sou · H8B363d3 · 2020-11-12 00:00:00 — Många stater framförde att de inte skulle klara av rekryteringen till sina väpnade styrkor om de inte fick använda sig av militärskolor och rekrytera personer . Flera stater framförde också att ett system baserat på frivillighet och en åldersgräns under var att föredra framför ett pliktsystem. Militärskolor ansågs även vara en av få möjligheter för barn i fattigare länder att få en högre utbildning. Enighet kunde därför inte nås rörande en rak 18-årsgräns inklude- rande även frivillig rekrytering.43 2001/02:178 s. 10. 2001/02:178 s. 10. Artikel 38 – väpnade konflikter Artikel 4 – Väpnade grupper 1.Väpnade grupper som inte tillhör en stats väpnade styrkor bör inte under några omständigheter rekrytera eller använda personer i fientligheter. 2.Konventionsstaterna ska vidta alla genomförbara åtgärder för att förhindra sådan rekrytering och användning, inbegripet antagande av de rättsliga bestämmelser som är nödvändiga för att förbjuda och kriminalisera sådan verksamhet. 3.Tillämpningen av denna artikel enligt detta protokoll ska inte på- verka någon parts rättsliga status i en väpnad konflikt. Artikel 4 består av tre delar. I det första stycket formuleras en gene- rell förpliktelse för väpnade grupper att inte rekrytera eller använda barn i sin väpnade kamp. Väpnade grupper förbjuds alltså att rekrytera barn, inkluderande både tvångsrekrytering och frivillig rekrytering, samt att använda barn i stridigheter, oavsett om det sker indirekt eller direkt. Det rättsliga ansvaret för att väpnade grupper inte rekryterar barn åvilar formellt sett konventionsstaten. I ett läge där den väpnade gruppen sätter sig upp mot staten blir i realiteten en sådan förpliktelse svår för staten att upprätthålla. I vissa lägen blir den helt ogenomförbar. Staten åläggs därför att agera enligt artikel 4.2 genom att vidta alla genomförbara åtgärder (all feasible measures) för att för- hindra rekrytering och användning av barn . Punkten 2 i artikel 4 inkluderar även en förpliktelse att vidta rätts- liga åtgärder för att förbjuda och kriminalisera verksamheter som rekry- terar barnsoldater. I punkten 3 stadgas att parternas rättsliga status i en väpnad konflikt inte ska påverkas av förpliktelserna i artikeln. Artikeln är tillämplig även i icke-internationella väpnade konflik- ter och ger därför ett utökat skydd för barn i väpnad konflikt. An- vändandet av barnsoldater har ofta förekommit i väpnade grupper i icke-internationella väpnade konflikter och artikeln är därför en viktig markering till väpnade grupper att denna typ av beteende inte tolere- ras och är förbjudet. Artikel 38 – väpnade konflikter Artikel 5 – Förhållandet till andra regler på området Ingenting i detta protokoll ska tolkas så att det undanröjer bestämmelser i en konventionsstats lag eller i internationella instrument och internatio- nell humanitär rätt som går längre när det gäller att förverkliga barnets rättigheter. Artikeln innebär att om en stat har strängare förpliktelser enligt andra regelverk så har dessa företräde. Detta stadgande är till för att inte riskera en standardsänkning när det gäller skyddet för barn. Artikel 6 – Nationellt genomförande 1.Varje konventionsstat ska vidta alla rättsliga, administrativa och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att bestämmelserna i detta protokoll genomförs och tillämpas effektivt inom dess juris- diktion. 