvecklingsarbete om informationsbevarande över generationer. Några resultat från en internationell workshop i följer på detta. Avslutningsvis anges några slutsatser och kommentarer om viktiga frågor för den fortsatta processen i avseende ett slutförvar för använt kärnbränsle. 7.1Att ”minnas” är något vi gör Vi tänker gärna på minne som en individuell psykologisk och erfarenhetsmässig kapacitet, dvs. något som våra hjärnor objektivt kan registrera från egna observationer och erfarenheter. Men den tvärvetenskapliga forskningen visar att såväl individuellt som institutionellt ”minne” ska ses mer som ”något vi gör än något vi har [vår översättning]”.9 Det betyder att minnen konstrueras på olika sätt och processen att minnas något sker genom de komplexa kognitiva, sociala och kulturella processer vi människor är en del av. ”Minne” är ett enskilt begrepp som inbegriper en mängd olika mänskliga kapaciteter.10 Kollektiva minnen är minnen som delas av en grupp människor oberoende av om varje gruppmedlem själv har upplevt upphovet till minnet. Centrala processer för hur kollektiva minnen uppstår är t.ex. berättelser om historiska händelser och förhållanden som uppmärksammas och återberättas. Kollektiva minnen är dock inte en exakt återgivning och reproduktion av historiska händelser och förhållanden. De är snarare representationer av det förgångna som färgas av samtiden. 8The (): / (hämtad ). 9Terry, J. “When the sea of living memory has receded: Cultural memory and literary narratives of the Middle Passage.” 10Olick m.fl. 2014. ”Response to our critics.” Att minnas ett slutförvar Kollektiva minnen kan ses som sammanhang, kontexter, där individuella och personliga minnen skapas och ges uttryck.11 Det individuella minnet är konkret dvs. utgår från det som individen upplevt och varit närvarande vid.12 Kollektivt minne bidrar dock till att utöka det individuella minnet med information som går bortom ens egen erfarenhet av världen.13 Forskning om minne arbetar också med att skapa formaliserade verktyg, minnespraktiker och minnesinstitutioner, för att skapa minnen för framtiden. Minnespraktiker kan t.ex. handla om den gamla berättarkonsten till att omfatta moderna tekniker att spela in och överföra information. De samhälleliga formella och kulturella minnesskapande institutionerna har utvecklats : runstenar, monument, bibliotek, arkiv, muséer, miljöövervakningsprogram, nationalparker m.fl. Vi ”minns” också genom kulturella praktiker som sånger, högtidsritualer (t.ex. ), konst m.m.14 7.2Insatser för informationsbevarande inom Här följer en kort redovisning av utvecklingsarbete när det gäller minne och informationsbevarande i relation till slutförvar för använt kärnbränsle. Inom ramen för finns () med undergruppen (). Under RWMC har tre olika grupper arbetat med frågor om slutförvar och informationsbevarande för framtida generationer. Dessa tre grupper har slagits samman till en fjärde grupp som påbörjar sitt arbete . Nedan kommer korta beskrivningar av de fyra grupperna. ”The acquisition of a speaker by a story: how history becomes memory and identity.”; . ”Narrative: experience, memory, folklore.” ”Collective memory as a metaphor: The case of speeches by Israeli prime ministers 2001–2009.” 14Hilding-Rydevik m.fl. 2018. ”Baselines and the Shifting Baseline Syndrome – Exploring Frames of Reference in Nature Conservation.” Att minnas ett slutförvar Preservation of Records, Knowledge and Memory across Generations (RK&M) Gruppen RK&M har arbetat med frågor om hur information och kunskap om slutförvar för använt kärnbränsle och kärnavfall ska kunna bevaras under mycket långa tidsrymder.15,16 Fyra rapporter har producerats . De berör två olika dokumenttyper för att bevara information, en bibliografi samt en slutrapport.17 En katalog över insatser i tolv länder planeras vara färdig . ” (RepMet) Gruppen RepMet har involverat organisationer från tolv olika länder, bl.a. och SKB, i arbetet med att skapa en bättre förståelse för identifiering, hantering, administration och tillämpning av metadata. Att spara information på ett sätt som gör den tillgänglig över längre tidsspann är ofta svårt. Att i det sammanhanget