sou · H8B348 · 2020-08-11 00:00:00 — Utifrån vad vi känner till om muggar och livsmedelsbehållare för engångsbruk med plast som finns på marknaden och med hän- syn till vad vi tror om de som bedöms kunna finnas på marknaden så bedömer vi att följande skattenivåer bör föreslås: •Muggar med högst 1 procents plastinnehåll beskattas med per styck, vilket innebär att från skatten på får avdrag göras med . Muggar med högst 10 procents plastinnehåll beskattas med per styck, vilket innebär att från skatten på får avdrag göras med . Muggar med mer än 10 procents plastinnehåll beskattas med per styck, och inget avdrag får göras. •Livsmedelsbehållare med högst 1 procents plastinnehåll beskattas med per styck, vilket innebär att från skatten på 7 kro- nor får avdrag göras med . Livsmedelsbehållare med högst 10 procents plastinnehåll beskattas med per styck, vilket innebär att från skatten på får avdrag göras med 3 kro- nor. Livsmedelsbehållare med mer än 10 procents plastinnehåll beskattas med per styck, och inget avdrag får göras. 8.8Skattskyldiga och skattskyldighetens inträde 8.8.1Skattskyldiga och skattskyldighetens inträde Förslag: Skattskyldig är den som tillverkar skattepliktiga varor i , för in eller tar emot skattepliktiga varor från annat EU- land eller importerar skattepliktiga varor. Från skattskyldighet undantas införsel, mottagande och import av skattepliktiga varor som inte överstiger 40 stycken varor. Vidare undantas från skattskyldighet en fysisk persons tillverkning, in- försel, mottagande och import av skattepliktiga varor som är av- sedda för den fysiska personens eller dennes familjs personliga bruk. Skattskyldigheten inträder för tillverkning, in- försel, mottagande respektive import. Bestämmelser införs om uppskjuten skattskyldighet för godkända lagerhållare i likhet med vad som gäller enligt annan punktskattelagstiftning. Svenska punktskatter tas normalt ut bland de aktörer som befattar sig med skattepliktiga varor. Därmed begränsas antalet skattskyldiga, vilket underlättar administration och kontroll av punktskatterna. Att antalet skattskyldiga begränsas är önskvärt även när det gäller den här punktskatten. Som utgångspunkt bör där- för skattskyldigheten placeras hos den som först befattar sig med de skattepliktiga varorna i i enlighet med vad som normalt gäller på punktskatteområdet. Skattskyldig föreslås därför vara den som till- verkar skattepliktiga varor i , för in eller tar emot skattepliktiga varor från annat EU-land eller importerar skattepliktiga varor. Skatt- skyldigheten inträder för tillverkning, införsel, mot- tagande respektive import. Enligt lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elektronik och lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter är det endast sådana aktiviteter som är yrkesmässiga som omfattas av skattskyldighet. I dessa lagar har ”yrkesmässig aktivitet” definierats som en aktivitet som utförs antingen av en juridisk person eller av en fysisk person och avser varor som inte är avsedda för den en- skildes eller dennes familjs personliga bruk. I lagrådsremissen före- slogs en motsvarande lösning beträffande lagen om skatt på plastbär- kassar. Lagrådet påpekade dock att definitionen avseende yrkesmässiga aktiviteter närmast är att anse som en reglering av ett undantag från skattskyldighet i vissa situationer och att undantaget lämpligen bör tas in i en egen bestämmelse. Vi föreslår därför att yrkesmässighet inte ska vara ett villkor för skattskyldighet och att det i stället införs en separat bestämmelse om undantag från skattskyldighet liksom i lagen om skatt på plastbärkassar. Någon skillnad i sak i förhållande till vad som gäller enligt lagen om skatt på kemikalier i viss elektro- nik och lagen om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter avses inte. Om skattskyldighet förelåg för all införsel, mottagande och im- port av skattepliktiga varor som inte görs av fysiska personer för personligt bruk skulle