2.Konventionsstaterna åtar sig att genom lämpliga åtgärder göra proto- kollets principer och bestämmelser allmänt kända bland såväl vuxna som barn. 3.Konventionsstaterna ska vidta alla genomförbara åtgärder för att säkerställa att personer inom deras rättskipningsområde som rekry- teras eller används i fientligheter i strid med detta protokoll hem- förlovas eller på annat sätt frigörs från tjänst. Konventionsstaterna ska om nödvändigt ge dessa personer allt tillbörligt bistånd för deras fysiska och psykiska rehabilitering och återanpassning i samhället. Varje konventionsstat är skyldig att se till att protokollets bestäm- melser återspeglas på ett klart och tydligt sätt i nationella lagar och praxis, att rättigheterna kan åberopas i domstol och att bestämmel- serna tillämpas av myndigheterna. Protokollet överlämnar till sta- terna att vidta alla lämpliga lagstiftningsåtgärder när det gäller att till- försäkra barn sådant skydd och sådan omvårdnad som behövs för att motsvara bestämmelserna i tilläggsprotokollet. En stat är vidare skyldig att säkerställa effektiva styrmedel, opinions- bildning och upplysning samt andra aktiva åtgärder för att åstad- Artikel 38 – väpnade konflikter komma förändring av omständigheter som riskerar att barn rekryte- ras eller används i fientligheter. Staten är ytterst ansvarig för att bestämmelserna i protokollet genomförs. Vidare behandlar artikeln en stats skyldighet att vidta åtgärder för att säkerställa att personer inom statens rättskipningsområde som rekryteras eller används i fientligheter i strid med protokollet hem- förlovas eller på annat sätt frigörs från tjänsten. En stat ska om nöd- vändigt ge dessa personer allt tillbörligt bistånd för deras fysiska och psykiska rehabilitering och återanpassning till samhället. Denna rättig- het gäller även asylsökande barn som varit inblandade i väpnade kon- flikter i ett annat land (Läs mer i kapitlet om artikel 39). väpnade styrkor utgörs av Försvarsmakten. Försvarsmak- ten ska upprätthålla och utveckla ett militärt försvar som ytterst kan möta ett väpnat angrepp. Grunden för Försvarsmaktens verksamhet ska vara förmågan till väpnad strid. Försvarsmakten ska försvara och främja svensk säkerhet. (Se 1 och 2 §§ förordningen, 2007:1266, med instruktion för Försvarsmakten.) 41.2.1Respekt för regler i internationell humanitär rätt (artikel 38.1) ratificerade det fakultativa protokollet till om indragning av barn i väpnade konflikter år 2003.44 Bestämmelserna i protokollet utgör inte svensk lag, till skillnad från artiklarna 1–42 i . har ratificerat ett flertal konventioner inom den humani- tära rätten i väpnade konflikter, däribland de fyra Genèvekonvention- erna och tilläggsprotokollen till dessa.45 I ges barn, liksom andra civila, ett grundläggande skydd för rätten till liv och skydd mot tvång, kroppsbestraffning, tortyr, hämndåtgärder m.m. (läs mer i avsnittet om artikeln). har utsett en särskild ambassadör för frågor om barn och väpnad konflikt. Ambassadören ansvarar för samordningen av arbe- 44Se vidare prop. 2001/02:178. 45Se bl.a. andra rapport till barnrättskommittén, 1997 s. 104. Artikel 38 – väpnade konflikter tet för barn och väpnad konflikt inom utrikes- och utveck- lingspolitik. Syftet med ambassadörens arbete är att höja den svenska profilen i dessa frågor. För att ge barn möjlighet att göra sina röster hörda av beslutsfattare, civilsamhällesorganisationer och andra vuxna har , när det gäller barn i väpnad konflikt, samarbetat med bl.a. , , och samt hållit barnkonsultationer i sex olika länder i sex olika kontexter runt om i världen. Barnen har delat med sig av sina erfarenheter, behov och drömmar i hopp om att vägleda politiker att fatta rätt beslut.46 Läs mer om arbete med barn och väpnad konflikt på reger- ingens webbsida.47 41.2.2Värnplikt, civilplikt, allmän tjänsteplikt och ungdoms verksamhet inom Försvarsmakten (artikel 38.2 och 38.3) Enligt 1 kap. 5 § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt omfattar skyldigheten att fullgöra värnplikt svenska medborgare från början av det kalenderår när den totalförsvarspliktige fyller . Skyldig- heten att mönstra inträder (2 kap. 2 § lagen om total- försvarsplikt). är totalförsvarspliktiga skyldiga att genom- gå mönstring eller fullgöra värnplikt endast om regeringen beslutat om det med hänsyn till att det behövs för försvarsbered- skap, se 1 kap. 3 a § lagen om totalförsvarsplikt. Den militära tjänst- göringen inleds med grundläggande militär utbildning (och eventuellt en efterföljande kompletterande militär utbildning) inom Försvars- makten på frivillig grund. För att bli antagen till grundläggande mili- tär utbildning krävs att den sökande är svensk medborgare och har fyllt , enligt 4 § förordningen (2010:590) om grundläggande och kompletterande militär utbildning inom Försvarsmakten. Om en totalförsvarspliktig kan antas ha en så allvarlig personlig överty- gelse rörande bruk av vapen mot annan att övertygelsen är oförenlig med en tjänstgöring som är förenad med bruk av vapen, ska han eller hon efter ansökan få rätt att vara vapenfri (3 kap. 16 § lagen om totalförsvarsplikt). 