sou · H8B34 · 2020-01-29 00:00:00 — Hög tillväxt och kort omloppstid kan öka intresset för energi- skogsodling och andra snabbväxande trädslag, och studier har visat att återbeskogning av kan fungera som kolsänka . Energiskog avverkas ungefär , och ett 27Jordbruksverket (2012). 29Kumm (2013b). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn bestånd av hybridasp eller på jordbruksmark kan slutavverkas – ibland ännu tidigare. och hybridasp, och även andra snabbväxande trädslag, kan bli värdefulla komplement i den svenska trädfloran. Tillgängligt plantmaterial av har dock huvudsakligen testats för , och därför är rekommen- dationerna för både hybridasp och att använda materialet på platser med relativt milt klimat i upp till . Produktionen kan ligga på per hektar och år för de mest högproducerande bestånden, vilket innebär en kol- inlagring på kol per hektar och år. Virket från salix och i används huvudsakligen som biobränsle, men kan även levereras som massaved. och hybridasp har något större avsättningsmöjligheter. Resultaten från befintliga studier pekar på att hybridasp har möjlighet att uthålligt leverera stora mängder vedbiomassa per arealenhet för olika ända- mål.30 Ekonomin för en nyplanterad odling ser olika ut för respektive plats, odling och geografiskt område, eftersom den beror på pris- området, konkurrensen på den lokala marknaden, vilken skötsel och skördestrategi som valts och hur stor investering som gjorts. De snabbväxande lövträden kräver intensiv skötsel och är även känsliga för viltskador. utförda simuleringar av plantering av salix och på tidigare visar att kolinlagringen i marken kan öka med i genomsnitt kol per hektar och år för salix och med kol per hektar och år för (figur 6.2). I dagens redovisningssystem, så som det tillämpas av , räknas energiskogsodling (t.ex. salix och ) som jordbruksgröda, och då inkluderas inte inlagringen i biomassa i redovisningen av utsläpp och upptag. Det gör att endast den positiva effekt som uppnås för kolinlagringen i marken räknas med i effekten av den komplette- rande åtgärden. 30Rytter m.fl. (2016). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Förråd (ton kol per hektar) Netto markkol, salix efter träda Netto markkol, salix efter vall Netto markkol, efter träda Netto markkol, efter vall Källa: m.fl. (2019) och egen bearbetning. Sammanvägda effekter av vissa åtgärder på brukad och betesmark Tabell 6.4 ger en lite bredare schematisk beskrivning av de olika åt- gärdernas uppskattade effekter på kolsänka , livsmedelsproduktion, potentiell substitution, biologisk mångfald samt minskad övergödning. Effekten jämförs med ett referensfall där den aktuella åtgärden inte vidtagits och redovisas på en mycket grov skala – större kolinlagring (+), ingen skillnad (0) och mindre kolinlagring (-) jämfört med referensfallet. Effekten på kolinlagring på lång sikt är dock mycket osäker, bl.a. eftersom kolförrådsförändringar längre ner i jordhorisonten under matjorden sker långsamt och det inte finns så stort vetenskapligt underlag om jordbruksåtgärders effekter på kolförrådsförändringar i de djupare jordlagren. Bedömningen av effekter på livsmedelsproduktionen avser effek- ten på den aktuella odlingsarealen. För livsmedelsproduktionen är det av avgörande betydelse om åtgärden utförs på överbliven mark eller inte. Livsmedelsproduktionen påverkas t.ex. inte om odling av energiskog och återvätning av organogen mark sker på övergiven mark som inte längre odlas. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Effekten på bioenergi är osäker och beror bl.a. på vilken typ av biomassa som efterfrågas och vilka fossila produkter som ersätts. Det är i princip tekniskt möjligt att använda all sorts biomassa i bio- raffinaderier och kraftvärmeverk. Exempelvis kan vallodling, kant- zoner och våtmarker bidra med biomassa som kan rötas och bli bio- gas, medan vedartad vegetation kan användas i kraftvärmeverk. Observera att tabellen nedan är schematisk och innehåller stora osäkerheter. När det gäller ekologisk odling är det praktiskt taget omöjligt att kvantitativt jämföra kolinlagring i mark för ekologiska respektive konventionella odlingssystem, eftersom flera faktorer ändras och det är svårt att definiera systemgränserna.31 Skillnaden mellan ekologisk och konventionell odling avgörs snarare av hur åtgärderna påverkar arealen och under hur stor del av året ytan är bevuxen. En större andel vall i odlingssystemet är positivt, vilket är vanligt på många ekologiska gårdar men så är fallet även på andra gårdar. 31Kirchmann m.fl. (2016). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Markanvändningen kan förändras och skapa möjligheter för åtgärder för ökad kolsänka De åtgärder som utredningen lyfter fram avser framför allt befintlig jordbruksmark eller jordbruksmark som redan tagits ur bruk, men den framtida utvecklingen av åkermarkens användning är också av betydelse. I de scenarier32 som beskriver utvecklingen av åkermarkens använd- ning om inga ytterligare styrmedel införs, eller där Livsmedelsstrate- gin33 följs, leder till att den totala åkermarksarealen minskar med till 2045. Scenarierna baseras på modellberäkningar över utvecklingen av det svenska jordbruket . Modell- beräkningar har gjorts – 2017, 2020, 2030 och 2045 – med datamodellen SASM (Swedish Agricultural Sector Model) som är en matematisk modell för jordbruket i . SASM beaktar de vik- tigaste produktionsgrenarna, tillgång och priser på insatsmedel, för- av produkter till handelsvara, efterfrågan av olika livsmedel samt transportkostnader såväl inom som vid import och export. Grundscenariot visar ett läge med nuvarande utform- ning av EU:s gemensamma jordbrukspolitik, där modellen har kali- brerats för att överensstämma med det verkliga utfallet. Även övriga scenarier bygger inledningsvis på nuvarande jordbrukspolitik men i kombination med den prisprognos som och livsmedels- och jordbruksorganisation har gjort för jordbruket fram till 2027.34 I ett andra steg ändras förutsättningarna , så att målen i Livsmedelsstrategin kan nås. Bland de scenarier som används här finns alltså inte några scena- rier som utgår från antaganden om att större förändringar sker jäm- fört med nuvarande trender. Framtidsscenarierna bygger på att nu- varande jordbrukspolitik består eller ersätts med något snarlikt. Sänkt ersättning till betesmarker skulle troligen innebära att färre marker hålls i hävd. Sänkt gårdsstöd skulle också kunna innebära att som inte är lönsam att odla planteras med skog i stället för att putsas och behållas som långliggande träda. Detta kommer sannolikt inte tillåtas utan förändringar av stöd eller andra åtgärder. I scena- rierna hanteras detta genom att en restriktion har lagts in som inne- bär att arealen betesmark som hålls i hävd och arealen inte 32Jonasson (2019). 2016/17:104. 34OECD/FAO (2018). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn får minska mer än den långsiktiga trenden för minskning av arealen jordbruksmark, dvs. Antaganden om efterfrågan av jordbruksprodukter från svenska konsumenter bygger på konsumtionen 2017. Ett flertal produkter antas ha oförändrad efterfrågan per person, och de förändringar av konsumtionen som uppstår beror därför främst på befolkningsökning och ändrade priser. Båda dessa antaganden leder i huvudsak till ökad efterfrågan. En annan viktig del som påverkar resultaten är teknikutveck- lingen, vilken återspeglas i produktivitetsutvecklingen i termer av ökad avkastning och lägre behov av arbetskraft och andra insatsmedel. Den förväntade utvecklingen till 2045 baseras till stor del på den historiska trenden i . Den framtida utvecklingen av jordbruksmarkens användning en- ligt dessa scenarier framgår av tabell 6.5. Källa: (2018). Realiserbar potential för åtgärder på jordbruksmark i olika stadier av brukande Den realiserbara potentialen för åtgärder som kan öka kollagret i jordbruksmark är stor. Som nämnts ovan kommer vissa åtgärder bi- dra till ökad kolsänka på kort sikt medan andra åtgärder bidrar till ökad kolsänka på . Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn av kolsänkan att upphöra för samtliga åtgärder, när markerna har uppnått en ny kolbalans. Stora arealer jordbruksmark bedöms finnas tillgängliga för alter- brukningsformer – dels mark som tagits ur produktion tidi- gare, och som i många fall börjat växa igen, dels mark som rent beslutsmässigt tagits ur produktion och mark där markägaren valt att inte inkomma med en samordnad ansökan om jordbrukarstöd (SAM-ansökan). Marken ligger då i en långvarig träda och kommer successivt att passivt beskogas. Det handlar även om mark som be- döms tas ur produktion de kommande decennierna enligt scenarier framtagna av och (se avsnittet ovan). Arealen som tas ur bruk följer i stort den historiska trenden. Uppskattningar av den globala livsmedelsförsörjningen pekar på stora behov av livsmedelsproduktion på nordliga breddgrader. Dess- utom försvinner mycket stora arealer globalt . Scenarierna som tagits fram av och Naturvårds- verket förutsätter att mer livsmedel produceras på mindre areal samt på dagens bedömning av framtida efterfrågan och prisutveckling på jordbruksprodukter. Med hänsyn till de stora osäkerheter som råder om behoven av för livsmedelsproduktion omfattar de åtgärder som disku- teras här framför allt befintlig jordbruksmark och jordbruksmark som redan tagits ur bruk. Av de åtgärder på jordbruksmark som beskrivs i tidigare avsnitt bedöms ökad användning av fånggrödor och mellangrödor vara det alternativ som är mest gångbart, eftersom stöd redan ges inom ramen för landsbygdsprogrammet. Åtgärden är dessutom väl etablerad, dock inte som klimatåtgärd utan för att minska näringsläckaget. Stödet nyttjas inte fullt ut och potential finns för etablering av fånggrödor på större arealer. Ökad användning av fånggrödor kan ge en ökad kolinlagring på kol per hektar och år, vilket innebär en ökning av nettoupptaget med koldioxid om nyttjas för åtgärden. Denna areal nämns i bedömningar gjorda av bl.a. , och i den publicerade rapporten från Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien35 IVA nämns en ännu större möjlig areal. 35Kungliga (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn När det gäller agroforestry görs en försiktig bedömning att cirka bör kunna nyttjas för åtgärden, och betesmark sammantaget. Det skulle kunna ge en extra inlagring med koldioxid 2045 om inlagringen per hektar motsvarar av inlagringen för traditionell beskogning (se avsnitt 6.3.3). En del av detta kan vara en ökning av trädandelen på redan glest trädbevuxen betesmark och en del kan vara plantering av träd på öppen mark, av betesmarken är helt öppen och mycket glest trädbevuxen. Ytterligare en del kan utgöras av plantering av träd i anslutning till jordbruksmark, t.ex. allé- odlingar, lähäckar och vedartade buffertzoner. Vilka marker som kan vara lämpliga för agroforestry bör bedömas utifrån landskapsbild och förutsättningar för biologisk mångfald. Exempelvis bör marker med höga värden knutna till fältskiktet und- vikas. Då kan det vara bättre att nyttja öppna marker som varit odlade. I naturliga betesmarker kan träd- och buskskiktet ibland tillåtas öka utan att värden spolieras. pågår arbete med skötselplaner för att öppna upp vissa betesmarker. Med hänsyn till detta görs därför en försiktig bedömning om tillgänglig areal för åt- gärden där den kan implementeras på ett rationellt och effektivt sätt. Jordbruksmark som inte längre används för livsmedels- och foder- produktion kan nyttjas på flera sätt för att bibehålla eller öka markens kollager. Den kan t.ex. användas till vallodling, energiskogsodling eller beskogning med traditionella skogsträdslag. (Energiskogsodling och beskogning beskrivs i avsnitt 6.3.3). Den totala arealen mark som är i jordbruksproduktion bedöms i och scenarier minska med cirka till 2045 (se nedan), där den största arealminskningen sker