sou · H8B313 · 2020-03-05 00:00:00 — För att gärningarna ska vara straffbara enligt 40 § andra stycket fiskelagen krävs, liksom gärningar som bedöms enligt 11 § lagen om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken, att gär- ningarna har begåtts uppsåtligen eller av grov oaktsamhet. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser Vad menas med ”EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken”? Den gemensamma fiskeripolitiken (GFP) består av tre delar; beva- rande och förvaltning av fiskresurserna, strukturåtgärder för fiske- näringen och marknadsreglering av fisk och fiskprodukter. EU har ensamrätt att stifta lagar inom den gemensamma fiskeri- politiken för att bevara havets biologiska resurser. Medlemsstaterna kan under vissa förutsättningar införa egna regleringar. Regelverket omfattar i stort sett bara yrkesfisket men det finns även ett uttryckligt förbud mot att fritidsfiskare säljer sin fångst.2 De övergripande direktverkande EU-förordningarna inom fiskets område behandlas närmare i avsnitt 8. Lagstiftningstekniken med hänvisning till ”EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken” I den proposition som lämnade förslag i vissa lagstiftningsfrågor för att vid ett EU-medlemskap möjliggöra tillämpningen av de regelverk som gäller bl.a. för den gemensamma fiskeripolitiken (prop. 1994/95:75), vari regeringens förslag till lag om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken ingick, analyserades inte den valda lagstiftningstekniken som innebar hänvisning till EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken närmare. Regeringen kon- staterade att bestämmelserna om bl.a. straff i allt väsentligt hade ut- formats i överensstämmelse med motsvarande bestämmelser i annan offentligrättslig lagstiftning (prop. 1994/95:75 s. 16). Regeringen noterade emellertid att regelsystemet om den gemensamma fiskeri- politiken är uppbyggt på bestämmelser om jord- bruket (numera bestämmelserna om jordbruk och fiskeri i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUF-fördraget) samt att systemet är relativt omfattande och domineras av ett antal grund- förordningar som kompletteras av åtskilliga tillämpningsförord- ningar. Regeringen har i senare propositioner uttalat sig tydligare angå- ende lagstiftningstekniken med generella hänvisningar till . 2017/18:165 Effektivare sanktioner i livsmedels- 2Havs- och vattenmyndigheten. (/hav/vagledning--lagar/lagstiftning/ lagstiftning-som-ror-yrkesfisket ). Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser kedjan (s. 33 f.) uppgav regeringen att en straffbestämmelse med fängelse i straffskalan kan utformas som ett rent blankettstraffbud med en generell hänvisning till de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen och till bestämmelser i som komplet- teras av lagarna och att en sådan utformning är tillåten enligt Högsta domstolens praxis (NJA 2007 s. 277) när det gäller överträdelser av bestämmelser i . En sådan konstruktion är på samma sätt som brottsbeskrivningar mindre känslig för förändringar i grundregelverket, men lagstiftningstekniken kan också, vilket regeringen påpekade i nämnda proposition, kritiseras bl.a. ur tydlig- hetshänseende eftersom det krävs kunskap om de omfattande, och av många upplevt som svårtillgängliga, regelverken på de aktuella områdena för att få närmare kännedom om vad som är straffbelagt. Blankettstraffbudet i 40 § andra stycket fiskelagen innebär så som det är utformat en hänvisning till samtliga EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken som innebär otillåtet fiske. Straffbestämmelsen gällande överträdelser av EU:s förordningar infördes, som konstaterats ovan, genom antagande av propositio- nerna 1994/95:75 och 1995/96:8. I dessa båda propositioner görs emellertid inte några närmare överväganden heller kring frågan om handlingsnormerna, dvs. ”EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken” måste täckas av gärningspersonens uppsåt eller grova oaktsamhet. Vad som vid tillämpning av bestämmelsen skulle krävas beträffande gärningspersonens medvetenhet om regelöver- trädelserna gavs ingen vägledning. Beträffande blankettstraffbudet i 40 § fiskelagen anförde reger- ingen i propositionen 2013/14:184 (s. 72), att bestämmelser i vilka överträdelser av handlingsregler i EU-förordningar straffbeläggs vanligtvis utformas som blankettstraffbud och att de kan se olika ut. Vidare anförde regeringen att en lagteknisk lösning är att det i straffbestämmelsen görs uttryckliga hänvisningar till de artiklar i EU-förordningarna där