sou · H8B373 · 2020-11-30 00:00:00 — En annan studie visade att om tretåig hackspett ska finnas i ett om- råde, med en sannolikhet på , bör mängden stående död ved uppgå till i genomsnitt per hektar inom 100 hektar.30 I en rapport från dras bland annat följande slut- satser: Somliga arter är specialiserade och kräver ett rikligt utbud av död ved på per hektar eller mer. Områden med död ved per hektar tycks vara bra miljöer för många arter.31 Död ved i enligt riksskogstaxeringen 2020 Riksskogstaxeringen samlar in en mängd data för att beskriva och kvantifiera den döda veden. I en temarapport beskrivs den döda veden över olika geografier, fördelat på trädslag, position och ned- brytningsgrad.32 Nedanstående text är baserad på utdrag från denna rapport. När den första inventeringen av död ved utfördes var det den döda veden som en resurs som var i fokus, det vill säga den hårda döda ved som var duglig som brännved inventerades. är inventeringen utökad för att inkludera mer nedbruten död ved samt registrering av ytterligare information relaterat till den döda veden. Analyserna visar att mängden hård död ved mer än fördubblats . Vi har död ved i skogsmark vilket motsvarar per hektar. Mängden död ved i hela landet på produktiv skogsmark utanför formellt skyddade områden är per hektar. Det kan jäm- föras med per hektar , en ökning . Mängden död ved per hektar är betydligt större på skogs- mark inom formellt skyddade områden. Där uppgår den till per hektar. 30Butler R., m.fl., Dead wood threshold values for the three-toed woodpecker presence in boreal and sub-Alpine , Biological Conservation 119, 2004, s. 315. 31Naturvårdsverket, Död ved i levande skogar, Rapport 5413, 2005, s. 9. 32SLU, , Skogsdata 2020, s. 11–34. Figur 3.12 Mängd död ved m3/hektar, produktiv skogsmark Mängden död ved på produktiv skogsmark i utanför formellt skyddade områden respektive 2020, inom formellt skyddade områden och genomsnittet i 40 urskogsartade skogar i , och norra . Ungefär tre fjärdedelar av volymen död ved på skogsmark är i diameter. Drygt hälften av den döda veden på skogs- mark i är hård. Andelen minskar med ökad nedbrytnings- grad. Andelen mycket nedbruten död ved är endast . Inom formellt skyddade områden finns det nästan fyra gånger så mycket död ved av klassen mycket nedbruten och även mer grov död ved. De största mängderna död ved per hektar finns närmast fjäll- kedjan, i mellersta , i och län samt i sydvästra . har mängden död ved ökat sett till hela landet. I ses dock en minskning, främst av mängden mer nedbruten död ved. Det främsta skälet till den hårda döda vedens kraftiga ökning är vindfällningar orsakade av kraftiga stormar. Dessutom har skogsbruket vid föryngringsavverkningar av naturvårdsskäl aktivt börjat spara både stående döda och levande träd. Död ved av gran har ökat i hela landet. Vissa arter gynnas av att det finns höga koncentrationer av död ved inom ett område. Riksskogstaxeringens har utfört en analys med data –2019. I analysen har ett tröskelvärde på per hektar nyttjats och den döda veden måste utgöras av objekt med en grovlek på . Analysen visar att det finns knappt skogsmark, respektive knappt produktiv skogsmark, som uppfyller dessa kriterier. Det utgör 7 pro- cent av både den produktiva och totala skogsmarksarealen. 3.6.5Arealen gammal skog och äldre lövrik skog samt mängden död ved Skogsbrukets negativa påverkan på hotade arter gäller främst föryng- ringsavverkning av skogsområden som varit kontinuer- ligt beskogade. Brist på död ved samt igenväxning av tidigare öppnare miljöer är andra viktiga orsaker till populationsminskningar. Dessutom innebär detta att livsmiljöerna för många arter blivit fragmenterade vilket får till följd att arterna får svårt att sprida sig i landskapet. Utvecklingen sedan den nya skogspolitiken infördes har ur många naturvårdsaspekter varit positiv med ökade arealer gammal skog och äldre lövrik skog samt ökad mängd död ved genom skogsbrukets miljö- hänsyn och frivilliga