av mark som används för vall och grönfoder. Sett ur ett natio- nellt perspektiv är det den relativa fördelningen mellan vall och ett- åriga grödor som styr kolförråden i svensk , och en stor del av den areal som antas tas ur bruk används alltså för vallodling. För att inte förlora det kol som redan är bundet bör en stor del av denna areal fortsatt användas för vallodling. Det finns också en miljöersätt- ning för vallodling i landsbygdsprogrammet som gör att det redan finns skäl för markägare att fortsatt odla vall. Den mark som används för odling med ettåriga grödor som tas ur bruk antas övergå i gröngödsling eller träda, vilket kan ha en viss positiv påverkan på kolförrådet i marken. Denna areal skulle också Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn kunna tas i anspråk för vall eller annan gröda med samma positiva egenskaper för kolinlagringen för att ytterligare öka kolinlagringen. Energiskog odlas på närmare ; av denna areal är salix. Energiskogsodling på berättigar till gårdsstöd och i landsbygdsprogrammet 2014–2020 finns också ett investeringsstöd för plantor och plantering av och hybridasp. Bedömningen är att energiskogsodling skulle kunna öka från dagens till på mark som inte längre an- vänds för andra jordbruksgrödor genom riktad rådgivning och in- formation om vilka stöd som kan sökas. gjorda simuleringar av plantering av salix och på visar att inlagringen av markkol kan öka med i genomsnitt kol per hektar och år för salix och med kol per hektar och år för poppel.36 Dessutom genererar odlingen betydande mäng- der biomassa som i första hand kan användas som biobränsle; kan även användas som massaved. I dagens redovisningssystem räk- nas energiskogsodling som jordbruksgröda, och då inkluderas inte inlagringen i biomassa i redovisningen av utsläpp och upptag. Det gör att endast den positiva effekt som uppnås för kolinlagringen i marken räknas med i effekten av den kompletterande åtgärden. Totalt skulle åtgärden kunna ge en ökad nettoinlagring (endast markkol) på mellan koldioxid 2045, om etableringen av hela arealen () sker 2020–2025. Den lägre siffran motsvarar plantering med salix på mark där det tidigare odla- des vall medan den högre siffran anger plantering med där marken redan lagts i träda. Figur 6.2 visar utvecklingen av kolförrådet vid energiskogsodling där skillnaden mellan de olika alternativen i uppbyggnad av kolförrådet i marken både påverkas av den tidigare markanvändningen och på vad som planteras, i detta fall salix eller på mark som lagts i träda eller som tidigare odlades med vall. Åtgärdskostnader för åtgärder på jordbruksmark Kostnadsberäkningar för olika åtgärder på jordbruksmark och jord- bruksmark som tagits ur bruk baseras på olika rapporter om kost- nader och intäkter för olika produktionssystem men också på egna beräkningar. Resultaten varierar stort beroende på alternativkostna- 36Bolinder m.fl. (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn den (eller alternativintäkten) för den aktuella marken. Jämförelser för energiskog har gjorts med stöd av kalkyler för energigrödor. Kostnaden för att inkludera fånggrödor och mellangrödor har uppskattats till cirka 200–per kg koldioxid. Uppskattningen baseras på en genomsnittlig inlagring av kol per hektar och år, vilket motsvarar koldioxid per hektar och år, samt på bidragskalkyler från i där kostnader för fånggrödor (per hektar) och mellan- grödor (per hektar) anges.37 Inga additionella nyttor har värderats, dvs. fånggrödan/mellangrödan antas i beräkningen inte generera några extra intäkter. Baserat på kalkyler för energigrödor38 genererar energiskogsodling en intäkt om alternativkostnaden är träda. An- vänds vall som alternativ varierar resultatet mellan en kostnad på när- mare per hektar och år och en intäkt på närmare 800 kro- nor per hektar och år. Resultatet varierar alltså stort, beroende på skötselsystem och skördarnas storlek. Det genomsnittliga resultatet för vall som alternativ markanvändning