sou · H8B32 · 2020-01-15 00:00:00 — Bestämmelsen är tvingande och grundas på artikel 4.4 i familjeåterföreningsdirektivet42 som föreskriver att uppehållstillstånd ska vägras i sådana fall. Den omständigheten att anknytningspersonen är gift med någon annan än sökanden är inte tillräcklig för att bestämmelsen ska bli tillämplig utan dessa makar ska också sammanleva (i annat fall är i stället 17 a § andra stycket 2 UtlL tillämplig). Uppehållstillstånd ska således alltid vägras en ytterligare make för det fall att anknytningspersonen redan är gift med en annan person och sammanbor med den personen i . Om den sökande har barn, som inte också är barn till anknytningspersonen, har barnet inte en självständig rätt till uppehållstillstånd, utan rätten är direkt kopplad till förälderns rätt till uppehållstillstånd. Om förälderns ansökan om uppehållstillstånd på grund av anknytning ska avslås enligt denna paragraf kommer alltså barnets ansökan om uppehållstillstånd också att avslås (prop. 2005/06:72 s. 88). I MIG 2016:26 tillämpades bestämmelsen i 5 kap. 17 a § andra stycket 2 UtlL i förhållande till två kvinnor som var gifta med samme man vilka ansökt om uppehållstillstånd på grund av anknytning till maken. Denne var beviljad permanent uppehållstillstånd. Båda kvinnorna befann sig således utomlands och ingen av dem sammanlevde med mannen. Samtliga makar hade dock för avsikt att leva tillsammans i . Domstolen konstaterade att det inte framkommit annat än att kvinnornas äktenskap med mannen var civilrättsligt giltiga i varför huvudregeln enligt 5 kap. 3 § första stycket 1 UtlL var att uppehållstillstånd skulle beviljas för kvinnorna, under förutsättning att något undantag inte var för handen. Domstolen fann dock att 5 kap. 17 a § andra stycket 2 UtlL var tillämplig och slog fast att uppehållstillstånd för kvinnorna inte skulle beviljas. Därvid konstaterades bl.a. att intresset av att förhindra månggifte är skyddat i den svenska rättsordningen 42Rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening. och också kommer till starkt uttryck i familjeåterföreningsdirektivet. Utrymmet för att bevilja uppehållstillstånd för fler än en make eller sambo i ett polygamt hushåll var därför begränsat enligt domstolen. I sammanhanget kan också nämnas att uppehållstillstånd får ges till en utlänning som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , om förhållandet framstår som seriöst och inte särskilda skäl talar mot att tillstånd ges (5 kap. 3 a § första stycket 1 UtlL). Även den som inte redan är gift eller sambo med anknytningspersonen kan således få uppehållstillstånd enligt vissa förutsättningar, s.k. snabb anknytning. Bestämmelsen innefattar bl.a. en prövning av om det finns särskilda skäl mot att bevilja tillstånd. Regleringen syftar till att ge möjlighet att avslå uppehållstillstånd t.ex. vid månggifte, barnäktenskap eller förhållanden mellan minderåriga. I rättspraxis ges således inte uppehållstillstånd för avsedda månggiften eftersom sådana förhållanden inte skyddas av den svenska rättsordningen och normalt inte bör grunda rätt till uppehållstillstånd (prop. 2004/05:170 s. 181 f.). Mot bakgrund av det som redovisats kan det konstateras att uppehållstillstånd på grund av anknytning redan enligt gällande regler inte beviljas om det skulle medföra en polygam situation i , detta trots att samtliga äktenskap i månggiftet i och för sig erkänns. Såvitt utredningen kan bedöma leder en inskränkning av möjligheten att erkänna utländska polygama äktenskap därför som utgångspunkt inte till några negativa konsekvenser för de berörda personerna. Den hustru vars äktenskap vägras erkännande skulle visserligen inte ha möjlighet att söka uppehållstillstånd i egenskap av maka. Möjligheten att söka sådant tillstånd i egenskap av sambo, eller blivande sambo, bör dock kvarstå. Uppehållstillstånd för skyddsbehövande och deras familjemedlemmar När flyktingar och