sou · H8B340 · 2020-06-24 00:00:00 — Jämför vi med finns inget av de företag som vibeskriver i detta avsnitt med. De utbildningsföretag som är upp- handlade erbjuder i stället utbildningsinsatser för chefer, lednings- grupper och ledarskapskurser samt språkutbildningar. De företag som har utbildning av den karaktär som vi föreslår och som därmed kan påverkas av förslaget är med andra ord ytterst få till antalet. Vår genomgång av privata utbildningsanordnare visar att det saknas motsvarande utbildning som inrymmer samtliga de delar som Tillitsdelegationen ser som relevanta och centrala i en gemensam utbildning inom statsförvaltningen. Däremot finns det utbildningar som fokuserar på ett ämne i taget, eller är mer av fördjupnings- karaktär. 10SNI, standard för svensk näringsgrensindelning, används för att klassificera företag och arbetsställen efter vilken verksamhet de bedriver. 11SNI-kod 85.594. personalutbildning, . 13.5Konsekvenser för myndigheter med utbildningsuppdrag Tillitsdelegationen har varit i kontakt med flera av de myndigheter som har särskilda utbildningsuppdrag, se avsnitt 4.5. Vår bedömning är att dessa myndigheter endast i ringa omfattning på- verkas av vårt förslag till gemensam utbildning för anställda inom statsförvaltningen. Det är viktigt att använda de erfarenheter och den kompetens som dessa myndigheter besitter när det är delar av deras utbildning som ska vara med i den gemensamma introduk- tionsutbildningen. Det gäller exempelvis ESV och Sieps. Inom den del som kopplas till bland annat ekonomistyrning bedömer vi att delmoment 2 inrymmer större delar av en av de fyra e-utbildningar som ESV tillhandahåller, den om statlig styrning och ekonomi- styrning. Vår bedömning är att ESV bör kunna låta innehållet gå in i den gemensamma introduktionsutbildningen och inte nödvändigt- vis själva erbjuda dem. Det gäller dock inte deras andra mer för- djupande utbildningar som lägger mer tid på olika frågor än vad vårt förslag till utbildning sannolikt kommer att göra. Den utbildning om mänskliga rättigheter som universi- tet ger torde påverkas ytterst begränsat, då den har en fördjupning i ämnet som inte är möjligt att ha i en gemensam utbildning för stats- förvaltningen. Vi menar att bör kunna bistå med kompetens i sakfrågan vid utformningen av utbildningen och inte mer än så. Detsamma gäller Sieps. Den myndigheten kan bistå med sin kompetens i sakfrågorna, men deras utbildningar bör alltjämt ha en egen funktion att fylla. Statskontoret och uppdraget om god förvaltningskultur påverkas något mer. En närmare beskrivning av konsekvenserna för Statskontoret görs i avsnitt 13.6. Vissa högskolor har uppdragsverksamhet gentemot andra statliga myndigheter. Det gäller bland annat och den därtill knutna samt Förvaltningshögskolan vid . Vi bedömer att den gemensamma utbild- ningen inom statsförvaltningen inte är någon större konkurrent till dessa utbildningar. Till skillnad från vår föreslagna utbildning , kan utbildningarna vid och Förvalt- ningshögskolan generera högskolepoäng (3 respektive 7,5 poäng). Efterfrågan kan trots allt komma att sjunka, vilket i så fall kan betyda ett visst intäktsbortfall för dessa högskolor. också uppdrag för flera myndigheter i när det gäller deras introduktionsutbildning, se bland annat avsnitt 5.4.2. Statskontoret berörs på olika sätt av Tillitsdelegationens förslag. Det handlar om att utbildningens innehåll rymmer stora delar som Stats- kontoret redan arbetar med inom ramen för det uppdrag om god förvaltningskultur som myndigheten fick . Vad som ska ingå i grundutbildningen och även fortbildningen, kommer därför att ha direkt koppling till Statskontorets arbete. Statskontoret behöver anpassa de olika uppdragen till varandra och bedöma vad som kan ingå i den gemensamma utbildningen och vad som har en relevans att därutöver fördjupa sig i. Ett exempel på det är korruptions- frågorna, där myndigheten ju bedriver ett nätverk med en stor mängd myndigheter. Att vara värdmyndighet för Rådet för