sou · H8B34 · 2020-01-29 00:00:00 — Det höga nettoupptaget beror framför allt på virkesförrådsökningen i trädbiomassa, dvs. skillnaden mellan tillväxt och avgång genom avverkning och självgallring. Totalt var nettoupptaget i biomassa knappt koldi- oxid 2018. Även kolinlagringen i mineraljord är stor, motsvarande drygt koldioxid, men beräkningen är behäftad med stor relativ osäkerhet. Betydande utsläpp (6,koldioxid- ekvivalenter) av växthusgaser sker från dikad organogen skogsmark, dvs. från torvmark som dikats ut för ökad skogsproduktion eller för jordbruksändamål innan marken togs i anspråk för skogsproduktion. 8.2.3Åkermark bidrar med stora utsläpp Arealen brukad har minskat från 1990 till knappt 2018 enligt klimat- rapportering. I viss utsträckning påverkar detta bidraget av utsläpp och upptaget från denna kategori, särskilt som arealen organogena jordar relativt sett minskat något mer än mineraljordarna – från till knappt . Mestadels har den mark som inte längre brukas omförts till skogsmark – . Klimatrapporteringen inkluderar all oavsett användning samt mindre trädholmar inom åkermarken. Det innebär att åkermarksarealen som redovisas av är mindre än den areal som redovisas i klimatrapporteringen. 4Skogskubikmeter anger en trädstams volym ovanför stubbskäret inklusive topp och bark. 5Skogsstyrelsen (2019b). bidrog med ett nettoutsläpp på i genomsnitt 4,1 mil- joner ton koldioxidekvivalenter 1990–2018. Trenden är otydlig men möjligen går utvecklingen mot något minskade nettoutsläpp, vilket både kan bero på att arealen organogen minskar med mins- kade utsläpp som följd och på att arealen vall, vilket har en positiv effekt på inlagringen, ökar och bidrar till ökade kolförråd i mineraljord. För är kolflödena i marken viktigast och 1990–2018 bi- drog dikad organogen med ett stort utsläpp på i genomsnitt koldioxidekvivalenter . ut- gjorde mineraljordar ett utsläpp på i genomsnitt kol- dioxid . Mineraljordarna uppvisar stor mellanårsvariation i utsläpp och upptag, vilket i stor utsträckning beror på variationer i tillförsel av organiskt material till marken (rester av årlig skörd och tillförsel av naturgödsel) och olika klimatfaktorer. Den kontinuerliga inventer- ingen av kolförråd i pekar dock på att det sker en långsiktig uppbyggnad av kol i mineraljorden. Det kan förklaras av att arealen vall ökar på bekostnad av andra grödor som inte generar lika mycket nedbrytbart material som vall. 8.2.4För betesmark ligger nettoupptaget nära noll Arealen betesmark (naturbetesmark) ligger mer eller mindre enligt klimatrapportering. Endast cirka en procent av landareal utgörs av betesmark. I klimat- rapporteringen omfattar kategorin betesmark bara naturbetesmarker medan t.ex. som betas hamnar i kategorin . Klimat- rapporteringen inkluderar dessutom även mindre skogsholmar inom betesmarken. Det innebär att betesmarksarealen som redovisas av skiljer sig något från den som redovisas här. Utsläpp och upptag i kolpooler från brukad betesmark är i sammanhanget relativt små och kan antas vara i balans; här låg nettoupptagen nära noll 1990–2018. 8.2.5Brukad våtmark bidrar med små utsläpp () av areal be- står av våtmark. Under redovisningskategorin våtmark rapporteras bara de utsläpp som sker från marken i samband med torvskörd när torvmarken dräneras och torven börjar brytas ned samt utsläpp från användning av den skördade odlingstorven6. Den areal som nyttjas för produktion av energi- och odlingstorv ligger på mellan 8 000 och . Utsläpp och upptag av växthusgaser från orörda torvmarker som utgör majoriteten av våtmarksareal ingår dock inte i redovisningen, eftersom de i klimatrapporterings- sammanhang anses obrukade. De redovisade utsläppen för kategorin våtmark låg 2018 på drygt koldioxidekvivalenter, vilket till lika stor del utgörs av utsläpp från den dränerade torvproduktionsmarken som av ut- släpp från skördad odlingstorv. 