46Regeringskansliet, Barnkonsultationer – barns rätt att göra sina röster hörda (2018). 47www.regeringen.se/regeringens-politik/barn-och-vapnad-konflikt. Artikel 38 – väpnade konflikter Värnplikten och civilplikten omfattar grundutbildning, repetitions- utbildning, beredskapstjänstgöring och krigstjänstgöring. Den all- männa tjänsteplikten innebär att den som är totalförsvarspliktig under höjd beredskap ska tjänstgöra åt Försvarsmakten. (Se 1 kap. 4 § och 6 kap. lagen om totalförsvarsplikt.) För att bli antagen till officersutbildning krävs enligt 9 § officers- förordningen (2007:1268) fullgjord värnpliktsutbildning eller annan motsvarande utbildning, vilket i praktiken innebär utbildning enligt förordningen (2010:590) om grundläggande och kompletterande mili- tär utbildning inom Försvarsmakten (se ovan). Detta innebär att ingen person kan antas till officersutbildning. I Försvarsmakten ingår även hemvärnet. Avtal om tjänstgöring som hemvärnssoldat kan, enligt 5 § hemvärnsförordningen (1997:146), endast ingås med den som har fyllt . En myndighet som har uppgifter inom totalförsvaret får ingå ett avtal med en person som tillhör en frivillig försvarsorganisation om att denne ska tjänstgöra inom totalförsvaret. Ett sådant avtal om tjänstgöring får ingås med den som fyllt eller, om tjänstgör- ingen avser Försvarsmakten, , i enlighet med 4 § förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet. Exempel på frivilliga för- svarsorganisationer är Frivilliga flygkåren, Frivilliga radioorganisatio- nen och Svenska . Enligt 1 § förordningen (FFS 1987:12) om krigsfrivilliga vid För- svarsmakten får den som inte redan är tjänstgöringsskyldig vid För- svarsmakten antas som krigsfrivillig. Den som antas som krigsfrivillig ska fylla lägst (2 § förordningen om krigsfrivilliga). Fullgjord värnpliktsutbildning eller frivillig grundläggande mili- tär utbildning är ett krav för att anställa någon som soldat eller sjö- man i Försvarsmakten. Detta innebär att ingen person kan anställas som soldat eller i Försvarsmakten. har rekommenderat att höja minimi- åldern för att delta i skjututbildning som tillhandahålls av frivilliga försvarsorganisationer från 16 till för att fullt ut respektera det fakultativa protokollets anda och att ge barn fullt skydd under alla förhållanden. rekommenderas också att informera och ut- bilda alla frivilliga försvarsorganisationer som erbjuder personer under 18år skjututbildning och militärliknande utbildning om det fakulta- tiva protokollet och andra relevanta internationella normer. Kom- mittén har också uppmanat att införa ett fullständigt förbud Artikel 38 – väpnade konflikter mot export av vapen till länder där barn rekryteras eller används i fientligheter, eller kan komma att rekryteras eller användas i fient- ligheter.48 Försvarsmakten bedriver också ungdomsverksamhet genom att an- ordna kurser för ungdomar och där förmedla information om total- försvaret och då särskilt Försvarsmaktens uppgifter i stort, yrkes- information, information om plikttjänstgöring och frivillig försvars- verksamhet. Verksamheten bygger på frivillighet och målsättningen är att väcka intresse för verksamheterna och underlätta en framtida rekrytering till officersyrket. Verksamheten bedrivs för ungdomar som har fyllt och till och med det kalenderår de fyller . Den som vid ansökningstillfället inte har fyllt får inte antas utan vårdnadshavares medgivande. Skjututbildning med gevär