är en kostnad på cirka 500 kro- nor per ton koldioxid för energiskog baserat på genomsnittlig kolinlagring på koldioxid per hektar och år för salix och koldioxid per hektar och år för . Kalkylerna som använts i uppskattningarna antar en fältstorlek på Enligt en rapport från SLU39 varierar lönsamheten för olika grödor med fältstorleken, och det är sannolikt att många av de mar- ker som kan komma ifråga, dvs. marker som tagits ur produktion eller är på väg att tas ur produktion, är marginalmarker där fältstor- leken är relativt små och där avstånden till den aktuella marken också påverkar kostnaderna för brukandet. Ur ett ekonomiskt perspektiv har arronderingen stor betydelse för vad marken ska användas till. Produktionskostnaderna är höga på marginalmarkerna, vilket gör att det blir dyrt per kg livsmedel att använda dessa för livsmedelspro- duktion. 37Länsstyrelsen (2018). 38Jordbruksverket (2018a). 39Nilsson och (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Agroforestry kan sannolikt generera en intäkt om biomassan skördas; intäktsstorleken beror dock på vilken typ av biomassa det handlar om. Åtgärden kan också utgöra en kostnad på per ton koldioxid om huvudsyftet är att träden ska stå kvar. Utgångsläget är en ungefärlig kostnad för plantering och mark- beredning på totalt samt en genomsnittlig in- lagring på koldioxid Uppskattningen är mycket osäker men storleken bör vara rimlig. Effekter på andra miljömål av föreslagna åtgärder på jordbruksmark En fånggröda odlas i syfte att minska växtnäringsförlusterna efter huvudgrödans skörd, men den har också andra positiva egenskaper som att öka den biologiska mångfalden, minska erosion och för- bättra markstrukturen. Mellangrödor odlas när odlingsmarken ligger obrukad med liknande syfte som fånggrödor men har fler sido- nyttor. Exempelvis har blommande mellangrödor potential att bidra med pollen och nektar till nyttoinsekter, vilket ökar insekternas när- varo i jordbruket; att marken hålls bevuxen en större del av säsongen kan också innebära ett skydd och möjligheter till övervintring. Ett ökat antal nyttoinsekter i odlingen bidrar också till minskat behov av kemisk bekämpning. De mellangrödor som främst odlar i tillhör samma växtfamiljer som de vanligaste huvudgrödorna, vilket potentiellt kan leda till problem, t.ex. spridning av skadeinsekter och svårigheter att hålla goda växtföljder. Vissa mellangrödor kan behöva avdödas innan sådd av nästa gröda, vilket kan öka användningen av växtskyddsmedel. Odling och skörd av mellangrödor har också poten- tial att bidra med hållbar råvara för biogasproduktion. Agroforestry på jordbruksmark kan bl.a. innebära plantering av vindskydd och alléer såväl som att en ökad andel träd och buskar integreras med odling eller djurhållning. För att förhindra att förut- sättningarna att nå andra miljökvalitetsmål försvåras är det dock av stor vikt att rätt marker och rätt trädslag används till agroforestry. Agroforestry har också potential att bidra till ökad biologisk mångfald, ökad kolinlagring, högre produktivitet och förbättrat näringsflöde. Dessutom ökar möjligheten till bättre skadedjurs- och ogräsbekämpning. En mosaik av öppen betesmark och spridda träd- dungar och skogspartier har dessutom i många fall högre biologiska Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn värden än helt trädfria betesmarker, särskilt om dungarna och skogs- partierna omges av bryn med buskar. Med den diversifiering av jordbrukslandskapet som agroforestry innebär ökar antalet habitattyper. Med detta följer också en större mångfald av växter, djur och mikroorganismer med krav på andra livsbetingelser än åkermarken med sina många upprepade störningar. Agroforestry kan även skapa biologiska korridorer mellan andra habitat, t.ex. skogspartier, vilket förbättrar möjligheten för många arter att föröka sig i landskapet. I ett större perspektiv kan agro- forestry också bidra till att förhindra förlust av naturliga habitat. För