detta ge upphov till en omfattande administra- tiv börda. Det bedöms därför lämpligt att en tröskelregel införs som undantar införsel, mottagande och import av skattepliktiga varor i mycket ringa omfattning. Såväl fysiska som juridiska personer bör omfattas av detta undantag. En gräns på 40 stycken varor per tillfälle bedöms vara en rimlig avvägning mellan intresset av att minska den administrativa bördan och intresset av att förhindra att punktskatte- pliktiga varor förs in i landet skattefritt. Vad gäller tillverkning så be- dömer vi att engångsartiklar i form av muggar och livsmedelsbehållare är varor som framställs under sådana förhållanden att det inte finns behov av något generellt undantag från skattskyldighet vid små voly- mer. I stället kan det förväntas att producenter i stor utsträckning ansöker om godkännande som godkänd lagerhållare (se nedan). Med hänsyn till de skattepliktiga varornas karaktär görs bedöm- ningen att svenska konsumenters inköp av sådana varor direkt från säljare i utlandet bara kan antas ske i närmast obefintlig omfattning. En beskattning av sådana inköp bedöms medföra begränsade vinster ur miljösynpunkt. Mot bakgrund av skattskyldighetens utformning kommer i praktiken beskattning normalt inte ske i dessa fall. Några sär- skilda bestämmelser bedöms inte vara nödvändiga för dessa situationer. Att skattskyldighet inträder för tillverkning, införsel, mottagande eller import kan leda till oönskade likvida påfrest- ningar för berörda företag. I likhet med andra nationella punktskat- ter, till exempel avseende snus och tuggtobak enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt, lagen (2016:1067) om skatt på kemikalier i viss elek- tronik samt lagen (2020:32) om skatt på plastbärkassar föreslås därför ett system med godkända lagerhållare. Detta innebär att skattskyl- dighetens inträde skjuts upp till en senare tidpunkt än tidpunkten för tillverkning, införsel, mottagande eller import. Konstruktionen innebär också att skattskyldighetens inträde skjuts upp då varor leve- reras från en godkänd lagerhållare till en annan godkänd lagerhållare. Skattskyldighet inträder först när skattepliktiga varor levereras till en köpare som inte är godkänd lagerhållare, tas till eget försäljnings- ställe för detaljförsäljning, tas i anspråk för annat ändamål än försälj- ning (exempelvis egen användning) eller då godkännandet återkallas. Detta innebär att godkända lagerhållare kan hålla ett obeskattat lager och att de likvida påfrestningarna därmed blir mindre än om lagret skulle vara beskattat. Den som avser att tillverka, föra in, ta emot eller importera skattepliktiga varor bör kunna godkännas som lagerhållare. Även grossistföretag som avser att återförsälja skattepliktiga varor bör kunna godkännas som lagerhållare. I motsvarande bestämmelser enligt annan punktskattelagstift- ning krävs för godkännande som lagerhållare även att sökanden avser att agera yrkesmässigt. Även i lagrådsremissens lagförslag i fråga om skatt på plastbärkassar var detta ett villkor. Lagrådet har dock påpekat att det kan ifrågasättas om kravet på yrkesmässighet fyller någon funk- tion, eftersom det är osannolikt att en fysisk person vare sig skulle vilja bli eller kunna anses lämplig som lagerhållare enbart för varor avsedda för personligt bruk. Lagrådet har mot denna bakgrund framhållit att kravet på yrkesmässighet bör kunna utgå ur den aktuella bestämmel- sen. Ett krav på yrkesmässighet föreslogs därför inte i propositionen om skatt på plastbärkassar (prop. 2019/20:47). Ett krav på yrkes- mässighet framstår som obehövligt även här och föreslås således inte. I likhet med vad som gäller för lagerhållare enligt annan punkt- skattelagstiftning bör endast den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig som lager- hållare kunna godkännas. Detta innebär att ska avslå en ansökan om godkännande som lagerhållare om sökanden är olämplig att anförtros sådan ställning. Med ekonomiska förhållanden och om- ständigheterna i övrigt avses primärt sådana förhållanden och om- ständigheter som kan påverka risken för skatteundandragande. För skattskyldiga som inte har godkännande som lagerhållande gäller att skattskyldighet inträder för tillverk- ning, införsel, mottagande respektive import. Förslaget behandlas i 7–13 §§ i den nya lagen om skatt på engångs- artiklar, se avsnitt 1.1. 