även spara metadata som visar hur informationen en gång skapades är en ännu större utmaning. är metadata avgörande för att informationen ska kunna tillgängliggöras, värderas och användas av kommande generationer. Metadata är viktig eftersom den hjälper kommande generationer att hitta, förstå och använda information. Det gäller i synnerhet över längre tidsperioder eftersom kvaliteten på information tenderar att långsamt erodera i takt med att kunskaper om mätmetoder, beräkningar, villkor m.m. försvinner. Arbetet har resulterat i fem olika dokument till stöd för olika nationella program för att slutförvara använt kärnbränsle och radioaktivt avfall liksom för internationell harmonisering på området: •En översiktsrapport om användning av metadata i termer av tilllämpningar och implementering med rekommendationer.18 •Tre s.k. bibliotek eller datamodeller för hur relevanta objekt strukturerat kan beskrivas tillsammans med relationerna mellan dem. Inom ramen för dessa bibliotek diskuteras nyckelaspekter av data 15www.oecd-nea.org/rwm/rkm/ (hämtad ). 16Läs mer i . 2018; 2015. Preservation of Records, Knowledge and Memory (RK&M) Across Generations. Final Report of the RK&M Initiative. Att minnas ett slutförvar och metadata inom olika vetenskapliga och tekniska områden med bäring på hela livscykeln för förvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall. Det första berör data och metadata om platsen för förvaret, det andra handlar om data och metadata om det använda kärnbränslets och kärnavfallets inneslutningar och det tredje förvarets utformning.19 •Det femte dokumentet handlar om olika verktyg, metoder, standarder och instruktioner som använts för att utforma biblioteken. En av flera rekommendationer är att inom organisationer med uppgift att hantera använt kärnbränsle och radioaktivt avfall skapa en kultur som pekar ut metadata som extremt viktig, exempelvis genom att ta fram policy för metadata. Hanteringen av metadata måste göras på rätt sätt redan från det att information börjar skapas. Görs det felaktigt finns risk att problemen blir större än om metadata inte hanterades alls. on and Reporting Methodology (EGIRM) Gruppen EGIRM är initierad av /, och Europeiska kommissionen, och har utvecklat metoder för att säkerställa att olika nationella förteckningar och inventeringar av radioaktivt avfall standardiseras för att uppnå bra jämförelsemöjligheter länder emellan liksom att förenkla arbetet med att få fram kunskap om den globala situationen på området. Arbetet har resulterat i två olika dokument: ett om metoder för att överföra olika nationella system för klassificering av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall till ett gemensamt klassifikationssystem20 samt ett om en utvidgning av dessa metoder till att gälla samtliga länder och samtliga strategier för att hantera använt kärnbränsle och radioaktivt avfall.21 19Camphouse m.fl. 2017. ”Metadata in Geological Disposal of Radioactive : The RepMet National Inventories and Management Strategies for Spent Nuclear Fuel and Radioactive : Methodology for Common Presentation of Data. National Inventories and Management Strategies for Spent Nuclear Fuel and Radioactive : Extended Methodology for the Common Presentation of Data. Att minnas ett slutförvar Information, Data and () Gruppen IDKM bildades för att föra ihop arbetet i de tre grupperna ovan.22 IDKM ska tillgodose den globala efterfrågan på nya verktyg för effektiv och praktisk hantering av information, data och kunskap både . Tidshorisonterna ska ses i relation till livslängden hos ett slutförvar liksom det radioaktiva avfallet. Bakgrunden är de ofta höga kostnader som är förknippade med tillförlitlig informations- och kunskapshantering inom kärnkraftsområdet på grund av dess komplexitet. tenderar olika nationella program för att hantera kärnkraftens avfall, inte minst använt kärnbränsle, att pågå som innebär att säkerställande av tillgång till relevanta data, information och kunskap är avgörande även om den kan ha formats årtionden tillbaka i tiden. Det handlar helt enkelt om att säkerställa tillgången till data, information och kunskap i då kompetensförsörjningen inom