andra skyddsbehövande (4 kap. 1–2 c §§ UtlL) ansöker om asyl ska en individuell bedömning alltid göras. När ansökningar om asyl från flera medlemmar ur en familj prövas , dvs. när familjemedlemmarna redan vistas i , ska bedömningen av skyddsbehoven och rätten till uppehållstillstånd (5 kap. 1–2 a §§ UtlL) emellertid göras med beaktande av den s.k. principen om familjens enhet, vilken bl.a. omfattar makar och föräldrar/barn. Detta följer av om förfarandet och kriterierna vid fastställande av flyktingars rättsliga ställning (punkt 184) och det omarbetade skyddsgrundsdirektivet43 (artikel 23.1 och 23.2) samt artikel 8 i . Den omständigheten att sökanden är nära anhörig till en person som beviljas uppehållstillstånd som flykting tillmäts stor betydelse vid bedömningen av om även sökanden själv löper risk för förföljelse på grund av sin relation till familjemedlemmen. Om så är fallet kan även sökanden bedömas som flykting. I detta avseende ska dock en individuell prövning av risken för förföljelse göras i varje enskilt fall. Även om den som är anhörig till någon med skyddsbehov inte själv bedöms ha ett sådant behov på grund av familjerelationen till en flykting eller annan skyddsbehövande kan beaktandet av principen om familjens enhet leda till att en sådan sökande ska beviljas uppehållstillstånd för att familjen inte ska splittras.44 Eftersom denna princip bl.a. innefattar makar kan man fråga sig om polygama äktenskap omfattas och hur principen bör tillämpas om t.ex. en man och hans två makar söker asyl i . Enligt uppgifter från företrädare för är det oklart om denna fråga har aktualiserats i praktiken och vilken vikt som skulle fästas vid om samtliga äktenskap i månggiftet ges rättsligt erkännande i eller inte. Möjligen finns det skäl att anta att månggiftets formella giltighet här i landet inte spelar någon avgörande roll vid bedömningen, åtminstone inte när det är fråga om en sökande som själv riskerar förföljelse på grund av sin relation till en flykting. Mot denna bakgrund är det svårt att i asylprövningssammanhang peka på några säkra konsekvenser av att något eller några äktenskap i ett utländskt månggifte inte skulle erkännas eller annars inte tillåts bestå. 43Europaparlamentets och rådets direktiv /95/EU av om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet. 44Se MIG 2013:16 som gällde en vuxen man vars mor hade beviljats uppehållstillstånd i som flykting. Enligt Migrationsöverdomstolen kunde de skyddsskäl som mannen själv åberopat inte utgöra grund för uppehållstillstånd och det hade heller inte gjorts sannolikt att han riskerade att utsättas för förföljelse på grund av sin relation till modern. Det var därför nödvändigt att överväga om han med tillämpning av principen om familjens enhet, för att skydda familjen från att splittras, ändå skulle beviljas uppehållstillstånd. Migrationsöverdomstolen fann att mannen och hans mor måste betraktas som en familj och att en utvisning av mannen inte kunde anses vara proportionerlig. Han beviljades därför i likhet med sin mor uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 1 § UtlL. 7.8.3Ekonomiskt bistånd, socialförsäkringsförmåner, pensioner m.m. Även inom rättsområdena för ekonomiska bidrag och förmåner samt pensioner kan det ha betydelse om en person betraktas som gift (eller sambo). En persons status i detta hänseende kan avgöra dels om denne har rätt till ekonomiskt stöd, dels storleken på en förmån eller ett bidrag. Nedan följer några exempel när ett äktenskap kan ha betydelse i sådana sammanhang. Ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt (4 kap. 1 § första stycket socialtjänstlagen [2001:453] [SoL]). En utgångspunkt vid prövningen av ekonomiskt bistånd är att alla inkomster och tillgångar räknas som gemensamma för makar och sambor. Normalt ska en av parterna inte kunna ha rätt till bistånd för egen del utan att dennes makes eller sambos ekonomiska förhållanden beaktas.45 Detta kan medföra att en sökande inte har rätt till ekonomiskt bistånd med hänvisning till dennes makes eller sambos ekonomi. Även biståndets storlek kan i förekommande fall påverkas av om biståndstagaren är gift eller sambo på så sätt att ersättningen blir lägre än vad som skulle ha gällt för den som är ensamstående. Detta bottnar i utgångspunkten att makar är skyldiga att bidra till det underhåll som behövs för att deras gemensamma och personliga behov ska tillgodoses, varvid sambor enligt rättspraxis i detta sammanhang jämställs med makar trots att sambor inte har någon legal underhållsskyldighet mot varandra.46 Bilden av hur socialtjänsterna bedömer frågor om ekonomiskt bistånd i mångiftessituationer är inte tydlig. Det finns dock viss underrättspraxis vid vilken domstolarna har beaktat en makes försörjningsplikt i förhållande till en biståndssökande hustru trots att 45Se bl.a. (2013), Ekonomiskt bistånd – , s. 26 och 98 f. samt (2013a), Allmänna råd om ekonomiskt bistånd (SOSFS2013:1). 46Socialstyrelsen (2013), s. 98 f. mannen även är gift med en annan hustru.47 I vilken utsträckning två personer som sammanlever, men där någon är gift med en tredje person, betraktas som sambor i detta sammanhang får anses som oklart (se avsnitt 7.2.3). Såvitt utredningen har kunnat konstatera är det i regel alltså inte till de berördas nackdel om ett äktenskap i ett utländskt månggifte inte skulle erkännas eller annars inte tillåtas bestå. Som framgått bör det i stället kunna innebära att den som söker ett bidrag bedöms ha en självständig rätt till bistånd och då till ett högre belopp än om ett äktenskap eller samboförhållande ska beaktas.48 När det gäller andra insatser enlig SoL än ekonomiskt bistånd baseras dessa i huvudsak på individuella bedömningar av den enskildes behov och bör därför inte påverkas av förekomsten av ett äktenskap. I SFB finns bestämmelser om social trygghet genom sociala försäkringar samt andra ersättnings- och bidragssystem. Huvuddelen av de ekonomiska stödformer som förekommer i SFB är individbaserade och deras storlek påverkas inte av om en person är gift eller sambo. Det handlar t.ex. om flertalet familjeförmåner som graviditetspennings- och föräldrapenningsförmåner samt barnbidrag och underhållsstöd. Det rör sig vidare om förmåner vid sjukdom eller arbetsskada (bl.a. sjukpenning, sjukersättning eller aktivitetsersättning), förmåner vid ålderdom samt särskilda förmåner vid funktionshinder. I sådana sammanhang uppstår det inte några negativa konsekvenser för berörda parter av att ett äktenskap inte erkänns eller inte tillåts bestå i . Det finns dock vissa stödformer som kan påverkas, bl.a. olika former av bostadsstöd. När det gäller bostadsbidrag ska en ansökan som avser makars bostad vara gemensam om det inte finns särskilda 47Se förvaltningsrätten i Faluns dom i mål nr 2746-17 och förvaltningsrätten i dom i mål nr 1628-18. 48Skillnaden i behandlingen av ensamstående och makar/sambor kan dock minska något i den mån en person kan bedömas leva i hushållsgemenskap med någon som denne är gift med enligt utländsk rätt men inte svensk (och detta även om denne därvid inte heller kan betraktas som sambo med maken i det utländska äktenskapet). En hushållsgemenskap med en eller flera personer kan nämligen påverka försörjningsstödets nivå eftersom en person som ingår i en sådan gemenskap har lägre kostnader än någon som är ensam i hushållet. En sådan hushållsgemenskap innebär att de som bor i samma bostad kan utnyttja flerhushållets ekonomiska fördelar, t.ex. köpa vissa varor gemensamt eller dela på boendekostnader. skäl för att ansökan görs av den ena maken (95 kap. 8 § SFB). Personer som är gifta med varandra ska anses bo tillsammans om inte sökanden visar något annat (95 kap. 7 § SFB). Om en ansökan avseende makars bostad görs av en person ensam i avsaknad av särskilda skäl kommer något bostadsbidrag inte att betalas