får genom- föras endast med den som fyllt och skjututbildning med auto- matvapen får genomföras endast med den som fyllt . Skjutut- bildning sker endast mot fasta måltavlor och vapen får aldrig tilldelas ungdomarna för enskild förvaring eller enskilt utnyttjande. Utbild- ningsmoment i strid får endast genomföras med den som fyllt 18 år.49 41.2.3Skydd och omvårdnad av barn som berörs av väpnad konflikt (artikel 38.4) Svensk lagstiftning innehåller flera bestämmelser om bl.a. hälso- och sjukvård, socialtjänst som syftar till att ett barn får den omvårdnad det behöver. Läs mer om dessa bestämmelser i kapitlen om artik- larna 19, 20 och 39. I sin tredje rapport (2002) till barnrättskommittén redogjorde regeringen för hur det svenska biståndet för barns fysiska och psy- kiska rehabilitering och återanpassning till samhället efter att ha varit drabbade för väpnade konflikter ser ut. Regeringen skrev följande i rapporten. 48CRC/C/SWE/CO/5 p. 49Se Försvarsmaktens interna bestämmelser om ungdomsverksamhet, FIB 1996:8. Artikel 38 – väpnade konflikter På regeringens uppdrag överlämnade en rapport till regeringen angående förutsättningar för riktlinjer för hur asylsökande barn ska få tillgång till hälsosamtal och hur dessa barns hälso- tillstånd ska kartläggas. I Röda Korsets center i har man arbetat med traumatiserade barn och ungdomar . Regeringen be- slutade att ställa ur Allmänna arvsfonden till Röda Korsets förfogande för projektet ”Hjälp till barn och ungdomar påverkade av krig och konflikt”. Syftet är att sprida erfaren- heter och metoder som utvecklats vid detta center vidare till Röda Kor- sets övriga center i , och Skövde.50 Efter den tredje rapporten rekommenderade barnrättskommittén att fortsätta och stärka såväl sitt ekonomiska stöd som annat bistånd för ett fullständigt genomförande av det fakultativa proto- kollet. Enligt kommittén ska ett särskilt fokus ligga på såväl före- byggande arbete som fysisk och psykisk rehabilitering och återanpass- ning i samhället av barn som är offer för handlingar i strid med det fakultativa protokollet.51 I femte periodiska rapport till kom- mittén redogjorde regeringen för hur det svenska biståndet stärkts sedan den tredje rapporten. Regeringen skrev följande i rapporten. är stora givare till , inklusive till området för skydd av barn samt barn i väpnad konflikt och barnsoldater. Bidraget till reguljära budget uppgår till . Därtill kom- mer bidrag via Sida till fokusområde för skydd av barn. Fokus- området syftar till att stödja genomförandet av globala strategi för skydd av barn mot våld, exploatering och övergrepp. Sida ingick stödet 2009 och har bidragit med . Sida planerar att förlänga stödet och att bidra med ytterligare 40–45 mil- joner kronor. Sida ger även stöd till Rädda Barnens arbete inom området för barn i väpnad konflikt. ger även omfattande årliga stöd till FN:s generalsekreterares särskilde representant mot våld mot barn.52 Den som till nationella väpnade styrkor eller väpnade grupper rekry- terar eller för direkt deltagande i fientligheter använder barn som inte fyllt kan dömas för krigsförbrytelse. Det gäller om gärningen ingår som ett led i eller på annat sätt står i samband med en väpnad konflikt eller ockupation. Det krävs inte uppsåt till barnets unga 50Sveriges tredje periodiska rapport (2002) till barnrättskommittén s. 99 och 100. 51Se CRC/C/OPAC/SWE/CO/1 p. 52Sveriges femte periodiska rapport –2012 s. 89 p. Artikel 38 – väpnade konflikter ålder, utan det räcker att gärningspersonen hade skälig anledning att anta att barnet inte uppnått . Det är även straffbart med försök, förberedelse eller stämpling till och underlåtenhet att avslöja eller förhindra krigsbrott. (Se 4, 12 och 16 §§ lagen, 2014:406, om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser.) Därut- över kan, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, ett flertal andra straffbestämmelser bli tillämpliga bl.a. i 4 kap. BrB. Läs mer om dessa bestämmelser i kapitlen om artiklarna 