sou · H8B366 · 2020-12-02 00:00:00 — studerar mot årskurs 7–9 och gymnasieskolan eftersom sfi motsva- rar lågstadiet, grundläggande nivå inom komvux motsvarar hög- stadiet (jfr 11.5.2). En företrädare hänvisar till komplexiteten och progressionen i ämnets centrala innehåll och menar att studenterna måste göra VFU inom de ”årskurser” man studerar mot och som antalet högskolepoäng för behörighet motsvarar. Utredningen erfar också att lärarutbildningar kan vilja att ämnes- lärarstudenterna ska göra VFU inom årskurs 7–9 eller gymnasiet eftersom lärarutbildarna anser att det är svårare att undervisa dessa yngre elever än vuxna elever. Man vill helt enkelt att studenterna ska få möjlighet att under utbildningens gång undervisa och få stöd i det som är ”svårare”. Andra lärosäten som utredningen talat med har avtal med huvud- man för komvux och menar tvärtom att alla studenter bör göra någon VFU-period inom grundläggande utbildning för att få en helhetsbild av olika utbildningar. Däremot kan man vara tveksam till att studenten har samtliga VFU-perioder inom komvux eftersom man även blir behörig för andra skolformer. Man menar att svenska som andraspråk är speciellt eftersom det finns sådan ”bredd” i arbets- möjligheter för lärare i svenska som andraspråk; man kan arbeta med nybörjare och på hög språklig nivå i svenska, med yngre och äldre elever och inom flera skolformer. Därför får studenterna möta flera verksamheter under sina VFU-perioder. Detta kan vara viktigt efter- som läraruppdraget delvis kan se olika ut inom olika skolformer; inom komvux arbetar lärarna oftare ”ensam” och inte i arbetslag, man arbetar och det krävs inte lika mycket tid för mentor- skap eller föräldrakontakter mm. Åandra sidan kan det vara värdefullt att begränsa antalet olika VFU-placeringar som en student har bland annat för att det gynnar studenternas fördjupande lärande att kunna fördjupa relationer med lärare och elever och undervisa med stöd av det. Detta kan förstås också ha en praktisk-organisatorisk anledning då man inte behöver ”flytta runt”. Det tycks dock vara vanligt, särskilt vad gäller placer- ingar på gymnasiet, att studenterna har olika placeringar. Kursansvariga och VFU-ansvariga på lärosätena kan också ha olika uppfattningar. VFU-handläggarna kan mena att VFU-placer- ingarna bör variera och att t.ex. sfi är en bra placering, medan kurs- ansvariga menar att studenterna bör ha sin VFU på en enda plats och antingen inom årskurs 7–9 eller gymnasieskolan. Ett argument är också att sfi- och övriga komvuxlärare inte under- visar tillräckligt många timmar i sina ämnen, vilket innebär svårig- heter för studenterna att ”få ihop” det antal timmar i undervisning och auskultation som lärosätet kräver. Lärarutbildningar kan t.ex. ställa krav på t.ex. och 15 timmars auskulta- tion för 7,5 hp VFU. För 15 hp VFU kan krävas 50 undervisnings- timmar och auskultation. Antalet timmar beslutas dock av enskilt lärosäte och det finns lärosäten som i stället har rikt- märken för undervisning/auskultation. Det finns även lärosäten som inte funderat på denna fråga. VFU ska kunna göras inom vux Utredningen om en ny lärarutbildning (SOU 2018:109) menade att det är viktigt att lärarutbildningarna pekar på att vuxenutbildningen finns som arbetsmarknad och möjliggör VFU på detta fält. Utredningen lägger alltså inte något förslag rörande ämneslärar- studenters möjligheter att göra VFU inom komvux förutom inom ramen för en profilering (se 11.6.4). Vi vill dock utveckla frågan något. Vi menar att det är allvarligt att situationen varierar i så stor grad och att vissa ämneslärarstudenter med svenska som andraspråk som undervisningsämne inte kan göra VFU inom en av de skolfor- mer som man blir behörig för. Att lärarstudenter inte under utbild- ningen möter den elevgrupp de utbildas för att möta är anmärk- ningsvärt. Många av ämneslärarstudenterna med svenska som andraspråk i sin kombination vill arbeta inom sfi. Att de inte har möjlighet att göra VFU inom komvux innebär