föreskrifter som är avsedda att omfattas av straffbestämmelserna finns. För straffansvar krävs då uppsåt till de faktiska omständigheter som utgör gärningen. Däremot krävs inte att gärningsmannen har haft uppsåt eller varit oaktsam i förhållande Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser till existensen av eller innehållet i den EU-författning som det hän- visas till. Detta eftersom den författning som man hänvisar till anses gå att utläsa av själva straffbudet. Regeringen noterade att Lagrådet hade pekat på nackdelarna med den nu nämnda lagstiftningstekniken (yttranden och angående ändringar i , se även avsnitt 6.5.2). Kritiken gick framför allt ut på att bestämmelserna kan bli svårlästa och att de EU-författningar som det hänvisas till i sin tur kan hänvisa till andra artiklar eller bilagor samt vara svåra att förstå eller oklara till sin innebörd. Regeringen konstaterade emel- lertid att lagstiftningstekniken är vanligt förekommande när det gäller att straffbelägga överträdelser av bestämmelser i olika EU- förordningar, bl.a. i , och att det såvitt känt inte hade framkommit problem vid rättstillämpningen. Kort därefter kom två domar3 från i vilka tingsrätten resonerade kring blankettstraffbudet i 40 § fiskelagen och kom fram till att det krävdes subjektiv täckning även i förhål- lande till själva normöverträdelsen, dvs. i förhållande till EU-förord- ningarnas existens och innehåll. Domarna har fått laga kraft. Lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter Straffbestämmelsen i 12 § första stycket 2 p lagen om EG:s förord- ningar om jordbruksprodukter är exempel på ett dynamiskt, öppet och obegränsat blankettstraffbud. 3Dom av i mål nr B 4509-14 och dom av mål nr B 5786-13. Båda domarna har fått laga raft. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet bryter mot 1.föreskrifter meddelade med stöd av 2 § 1 eller 8 §, 2.EG:s förordningar om jordbruksprodukter eller föreskrifter med- delade med stöd av denna lag i fråga om kvalitetsnormer och andra bestämmelser för handeln med jordbruksprodukter eller villkor i beslut som har meddelats med stöd av förordningarna eller föreskrifterna. I ringa fall döms inte till ansvar. Den proposition som avsåg fiskelagen och lagen om EU:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken ovan (prop. 1994/95:75) be- handlade även det som skulle komma att regleras i lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter. Resonemangen ovan som avser straffbudens uppbyggnad i förhållande till gäller således i tillämpliga delar även straffbestämmelsen i lagen om EG:s förordningar om jordbruksprodukter. I lagen om EG:s förordningar om jordbruksprodukter är blan- kettstraffbudet utformat så att det stadgar straff för den som bryter mot ”EG-förordningar om jordbruksprodukter eller mot föreskrif- ter meddelade med stöd av lagen eller mot villkor i beslut som har meddelats med stöd av förordningarna eller föreskrifterna”. EG- förordningarna anges alltså inte med namn eller beteckning. har i ovan hänvisad litteratur analyserat och prövat om vissa blankettstraffbud som straffbelägger bestämmelser i ordningar är förenliga med legalitetsprincipen, däribland blankett- straffbudet som återfinns i 12 § lagen (1994:1710) om EG:s förord- ningar om jordbruksprodukter. beskriver blankettstraffbudet som normgivningsexternt, dynamiskt och avgränsat öppet och kon- staterar att blankettstraffbudet är betydligt öppnare till sin karaktär än bestämmelserna i (dåvarande lydelse av 29 kap. 8 § första stycket [p 25–28] ) och att den som vill undersöka vad som är straffbelagt måste söka identifiera de relevanta förord- ningarna. Detta kompliceras av att antalet EU-rättsliga förordningar på jordbruksområdet är mycket stort. nämner som exempel att förteckningen över rättsakter på detta område upptog 345 sidor i registret över EU:s gällande lagstiftning (a.a. s. 290). bedömer att bestämmelserna i lagen om EG:s förordningar om jordbruksprodukter, till skillnad från nämnda bestämmelser i , inte kan accepteras ur legalitetssynpunkt. (a.a. s. 288 ff.) Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser motiverar sitt ställningstagande utifrån att 12 § lagen om EG:s förordningar om jordbruksprodukter är öppen, dynamisk och normgivningsextern. Detta medför enligt att dels problem att överhuvudtaget identifiera och avgränsa de relevanta normerna, dels problemet att den enskilde måste finna den gällande versionen av de relevanta normerna, dels problem såtillvida att den enskilde måste nyttja två helt väsensskilda normställningar för att finna den full- ständiga brottsbeskrivningen. Utifrån dessa tre faktorer4 samman- tagna gör bedömningen att bestämmelsen står i strid med lega- litetsprincipen. utvecklar saken enligt följande: Mot bakgrund av det sagda skulle kunna hävdas 12 § första stycket 2 i lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter i prak- tiken innebär ett så flagrant kringgående av regeringsformens normgiv- ningsbestämmelser att det kan ifrågasättas om den inte bör betraktas som grundlagsstridig. Asps slutsats och kritik mot lagstiftningstekniken som används i lagen om EG:s förordningar om jordbruksprodukter, dvs. med helt öppna dynamiska hänvisningar till ett område inom , får visst stöd av Högsta domstolens uttalande i NJA 2016 s. 680 (p. 14), där HD yttrade att vad som måste krävas – åtminstone i allmänhet – är att det i den tillämpliga straffbestämmelsen (artskyddsbrott i det aktuella fallet) finns hänvisningar till de EU-förordningar som innehåller de handlingsnormer som är straffsanktionerade.5 6.3.3Livsmedelslagen (2006:804), lagen (2006:805) om animaliska biprodukter och djurskyddslagen (1988:534)/(2018:1192) Öppna dynamiska hänvisningar kan även kopplas till regeringens tillkännagivanden. Detta innebär att regeringen tillkännager i svensk författningssamling (SFS) vilka grundförordningar lagen komplet- terar, dvs. såvitt här är av intresse att regeringen tillkännager vilka av EU:s förordningar som gäller på det aktuella området. Straffbestäm- melserna kan sedan utformas så att den som bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som har till- 4Asps kommer till sin slutsats i ljuset av även avgöranden och tysk rätt. 5Se närmare om detta i avsnitt 4.3.2. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser kännagivits (dvs. som kompletteras av lagen) inom lagens tillämp- ningsområde kan dömas till ansvar. Normspridningstekniken med regeringens tillkännagivanden be- skrivs närmare i avsnitt 5.3. Livsmedelslagen (2006:804) Straffbestämmelsen i 29 § andra stycket livsmedelslagen respektive lagen om foder och animaliska biprodukter, är exempel på ett dynamiskt, öppet och obegränsat blankettstraffbud. I livsmedels- lagen och lagen om foder och animaliska biprodukter är straffskalan begränsad till böter, medan straffskalan för motsvarande bestäm- melse i djurskyddslagen (36 a §) fram till omfattade både böter och fängelse. Straffbestämmelserna i de nya versionerna av livsmedelslagen, lagen om animaliska biprodukter och djurskyddslagen behandlas även i avsnitt 6.6 (lagstiftningsteknik 5). 3 § Lagen gäller alla stadier av produktions-, bearbetnings- och distri- butionskedjan för livsmedel. Med livsmedel jämställs i lagen 1.vatten, från och med den punkt där det tas in i vattenverken till den punkt där värdena skall iakttas enligt artikel 6 i rådets direktiv /83/EG av om kvaliteten på dricksvatten, ändrat genom och rådets förordning (EG) nr 1882/2003, och 2.snus och tuggtobak. EU-bestämmelser som kompletteras av lagen – tillkännagivanden 5 § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i (EG- bestämmelser) som har samma syfte som lagen och som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen skall i Svensk författningssam- ling ge till känna vilka grundförordningar som avses. Ifråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämp- ningsområde tillkännager regeringen på samma sätt som i första stycket vilka bestämmelser som kompletteras av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser 29 § Till böter döms den som, om gärningen inte ska leda till ansvar enligt 28 a §, med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bryter mot en föreskrift eller ett beslut som har meddelats med stöd av 5 § tredje stycket, 6, 7, 8 eller 9 §, 2.bryter mot 10 § första stycket, eller 3.inte fullgör sina skyldigheter enligt 20 § första stycket 1. Till böter döms även den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Lag (2006:805) om foder och animaliska biprodukter 3 § Lagen gäller i alla led från och med primärproduktionen av foder till och med utsläppande av foder på marknaden eller utfodring av djur. Lagen gäller också för befattning med animaliska biprodukter och därav framställda produkter. EU-bestämmelser som kompletteras av lagen – tillkännagivanden 5 § Lagen kompletterar sådana EU-bestämmelser som har samma syfte som lagen och som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen ska i ge till känna vilka grund- förordningar som avses. I fråga om EU-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpnings- område tillkännager regeringen på samma sätt som i första stycket vilka bestämmelser som kompletteras av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EU-bestämmelserna. 