att verkligen öka den biologiska mångfalden krävs dock att systemen utformas på ett lämpligt sätt. Energiskogsodling med salix eller andra snabbväxande lövträd på kan tillföra ökad biologisk mångfald i ett landskapsper- spektiv, särskilt om alternativet är spannmålsodling, granskogsplan- tering eller träda på i homogena jordbrukslandskap. Loka- liseringen av energiskogsodlingen är också viktig. I ett öppet odlingslandskap har energiskogen mer att tillföra för många arter, och närhet till naturliga skogsbestånd eller grupper av äldre, inhemska lövträd ger bättre förutsättningar för både växt- och djurarter att sprida sig in i energiskogen. Det intensiva jordbruket leder däremot till homogena landskap som kan missgynna artrike- domen och därmed målet om ett rikt växt- och djurliv. När energi- skog etableras i anslutning till skogsmark, väg eller vatten kan odlingarna dessutom bidra med vindskydd och ökad variation i land- skapet som de knyter samman områden, vilket gynnar den biologiska mångfalden. Omgivningen har stor betydelse eftersom fåglar, insekter och även växter har lättare att sprida sig in i skogs- planteringar om ett naturligt skogsbestånd finns i närheten. Med hänsyn till den korta omloppstiden för intensivodlingar av salix kan odlingar av och hybridasp därtill vara fördelaktiga ur biodiversitetssynpunkt, eftersom det tar tid för mer svårspridda arter att kolonisera odlingen. När det gäller fågelarter beror bio- diversiteten till stor del på var i landskapet odlingen sker och bestån- dens storlek, och småvilt som harar och kaniner uppehåller sig gärna i bestånd av salix. Salix kan också fungera som pollenkälla för insek- ter tidigt . Artrikedomen påverkas i stor utsträckning av 40Weih (2006). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn odlingens areal, och enligt m.fl.41 blir artrikedomen större om odlingen utformas som flera små odlingar i stället för en stor odling. Även om det kan finnas positiva effekter med energiskogsodling, är det dock viktigt att odlingarna inte anläggs i skyddsvärda natur- miljöer, t.ex. på den kvarvarande åkermarken i en alltmer sluten skogs- bygd, på ängs- och betesmarker och andra landskapsområden där värdefull biologisk mångfald eller där andra naturmiljövärden riske- rar att skadas. 6.1.3Öka kolsänkan genom beskogning Jordbruksmark har i stor utsträckning omförts till skog, antingen passivt genom igenväxning eller genom aktiva skogsbruksåtgärder. planterades t.ex. mycket gran på . Effekten av beskogning beror av vad som planteras och på vilken mark den sker, där inlagring i biomassa i snabbväxande skog tidigare kommer att kunna kompensera för utsläpp från marken jämfört med mer långsamtväxande trädslag. Effekten av beskogning för ett en- skilt bestånd är inlagring under men den kvar- står så länge marken återbeskogas. Den totala effekten i ett land- skapsperspektiv eller nationellt perspektiv kan öka så länge ny mark beskogas. Den långsiktiga nyttan är framför allt inlagring av kol i mark och substitutionsnyttan av den producerade biomassan, efter- som biomassan omsätts och marken återplanteras. Även om fokus här är kolinlagring så är det viktigt att också be- akta andra värden när aktiva åtgärder vidtas. I jordbrukslandskapet bör fokus i stor utsträckning vara andra trädslag än gran, för att främja landskapsbild och biologisk mångfald. Det slutliga valet av trädslag och åtgärdens omfattning bör till stor del avgöras av landskapet omkring där åtgärden sätts in. Eftersom arealen aktivt brukad jordbruksmark har minskat kraftigt , , finns det redan överskottsmark som skulle kunna beskogas aktivt. skapas ofta naturvärden när dessa marker långsamt växer igen av sig själva. 41Niemi, Hjulfors och (2014). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Dagens jordbrukspolitik innebär också att det blivit vanligare med trädaperioder och perioder med bete, vilket gör det svårare att sätta gränsen mellan aktivt och passivt brukad jordbruksmark.