att de inte under utbildningens gång kan relatera lärarutbildningens innehåll till undervisning för vuxna vilket innebär att de efter examen troligare är mindre för- beredda för undervisning i komvux och att kompetensutveck- lingsbehov föreligger direkt efter lärarutbildningen. Det kan också innebära att huvudmannen missar möjligheter till rekrytering och kunskapsutveckling. Många huvudmän ser arbetet med VFU-studenter som en möjlighet till rekrytering av behöriga lärare; många VFU-samordnare arbetar på kommunens HR-avdel- ning snarare än på utbildningsförvaltningen. På skolnivå utgör VFU-samarbetet en form av kompetens- utveckling då man får möjligheter att samtala kring aktuell forskning och beprövad erfarenhet med studenterna och VFU-handledarna från lärosätena. Det är bland annat av dessa anledningar som många huvudmän menar att även om ersättningen från lärosätena inte helt täcker samtliga kostnader för VFU (t.ex. nedsättning för handledarna (handledarutbildning och tid för själva handledningen) så är de avsatta resurserna en väl avvägd investering i verksamhets- utveckling. Samarbetsavtalen mellan lärosäten och huvudmän har en långsik- tig ambition, att man ska upparbeta hållbara samarbeten. Att kom- munen ordnar med VFU-handledare (tid för utbildning, nedsättning ) är en investering för såväl individ som huvudman. Därför kan kortsiktiga upphandlingsavtal motverka eventuell ambition att ha med komvux i . Det finns dock lärosäten som har avtal med huvudmän där sfi anordnas på entreprenad. Utredningen menar att det bör vara möjligt att i upphandlingsavtal mellan huvudman och anordnare formulera organisation/ersättning/kostnad för VFU-hand- ledare och VFU-samordnare inom sfi och övriga komvux Att lärarstudenter inte gör sin VFU inom den kommunala vuxen- utbildningen innebär att lärarutbildare inte regelbundet besöker komvux och därmed inte utvecklar/upprätthåller en aktuell förstå- else för denna verksamhets förutsättningar. Det innebär också att vuxenutbildningen förlorar en ”direktkontakt” in i lärarutbildningen/ lärosätet, en kontakt som potentiellt skulle kunna ha inneburit per- spektiv på verksamheten och utvecklande samtal utifrån teori och praktik. Övningsskolor saknas i komvux men är möjligt Syftet med s.k. övningsskolor är att höja kvaliteten i lärarutbild- ningen via en förbättrad uppföljning och handledning av lärar- studenter genom att de verksamhetsförlagda delarna av utbildningen (VFU) koncentreras till färre skolor. En övningsskola har en högre koncentration av studenter och lärare med handledarutbildning vilket ska ge tätare samverkan och erfarenhetsbytet under studierna. –2019 pågick en försöksverksamhet med övningsskolor och övningsförskolor58, dock inte inom komvux. Studenterna inom de utbildningar som leder till grundlärarexamen, ämneslärarexamen, yrkeslärarexamen eller förskollärarexamen gjorde huvuddelen av sin VFU på en övnings(för-)skola. Totalt deltog 16 universitet och högskolor. Uppdraget slutredovisades 2020.59. Sammanfattningsvis menade UKÄ att försöksverksamheten med särskilda övningsskolor har ökat kvaliteten i studenternas VFU, bidragit till utveckling av infor- mella arenor för erfarenhetsutbyte och lett till ökat erfarenhets- utbyte mellan handledare och studenter. UKÄ menade vidare att försöksverksamheten med övningsskolor bör vidareutvecklas, utökas och permanentas för att möjliggöra att fler studenter kan dra nytta av de goda resultat som övningsskolorna visat. styrs verksamheten vid övningsskolor genom regler- ingsbrev. Femton lärosäten har erhållit medel som ersätt- ning för verksamhet med övningsskolor och övningsförskolor inom lärar- och förskollärarutbildningar. Övningsskolorna ska vara grund- skolor, gymnasieskolor eller vuxenutbildning där det finns lärare som är handledare. Varför saknas vux? Det finns en mängd anledningar varför lärarutbildningar och kurser inte i någon större utsträckning behandlar vuxnas lärande av och på andraspråket och varför ovanstående situation