sou · H8B363d2 · 2020-11-12 00:00:00 — Personer som omfattas av LSS har rätt till insatser enligt lagen om de behöver sådan hjälp i sin livsföring och om deras behov inte till- godoses på annat sätt. Den enskilde ska genom insatserna tillförsäkras goda levnadsvillkor. Insatserna ska vara varaktiga och samordnade. De ska anpassas till mottagarens individuella behov samt utformas så att de är lätt tillgängliga för de personer som behöver dem och stärker deras förmåga att leva ett självständigt liv. Alla insatser enligt LSS är frivilliga. Insatser ska ges den enskilde endast om han eller hon begär det. Om den enskilde är eller uppenbart sak- nar förmåga att på egen hand ta ställning i frågan kan vårdnadshavare, god man, förmyndare, förvaltare eller framtidsfullmaktshavare begära insatser för honom eller henne. (Se 7 och 8 §§ LSS.) Grundprincipen i LSS är att omvårdnaden som ingår i insatserna är avgiftsfri, men när det gäller barn har kommunen möjlighet att ta ut ersättning från vårdnadshavarna för vissa av omvårdnadskostna- derna. Om någon som är får omvårdnad i ett annat hem än det egna med stöd av LSS, är föräldrarna skyldiga att i skälig ut- sträckning bidra till kommunens kostnader för omvårdnaden. Kom- munen får i sådana fall uppbära underhållsbidrag som avser barnet. (Se 20 och 21 §§ LSS.) Rådgivning och annat personligt stöd Rådgivning och annat personligt stöd är ett komplement till annat stöd i socialtjänstlagen eller hälso- och sjukvårdslagen (9 § 1 LSS). I förarbetena till LSS konstaterades att personer med svåra funktions- nedsättningar och deras anhöriga har en så utsatt situation att deras Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning tillgång till kompletterande särskilt expertstöd skulle lagregleras.49 Denna rätt skulle tillförsäkra personerna tillgång till sådana kvali- ficerade insatser från flera kompetensområden som behövdes för att underlätta det dagliga livet. Allt färre beviljas insatsen råd och stöd enligt LSS. Föräldrar och barn får i stället stöd från barn- och ungdomshabiliteringen utifrån hälso- och sjukvårdslagen. Förändringen inleddes då slog fast att habiliteringsåtgärder och behandling inte ryms inom råd och stöd.50 Insatsen har efter avgörandet fått en mer begränsad innebörd och räckvidd. Flera av de insatser som tidigare rymdes inom råd och stöd har omdefinierats till insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen och omfattas inte längre av LSS.51 Med personlig assistans avses enligt 9 § 2 LSS ett personligt utformat stöd som ges av ett begränsat antal personer. Det är tänkt som stöd till dem som på grund av stora och varaktiga funktionsnedsättningar behöver hjälp med sina grundläggande behov. Av bestämmelsen fram- går att den enskilde antingen kan få biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans. För att ha rätt till personlig assistans ska personen ha behov av hjälp för att klara sin hygien, klä på sig och klä av sig, äta, eller kommunicera med andra. Personen kan också ha behov av någon annan hjälp som förutsätter ingående kunskap om personen. Den som har behov av personlig assistans för sina grundläggande behov har även rätt till personlig assistans för andra personliga behov, om behoven inte tillgodoses på annat sätt. (Se 9 a § LSS.) Bestämmelserna i om utförandet av insatsen personlig assistans tillämpas också på personlig assistans enligt socialförsäkringsbalken. För rätt till assistansersättning krävs att den försäkrade behöver per- sonlig assistans i genomsnitt för grund- läggande behov. Assistansersättning lämnas endast under förutsättning att den används för köp av personlig assistans eller för kostnader för personliga assistenter. Assistansersättning lämnas inte för sjukvår- dande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen och inte heller i vissa 1992/93: 159 s. 59. 50Rättsfallet RÅ 1997 ref. 49. 51SOU 2004:103 kapitel 4. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning fall vid vistelse på institution m.m. (Se 51 kap. 2–5 §§ och 106 kap. 24 § SFB.) Barns rätt till personlig assistans och assistansersättning diskute- rades vid införandet av LSS. I förarbetena uttalas att personlig assistans för barn alltid bör övervägas som alternativ till att bo utan- för föräldrahemmet. Den grupp man hade i åtanke var barn som är mycket vårdkrävande och för vilka föräldraansvaret i kombination med t.ex. avlösarservice, barnomsorg och skola inte räcker till. Departe- mentschefen menade att personlig assistans kan vara av fundamental betydelse för barn som har omfattande omvårdnadsbehov under hela eller stor del av dygnet och som på grund av t.ex. hjärnskada, gene- tisk skada eller sjukdom har flera funktionsnedsättningar . Sådana funktionsnedsättningar kan vara någon eller flera kombina- tioner av t.ex. rörelsehinder, utvecklingsstörning, synskada, hörsel- skada, epilepsi, andningsproblem, hjärtsjukdom eller extrem infek- tionskänslighet.52 Personlig assistans som ges till ett barn påverkar i hög grad en hel familjs livssituation. Det är därför väsentligt att assistansen anpassas till varje familjs individuella behov och att barnets vårdnadshavare ges ett avgörande inflytande över hur stödet till barnet utformas. Syftet med assistansen är ofta att tillgodose vårdnadshavarnas behov av avlösning i omvårdnaden eller att ge familjen möjlighet att genom- föra sådana aktiviteter som barnet inte deltar i.53 När behovet av personlig assistans bedöms för ett barn ska det bortses från det hjälpbehov som en vårdnadshavare normalt ska till- godose enligt (jämför 51 kap. 6 § SFB). Högsta för- valtningsdomstolen har i ett avgörande bedömt att behoven av hjälp med de grundläggande behoven i den mening som avses i 9 a § LSS är av begränsad omfattning för ett barn utan funk- tionsnedsättning. Det är därför inte möjligt att med hänvisning till föräldraansvaret bortse från någon nämnvärd del av den tid som krävs för att tillgodose barnets grundläggande behov.54 Högsta förvalt- ningsdomstolens avgörande innebär att vårdnadshavare till barn med funktionsnedsättning har ett ansvar enligt i en sådan omfattning som motsvarar föräldraansvaret för barn utan funktions- nedsättning. Det som går utöver det normala föräldraansvaret kan 1992/93:159 s. 64–66. 1992/93:159 s. 66 54Rättsfallet RÅ 1997 ref. 23 I. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning därmed läggas till grund för bedömningen av behovet av assistans. Föräldraansvarets omfattning i den personliga assistansen har även varit föremål för prövning i vid ett antal andra tillfällen.55 Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att se över olika frågeställningar inom personlig assistans enligt LSS. Utredaren ska se över möjligheten att stärka rätten till personlig assistans för stöd vid egenvårdsinsatser. Vidare ska utredaren analysera och ge förslag på hur rätten till personlig assistans för behov av hjälp med tillsyn kan stärkas. Utredaren ska även göra en översyn av hur föräldraansvaret vid bedömningen av barns rätt till personlig assistans kan smalnas av. Under utredningen ska utredaren beakta . Upp- draget ska redovisas senast den 23 mars 2021.56 Ledsagarservice (9 § 3 LSS) består av en följeslagare till en person med omfattande funktionsnedsättning. Följeslagaren ska underlätta för personen att delta i samhällslivet. Ledsagarservice var en stöd- form som ursprungligen utvecklades för synskadade men som nu- mera används även för personer med andra funktionsnedsättningar. Insatsen kan ges för att besöka vänner, delta i fritidsaktiviteter eller i kulturlivet eller för att bara promenera. Insatsen bör, enligt för- arbetena, ha karaktär av personlig service och anpassas efter de indi- viduella behoven.57 En insats som kan bli aktuell för ett barn med en funktionsned- sättning är biträde av en kontaktperson (se 9 § 4 LSS). En viktig upp- gift för kontaktpersonen är att hjälpa till att bryta den enskildes isolering genom samvaro och hjälp till fritidsverksamhet. Ett syfte med insatsen är att medverka till att en person med funktionsned- sättning kommer ut i samhället och kommer i kontakt med andra människor. En kontaktperson ska också kunna ge råd till den en- 55Se t.ex. rättsfallen RÅ 2004 ref. 16, 2008 ref. 17, 2010 ref. 17 och HFD 2011 not. 1992/93:159 s. 74–76. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning skilde i situationer som inte är av komplicerad natur. Insatsen bör ses som ett icke-professionellt stöd som ges av en person med stort engagemang och intresse för andra människor. Det bör inte ställas krav på att kontaktpersonen har någon särskild yrkeskompetens.58 har i sitt betänkande Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen framhållit att en kontaktperson kan vara en viktig hjälp, ur ett barnperspektiv, till frigörelse och aktiviteter på egen hand.59 Insatsen kontaktperson finns reglerad både i socialtjänstlagen och i LSS, men det är en viss skillnad i hur insatsen utformas enligt de båda lagstiftningarna. Av 3 kap. 6 b § SoL framgår att en socialnämnd kan utse en särskild person (kontaktperson) med uppgift att bl.a. hjälpa den enskilde i personliga angelägenheter, om den enskilde begär eller samtycker till det. Uppdraget att vara kontaktperson enligt social- tjänstlagen är som regel ett mer specificerat uppdrag. Avsikten är att, i förebyggande syfte, främja sociala kontakter och människors ut- veckling. Kontaktpersonen är någon som kan lyssna och vara till- gänglig samt vara en förebild, hjälpa till att bryta ett destruktivt bete- ende, hjälpa den enskilde och hans eller hennes närmaste i personliga angelägenheter.60 Avlösarservice (9 § 5 LSS) innebär att en person tillfälligt övertar omvårdnaden av ett barn från föräldrarna. Avlösning bör kunna ges både som en regelbunden insats och i situationer som inte kan för- utses. Den bör vara tillgänglig , kvällar och nätter samt . Insatsen avlösarservice i hemmet syftar till att göra det möjligt för anhöriga eller familjehemsföräldrar att få avkoppling och uträtta sysslor utanför hemmet. I förarbetena nämns som exempel att föräldrar ska kunna delta i utbildning och medverka i behandling utan att barnet följer med.61 1992/93:159 s. 75. 59SOU 2018:88 s. 269. 60Socialstyrelsen, Stöd till barn och unga med funktionsnedsättning vid handläggning och utförande av LSS-insatser (2014) s. 61. 1992/93:159 s. 76, 77 och 178. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning En annan insats enligt LSS är korttidsvistelse utanför det egna hem- met (9 § 6 LSS). Av förarbetena till LSS framgår att insatsen innebär att en person med funktionsnedsättning tillfälligt, under en , vistas på ett korttidshem, hos en familj eller deltar i en lägerverksamhet.62 Syftet med korttidsvistelse är dels att den funk- tionsnedsatta personen ska erbjudas miljöombyte och rekreation, dels att anhöriga därigenom kan beredas avlösning i omvårdnadsarbetet. Insatsen kan därför delvis ses om ett alternativ till avlösarservice. Korttidsvistelse bör kunna erbjudas både som en regelbunden insats och som en lösning vid akuta behov. Insatsen bör också kunna ses som ett led i att bryta beroende mellan barn och föräldrar.63 För att beviljas insatsen räcker det att ett av syftena (miljöombyte respek- tive avlastning) är uppfyllt.64 Skolungdomar kan få korttidstillsyn utanför det egna hemmet. Korttidstillsynen ges i anslutning till skoldagen och under lov. (Se 9 § 7 LSS.) Insatsen syftar till att barn med omfattande funk- tionsnedsättningar ska försäkras en trygg situation och en menings- full sysselsättning även då barnets vårdnadshavare för- värvsarbetar.65 Korttidstillsyn kan sägas vara en förlängning på den fritidsverk- samhet som kommunerna tillhandahåller enligt skollagen och som kommunerna är skyldiga att erbjuda alla skolbarn till och med vårter- minen det år eleven fyller (14 kap. 3 och 7 §§ skollagen). Boende i familjehem regleras i samma paragraf som bostad med sär- skild service för barn eller ungdomar (9 § 8 LSS). Insatsen innebär att barnet bor hos en annan familj än den ursprungliga.66 1992/93:159 s. 77. 1992/93:159 s. 178. 