avsättningar. Figur 3.13 Utveckling av areal gammal skog 1926–2017 Areal produktiv skogsmark över viss beståndsålder utanför formellt skydd, Källa: Riksskogstaxeringen, SLU, 2020. Hela landet utanför formellt skyddade marker enligt gränser. Medeltal för perioden –1929 (1926) och glidande femårsmedeltal . Åren 1927–1954 är linjärt interpolerade. Figur 3.14 Volymen hård död ved – utveckling –2017 Volym hård död ved fördelad på diameterklass, alla ägoslag utanför formellt skydd, miljoner m3sk Källa: Riksskogstaxeringen, SLU, 2020. Hela landet, alla ägoslag exklusive bebyggd mark och fjällbjörkskog, utanför formellt skyddade marker enligt gränser. Medeltal för perioden –1929 (1926) och glidande femårsmedeltal . Åren 1926–1954 är linjärt interpolerade. Anmärkning: Avser volym hård död ved med en diameter på samt ”duglig som brännved”. För perioden –1982 är det oklart om lövträd inkluderas eller ej i inventeringen . Lövträd särredo- visas därför då det är osäkert om ökningen i den kategorin är jämförbar över hela s erien. Figur 3.15 Areal äldre lövskog 1955–2017 Äldre lövskog med förekomst av död ved, produktiv skogsmark utanför formellt skydd, Källa: Riksskogstaxeringen, SLU, 2020. Utanför formellt skyddade marker enligt gränser. och övriga lövträd ≥ av grundytan bedömt på beståndsnivå, hård död ved med diameter ≥ och ≥5 m³/hektar. Beståndsålder: Nordlig- och sydlig boreal zon >80 år samt boreonemoral- och nemoral zon >60 år. För att arter knutna till en specifik skogstyp ska kunna leva i långsik- tigt livskraftiga populationer behöver de kunna sprida sig mellan om- råden av denna skogstyp. För att arter knutna till olika skogstyper ska kunna fortleva långsiktigt i ett landskap behöver det finnas eko- logisk konnektivitet i landskapet mellan områden av dessa olika skogs- typer. Med ekologisk konnektivitet menas att arter kan förflytta sig mellan områden i ett landskap. Det innebär emellertid inte att om- rådena behöver vara fysiskt sammankopplade. Om ekologisk konti- nuitet ska råda kan däremot avståndet mellan områden av samma skogs- typ inte vara längre än att arter knutna till denna skogstyp kan sprida sig mellan dessa områden så att ett genetiskt utbyte kan ske mellan populationerna. Arter som är specialiserade på olika livsmiljöer, vilket gäller mer- parten av de hotade arterna, kallas habitatspecialister. För en habitat- specialist är väl förbundna system av den skogstyp, med de egenskaper som just den arten är anpassad till av stor betydelse för bevarandet av en långsiktigt livskraftig population. Exempelvis behöver arter knutna till gamla ihåliga ekar kunna sprida sig mellan just ekmiljöer med gamla ihåliga ekar för att väl förbundna system för dessa arter ska finnas. Dessa miljöer måste också finnas kvar , på så sätt att nya ekar kontinuerligt växer upp och får åldras under sådana beting- elser som skapar de förutsättningar som arten är beroende av. Arter som inte har specialiserade krav på sin omgivning, så kallade habitat- generalister, har lägre behov av väl förbundna system av livsmiljöer för att de ska kunna fortleva. Vissa strukturer och funktioner finns huvudsakligen i så kallade skogsbiologiska värdekärnor33. Arter knutna till en sådan struktur och/ eller funktion har då främst möjlighet att fortleva i skogsbiologiska värdekärnor där en struktur och/eller funktion finns som just den arten är knuten till. Sådana habitatspecialiserade arter behöver kunna sprida sig mellan skogliga värdekärnor av den typ och med de struk- turer och funktioner arterna behöver för att kunna fortleva i livskraf- tiga populationer i ett landskap. 