kärnkraftsområdet tenderar att svikta på många håll i världen.23 IDKM kommer att ha som uppgift att leda och koordinera de uppgifter inom data-, informations- och kunskapshantering som ska formuleras och samlas i ett dokument ”IDKM Roadmap”, liksom att upprätthålla och förändra denna plan då nya behov uppstår liksom nya möjligheter att tillgodose dessa behov. Gruppen ska också fungera som ett neutralt forum för utbyte av erfarenheter, gemensamma behov och utmaningar mellan olika tillsynsutövare, tillståndshavare och andra intressenter. Till detta kommer att gruppen ska utgöra en plattform som följer trender och tendenser inom data-, informations- och kunskapshantering för att kunna hjälpa medlemmarna att tillämpa dessa för att hantera kärnavfall och använt kärnbränsle. Det ska finnas fyra expertgrupper inom IDKM som ska hantera var sitt arbetsområde: •dokumentation som rör säkerhetsanalys •bevarande av minne. 22Se: /rwm/workshops/2019/idkm/ (hämtad ). 23Läs mer om kompetensförsörjning i kapitel 2 i denna rapport. Att minnas ett slutförvar I arbetsområdet för säkerhetsanalys delas arbetet upp i tre s.k. makroaktiviteter som gäller dokumentation och informationshantering före och under uppförande, efter förslutning samt dokumentation och informationshantering för hela systemet för hanteringen av använt kärnbränsle och radioaktivt avfall. I arbetsområdet för kunskapsöverföring mellan generationer delas arbetet upp i det som rör strategier och det som rör stödsystem. I arbetsområdet för arkivering delas arbetet upp i det som rör dokumentarkivering och det som rör digital arkivering. I arbetsområdet för bevarande av minne delas arbetet upp i plattformar för information och diskussion, implementering och särskilda studier och översikter. De fyra arbetsområdena ska ledas av var sin expertgrupp med specialister som träffas ett antal gånger beroende på behov och arbetsplan. De olika expertgruppernas arbetsinsatser ska koordineras av IDKM Working Party som träffas in plenum en gång och till en början tillsätts för en treårsperiod. Här består medlemmarna av olika slags specialister, naturvetare och ingenjörer samt samhällsvetare med kunskaper i informationshantering under mycket långa tidsperioder. 7.3Vägledning och praktiska mål – två-dagars internationell workshop Ytterligare en insats för att diskutera information och minneskapande för framtiden var en två-dagars internationell och tvärvetenskaplig workshop i med namnet ”Information and memory for future decision making – radioactive waste and beyond”, arrangerad av tillsammans med , och Linnéuniversitetet.24 Ett syfte med workshopen var att sätta frågan om informationsbevarande och minne i ett större sammanhang än bara kärnavfallsområdet genom att ta hjälp av expertis från andra områden med behov av informationsbevarande. De breda diskussionerna vid work- 24Se dokumentationen från workshopen på: /en/workshop- information-and-memory-for-future-decision-making-radioactive-waste-and-beyond (hämtad ). Att minnas ett slutförvar shopen ledde fram till utvecklingen av tre principer25 när det gäller att bevara information, skapa kunskap och minnen för framtiden av bl.a. ett slutförvar för använt kärnbränsle. Syftet med principerna och de praktiska målen som beskrivs nedan är att bidra med en bas för framtida arbete när det gäller det som på engelska sammanfattas i ”Records, Knowledge and Memory” (RK&M) för kommande generationer och deras välmående. Vår översättning av principer och praktiska råd. Princip nummer ett anger att vi måste ge framtida generationer möjlighet att förstå och hantera det avfall/arv tidigare generationer lämnat efter sig: 1.Att möjliggöra för framtida generationer att kunna ta väl underbyggda beslut är del i en ansvarsfull och etiskt sund förvaltning av miljömässiga konsekvenser samt andra konsekvenser och arv som vi lämnar efter oss. Frågan om varför det är viktigt att bevara information och skapa minnen fördes fram vid workshopen och kopplar framför allt till princip 1 ovan. Tre grundläggande anledningar lyftes: a) den legala, b)den pragmatiska och politiska samt c) den etiska. Den första, den legala anledningen kopplar bl.a. till