64Rättsfallet RÅ 2006 ref. 66. 1992/93:159 s. 79. 1992/93:159 s. 179. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning Av förarbetena till LSS framgår att familjehem skulle vara en fri- villigt vald boendeform som i första hand ska ses som ett komple- ment till föräldrahemmet. Familjehemmet bör komma i fråga för barn med svåra funktionsnedsättningar som trots olika stödinsatser helt eller delvis inte kan bo kvar i föräldrahemmet.67 Anledningen till att ett barn beviljas familjehem enligt LSS kan också vara att barnet behöver gå i skola på annan ort och därför inte kan bo hos sina för- äldrar. Oavsett vilken insats som väljs (familjehem eller bostad med särskild service) är det, enligt förarbetena, nödvändigt att insatsen ger goda förutsättningar för barnets känslomässiga och sociala utveck- ling. Barnet bör ges möjlighet att etablera en djup och stadigvarande kontakt med några få vuxna personer och i en trygg och omgivning.68 För barn som bor på ett familjehem ingår det också om- vårdnad (se 9 § 8 och 9 e § LSS). Bostad med särskild service för barn eller ungdomar Syftet med insatsen bostad med särskild service för barn eller ung- domar enligt 9 § 8 LSS är att ge möjlighet till en kompletterande var- aktig uppväxtmiljö för de barn som behöver bo utanför föräldrahem- met. Bostäder med särskild service har, som de beskrivs i förarbetena till LSS, mångsidiga användningsmöjligheter där olika inslag av för- stärkta resurser kan erbjudas.69 I 11 kap. 28 § skollagen görs en hän- visning till att barn som går i grundsärskolan kan få insatsen. För barn som får sin undervisning i specialskolan finns särskilda elevhem som tillhandahålls med stöd av 12 kap. 25 § skollagen. För barn som bor på ett boende med särskild service för barn eller ungdomar ingår det omvårdnad, fritidsverksamhet och kulturella aktiviteter (se 9 § 8 och 9 e § LSS). Läs mer i kapitlet om artikel 31. 1992/93:159 s. 80–83. 1992/93:159 s. 79. 1992/93:159 s. 179. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning LSS-insatser för asylsökande barn, barn som vistas i landet utan tillstånd, m.fl. Barn som söker uppehållstillstånd eller vistas i landet utan tillstånd har inte rätt till insatser enligt LSS. Anledningen är att dessa personer normalt inte är att anse som bosatt i en kommun (jämför 4 § folk- bokföringslagen, 1991:481). Kommunens ansvar för LSS-insatser gäller endast gentemot dem som är bosatta i kommunen (16 § LSS). Enligt betyder det inte att asylsökande barn behöver bli utan det stöd och den hjälp som de behöver till följd av sina funk- tionsnedsättningar, eftersom bestämmelserna i socialtjänstlagen ger kommunerna det yttersta ansvaret för att enskilda får det stöd och den hjälp de behöver (1 kap. 2 § SoL).70 I samband med att en insats beviljas ska den enskilde erbjudas att en individuell plan med beslutade och planerade insatser upprättas i samråd med honom eller henne. Den som har beviljats en insats ska när som helst kunna begära att en plan upprättas, om det inte redan har skett. I planen ska även åtgärder redovisas som vidtas av andra än kommunen eller regionen. Planen ska omprövas fortlöpande och minst en gång . Regionen och kommunen ska underrätta var- andra om upprättade planer. (Se 10 § LSS.) En kommun eller en region som inte inom skälig tid tillhandahåller en insats som någon är berättigad till enligt ett beslut ska åläggas att betala en särskild avgift till staten. När avgiftens storlek fastställs ska det särskilt beaktas hur dröjsmålet har pågått och hur allvar- ligt det i övrigt kan anses vara. (Se 28 a och 28 b §§ LSS.) 70Socialstyrelsen, Stöd till barn och unga med funktionsnedsättning vid handläggning och utförande av LSS-insatser (2014) s. 47 och 48. Jämför även prop. 1993/94:94 s. 36 och 94 samt rättsfallet HFD 2017 ref. 33. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning 26.2.5Ekonomiskt stöd (artikel 23.3) Tillsyns- och vårdbehov hos barn med funktionsnedsättning kan till- godoses genom tillhandahållande av olika insatser, tjänster och för- måner från samhället samt genom ekonomisk kompensation till när- stående och andra som bistår barnet. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem till- godosedda på annat sätt kan ha rätt till försörjningsstöd från social- nämnden. Genom biståndet ska den enskilde tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Det ska utformas så att det stärker den enskildes möjlig- heter att leva ett självständigt liv. (Se 4 kap. 1 § SoL). Vidare finns det flera ekonomiska stödförmåner inom socialför- säkringssystemet som utgår till barn eller för barn med en funktions- nedsättning. Dessa är bl.a. merkostnadsersättning till en person med nedsatt funktionsförmåga eller till en förälder som har ett barn med nedsatt funktionsförmåga, assistansersättning till en person som be- höver personlig assistans för sina grundläggande behov samt bilstöd till personer med en funktionsnedsättning. (Se kap. 48–52 SFB.) I detta avsnitt redogör vi närmare för delar av dessa bestämmelser. Se även ovan och kapitlen om artiklarna 26 och 27. För barn som på grund av bl.a. utvecklingsstörning eller annan funk- tionsnedsättning behöver särskild tillsyn och vård finns en utökad rätt till tillfällig föräldrapenning (13 kap. 22–24 §§ SFB). Föräldra- penning kan i sådana fall betalas ut även för vård av barn som har fyllt men inte om föräldern behöver avstå från förvärvs- arbete. En förälder till ett barn som omfattas av LSS har dessutom rätt till tillfällig föräldrapenning för högst till dess att barnet fyller (13 kap. 26 § SFB). Detta gäller under för- utsättning att föräldern avstår från förvärvsarbete i samband med deltagande i föräldrautbildning, besök i barnets skola, förskola, fri- tidshem eller viss annan pedagogisk verksamhet. En förälder till ett barn som omfattas av LSS har därutöver rätt till tillfällig föräldrapen- ning för vård av barnet från det att barnet har fyllt till dess att det fyller . Rätt till tillfällig föräldrapenning föreligger dock en- dast om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete på grund av sjukdom eller smitta hos barnet (13 kap. 27 § SFB). Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning till ett barn med en funktionsnedsättning och som inte har fyllt finns vidare en rätt till tillfällig föräldrapenning vid bl.a. läkarbesök. (Se 13 kap. 20 § SFB.) En särskild familjeförmån är omvårdnadsbidrag. En försäkrad för- älder har rätt till omvårdnadsbidrag för ett försäkrat barn, om barnet har mer än måttliga behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning . Vid bedömningen av barnets behov ska det bortses från de behov som en vårdnads- havare normalt ska tillgodose enligt med hänsyn till barnets ålder, utveckling och övriga omständigheter samt vad som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Förmånen kan under vissa omständigheter gälla även andra som har vård om barnet, t.ex. en för- älders make eller sambo eller en särskilt förordnad vårdnadshavare. Ett barns båda föräldrar kan få omvårdnadsbidrag. Om en förälder har flera barn som på grund av funktionsnedsättning har behov av omvårdnad och tillsyn, ska rätten till omvårdnadsbidrag grundas på en bedömning av de sammanlagda behoven. (Se 22 kap. 2–7 §§ SFB.) Merkostnadsersättning kan lämnas för ett barn som är försäkrat och som har en underhållsskyldig förälder. Ersättningen lämnas till bar- nets förälder för merkostnader till följd av att barnet har en nedsatt funktionsförmåga, om det kan antas att nedsättningen kommer att bestå . Ersättningen lämnas till föräldern så länge han eller hon är underhållsskyldig för barnet. Med merkostnad avses skäliga kostnader som uppkommer på grund av en persons funktionsnedsättning och som går utöver de kostnader som är nor- mala för personer utan funktionsnedsättning i motsvarande ålder. Med förälder likställs dels en särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om ett barn, dels en blivande adoptivförälder vid adoption av ett barn som inte är svensk medborgare eller bosatt här i landet när den blivande adoptivföräldern får barnet i sin vård. En särskilt förordnad vårdnadshavare som har vård om barnet har rätt till mer- kostnadsersättningen i stället för föräldern. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning kan beviljas ett barns båda föräldrar. Vid bedömningen av rätten till merkostnadsersättning ska det bortses från merkostnader för behov som tillgodoses genom annat samhällsstöd. Om en förälder har flera barn med funktionsnedsättning, grundas bedömningen av merkost- naderna på en bedömning av de sammanlagda merkostnaderna för barnen. Detta ska dock inte gälla om det finns särskilda skäl mot en sådan bedömning. (Se 50 kap. 2–8 §§ SFB.) Ett exempel på en sådan situation är när föräldrarna till ett barn med funktionsnedsättning bor i separata hushåll och har ytterligare barn med funktionsnedsätt- ning som inte är deras gemensamma och för vilka de ansöker om ersättning. I en sådan situation kan det, enligt förarbetena, finnas sär- skilda skäl för att göra en bedömning av kostnaderna separat för varje barn.71 26.2.6Internationellt utbyte av information (artikel 23.4) deltar i flera internationella samarbeten och har ingått såväl bilaterala som multilaterala överenskommelser i syfte att utbyta in- formation om bl.a. vård och behandling för barn med en funktions- nedsättning. Nedan redovisas översiktligt några av dessa. har genom FN:s globala mål för hållbar utveckling (Agenda 2030)72 förpliktat sig att följa ett antal mål som rör personer med funktionsnedsättning. Målen rör bland annat hälsa, utbildning, arbete, jämlikhet, inkluderande samhällen, demokrati och globalt samarbete. Flera av de 17 hållbarhetsmålen refererar direkt till funktionsnedsätt- ningar, t.ex. mål som rör utbildning (4), sysselsättning (8), ojämlik- het (10), hållbara städer och samhällen (11) samt det mål som handlar genomförande och globalt partnerskap (17). Regeringen har uttryckt att ska vara ledande igenomförandet av agendan.73 2017/18:190 s. 127. 72Generalförsamlingens resolution Att förändra vår värld: Agenda 2030 för hållbar utveckling, A/RES/70/1. 73Se t.ex. dir. 2016:18 s. 1. Artikel 23 – barn med funktionsnedsättning Det nordiska funktionshinderssamarbetet består främst av tre verk- tyg: välfärdscenter som är en institution under för social- och hälsopolitik (MR-S), Rådet för nordiskt samarbete om funktionshinder (), som är ett rådgivande organ för hela det officiella nordiska samarbetet, samt Nordiska ministerrådets handlingsplan.74 Det nordiska samarbetet omfattar , , , och samt , och Åland.75 strävar efter att vara ett gott exempel på hur funktionshinderperspektiv kan integreras i alla relevanta politik- områden och aktiviteter. finns ett internt nätverk för integreringsarbetet. Nätverket ska förmedla information och höja medvetenheten om funktionshinderfrågor och tillgänglighet. Avdel- ningen samarbetar, beträffande informationsförmedling och uppföljning av integreringsarbetet, med sekretariatet för (som i sin tur är placerat hos välfärdscenter). Nätverket träffas cirka tre till fyra gånger varje år.76 har tagit fram en handlingsplan för nor- diskt samarbete om funktionshinder för åren 2018–22. Den gäller för hela ministerrådet. Handlingsplanens syfte är att bidra till inklu- dering av personer med funktionsnedsättning genom ett förstärkt nordiskt kunskapsutbyte och ett närmare samarbete i funktionshin- derspolitiska frågor.77 Projektet ska stärka kunskaps- och erfarenhets- utbyte mellan experter i hela som arbetar för att främja barns hälsa och delaktighet i skola och fritid. Två grupper av barn med sär- skilda behov av tillgänglighet, barn med hörselnedsättning och barn med intellektuell funktionsnedsättning, involveras aktivt i projektet. Projektet samlar kunskap om situationen för barn med funktions- 74Nordiska ministerrådet, Handlingsplan för nordiskt samarbete om funktionshinder 2018–22, (2018) s. 10. 75Nordiska ministerrådet, Handlingsplan för nordiskt samarbete om funktionshinder 2018–22, (2018) s. 1.