utbildningen inom stats- förvaltningen är även det en ny roll för Statskontoret. har myndigheten två råd; ett som myndigheten kallar Statskontorets råd och ett som myndigheten kallar det vetenskapliga rådet. Båda råden är egeninitierade och därmed inte beslutade av regeringen genom myndighetens instruktion. Trots det bör det på Statskonto- ret finnas en viss vana av att hantera ett rådgivande organ med externa ledamöter. De båda råden används för att stödja och utveckla Statskontorets verksamhet Till skillnad från dessa råd kommer det föreslagna Rådet för utbildning i statsförvaltningen dock att ha egen beslutanderätt och därmed utgå ifrån att det är Statskontoret som stödjer deras verksamhet, och inte tvärtom. Statskontoret kommer att med rådets inrättande få administrativa uppgifter att hantera inför och efter rådens möten och kommer att behöva bidra med exempelvis underlag inför rådets beslut och stödja rådet på andra sätt. Vi bedömer också att Statskontorets uppdrag utökas med nya uppgifter som rör utbildningen, uppgifter vars karaktär skiljer sig åt från redan befintliga. Statskontoret föreslås till exempel få före- skriftsrätt och ska meddela de föreskrifter i frågor som rör utbild- ningen och som rådet beslutar om. Det är en ny uppgift som kräver kompetens och rutiner. Detsamma gäller att hantera olika admi- nistrativa frågor för utbildningens praktiska genomförande. exempel är frågan om indelningen av geografiska områden, där Stats- kontoret ska ta fram underlag inför rådets beslut. I samband med det nya uppdraget om god förvaltningskultur ökade Statskontorets förvaltningsanslag med permanent. Dessa medel bör vara en del av finansieringen av den föreslagna gemensamma utbildningen inom statsförvaltningen (se vidare avsnitt 13.9). Det innebär att medel till del behöver ompriori- teras internt vid Statskontoret, men också att vissa medel behöver finansiera viss verksamhet vid . Sammanlagt betyder det att arbetet med god förvaltningskultur får mindre resurser för den verksamhet som bedrivs av Statskontoret , men att arbetet stärks genom att kravet på utbildningen införs i hela stats- förvaltningen och att medlen alltjämt går i linje med dess ändamål. Tillitsdelegationen föreslår att ett universitet får ansvar för de frågor som rör utbildningens innehåll, både i fråga om grundutbildningen och den kommande fortbildningen. Delegationen anser att dessa uppgifter ligger helt i linje med ett universitets grundläggande kom- petens och erfarenheter. Omfattningen av utbildningens innehåll får anses utgöra endast en marginell påverkan på verksam- het. Likaså bedömer vi att uppgiften att ta fram en lärplattform kan göras relativt enkelt utifrån kompetens, erfarenhet och resurser i en redan väl fungerande verksamhet. När det gäller frågan om att utse och utbilda handledare kan inte heller detta anses vara av sådan karaktär att det skulle behövas om- ställning eller kompetensutveckling vid . Handledarna ska utses efter förslag från de statliga förvaltningsmyndigheterna och domstolarna. Även denna typ av uppgifter är att betrakta som en del av kärnverksamheten. Hanteringen av de ärenden som rör beslut om undantag från skyldigheten att delta i grundutbildningen, samt överklagandeärenden som rör kursbevis, får också anses vara ärendeslag som hanteras av . Antalet ärenden torde dessutom bli få. Interaktionen med Statskontoret, förhållandet till Rådet för utbild- ning inom statsförvaltningen blir förvisso ny, liksom troligen kon- takter med många myndigheter. Även i dessa frågor får ett universi- tet anses ha både kompetens och rutiner för att interagera med och samordna externa aktörer. Sammanfattningsvis bedömer Tillitsdelegationen att konsekven- serna för ett universitet av de föreslagna nya uppgifterna kommer att vara små. Andra konsekvenser av våra förslag spänner över olika områden. Det handlar om konsekvenser för kvinnor och män, flickor och pojkar, men också om miljömässiga konsekvenser. 