8.2.6Beskogad mark och avskogad mark (beskogning och avskogning) är betydelsefulla för kolbalansen eller i genomsnitt har be- skogats enligt klimatrapportering. Av den totala beskogade arealen 2018 utgjordes av tidigare , av tidigare betesmark och av tidigare bebyggd mark. En stor del av den mark som räknas in under beskogning är eller betesmark som inte används och som inte aktivt beskogats, men den räknas som skog eftersom all sådan mark räknas som produktiv skogsmark om den inte aktivt används till något annat. Det innebär att även mark som långsamt växer igen utan att det egentligen bedrivs aktivt skogsbruk räknas som beskogning. Beskogning bidrog till bok - föringen under Kyotoprotokollet med ett nettoupptag på närmare koldioxid 2018.7 Levande biomassa, död ved och förna bidrar till upptaget medan marken står för ett utsläpp. I sker en permanent avskogning på i snitt drygt 12 000 hek- tar . Avskogningen sker främst i samband med anläggande av vägar, kraftledningar, bostadsområden och annan infrastruktur 6Utsläppen från användning av energitorv redovisas i energisektorn. 7National Inventory Report (2020). (i snitt för perioden –2014 av den avskogade arealen). Redovisningen under avskogning inkluderar även skogs- mark som överförs till () och betesmark () men här rör det sig, i likhet med för beskog- ning, ofta om att det bara är den huvudsakliga markanvändningen som ändras och inte nödvändigtvis att skog avverkas. resul- terade aktiviteten avskogning i ett nettoutsläpp på koldioxidekvivalenter. 8.2.7Träprodukter bidrar med betydande kolinlagring Nettoupptaget i träprodukter baserade på inhemsk skogsråvara i och länder som importerar skogsråvara från har upp- skattats till 6–koldioxid . Nettoupptaget styrs i beräkningsmodellen främst av inflödet av kol som i sin tur baseras på produktionen av olika långlivade träbaserade produkter samt av storleken på det historiska förrådet. Den beräk- nade lagerökningen inkluderar alla produkter, sågade varor, träbase- rade skivor och pappersprodukter baserade på svensk träråvara, dvs. även råvara och produkter som finns i andra länder. Produkter base- rade på importerad träråvara inkluderas däremot inte. Metodiken som används i klimatrapporteringen innebär att nettoupptaget i kol- poolen beror på avverkningens utveckling och utflödet av kasserade produkter som styrs av det befintliga förrådets storlek. En succesivt ökad avverkning innebär att mer virke kan omvandlas till träproduk- ter, och vice versa. Om avverkningen minskar kommer utflödet från det befintliga förrådet bli högre än tillskottet av nya produkter vilket leder till ett nettoutsläpp i redo- visningen. 8.3Risker förknippade med naturliga störningar I klimatavtalet från () uppmuntras länderna att be- vara kolsänkor och, om det är möjligt, också stärka dem. Likväl som att utredningen ska föreslå kompletterande åtgärder för att förstärka kolsänkan bör alltså åtminstone de risker belysas som kan göra att kolsänkorna försvagas. Naturliga störningar som torka, skyfall, bränder, stormar, insekts- angrepp och andra skador kan påverka LULUCF-sektorns olika delar negativt, främst genom att det kol som bundits in direkt återgår till atmosfären. De skador på skog i som inträffat är inte obe- tydliga i storlek i jämförelse med det totala nettoupptaget i levande biomassa, vilket i genomsnitt uppgår till koldioxid 1990–2018. En grov uppskattning av utsläppen i samband med den omfattande skogsbranden i , vilken berörde cirka skogsmark, genererade ett utsläpp av koldioxid på om- kring baserat på antagandet att av biomassan brann upp. Resterande brandskadat virke kunde på olika sätt användas av skogsindustrin. Bränderna i framför allt , och 2018 kan ha bidragit med utsläpp på nästan det dubbla. Barkborreangreppen 2018 förstörde skog. Sådant virke kan visserligen tas tillvara och användas som timmer och massaved samt som bioenergi, men skogsägare får sämre betalt för detta virke eftersom det är av sämre kvalitet. Bark- borreangreppen var ännu större 2019 då skog i södra och skadades. I bedömningarna av utsläppen i samband med bränderna ovan in- går endast levande