29 § Till böter döms den som, om gärningen inte ska leda till ansvar enligt 28 a §, med uppsåt eller av oaktsamhet 1.bryter mot en föreskrift eller ett beslut som meddelats med stöd av 5 § tredje stycket, 9 eller 11 §, 2.bryter mot 8 §, eller 3.inte fullgör sina skyldigheter enligt 21 § första stycket 1. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser Till böter döms även den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Djurskyddslagen (2018:1192) EU-bestämmelser som lagen kompletterar 5 § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i (EU- bestämmelser) som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen ska i tillkännage vilka grundförordningar som avses. I fråga om EU-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämp- ningsområde tillkännager regeringen på samma sätt som i första stycket vilka bestämmelser som denna lag kompletterar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela ytterligare föreskrifter som är nödvändiga som komplettering av EU-bestämmelserna. Straffbestämmelser i nuvarande djurskyddslagen (2018:1192) 4 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet i annat fall än enligt 3 § bryter mot skyldigheter, krav eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Detta gäller inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. Straffbestämmelser i djurskyddslagen (1988:534) som gällde till och med 36 a § Till böter eller fängelse i högst döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte, om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, döms till fängelse i högst . Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser En del lagar som innehåller bestämmelser om tillkännagivanden kompletterar ett stort antal EU-bestämmelser medan andra kom- pletterar endast en eller ett fåtal bestämmelser. De ovan angivna straffbestämmelserna ur livsmedelslagen, lagen om foder och animaliska biprodukter och djurskyddslagen är exempel på straffbestämmelser med öppen och dynamisk hänvisning och som använder tekniken med tillkännagivanden av utfyllnads- normer i form av ett stort antal EU-bestämmelser. Flera av dessa förordningar innehåller bestämmelser som berör alla tre lagarna var- för dessa tre behandlas gemensamt i denna framställning. Redo- visningen av som är kopplat till de exemplifierade lagarna är inte komplett, utan redovisas endast i delar som behövs för att exemplifiera hur regelverken är uppbyggda. Tillkännagivandena för livsmedelslagen, lagen om foder och ani- maliska biprodukter och djurskyddslagen är i sina nuvarande lydelser i sin tur dynamiska samt i delar både öppna och slutna (dvs. hänvis- ningarna avser både hela förordningar samt i andra eller endast vissa artiklar eller delar av artiklar). Själva straffbestämmelserna skiljer sig med denna utformning egentligen inte innehållsmässigt från de straff- bestämmelser som innehåller en uppräkning dynamiska EU-bestäm- melser i straffbestämmelsen. Både livsmedelslagen och lagen om foder och animaliska bipro- dukter är utformade som ramlagar. Lagarna kompletterar de EU- förordningar som har tillkännagivits på respektive område. En stor del av det materiella regelverket på områdena livsmedel och foder och animaliska biprodukter finns i dessa EU-förordningar, men kompletteras också av många föreskrifter på myndighetsnivå. I lagarna finns flertalet bemyndiganden till regeringen eller till den myndighet som regeringen bestämmer. Även djurskyddslagen har i stora delar karaktären av ramlag och kompletterar de EU-förordningar som finns på området. Djur- skyddslagen innehåller därtill fler materiella bestämmelser än livs- medelslagen och lagen om foder och animaliska biprodukter. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser Exempel på tillkännagivanden av tillämpligt Som exempel på tillkännagivanden framgår nedan regeringens till- kännagivande av vilka EU-bestämmelser som kompletteras av livs- medelslagen. På dessa områden ställer EU krav på att medlems- staterna har eller inför sanktioner för att säkerställa syftet med reglerna och det krävs att sanktionerna är effektiva, proportionerliga och avskräckande. Livsmedelslagen innehåller, med ett undantag6, inte några mate- riella bestämmelser. Lagens materiella innehåll finns I stället i de EU-bestämmelser lagen kompletterar. Vilka EU-bestämmelser som kompletteras av lagen ska tillkännages av regeringen (livsmedels- lagen 5 §). utfärdade regeringen tillkännagivande (2014:1526) om de EU-bestämmelser som kompletteras av livsme- delslagen. Tillkännagivandet innehåller 38 grundförordningar, varav 16 grundförordningar som i sin helhet kompletteras av livsmedels- lagen. Till dessa grundförordningar tillkommer ett antal tillämp- ningsförordningar som inte tas upp i tillkännagivandet. Tillämpning av straffbestämmelsen i 29 § livsmedelslagen Som framgår ovan innebär 29 § första stycket livsmedelslagen bl.a. att den som bryter mot föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen döms till böter. Detta gäller såvitt gärningen inte redan är straffbar enligt 28 a § samma lag (28 a § livsmedelslagen och andra liknande straffbestämmelser behandlas närmare i avsnittet om fullständiga gärningsbeskrivningar, avsnitt 6.6). Enligt 29 § andra stycket samma lag döms även den till böter som med uppsåt eller av oaktsamhet ”bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen”. 6Livsmedelslagens 10 § som anger att utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kom- pletteras av lagen är det förbjudet att släppa ut vissa livsmedel på marknaden. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser I lagstiftningsarbetet inför de straffbestämmelser i livsmedelslagen som gäller konstaterar regeringen att det är viktigt att det finns effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för överträdelser i varje led i livsmedels- och foderkedjan. Enligt regeringen bör det straffbara området därför, som också framhölls i Ds 2017:05, inte vara för snävt utan omfatta ageranden i samtliga stadier. Detta bör säkerställas genom att det uttryckligen framgår av straffbestämmelserna att de omfattar kedjans alla stadier.7 Livsmedelslagens nya straffbestämmelser omfattar även gär- ningar som generellt består i överträdelser av skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som kompletteras av lagarna. Regeringen ansåg att sådana överträdelser även fortsätt- ningsvis skulle vara sanktionerade med böter, såvitt de inte är sådana (dvs. så allvarliga) att de omfattas av bestämmelserna för gärningar som ska leda till ansvar enligt övriga straffbestämmelser med fäng- else i straffskalan.8 När promemorian som låg till grund för regeringens förslag (Ds 2017:05) remitterades yttrande sig Hovrätten för Nedre Norr- land och ifrågasatte om straffbestämmelsen med böter i straffskalan (dvs. 29 § livsmedelslagen och lagen om foder och animaliska bipro- dukter) är förenlig med legalitetsprincipens obestämdhetsförbud i den del den föreskriver straffansvar för den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som kompletteras av lagen. Regeringen anförde att vilka EU-bestämmelser som kompletteras av livsmedelslagen respektive lagen om foder och animaliska biprodukter tillkännages av regeringen i enligt 5 § respektive lag. Regeringen hänvisade också till att exempel på liknande utform- ningar av bestämmelser som straffbelägger överträdelser av EU- bestämmelser bl.a. finns i (dåvarande) djurskyddslagen (1988:534) och zoonoslagen (1999:658). Regeringen anmärkte emellertid också att man hade för avsikt att tillsätta en utredning som ska göra en över- syn av vilken lagstiftningsteknik som bör användas när bestämmelser i beläggs med straff och att det efter en sådan över- syn kan finnas anledning att på nytt överväga vilken teknik som ska 2017/18:165 s. 35. 2017/18:165 s. 46. Kartläggning av lagstiftningstekniker för straffbestämmelser användas i livsmedelslagen och lagen om foder och animaliska bi- produkter. Särskilt om ändringarna i djurskyddslagen En ny djurskyddslag (2018:1192) trädde i kraft . Enligt den djurskyddslag som upphävdes innebar den generellt utformade bestämmelsen om ansvar för brott mot de EU-bestämmelser som lagen kompletterar, att den som med uppsåt eller av oaktsamhet bröt mot skyldigheter, villkor eller förbud som fanns i de EU-bestämmelser som kompletteras av lagen kunde dömas till böter eller fängelse i högst . Brott som begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djur- skyddssynpunkt bestraffades med fängelse i högst . Det fanns således inte möjlighet att döma till böter för sådana gärningar. Enligt den nya djurskyddslag som trädde i kraft är straffbestämmelserna, på samma sätt som i livsmedelslagen och lagen om animaliska biprodukter, uppdelade i närmare angivna över- trädelser med hänvisningar till specifika artiklar i EU-förordningar (10 kap. 3 §9) och en generellt formulerad (öppen och dynamisk) bestämmelse som avser brott mot övriga EU-bestämmelser som lagen kompletterar.