13.8.1Konsekvenser för kvinnor och män, flickor och pojkar Tillitsdelegationens förslag är könsneutrala i den meningen att de vänder sig till alla som arbetar i statsförvaltningen oavsett kön. Trots det kan vi se att förslagen kan ha en positiv effekt för jämställdheten, så till vida att utbildningen sannolikt kommer att bidra till en jämnare fördelning av deltagandet mellan kvinnor och män. Statistik och forskning visar att arbetslivet generellt är segregerat mellan könen.12 Det gäller även för statsförvaltningen. Män och kvinnor har olika typer av arbeten och olika positioner. Även om det i statsförvaltningen är en förhållandevis jämn fördelning av män och kvinnor som är chefer är det ojämnt fördelat för olika arbetsområ- den. Inom vissa arbetsområden arbetar företrädelsevis män, i andra kvinnor. Mest ojämna är andelarna inom militärt arbete. Om man inkluderar militärt arbete är fördelningen av kvinnor och män i chefs- position kvinnor mot män.13 Något mindre skillnad blir det om detta arbetsområde räknas bort, gentemot . Det är dock fortfarande en större andel kvinnor än män inom till exempel stödkompetens.14 12Boye och (2018). – An Ceiling? and Wages Among in . Siffrorna avser 2018. 14I samband med redovisningen av bland annat kompetensförsörjning till regeringen ska myn- digheterna också lämna uppgifter till lönestatistik om de anställdas indel- ning i lednings-, kärn- och stödkompetens enligt av regeringen utfärdad förordning (AgVFS 2003:7 A 2). Ledningskompetens = personal med personalansvar, Kärnkompetens = personal med sakområdeskompetens inom myndighetens verksamhetsområde, Stödkompetens = perso- Män och kvinnor har således olika arbetsuppgifter och det kan få betydelse för vilka effekter utbildningen kan ge för jämställdheten. Alla individer ska kunna erbjudas utbildningen på lika villkor, såväl i den elektroniska utbildningsdelen som vid de fysiska träffarna. Det blir därför viktigt att utbildningen främjar en helhetssyn. Allas arbets- uppgifter ska tas upp utifrån de grundläggande rättsreglerna och myndighetsutövningen, allt ifrån registrering till beslut och expedi- ering. Det kan också finnas skäl att utbildningen innehåller moment som tydliggör könsskillnader i makt och position. Vi har också tittat närmare på vilka det är som vanligtvis går utbildning. Av olika studier vet vi att lärandet i arbetslivet sker på olika sätt för män och kvinnor. Möjligheten till både informellt och formellt lärande genom arbetsgivarbetald utbildning kan skilja sig både mellan kvinnor och män i samma yrke och mellan mans- och kvinnodominerade yrken och sektorer. Segregering och maktför- hållanden i arbetslivet kan också innebära att det ena könet utestängs från informell kompetensutveckling mellan kollegor.15 I den senaste EU-gemensamma studien education survey , var det en högre andel av de svenska sysselsatta kvinnorna som deltog i personalutbildning än sysselsatta män. Av de sysselsatta kvinnorna var det som deltog i minst en personalutbildningsaktivitet, jämfört med 56 pro- cent av sysselsatta män.16 Från några av de myndigheter vi har varit i kontakt med säger man sig också ha en överrepresentation av kvinnor vid de utbildningar som erbjuds internt.17 Det kan också vara så att man lär sig av varandra genom ett kollegialt lärande. I en studie har det visat sig att kvinnor i större utsträckning än män kompetensutvecklar sig internt till exempel genom lärande av kollegor, 36 gentemot 27 procent.18 Studien indi- kerar att denna typ av kompetensutveckling ofta har god nytta för jobbet, men att den har sämre effekt när man ska söka nytt jobb, då det ofta saknas relevant dokumentation av det man lärt sig. Med det obligatorium som föreslås för utbildningen, bedömer vi att den kommer att ha en god effekt för såväl kvinnors som mäns nal med stödfunktion för lednings- och kärnkompetens, utan specifik sakområdeskompetens inom myndighetens verksamhetsområde. 15Abrahamsson (2009). Att återställa ordningen. 16SCB (2018). Vuxnas deltagande i utbildning – personalutbildning och andra former av utbild- ning. 17Det gäller till exempel . 