8.8.2Undantag från skattskyldighetens inträde i vissa fall Förslag: För godkända lagerhållare inträder skattskyldighet inte för en skattepliktig vara som 1.tidigare har beskattats enligt lagen, 2.levereras till en köpare i annat land, 3.fullständigt förstörs genom oförutsedda händelser eller force majeure, 4.lämnas för sådan materialåtervinning av avfall som avses i 15 kap. 6 § , eller 5.används som insatsvara vid tillverkning av andra varor. I syfte att undvika dubbelbeskattning och att skatt tas ut för varor som inte kommer till sådan användning som motiverar att skatt tas ut krävs ett system där varor i vissa fall undantas från beskattning. Enligt flertalet befintliga punktskattesystem finns bestämmelser om att den skattskyldige får göra avdrag för skatt i vissa fall. I lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik förekommer en annan syste- matik, där varor i vissa fall undantas från skattskyldighetens inträde. Detsamma gäller enligt lagen om skatt på plastbärkassar. I likhet med vad som gäller lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik och lagen om skatt på plastbärkassar bör i den föreslagna lagen införas bestämmelser om att skattskyldighet under vissa förut- sättningar inte inträder för varor som annars hade varit skatteplik- tiga. En sådan ordning är lämplig eftersom administrationen för- enklas. Ytterligare ett skäl är att engångsartiklar i form av muggar och livsmedelsbehållare, till skillnad från varor enligt de punktskatte- lagstiftningar där avdrag förekommer, typiskt sett inte förbrukas på ett sådant sätt att de inte längre finns kvar i samband med att de an- vänds. Med tanke på att ett av målen med skatten är att styra mot en minskad konsumtion av beskattade engångsartiklar är det inte ända- målsenligt att införa en reglering som ger möjlighet till skatteavdrag efter att de skattepliktiga varorna har släppts ut på marknaden. En första situation som bör medföra undantag från skattskyldig- hetens inträde är att skattskyldighet enligt lagen har inträtt för varan. En sådan situation skulle kunna uppstå exempelvis om en godkänd lagerhållare förvärvar skattepliktiga varor inom landet från någon som inte är godkänd lagerhållare. När varorna säljs på nytt skulle beskattning ske , om inte ett särskilt undantag införs. Det är vidare lämpligt att godkända lagerhållare inte beskattas för skattepliktiga varor som inte släpps ut på marknaden i . En sådan reglering bidrar till att svenska tillverkare och grossister får en konkurrensneutral situation när skattepliktiga varor säljs till köpare utanför . Skattskyldighet bör därför inte inträda för en skatte- pliktig vara som levereras till en köpare i ett annat land. Detsamma bör gälla om en godkänd lagerhållares varor fullständigt förstörs genom oförutsedda händelser eller force majeure, lämnas för materialåtervin- ning av avfall eller används som insatsvara vid tillverkning av andra varor. Om varor används som insatsvara i egen tillverkning bör det, till skillnad mot vad som gäller enligt exempelvis lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik och lagen om skatt på vissa nikotinhal- tiga produkter, inte krävas att de nya varorna omfattas av skatteplikt. Undantaget blir alltså tillämpligt om skattepliktiga varor används som insatsvara av en godkänd lagerhållare vid framställning av varor som inte omfattas av skatteplikt. Bestämmelsen föreslås begränsas till godkända lagerhållare. Det finns inte skäl att tro att de aktuella undantagen regelmässigt aktua- liseras för andra aktörer. Det bedöms därför inte