har uppkommit och tillåtits fortgå . Utredningen återger här några övergripande anledningar. Forskningsintressen och profiler hos den institution eller forsk- ningsmiljö på lärosätet som ansvarar för specifika kurser har en direkt inverkan på de mål och det innehåll en kurs får. För att t.ex. få kunskap om vuxenutbildning och vuxna måste studenten därför läsa sin utbildning vid ett lärosäte där en forsknings- och utbild- ningsmiljö med kunskap om vuxnas lärande har ansvar för enskilda 58Förordning (2014:2) om försöksverksamhet med övningsskolor och övningsförskolor inom lärar- och förskollärarutbildningar. Utvärdering av försöksverksamhet med övningsskolor inom lärarutbildning. Slut- rapport av ett regeringsuppdrag. kurser inom den utbildningsvetenskapliga kärnan. Detta, menar ,60 väcker frågan om statens styrning av lärarutbildningen, en- skilda lärosätens samordning av sina utbildningar och prioriteringar, samt frågor om likvärdighet inom och mellan lärarutbildningar. Situationen kan också ha att göra med att högskoleförordningens formuleringar mer sällan handlar om ”vuxen”, ”vuxna” etc., och att formuleringen ”visa kännedom om vuxnas lärande” är vag, eller som Fejes menar: ”relativt tand- och kravlös”. En möjlig tolkning av denna skrivning är enligt Fejes att området vuxnas lärande, från lag- stiftarnas håll, är nedprioriterat och att vissa lärosäten möjligen tagit dessa skrivningar som intäkt att de kan utesluta innehåll i sina kurser med fokus på just komvux. Det går dock då att invända att lärarutbildningarna därmed glöm- mer det övergripande målet som lagstiftningen61 skriver fram, näm- ligen att studenten ska visa sådan kunskap och förmåga som krävs för att självständigt arbeta som ämneslärare i den verksamhet som utbildningen avser. Studenten ska även visa kunskap och förmåga för annan undervisning för vilken examen enligt gällande föreskrifter kan ge behörighet. En annan förklaring som Fejes62 anger och som utredningen konti- nuerligt under arbetets gång erfarit är att den status quo-situation som råder sannolikt har att göra med att kunskap och kompetens kring vuxenutbildningen är mycket begränsad vid lärarutbildningarna. Det råder också ibland missförstånd kring vad som gäller och kring vilka behov och förutsättningar som råder i landets komvuxverksamheter. För att öka lärosätenas intresse och kompetens för komvux behov och förutsättningar behöver sannolikt möjligheterna till forskning om vuxnas lärande stärkas. Man kan fråga sig varför inte universiteten, som erhåller forskningsanslag från staten, tar ansvar för att tillse att det finns forskare som har kunskap och kompetens om vuxenutbildning och vuxnas lärande, och som dessutom aktivt bedriver forskning om och i sådan verksamhet?63 I avsnitten 11.6.5 och 11.7 resonerar utredningen vidare om hur incitament rörande 60Fejes, A. (2019) för komvux? Hur förbereder ämneslärarprogrammen och yrkeslärar- programmen studenter för arbete i vuxenutbildning? 62Fejes, A. (2019) för komvux? Hur förbereder ämneslärarprogrammen och yrkeslärar- programmen studenter för arbete i vuxenutbildning? 63Fejes, A. (2019) för komvux? Hur förbereder ämneslärarprogrammen och yrkeslärar- programmen studenter för arbete i vuxenutbildning? forskning kan leda till ökad kompetens hos såväl lärosäten som komvuxverksamheter. Sfi är inte ett ämne Sfi var tidigare ett uppdrag för studieförbund, därefter utgjorde sfi en egen skolform, men ingår i skolformen vuxen- utbildning. Det finns dock inget ”sfi-ämne”; för att bli ämnesbehörig för undervisning inom sfi studerar man ämnet svenska som andra- språk, som också är ett skolämne inom andra skolformer. I olika sammanhang har utredningen uppmärksammat konse- kvenser av att sfi inte är ett skolämne, inte ett undervisningsämne. Detta kan som vi visat ovan, få negativa konsekvenser i olika sam- manhang. Det kan t.ex. begränsa möjligheterna att göra VFU inom komvux och påverka förståelsen av sfi-läraruppdragets komplexitet (sfi anses omfatta ett mindre