18Unionen (2016). möjligheter att ta till sig utbildningens innehåll. Om utbildningen i stället skulle vara frivillig tyder forskning och andra fakta på att risken skulle vara stor att fler kvinnor än män hade deltagit i ut- bildningen. Obligatoriet ger också att såväl chefer som administra- törer ska delta och det kan innebära att frågorna blir genomlysta i hela ”kedjan”, mellan olika arbetsuppgifter och mellan dem som utför dem. Det behöver också avsättas tid för kompetensutveckling. Det är också av betydelse att arbetsgivaren visar att utbildning är viktigt och gör det möjligt för de anställda att delta. En rapport från pekar ut brist på tid som en orsak till att man inte hinner med kompetensutveckling. En större andel kvinnor än män, 60 pro- cent jämfört , kompetensutvecklar sig på sin fritid.19 Även om denna studie avser privat sektor och en specifik bransch, är det inte osannolikt att liknande skillnader också kan finnas inom den statliga sektorn. Med förslaget om en elektronisk utbildning vill vi därför peka på vikten av att de statliga arbetsgivarna säkerställer att denna del kan utföras på arbetstid, även om tillgängligheten gör det möjligt att genomföra utbildningen . Även flickor och pojkar kan indirekt beröras av Tillitsdelega- tionens förslag. Förslaget om en elektronisk utbildning som är öppen och tillgänglig för alla kan med fördel användas i skolundervisningen både i grundskola och gymnasium, med syfte att öka kunskapen om statlig sektor generellt och om rollen som följer av att arbeta i stats- förvaltningen i synnerhet. Därtill skulle denna utbildning kunna ge ökade möjligheter till olika potentiellt förberedande insatser för en anställning, exempelvis gentemot studenter vid lärosäten. Fackför- bundet ST visar i en rapport att en tredjedel av dagens unga (18–) kan tänka sig att jobba i staten, men många av dem, 6 av 10 har ingen eller ringa kännedom om staten.20 Här skulle utbildningen kunna bidra till att på ett enkelt sätt öka kunskapen, nyfikenheten och sta- tusen på att jobba statligt och därmed stimulera till bättre kompe- tensförsörjning för staten. I detta sammanhang bör det dock tilläggas att det inte fanns några större skillnader mellan könen. 19Finansförbundet (2019). Kompetensutveckling – stärker anställningstryggheten på en dynamisk arbetsmarknad. 20Fackförbundet (2016). Framtidsjobb i staten över rekryteringsbehov och jobb- chanser –2020. Tillitsdelegationen föreslår att utbildningen i delar ska hållas genom fysiska träffar och med en regional geografisk indelning. I vårt arbete har vi tittat närmare på vilken inverkan fysiska träffar har på miljön eftersom de kan skapa behov av transporter. Tillitsdelegationen har inte föreslagit exakt hur den geografiska indelningen ska se ut, men ser att det finns naturliga geografiska områden av myndigheter jämnt fördelat över landet. finns ett nära samarbete mellan myn- digheterna vad gäller utbildningsinsatser och andra typer av sam- arbeten på flera håll i landet, exempelvis mellan myndigheter med arbetsställen i , , och . Vår bedömning är att miljömässiga konsekvenser bör vara en del av utgångspunkterna i hur indelningen av myndigheterna kommer att göras. Vi bedömer emellertid också att den gemensamma utbildningen endast skapar begränsad påverkan på transporter, då det på de flesta håll i landet inte är längre avstånd mellan myndigheterna än att de som ska delta i utbildningens fysiska träffar kan använda kollektiva färd- medel. Dessutom gäller också att ju fler geografiskt indelade regioner, desto kortare resor. Det ska dock vägas mot hur många regioner som kan skapas för att utbildningen också ska vara väl försörjd med hand- ledare. Tillitsdelegationen har inte funnit att förslagen ger några andra kon- sekvenser i de avseenden som anges i 15 och 15 a §§ kommitté- förordningen (1998:1474) och som inte kommenteras på andra ställen i detta betänkande. Tillitsdelegationen beräknar att