finnas behov av att utöka tillämpligheten av undantagen till aktörer som inte godkänts Därtill kommer att godkända lagerhållares lämplig- het har kontrollerats av i samband med godkännande och att de kan förväntas dokumentera hanteringen av skattepliktiga varor bättre än andra aktörer. Att utöka undantagen till att gälla andra aktörer skulle därför försvåra beskattningsmyndighetens kontroll. Förslaget behandlas i 14 § i den nya lagen om skatt på engångs- artiklar, se avsnitt 1.1. Förslag: Bestämmelserna i skatteförfarandelagen ska som huvud- regel vara tillämpliga på skatten på engångsartiklar, vilket innebär att blir beskattningsmyndighet. Vid import ska dock skatten betalas till och i de fallen ska förfarandebestäm- melserna i tullagen vara tillämpliga. I skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, finns bestäm- melser om förfarandet vid beskattning. SFL tillämpas för alla skatter utom de som uttryckligen undantas från lagens tillämpningsområde. Av de förekommande punktskatterna är det endast trängsel- skatt enligt lagen (2004:629) om trängselskatt och skatt enligt väg- trafikskattelagen (2006:227) som undantagits från SFL. Övriga punkt- skatter omfattas alltså av bestämmelserna i . Det är mest lämpligt att knyta an beskattningsförfarandet direkt till vad som gäller för andra punktskatter och således tillämpa bestämmel- serna i SFL i fråga om en skatt på engångsartiklar. Därmed blir reglerna i SFL om bland annat registrering av skattskyldiga, punktskatte- deklaration, tidpunkter för redovisning och betalning av skatt, ränta, förseningsavgift, beslut om punktskatt, omprövning, överklagande, skattekontroll och rätt till ersättning tillämpliga i fråga om skatten. Det innebär även att som huvudregel blir beskatt- ningsmyndighet. Dock bör vara beskattningsmyndighet när någon som inte är godkänd lagerhållare importerar skattepliktiga varor från tredje land och förfarandet följer då av bestämmelserna i tullagen (2016:253). Att och inte är beskatt- ningsmyndighet i sådana fall motsvarar vad som normalt förekom- mer enligt annan punktskattelagstiftning och samma ordning är lämp- lig även här. Förslaget behandlas i 15 § i den nya lagen om skatt på engångs- artiklar, se avsnitt 1.1. 8.9.2Beslut angående status som lagerhållare Förslag: beslut angående godkännande eller åter- kallelse av godkännande som lagerhållare ska överklagas till all- män förvaltningsdomstol och i dessa fall ska prövningstillstånd krävas vid överklagande till kammarrätten. beslut angående godkännande av lagerhållare liksom beslut om att återkalla sådant godkännande utgör inte beslut om be- skattning som förfarandereglerna i SFL respektive tullagen blir till- lämpliga på. Det bör tydliggöras att dessa beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Mot bakgrund av att besluten i allt väsent- ligt är av skatteadministrativ karaktär görs bedömningen att det bör krävas prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Förslaget behandlas i 16 § i den nya lagen om skatt på engångs- artiklar, se avsnitt 1.1. Förslag: Uppgifter och handlingar hos rörande god- kända lagerhållare enligt lagen om skatt på engångsartiklar ska gall- ras efter utgången av det kalenderår då godkännandet som lagerhållare blev återkallat. Bedömning: Den personuppgiftsbehandling som förslaget om skatt på engångsartiklar ger upphov till är förenlig med EU:s dataskydds- förordning. Den befintliga reglering som finns på personuppgifts- området utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid med anledning av för- slaget. Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling bortsett från den ändring som föreslås i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. I praktiken kommer ansökningar om status som godkänd lager- hållare främst att omfatta juridiska personer. Det är dock möjligt även för fysiska personer att bli godkända som lagerhållare. I prak- tiken krävs det dock att de agerar yrkesmässigt, eftersom en fysisk persons tillverkning, införsel, mottagande eller import för personligt bruk undantas från skattskyldighet. Om fysiska personer ansöker om status som godkänd lagerhållare och efter godkännande registreras som skattskyldiga av kan detta medföra att personupp- gifter behandlas av myndigheten. De uppgifter som kan komma att behandla utgörs primärt av adress- och kontaktuppgifter, uppgifter om redovisningsperioder och bokslutsdatum samt uppgiven grund för ansökan. Det står därför klart att förslaget kan ge upphov till en sådan personuppgiftsbehandling som omfattas av Europaparla- mentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av person- uppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upp- hävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad EU:s dataskyddsförordning. EU:s dataskyddsförordning är i alla delar bindande och direkt tillämplig i samtliga EU:s medlemsländer . Förordningen, som utgör den generella regler- ingen av personuppgiftsbehandling inom EU, tillåter och förutsätter ibland att medlemsstaterna kompletterar förordningen med nationell lagstiftning. För personuppgiftsbehandling i beskatt- ningsverksamheten finns lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet som innehåller bestämmel- ser som kompletterar EU:s dataskyddsförordning. Förutom vid be- handling av personuppgifter om enskilda personer gäller vissa bestäm- melser i lagen även vid behandling av uppgifter om juridiska personer (se 1 kap. 1 § andra stycket). Godkännandet som lagerhållare innebär att den skattskyldige ska redovisa skatten i stället för i samband med varje händelse som utlöser skatteplikt. Godkännandet som lagerhållare innebär även att skattskyldighetens inträde skjuts upp. För att dessa förmåner inte ska missbrukas krävs att har möjlighet till kontroll. Den behandling av personuppgifter som sker hos till följd av godkännandet är nödvändig för att systemet med godkända lager- hållare ska fungera. Den rättsliga grunden för personuppgiftsbehand- lingen är alltså att den är nödvändig för att utföra en uppgift av all- mänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning (artikel 6.1 e i EU:s dataskyddsförordning). Den aktuella grunden för behandlingen är vidare fastställd i den nationella rätten på det sätt som krävs enligt artikel 6.3 i EU:s dataskyddsförordning. Den rättsliga grunden är fastställd i förordningen (2017:154) med instruktion för , skatteförfarandelagen och i den föreslagna lagen. De närmare ända- målen för behandlingen liksom andra specificerade bestämmelser finns i lagen om behandling av uppgifter i beskattnings- verksamhet. Vad gäller frågan om personuppgiftsbehandlingen är proportioner- lig bör beaktas att det är valfritt att ansöka om godkännande som lager- hållare och att de fysiska personer som ansöker om godkännande får förutsättas agera yrkesmässigt. De uppgifter som kommer att be- handlas är inte sådana känsliga personuppgifter som avses i artikel 9.1 i EU:s dataskyddsförordning. Uppgifterna är antingen sådana som relaterar till verksamheten eller kontaktuppgifter. Intrånget i de regi- strerades personliga integritet torde därför vara förhållandevis litet. Vid en avvägning mellan den registrerades personliga integritet och behovet av att personuppgiften behandlas anses behandlingen vara proportionerlig. Av 1 kap. 4 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet framgår att uppgifter bland annat får behand- las för att tillhandahålla information som behövs hos för fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter (punkt 1), revi- sion (punkt 4) och tillsyn samt lämplighets- och tillståndsprövning och annan liknande prövning (punkt 5). Av 2 kap. 2 § framgår vidare att i beskattningsdatabasen får uppgifter behandlas om personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 4 § 1–9. I 2 kap. 3 § och i för- ordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i be- skattningsverksamhet finns bestämmelser om