33I är begreppet skogsbiologisk värdekärna etablerat för att bedöma vad som utgör skogar med stor betydelse för naturvärden/biologisk mångfald. Begreppet används i nu- läget bland annat för att identifiera områden med höga naturvärden som bör aktualiseras/pri- oriteras för formellt skydd. Med skogsbiologisk värdekärna avses ett sammanhängande skogsom- råde som bedömts ha en stor betydelse för fauna och flora och/eller för en prioriterad skogstyp. Ekologisk konnektivitet behövs av två anledningar. En lokal pop- ulation som av någon anledning dör ut i en värdekärna kan inte er- sättas av nya individer om det är för långt till närmaste lämpliga livs- miljö. Dessutom behöver populationer ha ett genetiskt utbyte för att vara långsiktigt livskraftiga. Det är viktigt att observera att arter specialiserade på företeelser som främst förekommer i värdekärnor av en viss skogstyp behöver väl förbundna system av värdekärnor av just denna skogstyp för att kunna spridas mellan områdena. Olika arter har olika förmåga att sprida sig och olika krav på areell omfattning av habitat (olika spridningsbiologi). För att kunna bedöma om områden är väl förbundna är det även relevant hur ekologiskt funktionella områdena i sig är och hur land- skapet mellan dessa områden ser ut. För arters spridningsmöjlighet har det alltså betydelse vilka brukningsformer som används och vil- ken typ av miljöhänsyn som vidtas utanför områdena. I exemplet ovan kan gamla och unga ekar som lämnas som miljöhänsyn bidra till kon- nektivitet nu och . Detsamma gäller även förvaltningen av ekar på odlingsmark eller i bebyggd miljö. Den miljöhänsyn som tas vid föryngringsavverkning omfattar både att lämna hänsynsytor och enskilda träd utanför hänsynsytorna. Miljöhänsyn lämnas även i större utsträckning än vad som krävs en- ligt skogsvårdslagen, som en del av sektorsansvaret för miljön. Om sådan miljöhänsyn som stärker de specifika värdena i ett visst land- skap lämnas blir värdet för den biologiska mångfalden högre och kon- nektiviteten bättre än om miljöhänsyn lämnas utan tankar på land- skapets beskaffenhet. I ett landskap där den biologiska mångfalden främst är knuten till exempelvis solexponerade gamla tallar och död tallved så kan en effektiv miljöhänsyn förstärka det landskapet och bidra till ökad konnektivitet genom att gamla tallar lämnas som miljö- hänsyn vid avverkning. I ett annat landskap med värdena knutna till fuktiga granlågor i slutna granskogar bör i första hand sådana hänsyns- ytor lämnas som miljöhänsyn. En studie av konnektiviteten för skogsbiologiska värdekärnor34 i visade att konnektiviteten är god i den fjällnära regionen medan den är betydligt lägre i övriga delar av landet. Ovanför den fjäll- nära gränsen utgjordes av skogsmarken av värdekärnor med 34Studien använder begreppet High Conservation Value vilket enligt utredningens be- dömning av studiens metodik i allt väsentligt överensstämmer med begreppet skogsbiologiska värdekärna såsom det används i utredningen. funktionell konnektivitet för tre utvalda fågelarter. Nedan den fjäll- nära gränsen bestod endast 3–av skogsmarken av värde- kärnor med funktionell konnektivitet, det vill säga värdekärnorna var i så väl förbundna system att fågelarterna kunde sprida sig mellan dessa.35 För att bevara den biologiska mångfalden i ett skogslandskap behövs ett representativt bevarande och utvecklande av skogsmiljöer som fångar in hela den biologiska mångfald som finns inom detta land- skap. Detta bygger på grundläggande kunskap om att olika miljöer hyser olika artsamhällen med särskilda anpassningar och ekologiska interaktioner. Att bevara gamla granskogar bidrar i mycket begränsad omfattning till att bevara biologisk mångfald knuten till gamla ek- skogar. För att uppnå en mångfald i bevarandet av arter och livs- miljöer behövs således ett bevarande av alla naturtyper. Som nämnts ovan avser bevarande av biologisk mångfald även ett bevarande av mångfald av ekosystem. Det är således viktigt med bevarande av både arter och mångfalden av ekosystem. För att uppnå dessa delar krävs bland annat att bevarande och utveckling av områden sker med eko- logiskt representativa system. 