biomassa ovan mark. Men stora utsläpp kommer också från bränder i död ved och organiskt material i marken. Ett stort bekymmer är också de stora viltstammarna i många områden. De skadar skogen, vilket ger minskad tillväxt och därmed minskad kolinbindningsförmåga. Det finns ett stort behov av att an- passa mängden klövvilt för att minska skadorna av viltbete i skogen. har beräknat att dagens skadetryck i tallungskogen minskat tillväxten med , vilket innebär en samhällsekonomisk kostnad på . I en nyligen presenterad scenarioanalys för skog visar lant- bruksuniversitet (SLU) att en kraftigt ökad skadefrekvens kan få stora konsekvenser för utvecklingen av nettoinlagring i skog.8 Även om det simulerade scenariot antar mycket kraftigt ökade skador ger det en bild av vilken storleksordning det kan handla om när det gäller minskade kollager och minskade möjligheter till avverkning. Omfattande skador på skog kan också leda till minskad tillväxt, vilket dels gör att kolsänkan i skogen försvagas, dels gör att avverk- 8Sveriges (2019). ningsmöjligheterna sjunker och försvårar omställningen till en grön bioekonomi. kan, som nämns ovan, skadade och döda träd ofta tas tillvara av industrin, vilket minskar effekten efter en naturlig störning – inte minst om en del planerade avverkningar skjuts till kommande år. Det är också viktigt att ta tillvara dessa träd för att minska risken för efterföljande insektsangrepp där framför allt gran- barkborren, som gynnas av dödade eller försvagade träd, ut- gör ett efterföljande hot. Torka påverkar all tillväxt, vilket påverkar både inlagring i mark och biomassa. Om jordbruksproduktionen minskar på grund av torka minskar dessutom tillförseln av organiskt material till marken i form av skörderester vilket gör att inlagringen i marken minskar. 8.4Generella målkonflikter och synergier Generellt är det viktigt att konsekvenser för biologisk mångfald, andra miljömål, målen i Livsmedelsstrategin och andra samhällsmål tas i beaktande när kriterier för var och hur åtgärder bör tillämpas tas fram. En viktig övergripande fråga är behovet av mark för livsmedels- produktion och hur det behovet kan komma att utvecklas i fram- tiden. För livsmedelsproduktionen är det av avgörande betydelse om en åtgärd utförs på mark som redan tagits ur produktion eller inte. Livsmedelsproduktionen påverkas t.ex. inte om odling av energiskog och återvätning av organogen mark sker på övergiven mark som inte längre odlas. De scenarier som tagits fram av och och som använts i utredningens analyser pekar mot att stora arealer kommer tas ur bruk , i linje med den historiska trenden. pekar uppskattningar9 av den globala livsmedelsförsörjningen på stora behov av livsmedelsproduktion på nordliga breddgrader , vilket gör att permanent omföring av mark i alltför stor utsträckning bör undvikas. Här beskrivs översiktligt de målkonflikter och synergier som kan föreligga när det gäller att påverka nettoinlagringen i LULUCF-sek- torn i någon riktning. För de kompletterande åtgärder som slutligen föreslås görs en mer ingående beskrivning av konsekvenserna på andra miljömål. 9FAO (2018). 8.4.1Den biologisk mångfalden kan påverkas av klimatåtgärder Ett alltför intensivt jord- och skogsbruk är ett hot mot den bio- logiska mångfalden. Det är därför viktigt att de åtgärder som föreslås av denna utredning inte försvårar möjligheten att nå mål för den biologiska mångfalden utan snarare bidrar till att förbättra möjlig- heterna för de arter som hotas. Utredningens primära uppdrag är dock att skapa incitament för ökad kolsänka och minskade utsläpp, vilket innebär att föreslagna åtgärder inte i första hand riktas mot andra mål. Några nedslag i den senaste fördjupade utvärderingen10 av de nationella miljökvalitetsmålen indikerar att läget inte är kritiskt men att utvecklingen är känslig. Utan ytterligare åtgärder finns dock risk att flera mål inte kommer kunna nås, och i flera fall går det inte se någon tydlig riktning för utvecklingen av miljön. När det gäller miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap bedöms tillståndet för odlingslandskapets ekosystemtjänster som acceptabla. Dock visar den senaste rödlistan exempel på att tidigare vanliga arter i jordbrukslandskapet minskat i så stor omfattning att de nu rödlistats. Detta kan innebära att viktiga ekosystem- tjänster försvagas eller upphör. Det finns därmed anledning att vara uppmärksam när arter som har varit vanliga minskar drastiskt. Ett flertal av de centrala områdena för miljökvalitetsmålet Levande skogar visar att minskande och fragmenterade livsmiljöer, avverkning av skyddsvärda skogar, samt minskande eller små populationer hos ett antal hotade arter, är ett stort problem för att nå målet om att bevara den biologiska mångfalden. Generellt bedöms att miljöhän- synen behöver förbättras, att tillämpning av hyggesfritt brukande bör ske på en viss del av arealen och att andelen skyddad mark måste öka om målet ska nås. För miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv nämns bl.a. att tre fjärdedelar av naturtyperna och hälften av arterna som listas i EU:s art- och habitatdirektiv inte har gynnsam bevarandestatus. I gräsmarker, skog och hav återfinns flera naturtyper som utsatts för stor negativ påverkan, vilket minskat deras kvalitet och ibland även deras arealmässiga utbredning. Påverkan i form av exploatering av mark och vatten hänger dessutom ofta ihop med hur naturen nyttjas. 10Skogsstyrelsen (2019c), (2018f), (2019b). Åtgärder som bidrar till flera värden och mål bedöms generellt vara mer långsiktiga än åtgärder som enbart bidrar till ökad kolsänka. Åtgärder för ökad kolsänka och minskade utsläpp bör därför prio- riteras så att även andra värden och mål tillgodoses. 8.4.2Andra mål påverkas men det finns även synergier Åtgärder för att öka kolsänkan och minska utsläpp inom skogs- och jordbrukssektorerna påverkar även övriga miljökvalitetsmål, inte bara vad gäller biologisk mångfald. För att nå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning har många åtgär- der genomförts för att minska övergödningen, vilket börjat ge effekt i form av förbättrat miljötillstånd i vissa områden även om omfattande problem kvarstår. Återhämtningstiden i miljön är dock lång och åt- gärdstakten behöver öka. Tillförseln av näringsämnen från till omgivande hav minskar visserligen, men framför allt fosfortillförseln behöver minska betydligt mer för att målet ska nås. En ökad använd- ning av fånggrödor kommer bidra till möjligheterna att nå målet. Endast cirka en femtedel av de större våtmarkerna nedanför fjäll- området är opåverkade av mänskliga ingrepp. har mycket positivt arbete skett genom anläggning och restaurering av våtmarker, och våtmarkerna minskar inte längre i utbredning. Förut- sättningarna för att nå miljökvalitetsmålet Myllrande våtmarker kräver dock fortsatt arbete med anläggning, restaurering och skydd av våt- marker, vilket har stor positiv lokal betydelse för t.ex. biologisk mång- fald och retentionen av närsalter. Våtmarkssatsningen 2018–2020 är ett mycket viktigt bidrag till detta, och en intensifiering av återvät- ningen av dikad torvmark i enlighet med utredningens förslag kom- mer bidra ytterligare till att målet kan nås. 8.4.3Förnybar råvara kan substituera fossila alternativ LULUCF-sektorns påverkan på klimatet innefattar inte enbart växt- husgasbalansen i skog och mark samt inlagring av kol i produkter. Den omfattar även nyttan av att använda förnybar råvara i stället för icke förnybara material som orsakar utsläpp av växthusgaser, t.ex. stål och betong och fossila bränslen, den s.k. substitutionseffekten. I redovisningen av växthusgasutsläpp till EU och FN tillgodo- räknas denna nytta som utsläppsminskningar i de sektorer där bio- massan används, t.ex. i fjärrvärmesektorn. Även om nyttan med att ersätta fossila bränslen och fossilinten- siva produkter inte ingår i redovisningen av LULUCF-sektorn så gör utredningen i konsekvensanalysen (se kapitel 20) ändå en översiktlig bedömning av effekten på