11, 35 och 36. I artikel 38 och det fakultativa protokollet om barns inblandning i väpnade konflikter finns bestämmelser som syftar till att skydda barn mot väpnade konflikter. Vårt uppdrag omfattar inte en analys av huru- vida svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med det fakulta- tiva protokollen. Av artikel 38.1 framgår emellertid att en stat förpliktar sig att respektera och säkerställa respekten för regler i tillämplig inter- nationell humanitär rätt. Även om det främst är Genèvekonventio- nerna som avses finns det således anledning att analysera hur de svenska bestämmelserna förhåller sig även till det fakultativa proto- kollet, som har förbundit sig att följa. 41.3.1Respekt för regler i internationell humanitär rätt (artikel 38.1) Genom artikel 38.1 åtar sig en stat att respektera och säkerställa re- spekten i internationell humanitär rätt när det gäller väpnade kon- flikter och barn. har, förutom att ratificera det fakultativa protokollet om barns inblandning i väpnade konflikter, bl.a. anslutit sig till Genève- konventionerna. I propositionen 1989/90:107 gjordes en genomgång av hur lever upp till kraven i artikel 38 i . I propositionen konstaterade regeringen att uppfyller kraven i artikel 38.1. Vi gör samma bedömning. Därefter har dessutom lagen om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbry- telser införts. Det kan även tilläggas att , utöver lagstiftning, har vidtagit ett antal andra åtgärder för att stärka skyddet för barn i väpnad konflikt. Artikel 38 – väpnade konflikter Sammanfattningsvis är vår bedömning att svensk lagstiftning öve- rensstämmer med innebörden av artikel 38.1. När det gäller hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med bestämmelserna i det fakultativa protokollet om barns inblandning i väpnade konflikter, se dock nedan. 41.3.2Skydd mot deltagande i fientligheter och åldersgränser för rekrytering till det militära försvaret (artikel 38.2 och 38.3) I artikel 38.2 anges att en stat ska vidta alla tänkbara åtgärder för att säkerställa att barn inte deltar i fientligheter. Av arti- kel 38.3 framgår att en stat ska avstå från att rekrytera en person som inte har uppnått samt i första hand rekrytera dem som är äldst, om 15–18-åringar rekryteras. För rekrytering och deltagande i Försvarsmaktens verksamhet gäller åldersgränser. De är samtliga förenliga med artikel 38 i barn- konventionen. När det särskilt gäller rekrytering, som av Försvars- makten sker genom bl.a. mönstring, görs det först det kalenderår som den som ska mönstra fyller . Själva värnpliktsutbildningen påbörjas efter att personen fyllt (det kalenderår den värnplik- tige fyller ). Detta är förenligt med artikel 38 i konventionen. De uppmaningar som barnrättskommittén har gett har varit hänförliga till åldersgränserna i det fakultativa protokollet och inte till artikel 38. Vår bedömning är att svensk lagstiftning och praxis överensstäm- mer med innebörden av artikel 38 i dessa delar. Se dock avsnittet nedan om bestämmelserna i det fakultativa protokollet. 41.3.3Skydd och omvårdnad av barn som berörs av väpnad konflikt (artikel 38.4) Enligt artikel 38.4 ska en stat vidta alla tänkbara åtgärder för att säker- ställa skydd och omvårdnad av barn som berörs av en väpnad kon- flikt. Vi analyserar närmre bestämmelserna om god man, särskild vård- nadshavare, stödåtgärder från , hälso- och sjukvård samt andra stöd- och omvårdnadsbestämmelser i andra kapitel (t.ex. i kapit- len om artiklarna 19, 20, 24 och 39). Artikel 38 – väpnade konflikter innehåller flera bestämmelser som syftar till att ge skydd och om- vårdnad om barn som farit illa. Vår bedömning är att svensk lagstift- ning och praxis överensstämmer med artikel 38.4. 