3.6.8Kritiska tröskelvärden för specialiserade arter Kritiskt tröskelvärde är den minsta mängd livsmiljö som måste finnas för att en specialiserad art långsiktigt ska kunna överleva i ett landskap. För att representativiteten ska anses god nog för att bevara den biologiska mångfalden behöver de kritiska tröskelvärdena uppnås för de olika naturtyperna/skogstyperna. Forskning visar att då mindre än 10–av den ursprungliga förekomsten av en livsmiljö återstår minskar sannolikheten för långsiktig överlevnad drastiskt.36 Den svenska bristanalysen uppskattade det långsiktiga behovet av att skydda skog till av de i ett ursprungligt till- 35Angelstam P., m.fl., does not meet agreed national and international biodiversity targets: A call for adaptive landscape planning, Landscape and 202, 2020. 36Angelstam, P., m.fl., Targets and tools for the maintenance of biodiversity, Ecological Bulletins 51:1-510, 2004. stånd förekommande arealerna av missgynnade skogstyper, åldersklasser och trädslagsblandningar.37 Utifrån dessa beräkningar har det antagits en schablonnivå om som har varit ledande vid generella antaganden om storlek på livsmiljöer. Det kritiska tröskel- värdet är beräknat utifrån ursprunglig omfattning av livsmiljön. I de fall en skogstyp har omvandlats i stor omfattning till en annan natur- typ behöver därför schablonnivån justeras uppåt. Det är viktigt att förstå att olika arter har olika tröskelvärden för vad som är funktio- nella landskap just för dem. De formellt skyddade eller frivilligt avsatta områdenas nytta för den biologiska mångfalden beror på deras kvalitet som livsmiljö för arter med dess genetiska innehåll och för ekosystemmångfalden. Områ- den avsatta för naturvård bör därför ha sådana kvaliteter i struktur och funktion att de motsvarar den biologiska mångfaldens behov. Många hotade arter är habitatspecialister och knutna till särskilda strukturer och funktioner i en viss skogstyp. Arter knutna till död ved behöver förekomst av död ved för sin överlevnad. Men många vedlevande hotade arter är dessutom beroende av en särskild typ av död ved. Olika arter är knutna till olika trädslag, olika grad av sol- exponering och olika nedbrytningsgrad på den döda veden. Olika funktioner, såsom översvämning, skogsbete eller skogsbrand ger upp- hov till olika strukturer och i övrigt olika förutsättningar för den biologiska mångfalden. Normalt är vissa funktioner av särskilt stor betydelse för en viss skogstyp; naturliga tallskogar formas av regelbundna naturliga skogs- bränder och svämskogar av regelbundna översvämningar. De struk- turer och funktioner som naturligt hör hemma i en skogstyp är således av stor betydelse för den biologiska mångfalden knuten till denna skogstyp. Människans tidigare hävd såsom bete eller slåtter och annan på- verkan på strukturer och funktioner gör att naturvårdande skötsel ofta är viktig för att en skogstyp ska bibehålla eller utveckla de struk- 37Angelstam, P., , L., I vilken omfattning behöver arealen skyddad skog i utökas för att biologisk mångfald skall bevaras? SOU 1997:98, Bilaga 4. turer och funktioner som behövs för att de specialiserade arterna knutna till den skogstypen långsiktigt ska bevaras. Många avsatta områden behöver följaktligen någon form av natur- vårdande skötsel för att bevara och utveckla sin fulla kvalité som livs- miljö. Det kan röra sig om bete i trädklädda betesmarker, borthugg- ning av gran i igenväxande lövskogar, återställning av hydrologin i dikade sumpskogar och naturvårdsbränning i brandpräglade skogs- typer. Skötselbehovet är stort i både de formellt skyddade områdena och i de frivilliga avsättningarna.38 Vissa områden avsatta för naturvård har relativt låga naturvärden . Det kan vara delar med lägre naturvärden inom ett formellt skyddat område som ingått av arronderingsskäl eller en frivillig av- sättning på en fastighet där områden med riktigt höga naturvärden saknats. I dessa naturvårdsavsättningar finns en potential att skapa naturvärden genom att exempelvis veteranisera39 träd eller skapa död ved eller att gynna lövträd genom att avverka yngre gran. 3.7Formellt skyddad skog, frivilliga avsättningar, miljöhänsyn och impediment Formellt skydd och frivilliga