substitutionen, dvs. om en kompletterande åtgärd innebär att mer (ökad produktion, t.ex. genom beskogning) eller mindre (ökat skydd av produktiv skogsmark) biomassa görs till- gänglig för potentiell substitution. Effekten med substitutionsnyttan avgörs också av hur efterfrågan på biomassa utvecklas och på vad biomassan ersätter; i den mer av- lägsna framtiden finns kanske inga fossila alternativ kvar som kan ersättas, och om efterfrågan på biomassa som ersätter fossila alter- nativ går ner minskar nyttan med substitution som bio- massan fortsätter göra nytta för klimatet som kolförråd i skogen. Om efterfrågan på biomassa däremot går upp, och efterfrågan inte kan mötas av befintlig produktion, finns en risk att andra alternativ löser behovet – antingen import av biomassa som kanske inte är lika hållbar som den inhemska eller fossila alternativ. Baserat på olika branschers färdplaner mot fossilfrihet och klimatneutralitet till 2045 bedöms behovet av biomassa från svensk skog öka jämfört med dagens situation. Det gäller särskilt , innan det finns möjlig- het att lösa delar av behovet med en högre andel variabla förnybara energikällor i energisystemet. Exempelvis kommer ökad elektrifier- ing i transportsektorn inte ske utan successivt fasas in. I IPCC:s och EU:s scenarier är det inte lika tydligt att efterfrågan på svensk skogsråvara kommer öka. Hur utsläpp och upptag i LULUCF-sektorn utvecklas beror också på hur klimatet utvecklas. Utredningen kan inte redogöra för alla positiva och negativa effekter i detalj men ger här en generell över- blick av på vilka sätt kolbalansen i LULUCF-sektorn kan komma att förändras. 8.5.1Klimatet påverkar skog och mark Redan en ökad koldioxidhalt i atmosfären kan antas bidra till en ökad skogstillväxt till följd av att fotosyntesen normalt gynnas av högre halter. Den temperaturhöjning som följer av en ökad koncentration växthusgaser i atmosfären bedöms leda till ökad näringstillgång genom att markens organiska material bryts ner snabbare. Dessutom kan temperaturhöjningen mer direkt bidra till att den biologiska produktionen ökar – främst genom att vegetationsperiodens längd ökar, inte minst i nordligt tempererade och boreala klimatzoner. Det som talar emot ökad tillväxt i skogsbiomassa är att tillväxtförluster kan uppstå till följd av mer extrema torrperioder eller perioder med mycket nederbörd, ökad frekvens och utbredning av skogsbränder, mer frekventa stormskador samt ökad förekomst av olika skade- görare. Den förlängda vegetationsperioden kan inte heller nyttjas fullt ut på nordliga breddgrader på grund av ljusbrist . Ökad kolinlagring genom ökad tillväxt kan därför komma att motverkas av markkolsförluster på grund av ökad ned- brytning av organiskt material . Det finns flera studier som indikerar att en ökad tillväxt i boreala skogar inte ska tas för given eftersom förändringar i positiv riktning kan tas ut av förändringar i negativ riktning.11 Två finska studier12, baserade på taxeringsdata och svenska modellstudier, ger dock stöd för att tillväxten i skogar kan komma att öka i takt med att klimatet ändras. Med beaktande av övriga studier måste det dock konstateras att osäkerheten i ett sådant antagande är stor. som tillväxten kan tänkas öka så ökar sannolikt riskerna för en rad skador som ger skogsbruket stora kostnader, t.ex. rotröta, angrepp av granbarkborre, snytbagge och andra insekter, stormfäll- ning, sämre markbärighet och torka. Rotröta och snytbagge är för när- varande de skadegörare som orsakar de största kostnaderna (1 respek- tive ) för skogsbruket.13 Virkesvolymen som drabbats av brand, vind och insektsskador i skogar har ökat stadigt , och dessa skador kommer sannolikt att fortsätta öka med ett förändrat klimat.14 Detta 11Piao m.fl. (2008) och Girardin m.fl. (2016). 12Kauppi m.fl. (2014) och Henttonen m.fl. (2017). 13Skogsstyrelsen (2015b). 