förslaget om den gemensamma utbild- ningen kommer att kosta inlednings- vis och därefter minskar till . Efter lagens ikraftträdande och efter att den stora volymen personer har deltagit i grundutbildningen beräknas kostnaderna till cirka 4 miljo- ner kronor . Vi föreslår att den huvudsakliga delen finansieras I tabell 20 finns en sammanställning av kostnaderna som rör Tillitsdelegationens förslag samt förslag till finansiering. Föreslagna finansieringskällor per förslag Anslag 1:18 Myndigheten för digital infrastruktur (ram) 2,1 mnkr/år Anslag 1:1 Statskontoret ap. Statskontoret (ram) 1,05 mnkr/år 3,5 mnkr/år och Anslag 1:1 Statskontoret ap. Statskontoret (ram) samt anslag 1:8 1,5 mnkr/år 8,6 mnkr/år /år och efter lagens ikraftträdande cirka /år Finansiering för att ta fram och förvalta utbildningen, den elektroniska utbildningen och de fysiska träffarna När det gäller kostnader för att ta fram och förvalta den elektroniska utbildningen och de fysiska träffarna föreslår Tillitsdelegationen finansiering från anslag 1:18 Myndigheten för digital förvaltning. Förutom vissa förvaltningskostnader för Myndigheten för digital förvaltning får anslaget även användas för utgifter för styrning, sam- ordning och uppföljning av digitaliseringen av den offentliga förvalt- ningen samt för den förvaltningsgemensamma digitala infrastruktu- ren och andra förvaltningsgemensamma tjänster och funktioner.21 Anslaget har flera anslagsposter, varav två av dem skulle kunna vara 21Proposition 2019/20:1 Budgetpropositionen 2020, utg.omr. Den ena är anslagspost 1 för Projekt för digitalisering av offentlig sektor. Den upphör dock . Den andra anslagsposten är anslagspost 7 för Nationell digital infrastruktur. Den får användas för den förvaltningsgemensamma digitala infrastrukturen. Anslagsbeteckningen till trots disponeras båda anslagsposterna av Kammarkollegiet. Detta beror på att det i anslagsvillkoren anges att medlen får användas först efter beslut av (Infrastrukturdepartementet) och att det är Kam- markollegiet som gör bidragsutbetalningar, inte . Tillitsdelegationen bedömer att samma hantering inte skulle fungera så bra för finansieringen av introduktionsutbildningen. En anledning till det är att beslutet om finansiering i praktiken fattas som ett beslut av och inte som ett regeringsbeslut. Det kan verka obalanserat att finansieringen blir beroende av ett beslut från medan utbildningen blir författningsreglering genom lag. En annan anledning är att en stadigvarande uppgift av begränsad kost- nadsstorlek skulle behöva hanteras genom onödigt många instanser. Tillitsdelegationen anser i stället att får dispositionsrätt till anslaget om högst och därefter för finansieringen av att ta fram utbildningen. För att möjliggöra dispositionsrätten behöver då ytterligare en anslags- post införas på anslaget. Delar av framtagandet och utvecklingen av utbildningen är att betraktas som en investering, se avsnitt 13.2.4, och bör därmed finan- sieras via låneram. Vi bedömer att har en låneram som kan användas för detta ändamål utan behov av att utöka den. Rådets, Statskontorets och administrationskostnader samt utbildningskostnader för handledare Att Tillitsdelegationen föreslår ett delat ansvar för utbildningen på två myndigheter påverkar även finansieringen. Vårt förslag är att finan- sieringen för dessa myndigheter utgörs av de medel om som tillfördes Statskontorets anslag genom budgetproposi- tionen för den då nya uppgiften att främja och samordna arbetet för en god förvaltningskultur.22 Finansieringen bör således ske via anslag 1:1 Statskontoret, utgiftsområde 2. 