avsättningar av skogsmark har ökat kraftigt. finns offi- ciell statistik över hur mycket formellt skyddad och frivilligt avsatt skog som finns, hur mycket skogsägare lämnat som miljöhänsyn och hur mycket improduktiv skog vi har i Sverige.40 Den statistik som redovisas nedan är uppdaterad av SCB till och med 2019.41 Av rapporten framgår att arealen formellt skyddad skog i är 2 , varav 1 är produktiv skogsmark. Det utgör av landets skogsmark respektive av landets produktiva skogsmark. Av detta utgör arealen formellt skyddad fjällnära skog 1 , varav är pro- duktiv skogsmark. Formellt skyddad fjällnära skog utgör 56,5 pro- 38Se till exempel , Redovisning av regeringsuppdrag om ett prioriterat åtgärds- program för Natura 2000 för –2027, NV-05341-18 samt , Skyd- det av värdefull skog, RiR 2018:17. 39Att avsiktligt skada träd på olika sätt så att de ska uppnå åldersstrukturer, som håligheter och döda grenar och toppar, tidigare för att gynna arter som är beroende av sådana strukturer. 40Skogsstyrelsen, Statistik om formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogsmark, Rapport 2019/18 – dnr 2018/4167. 41SCB, Formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogs- mark 2019. Statistiskt meddelande MI 41 , med referenstidpunkt . cent av den fjällnära skogsmarken respektive av den fjäll- nära produktiva skogsmarken. Arealen formellt skyddad skog nedanför fjällnära skog är , varav är produktiv skogsmark. Det utgör av skogsmarken nedanför fjällnära gränsen respek- tive av den produktiva skogsmarken nedanför fjällnära gränsen. Arealen produktiv skogsmark som markägare frivilligt avsatt för andra ändamål än skogsbruk uppskattas till 1 254 800 miljoner hek- tar, vilket utgör av landets skogsmark och av den produktiva skogsmarken. I samband med alla skogliga åtgärder, som till exempel röjning, gallring eller annan avverkning, ska enligt skogsvårdslagen hänsyn tas till den biologiska mångfalden, kulturmiljön, friluftslivet och i före- kommande fall även rennäringen. Exempel på hänsyn i samband med skogsbruksåtgärder är att begränsa hyggesstorlek, lämna träd av de trädslag som finns naturligt på växtplatsen, buskar, enstaka träd, träd- samlingar och döda träd. Skogliga impediment större än får inte brukas och hän- synskrävande biotoper och värdefulla kulturmiljöer ska inte skadas. Exempel på hänsynskrävande biotoper kan vara örtrika områden längs vattendrag, kärr och småvatten, strand- och sumpskogar med natur- skogskaraktär, vattendrag och myrmarker, naturskogsrester, äldre trädbestånd med påtagligt stor mängd hänglav eller död ved, äldre hassellundar eller äldre skogsbeten. Exempel på värdefulla kultur- miljöer kan vara slåttermyrar, husgrunder, fäbodvallar, röjningsrösen och stenmurar. Skyddszoner med träd och buskar som behövs mot hänsynskrävande biotoper, kulturmiljöer, vatten, våtmarker och ris- bon ska lämnas. /15 lämnade enskilda markägare av den avverkade arealen som sådana hänsynsytor. Motsvarande siffra för övriga markägare var . Det ger ett genomsnitt på för alla typer av markägare. Förutsatt att all den hänsyn som lämnats fortfarande finns kvar visar preliminära siffror att skulle ha ackumulerats , vil- ket utgör av produktiva skogsmark. Hänsyns- ytorna överlappar inte formellt skydd eller improduktiv skogsmark. Överlapp mot frivilliga avsättningar kan finnas men har inte utretts fullständigt. Ingen mätning av hänsynsytornas varaktighet är gjord. Det är därför oklart i vilken utsträckning avverkning och andra åt- gärder som upparbetning av stormfällda träd eller uttag av granbark- borreangripna träd har gjorts. Sådana åtgärder kan ha lett till att area- lerna med tidigare lämnad miljöhänsyn blivit mindre. Det saknas statistik över hur mycket som står kvar över tid.42 Improduktiv skogsmark är skogsmark som i genomsnitt inte kan producera mer än en m3 virke per hektar och år. Det kan vara träd- bevuxna myrar, bergimpediment eller fjällbjörkskog. Den improduk- tiva skogsmarken omfattar totalt . Stora delar av den improduktiva skogsmarken överlappas av formellt skydd. Impro- duktiv skogsmark som inte överlappar formellt skydd omfattar 3,2 mil- joner hektar, eller av totala skogsmark. Improduktiv skogsmark får i princip inte avverkas. Tabell 3.2 Formellt skydd, frivilliga avsättningar, hänsynsytor och improduktiv skogsmark 2019 Arealer utan överlapp, hektar Källa: SCB Statistiskt meddelande MI 41 , 2020, Formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogsmark 2019. 