14Seidl m.fl. (2014). talar emot en strategi för negativa utsläpp som enbart fokuserar på att lagra in mer kol i stående skog. Seidl m.fl. (2014) menar vidare att de ökade skogsskadorna bidragit till den trend mot virkesförrådsmättnad som rapporterats vad gäller skogar.15 Ett förändrat klimat, framför allt mildare vintrar, var en av de förklaringar som lades fram av Seidl m.fl. (2014) efter de barkborreangrepp som ledde till omfattande skogsdöd i nordamerikanska tallskogar i början på 2000-talet.16 För- fattarna menar att liknande händelser måste tas i beaktande när sko- gars förmåga att lagra kol simuleras givet olika klimatscenarier. Att göra rimliga bedömningar om framtida skogsskador är emel- lertid svårt, för att inte säga omöjligt, vilket man måste vara medveten om då man tolkar resultat från analyser där antaganden om ökade skogsskador ingår. 8.5.2Tydlig påverkan på jordbruket av klimatförändringar Klimatet har direkt påverkan på jordbruket och därmed också livs- medelsproduktionen. Jordbruket är därför en av de samhällssektorer som tydligast påverkas av ett förändrat klimat. I leder högre temperaturer till en längre växtsäsong. Till- sammans med att koldioxidhalten i atmosfären ökar leder detta till att skördarna av vissa grödor, främst vall, majs och höstsådda grödor, kan komma att öka. Ett förändrat klimat möjliggör dock också odling av nya grödor samt möjligheter att fördela grödorna på ett annor- lunda sätt, förändra växtföljderna och öka mångfalden av grödor, vilket sprider riskerna. Ett förändrat klimat förväntas också medföra ökade risker, t.ex. att skördarna kan försämras på grund av förändringar i nederbörds- mönster i form av ökad och minskad nederbörd under olika säsonger, torka och översvämningar. Angrepp och spridning av sjukdomar på grödor blir vanligare och invasiva arter kan gynnas. Ett förändrat klimat innebär att jordbruket i alla delar av världen behöver anpassas till nya förutsättningar och risker. För jordbruket i finns dock på medellång sikt (framåt) en potential för större skördar, förutsatt att jordbruket klarar en an- passning till klimatförändringarna. 15Jämför Nabuurs m.fl. (2013). 16Jämför Kurz m.fl. (2008). 9Förutsättningar och potential för bio-CCS i •Koldioxidlagring som bidrar till ökad utvinning av olja eller naturgas genom s.k. enhanced hydrocarbon recovery () bör inte kunna räknas som en kompletterande åtgärd för att nå de svenska klimatmålen, oavsett koldioxidens ursprung. Endast projekt inom CCS inklusive bio-CCS där koldioxid- lagringen sker permanent och utan att bidra till bör kunna ta del av statligt stöd. •Sveriges geologiska undersökning (SGU) bör få i uppdrag att identifiera vad ett beslutsunderlag om en svensk lagringsplats för koldioxid behöver innehålla och hur ett sådant skulle kunna tas fram. I uppdraget ingår att redovisa vilka undersök- ningar, datamängder och modelleringar som krävs samt att uppskatta vad insatserna innebär i form av resurser och tid. Bilaterala avtal om CCS inklusive bio-CCS •Energimyndigheten bör få i uppdrag att tillsammans med norska myndigheter precisera vad ett bilateralt mellanstatligt avtal om transport till och lagring av koldioxid i bör innehålla, inklusive vad som behövs för att uppfylla kraven en- ligt Londonprotokollet för export av koldioxid. Energimyndig- heten bör genomföra uppdraget i samråd med Naturvårds- verket och SGU samt i dialog med näringslivet. I uppdraget bör även ingå att utröna om intresse finns i och Förutsättningar och potential för bio-CCS i för att genomföra motsvarande analys tillsam- mans med nämnda svenska myndigheter. •Den realiserbara potentialen för bio-CCS i uppgår till biogen koldioxid i ett 2045-per- spektiv. Den tekniska potentialen bedöms vara dubbelt så stor. •För transport av koldioxid till en lagringsplats är fartygs- baserad transport det enda realistiska alternativet vid CCS inklusive bio-CCS i för överskådlig framtid. Kostna- den för fartygstransport ökar endast måttligt med transport- avståndet och platsspecifika faktorer kan påverka kostnaden för koldioxidavskiljning väsentligt mer än vad det geografiska läget påverkar transportkostnaden.