2016/17:1 Budgetpropositionen 2017, utg.omr. ningen av dessa medel framgår delvis i avsnitt 13.2 rörande förslagens kostnader. Statskontoret kommer att ha administrationskostnader för att hantera Rådets möten, meddela föreskrifter och ta fram underlag för rådets beslut om innehållet i utbildningen och om de geografiska om- rådena för de fysiska mötena. Statskontoret ska också finansiera arvoden till rådets ledamöter. föreslås finansieras med inledningsvis , därefter med . Detta finansieras inom befintliga medel, det vill säga inom ram. kommer att ha administrationskostnader för att ta fram utbildningsunderlag för utbildningen samt att utse och utbilda handledarna. Övriga kostnader såvitt avser utbildningen finansieras som ovan, via anslag 1:18. föreslås finansieras med , därefter med . Kostnader för utbildningen av handledarna föreslås finansieras av en omfördelning till från anslaget 1:8 Ekonomistyr- ningsverket. Anslaget får användas för förvaltningsutgifter och för verksamhetsstöd för den statliga budget- processen. Eftersom vår bedömning är att ESV inte behöver till- handahålla viss utbildning om statlig styrning och ekonomistyrning, kan dessa medel i stället omfördelas till . Därefter beräknas kostnaderna kunna finansieras med anslag 1:1 Statskontoret. Tabell 21 Finansiering av administrationskostnader samt kostnader för utbildning av handledare Anslag (mnkr) handledare (anslag 1:8 Tillitsdelegationens förslag: Den tidsbegränsade förordningen om införande av en grundutbildning inom statsförvaltningen ska träda i kraft . Det gäller även föreslagna ändringar i offentlighets- och sekretesslagen och förordningen med instruktion för Statskontoret. Lagen och förordningen om en gemensam utbildning inom statsförvaltningen ska träda i kraft . Den tids- begränsade förordningen ska upphöra att gälla vid samma tid- punkt. Skälen för Tillitsdelegationens förslag Det är angeläget att den gemensamma utbildningen inom statsför- valtningen kommer igång så fort som möjligt. Samtidig är det, som utredningen har konstaterat, viktigt att utbildningen införs på ett ordnat sätt och att det finns tid för att pröva utbildningens form och innehåll innan den införs i full skala. Det finns inte heller kapacitet att låta alla som arbetar inom den statliga förvaltningen gå utbildningen . Att ta fram innehållet i utbildningen tar också tid, liksom att ta fram tekniska lösningar för att hantera den del av utbildningen som ska vara elektronisk. Det kan också behöva in- hämtas kunskap och erfarenheter från myndigheter och andra som har tillhandahållit utbildning för statligt anställda eller som på annat sätt kan bidra till framtagandet av den gemensamma ut- bildningen. Till det kommer att handledare ska utses och utbildas innan några fysiska träffar kan genomföras inom ramen för grund- utbildningen. Det råd som ska besluta om innehållet i utbildningen behöver komma på plats, vilket bland annat innebär att det behöver utses ledamöter som ska ingå i rådet. Hur genomförandet skulle kunna gå till har mer ingående redovisats i kapitel 12. Det är mot denna bakgrund som Tillitsdelegationen har föreslagit att den gemensamma utbildningen inom statsförvaltningen först ska införas genom en tidsbegränsad förordning. Den ska reglera dels den förstudie som ska genomföras, dels det successiva införandet av grundutbildningen för statliga förvaltningsmyndigheter under reger- ingen och för domstolar. Med hänsyn till den tid som beräknas gå åt för bland annat beredning inom bedömer delega- tionen att det kan bli aktuellt med ett ikraftträdande för förord- ningen tidigast . Därefter ska Rådet för utbild- ning inom statsförvaltningen, Statskontoret och det universitet som har fått i uppdrag att tillhandahålla grundutbildningen ta fram ut- bildningen. Genomförandet av förstudien beräknas kunna påbörjas efter ikraftträdandet. Den ska därefter pågå . När förstudien har genomförts, och eventuella justeringar av utbild- ningen har gjorts, kan införandet av grundutbildningen för de stat- liga förvaltningsmyndigheterna under regeringen och domstolarna påbörjas. Införandet skulle kunna ske (se av- snitt 12.2.6). De ändringar som föreslås i offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) och i förordningen (2007:827) med instruktion för Statskontoret bör träda i kraft som den tidsbegränsade förordningen om införande av en grundutbildning inom statsför- valtningen.