42SCB, Formellt skyddad skogsmark, frivilliga avsättningar, hänsynsytor samt improduktiv skogs- mark 2019. Statistiskt meddelande MI 41 , s. 24. har i pressmeddelande meddelat att statistiken för miljöhänsyn ska korrigeras på grund av fel. Felet innebär att har överskattat antalet och volymen lämnade träd och träd- delar. De felaktiga siffrorna rör avverkningar som skett . Enligt press- meddelandet ska dock inte felet påverka redovisningen av hur stora ytor skog som lämnas. 3.8Tillståndet för biologisk mångfald i världen Den internationella panelen för biologisk mångfald och ekosystem- tjänster (IPBES) har presenterat en global bedömning av statusen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Utvärderingsrappor- ten godkändes enhälligt av 130 regeringar, inklusive , vid det sjunde i . Nästan 500 experter från 50 länder deltog i beredningen av rappor- ten, som omfattade cirka 15 000vetenskapliga studier och rapporter.43 Nedanstående textavsnitt är direkt hämtade från den svenska över- sättningen av rapporten.44 Naturen utarmas och dess nyttor försvagas Naturen, med dess biologiska mångfald, är grunden för människans exi- stens och för vår livskvalitet. Det naturen ger oss och bidrar med för vår välfärd kallas naturnyttor eller ekosystemtjänster. Natur och naturnyt- tor är övergripande ord som speglar människors olika syn på livet på jorden. Natur och naturnyttor kan också vara ett sätt att kategorisera vilken roll naturen spelar, där begrepp som biologisk mångfald, ekosystem- tjänster eller Moder Jord är några exempel. För att tillgodose den ökade efterfrågan på livsmedel, energi och mate- rial överutnyttjas naturens resurser. Det leder till att naturens förmåga att bidra till vår välfärd minskar och att de nyttor vi får från naturen, som exempelvis vattenkvalitet eller rekreation, reduceras. Hela biosfären förändras i en hastighet som setts och minskar den biologiska mångfalden fortare än under någon tidi- gare period i mänsklighetens historia. Naturen är avgörande för människan existens Naturen tillhandahåller en mängd varor och tjänster som alla är funda- mentala för människors välmående och ett fungerande samhälle, till exempel mat, energi och läkemedel. Genom ekologiska och evolutio- nära processer upprätthåller den biologiska mångfalden kvaliteten i luft, färskvatten och mark, reglerar klimatet, bidrar med pollinering och skade- djursbekämpning och lindrar effekterna av naturkatastrofer. Naturen bidrar även med icke-materiella värden centrala för människans livskva- litet, såsom inspiration, lärande samt fysiskt och psykiskt välbefinnande. 43IPBES, The Global Assessment Report on Biodiversity and (Summary for Poli- cymakers), 2019. 44Naturvårdsverket, Global utvärdering av biologisk mångfald och ekosystemtjänster – samman- fattning för beslutsfattare, rapport 6917, s. 7–14. Fler än två miljarder människor är beroende av ved som bränsle, och uppskattningsvis fyra miljarder människor förlitar sig primärt på växt- och naturbaserade läkemedel för sin hälsa. av cancer- läkemedlen är naturbaserade produkter eller syntetiska produkter som är inspirerade av naturen. Hotet mot den biologiska mångfalden och ekosystemens funktioner har direkta såväl som indirekta implikationer. av världens livsmedelsgrödor är beroende av polliner- ing av djur. Det handlar bland annat om några av de ekonomiskt vikti- gaste grödorna, exempelvis kaffe, kokos och mandel. ekosystem och landekosystem binder av koldioxidutsläppen orsa- kade av människans aktiviteter.