41.3.4Det fakultativa protokollet om barns inblandning i väpnade konflikter Som nämnts ovan har förbundit sig att följa även det fakul- tativa protokollet till om barns inblandning i väp- nade konflikter. Även om det inte ingår i vårt uppdrag att kartlägga svensk rätts överensstämmelse med de fakultativa protokollen fram- går det av artikel 38.1 att en stat åtar sig att följa de regler som är tillämpliga på staten och som rör väpnade konflikter, i den mån de är relevanta för barn. Det finns därför anledning att göra en analys av överensstämmelsen även i förhållande till det fakultativa proto- kollet. Nedan går vi igenom de artiklar i protokollet som är relevanta för vår analys av artikel 38. Artikel 1 i protokollet Enligt protokollets första artikel ska en stat vidta alla genomförbara åtgärder för att säkerställa att medlemmar av deras väpnade styrkor som är inte deltar direkt i fientligheter. Som framgår ovan är det bara personer som kan göra värnplikten eller anställas som militär personal av Försvarsmakten. Svensk lagstiftning stämmer därmed överens med artikel 1 i protokollet. Artikel 2 i protokollet Enligt artikel 2 i protokollet ska en stat säkerställa att personer som inte har uppnått inte blir föremål för obligatorisk rekry- tering till deras väpnade styrkor. Som framgår av artikelns ordalydelse och indirekt av artikel 3.3 gäller artikeln bara obligatorisk rekryter- ing. För svenskt vidkommande är det främst värnplikten som där- med är av intresse. Skyldigheten att mönstra inträder det år en total- försvarspliktig fyller . Med andra ord finns det ett utrymme för att kalla 17-åringar till mönstring. Mönstring får anses vara ett slags rekry- Artikel 38 – väpnade konflikter tering till väpnade styrkor. Bestämmelserna om mönstring stämmer således inte överens med innebörden av artikel 2 i protokollet. Artikel 3 i protokollet Av artikel 3 i protokollet framgår bl.a. att en stat ska höja minimi- åldern för frivillig rekrytering av personer till deras nationella väp- nade styrkor till . Kravet gäller inte skolor som drivs eller kon- trolleras av statens väpnade styrkor. Avtal om frivillig tjänstgöring vid Försvarsmakten får endast in- gås med någon som fyllt . Detsamma gäller Försvarsmaktens möjligheter att ta in krigsfrivilliga för tjänstgöring. Detta stämmer överens med bestämmelserna i tilläggsprotokollet. Försvarsmakten bedriver också ungdomsverksamhet. Även om det är fråga om en verksamhet som är avsedd att marknadsföra och underlätta en framtida rekrytering, kan det inte anses vara en rekry- tering i konventionens mening. Det ska dock framhållas att det en- dast råder en femtonårsgräns för skjututbildning i ungdomsverksam- heten (för automatvapen). I denna del liknar Försvarsmaktens ungdomsverksamhet en militär utbildning, även om inte det heller här är fråga om en rekrytering till väpnade styrkorna. Det ska också framhållas att verksamheten är frivillig och att det krävs medgivande från barnets vårdnadshavare för att ett barn ska kunna delta. Bestämmelserna om ungdomsverksamhet kan således inte an- ses oförenliga med artikel 3 i protokollet. Det ska dock noteras att har rekommenderat att höja minimi- åldern för att delta i skjututbildning som tillhandahålls av frivilliga försvarsorganisationer till . Artikel 4 i protokollet Protokollets fjärde artikel handlar om väpnade grupper som inte till- hör en stats väpnade styrkor. En stat ska vidta alla genomförbara åt- gärder för att förhindra sådan rekrytering och användning. Inlednings- vis kan anmärkas att det inte finns några sådana väpnade grupper som avses i artikeln i . Därtill finns det ett antal straffrättsliga be- stämmelser, t.ex. olovlig kårverksamhet och andra högmålsbrott, som gör det svårare att bilda sådana grupper. Artikel 38 – väpnade konflikter drag att verka för att barn och unga växer upp under trygga och goda förhållanden, liksom möjligheterna att omhänderta ett barn som far illa bör också nämnas (läs mer i kapitlen om artiklarna 19 och 20). Sammantaget bedömer vi att svensk lagstiftning och praxis överens- stämmer med innebörden av artikeln. Svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med innebörden av artikel 38 i med följande undantag. Skyldigheten att mönstra inträder före ett barn fyllt .