ut. Sambor likställs med makar när det gäller bostadsbidrag (95 kap. 6 § SFB). Om något av äktenskapen i ett utländskt månggifte inte skulle erkännas medför det rimligen inte någon nackdel för de berörda personerna. De har i stället möjlighet att ensamt ansöka om bostadsbidrag. Detta gäller förutsatt att de inte betraktas som sambor (se nedan). Även när det gäller bostadsbidragets storlek kan förekomsten av ett äktenskap spela en roll på så sätt att makarnas ekonomiska förhållanden ska beaktas gemensamt vilket innebär att en rätt till bostadsbidrag kan falla bort eller bidragets storlek sättas ned med hänsyn till makarnas samlade ekonomiska förmåga (97 kap. SFB). Inte heller i detta sammanhang behöver det alltså vara till nackdel för den som ansöker om bostadsbidrag att räknas som ogift i lagens mening eller att inte betraktas som sambo. Tvärtom kan det i vissa fall uppstå större möjligheter att beviljas bostadsbidrag eller beviljas ett högre belopp om man räknas som ensamstående, dvs. när sökandens make i ett utländskt äktenskap har bättre ekonomi än sökanden (se dock nedan). När det gäller sambobegreppets innebörd i SFB hänvisas det i 2 kap. 13 § SFB till definitionen i 1 § sambolagen. Eftersom den definitionen inte innehåller något krav på att någon av samborna inte är gift med någon annan har det ansetts att bestämmelserna om samboförhållanden i SFB även omfattar sådana situationer.49 Det torde alltså inte kunna uteslutas att sådana personer som berörs av att ett utländskt månggifte inte erkänns kan betraktas som sambor i socialförsäkringssammanhang, trots att någon av dem är gift. Detta gäller under förutsättning att definitionen i sambolagen är uppfylld (se avsnitt 7.2.3). 49Se t.ex. m.fl. (2018), Socialförsäkringsbalken – en kommentar, kommentaren till 2 kap. 13 § SFB, publicerad i Zeteo , vari det sägs att 1 § tredje stycket sambolagen inte torde vara tillämplig när det gäller bestämmelserna i om samboförhållande. Jfr dock förvaltningsrätten i dom i mål nr 6271-12 i vilken en motsatt bedömning gjordes. Det ska dock tilläggas att reglerna om såväl gifta som sambor är svåra att anpassa till månggiftessituationer och att bilden av rättstillämpningen inte är enhetlig. Av intresse är att tillämpar reglerna på så sätt att samtliga äktenskap i ett månggifte inte godtas. Vid de kontakter som utredningen har haft med företrädare för har det beskrivits att myndigheten vid handläggningen av bl.a. bostadsbidrag accepterar endast ett äktenskap som giltigt vid tillämpningen av sådana regler som är avhängiga att parterna är gifta. Så är fallet även om äktenskapen registrerats i folkbokföringen. Den av hustrurna som fått uppehållstillstånd godtas inte som maka av . Om båda kvinnorna har fått uppehållstillstånd accepteras endast det först ingångna äktenskapet. I stället för att godta samtliga äktenskap i månggiftet behandlar i praktiken ofta hustrurna i det eller de utländska äktenskap som inte godtas som ensamstående, med rätt att ansöka om bostadsbidrag för egen del utifrån sina egna ekonomiska förutsättningar.50 I mångiftessammanhang betraktar myndigheten i regel alltså inte personer i ett äktenskap som inte godtas som sambor även om dessa bor ihop, utan behandlar i stället den part som inte räknas som gift med någon som ensamstående. I ett avgörande från Kammarrätten i upprätthölls dock kravet på att makar ska ansöka gemensamt om bostadsbidrag trots att det var fråga om en månggiftessituation.51 Målet rörde två personer som var registrerade som gifta i folkbokföringen varvid hustrun i äktenskapet hade ansökt om bostadsbidrag. Mannen i äktenskapet var dock registrerad som gift med ytterligare en hustru och var även folkbokförd på samma adress som denna – han var alltså inte folkbokförd på samma adress som den bidragssökande hustrun. Domstolen fann att sökanden inte visat att hon inte bodde tillsammans med sin make varför de betraktades som makar. 