internationella konventioner som Århuskonventionen.26 Den stipulerar exempelvis allmänhetens rättighet till miljöinformation, men inte specifikt hur den kan bevaras och tillgängliggöras eller om det kan finnas rättsliga grunder för att neka tillgången till sådan information. Detta måste ut. När det gäller den andra gruppen av anledningar, pragmatiska och politiska, så kan existensen av informationsbevarande och minnesskapande åtgärder påverka legitimitet och trovärdighet för ett slutförvar och dess aktörer. För det tredje finns flera etiska anledningar att ta hänsyn till i detta sammanhang. Det kan handla om att skapa rättvisa mellan generationer när det gäller tillgång till information. 25Information and Memory for Future Decision-Making – Radioactive and Beyond. workshop 21–23 2019. 26Århuskonventionen (1998): om tillgång till information i miljöfrågor, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser som rör miljön och tillgång till överprövning i miljöfrågor (se prop. 2004/05:65). Att minnas ett slutförvar också medlemsländers deklaration27 om ansvaret för kommande generationer () som slår fast att: De nu existerande generationerna har ansvar för att tillgodose nuvarande och kommande generationers behov och intressen (vår översättning). I Århuskonventionen nämns också vikten av allmänhetens deltagande och tillgång till information om plats, fysiska och tekniska karakteristika samt uppskattningar av förväntade restprodukter och utsläpp, men som tidigare nämns inte hur detta kan säkerställas. Ytterligare en anledning som framfördes är att minimera risk för negativ påverkan på framtida generationer. Bl.a. ska de ges möjlighet att reparera eller öka säkerheten i ett slutförvar. Att tillse framtida generationer möjlighet till egna beslut är kanske den mest viktiga anledningen till att skapa insatser för informationsbevarande och minnen. En fråga som lyftes fram var också den ambivalens som finns i budskapet till framtida generationer om ett slutförvar – å ena sidan att förvaret är säkert och kontrollerat och å andra sidan att försiktighet absolut måste iakttas. Princip nummer två och tre lyder: 2.Relevanta institutioner bör planera för en kontinuerlig översyn. Detta är också i linje med en klok strategi som skydd för hälsa och säkerhet. 3.Den valda strategin för bevarande av information, kunskap och minne bör integrera möjligheten för framtida avbrott i strategin för bevarande och överföring. Avsikten bör vara att återfå tillsyn, om tillsynen har förlorats. Två olika förhållningssätt till framtiden diskuterades i relation till bevarandet av information och som kopplar till principerna 2 och 3 –ett rullande , ”a rolling present”, och ett rullande förvaltarskap, ”a rolling stewardship”. Ett rullande nu skulle innebära att vi ser som en fortsättning på det som finns . Forskning och samhälleliga erfarenheter visar dock tydligt på stora språng och för- 27http://portal.unesco.org/en/ev.php- URL_ID=13178&URL_DO=DO_TOPIC&URL_SECTION=201.html (hämtad ). Att minnas ett slutförvar ändringar som sker i samhällen under så långa tidsrymder vi talar om för ett eventuellt framtida slutförvar. Vi måste anta att framtida samhällen kommer vara mycket annorlunda jämfört med dagens. Det innebär att vi medvetet måste förvalta en pågående förändring och det blir viktigt att skapa säker transformation av information och samhälleliga minnen. Ett rullande förvaltarskap innebär att förvaret ska vara konstruerat så att övervakning, återtagande, reparationer och ompackning av avfallet kan ske om och när man bedömer det nödvändigt. Det innebär också att någon aktör måste utses som tar ansvar för informationshantering, bedömning av behov och att vidta åtgärder. Utöver principerna ovan så enades deltagarna också i stort kring ett antal praktiska mål för minne och informationsbevarande. De beskrivs i det följande tillsammans med annat av relevans. Den första praktiska frågan handlar om ansvaret: Olika typer av aktörer bör bestämma och kommunicera sina roller i bevarandet och vidta relevanta samt samordnade åtgärder. Lagar kan identifiera roller och mål, medan förordningar kan vägleda hur det sker i praktiken.