komplext läraruppdrag då den språkliga nivån man ska uppnå kan jämföras med små barns andraspråkliga nivå). Det kan bidra till otydlig och ofullständig information om ämneslärarutbildning (information om vilken lärarutbildning som leder till behörighet saknas). Det innebär också att sfi-lärare inte får tillgodoräkna sin 8-åriga undervisningserfarenhet för att få legitima- tion.64 Dessutom kan det påverka statistiska uppgifter (se kapitel 5). Utredningen vill med detta rekommendera aktörer som hanterar sådana frågor att vara uppmärksamma på eventuella konsekvenser av att sfi inte är ett ämne. 11.6Förslag och bedömningar om behörighet och profilering I avsnitten om kompetenshöjande insatser (se 11.4) har utredningen lagt förslag som avser en kompetensökning relativt snabbt men även . I följande två avsnitt lägger vi förslag vars genomförande gynnas av de tidigare föreslagna insatserna, och som främst avser att bidra till en professionalisering av lärarkåren inom sfi och svenska 64Skolverket: Krav för att få behörighet för att undervisa. /regler-och- ansvar/lararlegitimation-och-forskollararlegitimation/regler-och-krav-for- lararlegitimation/larar--och-forskollararlegitimation-och-krav-for-att-fa-behorighet. som andraspråk inom komvux för att ge en stabil kompetensökning och kvalitetshöjning på . Förslagen i avsnittet bör kunna införlivas i den nationella struktur för yrkesutvecklande kompetensutvecklingsutbud som ska skapas inom ramen för det nationella professionsprogrammet. Enligt Skollagen ska utbildning i hela skolväsendet ”vila på veten- skaplig grund och beprövad erfarenhet”. Begreppen definieras dock inte i lagen och är omdiskuterade. Utredningen väljer dock att här använda resonemang kring forskningsbaserat arbetssätt utifrån begreppen vetenskaplig grund, forskningsbaserat arbetssätt, evidens och beprövad erfarenhet. Skolverket65 anger att vetenskaplig grund ”handlar både om kun- skapskällor som baseras på resultat från vetenskapliga studier och ett systematiskt utforskande för att sedan kritiskt kunna granska, pröva och sätta resultaten från de vetenskapliga studierna i ett samman- hang”. För att benämna en erfarenhet beprövad menar att den måste vara ”prövad, dokumenterad och genererad och av många”. I tolkning av skollagen byggs den beprövade erfarenheten i verksamheten och av profes- sionen och den är lika relevant som den akademiskt framtagna kun- skapen. anger också att om beprövad erfarenhet är delad, dokumenterad och utvärderad kan den också bli överförbar och komma till nytta och användas i flera kontexter. Man beskriver en tänkt process från erfarenhet till prövad erfarenhet till beprövad erfarenhet: ”en idé prövas av en person (erfarenhet). Denna idé prö- vas sedan av flera kollegor, en grupp, genom gemensam reflektion och dokumentation (prövad erfarenhet). Slutligen prövas samma idé av flera grupper och dokumenteras samt systematiseras för att kunna föras vidare (beprövad erfarenhet)”. Skolans professionella lärare behöver alltså ha förmågan att be- döma relevansen i tillgänglig forskning och beprövad erfarenhet – och också förmågan att själv pröva och bepröva sin erfarenhet – utifrån de behov som eleverna har. Det innebär att professionen själv 65www.skolverket.se/skolutveckling/forskning-och-utvarderingar/forskningsbaserat- arbetssatt/forskningsbaserat-arbetssatt-nagra-nyckelbegrepp. kontinuerligt behöver diskutera, kritiskt granska, använda och ut- värdera resultat från sin egen erfarenhet och det sammanhang man befinner sig i – och aktuella forskningsresultat. För ett sådant, både individuellt och gemensamt arbete, behövs förutsättningar skapas för en undersökande arbetskultur med uppmuntran av och utrymme för ett sådant förhållningssätt. Avgörande förutsättningar är grund- läggande kompetens och tid för reflektion, men även nyfikenhet, prestigelöshet och en vilja till utveckling. Först när huvudmannen tillser att grundläggande förutsättningar, t.ex. relevant grundläg- gande kompetens, finns på