vilka uppgifter som får behandlas i beskattningsdatabasen. Den behandling av uppgifter som förslaget om skatt på engångsartiklar ger upphov till hos i beskattningsdatabasen är tillåten enligt de angivna bestämmelserna. Förslaget medför dock att det behöver göras en följdändring i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverk- samhet. Enligt huvudregeln i 2 kap. 11 § ska uppgifter och handlingar i beskattningsdatabasen, om inget annat anges i 12 §, gallras senast efter utgången av det kalenderår då den beskattningsperiod som uppgifterna och handlingarna kan hänföras till gick ut. innebär att uppgifter och handlingar hos om godkända lagerhållare enligt lagen om skatt på engångsartiklar i stället ska gallras efter utgången av det kalenderår då godkännandet som lager- hållare blev återkallat. Det är som gäller enligt 2 kap. 12 § tredje stycket samma lag för motsvarande uppgifter om godkända lagerhållare enligt annan punktskattelagstiftning. Anledningen till att det är nödvändigt att lagra uppgifterna är att det i efterhand, särskilt vid omprövning, ska vara möjligt att kontrollera vilka uppgifter som legat till grund för ett beslut. Omprövning kan bli aktuellt upp till från utgången av det kalenderår då beskatt- ningsåret har gått ut. Uppgifterna kan därför inte gallras tidigare än efter utgången av det kalenderår då godkännandet som lager- hållare blev återkallat. En sådan bestämmelse bedöms därmed vara för- enlig med principen om lagringsminimering i artikel 5.1 e i EU:s data- skyddsförordning. Sammanfattningsvis bedömer vi att den personuppgiftsbehand- ling som förslaget om skatt på engångsartiklar ger upphov till är för- enlig med EU:s dataskyddsförordning. Bortsett från den ändring som föreslås i lagen om behandling av uppgifter i beskatt- ningsverksamhet utgör den befintliga regleringen på personupp- giftsområdet tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske vid med anledning av förslaget. Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Förslaget föranleder en ändring i 2 kap. 12 § lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, se avsnitt 1.2. Bedömning: Förslaget bör anmälas till enligt förfarandet i anmälningsdirektivet. När det gäller förslagets för- enlighet med reglerna om statligt stöd bör kontakt tas med EU- kommissionen innan beslut fattas och det kan även bli aktuellt att göra en formell anmälan av den planerade skatten till EU-kom- missionen för godkännande. Förslaget strider inte mot i övrigt. Enligt artikel 1 i och rådets direktiv (EU) 2015/1535 av om ett informationsförfarande beträffande tekniska föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (anmälningsdirektivet) avses med tek- nisk specifikation bland annat en i ett dokument intagen specifika- tion som fastställer de egenskaper som krävs av en produkt. Den före- slagna avgränsningen avseende vilka varor som omfattas av skatteplikt bedöms utgöra en sådan specifikation. Av anmälningsdirektivet föl- jer därför att förslaget ska anmälas till kommissionen i enlighet med förfarandet i anmälningsdirektivet. Eftersom det är fråga om en åt- gärd som rör skatt finns dock inte någon s.k. frysningsperiod från det att anmälan getts in till dess att reglerna kan träda i kraft (arti- kel 7.4 i anmälningsdirektivet). Förslaget bör alltså anmälas till kom- missionen i enlighet med anmälningsdirektivet. Eftersom engångsartiklar inte omfattas av någon harmoniserad EU-reglering avseende beskattning har medlemsstaterna möjlighet att införa regler om sådan beskattning så länge reglerna inte leder till gränsformaliteter i handeln mellan medlemsstater samt följer de gene- rella unionsrättsliga reglerna om proportionalitet. Den föreslagna skat- ten bedöms uppfylla dessa krav. Vid utformningen av nationella punktskatter måste även särskilt beaktas. Lagstiftning inom skatteområdet kan utgöra en sådan statlig stödåtgärd som omfattas av tillämpnings- området för artikel 107.1 i EUF-fördraget.