50Dock kan beräkningen av bostadsbidraget i dessa fall bero på hur parterna bor enligt . Om mannen exempelvis flyttar mellan sina hustrurs bostäder kan hänsyn tas till dennes nyttjande av bostaden genom att räkna honom som inneboende hos den hustru vars äktenskap inte erkänns, vilket medför att dennas bidragsgrundande bostadskostnad minskas. Om mannen däremot bor med flera hustrur i samma bostad så blir förfarandet det att kvinnan i det äktenskap som inte godtas betraktas som ett separat hushåll som delar bostad med maken och hans erkända hustru. Förstnämnda hustru har dock bara rätt till bidrag för bostadskostnader om hon har ett eget hyresavtal eller äger bostaden gemensamt med de andra boende. För mannen och hans erkända hustru minskas i sådana fall den bidragsgrundande bostadskostnaden. 51Kammarrätten i dom i mål nr 3707-18. domstolen att det förhållandet att sökandens make dessutom var gift med en annan kvinna inte var särskilda skäl för att sökanden skulle få ansöka om bostadsbidrag ensam. Kammarrätten slog därför fast att sökanden inte hade rätt till bostadsbidrag som ensamstående. har meddelat prövningstillstånd men vid skrivandet av detta betänkande ännu inte avgjort målet. Även när det gäller bostadstillägg (99–103 kap. SFB) och boendetillägg (103 a–103 e kap. SFB) kan ersättningen beräknas till ett högre belopp för den som är ensamstående än för den som är gift, eller likställd därmed genom samboförhållande.52 I detta sammanhang gäller dock att en person som är gift men stadigvaranande lever åtskild från sin make ska likställas med en ogift person (100 kap. 4 § och 103 b kap. 4 § SFB). Något krav på gemensam ansökan för makars eller sambors bostad finns inte (jfr ovan avseende bostadsbidrag). Av det som har redovisats följer att det i viss mån är osäkert hur polygama äktenskap ska behandlas i t.ex. bostadsbidragssammanhang. Slutsatsen bör dock kunna dras att det som utgångspunkt inte leder till några ekonomiska nackdelar för de som berörs av att ett eller flera äktenskap i ett utländskt månggifte inte skulle erkännas eller annars tillåtas bestå. Beroende på omständigheterna i det enskilda fallet kan det dock vara till en sökandes fördel om en ansökan om bostadsstöd är gemensam med en make som saknar eller har låga inkomster. Vid sådana förhållanden bör möjligheterna att få bidrag, eller att få bidrag till ett högre belopp, öka. Detta eftersom en makes ekonomiska förmåga beräknas till hälften av makarnas sammanlagda inkomst och förmögenhet. Även frågor om underhållsstöd (18 kap. SFB) kan i viss mån påverkas av om ett äktenskap erkänns eller inte. Ett barn kan ha rätt till underhållsstöd om föräldrarna inte bor tillsammans och en av föräldrarna är boförälder (18 kap. 2 § SFB). När barnets föräldrar är folkbokförda på samma adress eller är gifta med varandra ska de anses bo tillsammans. Detta gäller dock inte om den som begär underhållsstöd eller som stöd betalas ut till visar något annat (18 kap. 3 § SFB). Om ett barn har föräldrar som ingått ett äktenskap utomlands som erkänns i måste barnet motbevisa presumtionen om att föräldrarna bor tillsammans för att ha rätt till underhållstöd. 52När det gäller dessa former av bostadsstöd sägs det i vägledningar från och att en person, utifrån förarbetsuttalanden, kan betraktas som sambo även om denna är gift med någon annan. Se (2016), Bostadstillägg och äldreförsörjningsstöd, version 8, s. 21 och (2016), Boendetillägg, version 3, s. 20. utländska äktenskapet däremot inte skulle erkännas gäller presumtionen rimligen inte. Ur barnets perspektiv framstår detta inte som negativt. Presumtionen kvarstår dock om föräldrarna är folkbokförda på samma adress. Som framgått är rätten till underhållsstöd i sig inte beroende av om föräldrarna är gifta eller inte utan avgörande är om de anses bo ihop. Situationen blir densamma om ett äktenskap inte tillåts bestå, dvs. upplöses genom äktenskapsskillnad (se avsnitt 7.2.1). Sammantaget bör det inte uppkomma några negativa konsekvenser för de parter eller barn som berörs av att ett eller flera äktenskap i ett utländskt månggifte inte skulle erkännas. Även när det gäller underhållsstöd bör nämnas att enligt uppgift endast godtar ett äktenskap på samma sätt som vid bostadsbidrag. Pensioner och andra förmåner vid ålderdom I de allra flesta avseenden är socialförsäkringsförmånerna vid ålderdom individbaserade och deras storlek påverkas inte av om en person är gift eller sambo. Storleken på t.ex. inkomstpension och premiepension påverkas inte av om man är gift. När det gäller vissa förmåner kan äktenskap dock ha betydelse. Pensionsrätt för inkomstgrundad ålderspension i form av premiepension kan överföras till den försäkrades make men inte till sambo (61 kap. 11–16 §§ SFB). Vidare kan storleken på olika pensioner m.m. –som tilläggspension (63 kap. SFB), garantipension (65–67 kap. SFB) och äldreförsörjningsstöd (74 kap. SFB) – påverkas på så sätt att den som är gift tillerkänns lägre pensionsutbetalningar än den som är ogift. Sambor likställs med makar, varvid det i fråga om tilläggspension och garantipension är fråga om kvalificerade sambobegrepp. Också förmåner till efterlevande påverkas. Efterlevandepension i form av omställningspension (80 kap. SFB), änkepension (83 kap. SFB), efterlevandelivränta (88 kap. SFB) och efterlevandeskydd (91 kap. SFB) kan nämligen lämnas till efterlevande makar, varvid vissa kvalificerade samboförhållanden likställs med makar såvitt avser samtliga dessa pensionsformer förutom änkepensionen. Det finns inte något entydigt svar på hur dessa regler ska tillämpas på polygama äktenskap som erkänns i . Det måste vidare betraktas som oklart i vilken utsträckning två personer som sammanlever, men där någon är gift med en tredje part, skulle betraktas som sambor i förevarande sammanhang (se avsnitt 7.2.3). Vid de kontakter som utredningen har haft med företrädare för har det beskrivits att myndigheten ännu inte tagit ställning till hur månggiften ska hanteras. I avsaknad av rättsliga ställningstaganden eller vägledande rättspraxis är det svårt att säga om t.ex. pensionsrätt för premiepension kan överlåtas till mer än en make och huruvida två eller fler makar som varit gifta med samma avlidna person kan ha rätt till efterlevandepension. Liksom övriga rättsverkningar i detta kapitel utgår regleringen i SFB från att en person endast har en make eller sambo. Den legala konstruktionen av t.ex. omställningspensionen utgår således från att endast en efterlevande make eller sambo kan ha rätt till förmånen. Det får därför betraktas som osäkert om det skulle vara möjligt att bevilja flera efterlevande makar eller sambor sådan pension och hur det i så fall kan ske. Klart står dock att den vars äktenskap i ett utländskt månggifte skulle vägras erkännande, eller på annat sätt inte tillåtas bestå, i vart fall inte bör kunna motta en överföring av pensionsrätt eftersom rätten därtill endast gäller makar. En sådan person skulle inte heller komma i fråga för vissa former av efterlevandepension såvida denne inte kan betraktas som sambo med den avlidne. Så blir dock inte fallet när det första äktenskapet i månggiftet erkänns (se avsnitt 7.2.1) eftersom reglerna för efterlevandepension till sambor uttryckligen endast gäller en ogift person som är sambo med en annan ogift person. När det gäller storleken på vissa förmåner som tilläggspension, garantipension och äldreförsörjningsstöd bör det kunna vara till den enskildes fördel att inte betraktas som gift eller sambo eftersom det då kan bli fråga om tillerkännande av högre belopp i egenskap av ensamstående (dvs. på liknande sätt som för bostadsbidrag och ekonomiskt bistånd, se ovan i detta avsnitt). Förhållandet kan dock även vara det omvända i vissa fall eftersom en sökandes inkomster ofta betraktas som hälften av makarnas gemensamma inkomster.