plats kan skolverksamheter bli lärande organisationer som kontinuerligt lär och förbättrar det som behövs med elevernas möjligheter att lära i fokus. Frågan om vilka formella krav som ställs för behörighet, dvs. för professionalisering av en lärarkår, kan betraktas utifrån både ett ideologiskt och ekonomiskt perspektiv. Att sfi-lärarkåren inte fått stöd av i relation till uppdraget relevanta krav på formell och relevant kompetens kan ses som en fråga om makt, status och intressen. Man kan fråga sig om de ständigt låga kraven på kompetens kan tolkas som en kortsiktig politisk vilja att använda sfi-utbildningen som ett instrument främst för omedelbara försörjningskrav på individerna/ eleverna och som ett behov av att styra en lärarkår till flexibilitet på ett sätt som kan vara oförenligt med den professionella lärarens prio- riteringar.66 Till följd av otillräcklig kompetens, begränsade möjlig- heter till kompetensutveckling och en osäker anställningssituation kan sfi-lärarnas möjligheter att agera i enlighet med sfi-utbildningens styrdokument upplevas som starkt begränsade.67 En lärarkår i en så- dan utmanande situation och utan tillräckliga och relevanta kunska- per har mycket begränsade möjligheter att ställa krav på besluts- fattare för sin egen och elevernas del. Man har vidare begränsade möjligheter till reflektion och utveckling av sin verksamhet, vilket innebär att verksamheterna riskerar att upprätthållas utan någon vetenskaplig bas eller i beprövad erfarenhet snarare än utvecklas. I stället hänvisas lärarna till att arbeta utifrån egen erfarenhet och/eller strikt enligt läromedel vilket riskerar individanpassningen.68 För sfi- lärarkåren, som arbetar i en verksamhet som styrs av ständigt föränd- rade förutsättningar och ofta motsägelsefulla målsättningar från stat, Flerspråkighet – en forskningsöversikt. 67Sandwall, K. (2013) Att hantera praktiken – om sfi-studerandes möjligheter till interaktion och lärande på arbetsplatser. Flerspråkighet – en forskningsöversikt. kommun och arbetsmarknad, är detta särskilt tydligt och avgörande för kvalitet, likvärdighet och genomströmning. Utredningens förslag nedan handlar därför om såväl lärarutbild- ning som ämnesstudier i svenska som andraspråk. 11.6.2UKÄ bör förtydliga formuleringar Som ovan angetts har UKÄ i uppdrag att granska hur universitet och högskolor inom ramen för ämnes- och yrkeslärarutbildningarna förbereder studenter för arbete i vuxenutbildning utifrån kraven i högskoleförordningen (1993:100), bland annat utifrån kra- vet i examensordningen om att studenten ska visa kännedom om vuxnas lärande. Med hänsyn till denna pågående granskning avstår utredningen från att lämna förslag på detta område. Utredningen anser det ändå angeläget att framhålla några aspekter som vi anser viktiga att beakta i det fortsatta arbetet. Utredningen vill framhålla att vi anser det angeläget att kraven avseende kunskap om vuxenutbildningen förtydligas med utgångs- punkt i vad som gäller för lärare i barn- och ungdomsutbildning där det anges att studenterna ska visa sådan kunskap om barns och ung- domars utveckling, lärande, behov och förutsättningar som krävs för den verksamhet som utbildningen avser. Sådant förtydligande bör göras även för alternativa vägar till pedagogisk examen för behörighet för undervisning inom komvux, dvs. även för KPU och . Vi erinrar här att det i betänkandet En hållbar lärarutbildning (SOU 2008:109) framfördes att ett vuxenpedagogiskt perspektiv med fördel kan anläggas på kärnkurserna. Utredningen erfar också att det råder olika uppfattningar hos olika lärosäten huruvida högskoleförordningens formuleringar om att VFU ska göras inom ”relevant verksamhet och ämne” möjliggör eller förhindrar att lärarstudenter inom ämneslärarutbildningen gör VFU inom sfi eller övriga komvux (se 11.5.5). Även här kan UKÄ behöva göra ett förtydligande då det enligt utredningen otvetydigt ska vara möjligt att göra VFU inom samtliga de verksamheter som lärarutbildningens examen riktas mot. Att sfi inte är ett ”undervis- ningsämne” bör inte vara avgörande. Eftersom kunskapen om vuxenutbildning och möjligheterna att göra VFU inom komvux länge har varit eftersatt anser utredningen att UKÄ bör göra uppföljningar i relation till kartläggningens resul- tat för att undersöka utvecklingen inom området samt efterlevnaden av högskoleförordningens krav och formuleringar. Som en del i denna uppföljning bör UKÄ granska lärosätenas utformande och genomförande av den profilering av kurser i svenska som andraspråk mot vuxnas lärande av och på svenska som andraspråk inom komvux som utredningen föreslår i avsnitt 11.6.4. Övningsskolor kan numera organiseras även inom vuxen- utbildning. Baserad i den utvärdering av försöksverksamheten som redovisats kort i avsnitt 11.5.5 bedömer utredningen att övningsskolor skulle kunna bidra till ökad kvalitet och kompetens i såväl komvux som ökad kompetens bland lärosäten och lärarutbildningar som sam- arbetar kring övningsskolor. Det kan dock finnas särskilda utma- ningar som rör styrning och ledning inom komvux samt andelen legitimerade och behöriga lärare som skulle kunna bli handledare. Samtliga lärosäten som tilldelas medel för verksamhet med övnings- skolor ska i årsredovisningarna redogöra för antalet helårsstudenter som deltagit i verksamheten med övningsskolor samt redogöra för verksamheten och de viktigare erfarenheterna av satsningen. Utred- ningen anser att det i årsredovisningen även ska anges antal/andel som gör sin VFU inom sfi respektive övriga komvux. Syftet är att få ett underlag för eventuellt behov av att stödja utformande av övnings- skolor inom komvux längre fram. De strukturer som förhoppningsvis kommer att upparbetas inom ramen för (se 11.8.1) kan bidra till ökade möjligheter till övningsskolor inom komvux . 11.6.3Plan för höjda behörighetskrav för sfi och svenska som andraspråk på grundläggande nivå Utredningens förslag: Regeringen ska ge lämpliga aktörer i upp- drag att tillsammans utforma en plan för hur högre behörighets- krav ska införas för behörighet i sfi och svenska som andraspråk på grundläggande nivå i komvux. I uppdraget ingår att planera för hur validering av reell kom- petens ska genomföras för att behörighet och legitimation ska kunna ges samt hur övergångsbestämmelser ska utformas. Förslaget är avsett att bidra till en stabil kvalitet i komvuxverksam- heterna på lång sikt. Uppdraget innebär inte att högre krav om- gående ska ställas i förordningen om behörighet och legitimation (2011:326) så att de lärare som är behöriga enligt denna nu gällande förordning blir obehöriga. Förslaget innebär ett regeringsuppdrag till lämpliga aktörer. Dessa kan vara UKÄ, UHR, och företrädare för läro- säten med examensrätt i svenska som andraspråk och omfattande lärarutbildning i svenska som andraspråk riktat mot vuxna. Utred- ningen betonar att även företrädare för komvuxverksamheter bör delta i en sådan grupp. Uppdraget innebär att gemensamt utforma en plan för hur och när högre krav på behörighet kan införas i förordningen (2011:326). Det innebär också ett uppdrag att undersöka hur de högre kraven kan införas och genomföras, dvs. även att undersöka hur validering av lärares reella kompetens kan användas för tillgodoräkning för be- hörighet. Uppdraget omfattar också att tidsbestämma genomföran- det av ändringar i förordningen, perioden för validering samt ikraft- trädandet. En av utredningens utgångspunkter för förslaget är att gällande låga krav för ämnesbehörighet inte speglar den kompetens som behövs för läraruppdraget i sfi och på grundläggande nivå i komvux. Att bibehålla samma låga krav och genomföra insatser för att fler lärare ska nå dessa låga krav innebär visserligen att de aktuella lärarna ökar sin kompetens upp till den nivå som formellt krävs för behörighet och att statistiken för behörighet förbättras. Detta är ett nödvändigt steg, och ett steg som utredningen också lägger förslag om. Utredningen menar dock att dessa åtgärder inte innebär att