sou · H8B331d2 · 2020-06-02 00:00:00 — Även om inte har infört övergångsordningen för begagnade transportmedel (artiklarna 326–332) eller ordningen för försäljning på offentlig auktion (artiklarna 333–341) kan förvärv göras från en beskattningsbar återförsäljare i ett annat EU-land som tillämpat det landets motsvarighet till vinstmarginalbeskattning, varvid leveransen av t.ex. ett begagnat fordon har beskattats i det andra EU-landet. Den ändrade hänvisningen innebär ett endast ett förtydligande. Slut- ligen görs vissa språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 a kap. 13 § andra stycket ML och artikel 322 i mervärdesskattedirektivet. Bestämmelsen utformas för att nära ansluta till lydelsen i artikel 322 men också till NML:s definition av ingående skatt (13 kap. 4 §) och huvudregeln för avdragsrättens omfattning (13 kap. 6 §), se vidare författningskommentaren till 16 §. Vidare byts ”omsättning” ut mot ”leverans” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. Slutligen görs vissa språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 a kap. 14 § ML och artikel 320 i mervärdes- skattedirektivet. Bestämmelsen utformas för att nära ansluta till lydelsen i artikel 320 men också till NML:s definition av ingående skatt (13 kap. 4 §) och huvudregel för avdragsrättens omfattning (13 kap. 6 §), se vidare författningskommentaren till 16 §. I jämförelse med ML ändras bestämmelsen i redaktionellt hänseende till två stycken. Vidare byts ”omsättning” ut mot ”leverans” som en konsekvens av den syste- matiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. ligen görs vissa språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 a kap. 15 § ML och artikel 324 i mervärdes- skattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”omsättning” ut mot ”leveranser” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. Vidare görs en mindre språklig ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 a kap. 16 § ML och artikel 325 i mervärdes- skattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”omsättning” ut mot ”leverans av varor” som en konsekvens av den systematiska anpass- ningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. Vidare görs några mindre språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 a kap. 17 § ML och artikel 321 i mervärdes- skattedirektivet. Enligt artikel 321 i direktivet undantas från skatteplikt en leve- rans av vinstmarginalbeskattade varor, om leveransen görs i enlighet med artiklarna 146, 147 (undantag för export av varor), 148 (undan- tag i samband med internationella transporter) och 151 (undantag för vissa med export likställda transaktioner). I ML finns motsva- rande reglering dels i form av bestämmelser om omsättningsland (5 kap. 3 a § ML), dels i form av undantag från skatteplikt (t.ex. 3 kap. 21 § 1 och 21 a § första stycket 1 och 2 samt 31 a § ML). I ML uppnås alltså samma beskattningsresultat som enligt direktivet men med en delvis annorlunda lagstiftningsteknik. Som ett led i anpassningen till direktivets systematik föreslår vi att bestämmelserna i 5 kap. 3 a § ML görs om till undantag från skatteplikt, se avsnitt 9. Undantagen i artiklarna 146–148 och 151 och motsvarande bestämmelser i inkluderar även vissa undan- tag för tillhandahållande av tjänster, vilka inte omfattas av ordningen för vinstmarginalbeskattning. Vidare är det inte alla leveranser av varor som lämpar sig för vinstmarginalbeskattning och som av den anledningen inte omfattas av förevarande bestämmelse. Det gäller t.ex. leveranser av varor för förbrukning och konsumtion ombord fartyg och luftfartyg (t.ex. 10 kap. 73 § 1 och 80 §§). Däremot om- fattas leveranser av varor för försäljning ombord av bestämmelsen (10 kap. 73 § 2 a och 3 samt delvis 75 §). Som exempel på förbruk- ningsvaror kan nämnas drivmedel, elektricitet, vatten och livsmedel. Vidare utgör vissa bestämmelser preciseringar och villkor för att ett visst undantag ska bli tillämpligt och inte i sig ett undantag från skatteplikt. I förevarande bestämmelse hänvisas bara till sådana bestämmelser i 10 kap. som avser undantag från skatteplikt för leve- ranser av varor som enligt vår bedömning kan omfattas av vinst- marginalbeskattning. I jämförelse med ML byts ”omsättning” ut mot ”leverans”, vilket också utgör ett led i den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet, se avsnitt 4. Vidare omformuleras bestämmelsen för att närmare ansluta till direktivets lydelse. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 9 a kap. 18 § första stycket ML och artikel 139.3 första stycket i mervärdesskattedirektivet. Bestämmelsen i ML anger att undantaget från skatteplikt för unionsinterna leveranser av varor i 3 kap. 30 a § första stycket inte ska tillämpas på omsättning som görs med stöd av bestämmelserna i 9 a kap. Det får till följd att förvärvaren i det andra EU-landet inte gör ett unionsinternt förvärv som ska beskattas i destinationslandet. Det är leveransen som läggs till grund för beskattning i avgångslandet, där leveransen omfattas av vinstmarginalbeskattning. Syftet är att undvika dubbelbeskattning. Vid omsättning till annat EU-land av sådana transportmedel som omfattas av definitionen av nya transportmedel i 1 kap. 13 a § ML, ska reglerna om vinstmarginalbeskattning inte tillämpas (9 a kap. 19§ ML). Det innebär att det är förvärvet i det andra EU-landet som läggs till grund för beskattningen, och inte leveransen i avgångs- landet. Förevarande bestämmelse omformuleras för att närmare ansluta till direktivets lydelse och systematik. Artikel 139.3 första stycket i direktivet hänvisar inte till undantaget för unionsinterna leveranser av nya transportmedel. Att ordningen för vinstmarginalbeskattning inte ska tillämpas på sådana leveranser följer av artikel 313.2. En motsvarande reglering finns i 3 § i detta kapitel. Enligt artikel 139.3 första stycket ska undantaget inte tillämpas på leveranser i form av överföringar av varor från ett EU-land till ett annat (artikel 138.2 c). Det medför att leveransen läggs till grund för eventuell beskattning i avgångslandet. Det innebär att i den mån en viss leverans av varor omfattas av den särskilda ordningen för beskatt- ning av vinstmarginal, sker beskattningen i avgångslandet (och inte i destinationslandet). Eftersom undantaget för varuöverföringar regleras 30 a § andra stycket ML, tycks det saknas ett motsvarande undantag från undantaget gällande överföringar från till ett annat EU-land. Eftersom direktivets begrepp beskattningsbar transaktion införs och definitionerna, i likhet med direktivet, är ”landsneutrala” (avsnitt 6), anpassas förevarande bestämmelse till direktivets systematik. Det innebär i jämförelse med ML, ett tillägg i form av en hänvisning till 10 kap. 50 §, vilket är NML:s motsva- righet till artikel 138.2 c. Den här föreslagna ändringen innebär enligt vår bedömning endast en mindre materiell ändring. Konse- kvenserna av förslaget bedömer vi bli ytterst försumbara, varför det inte tas upp i konsekvensanalysen, se avsnitt 17. I jämförelse med ML byts ”omsättning” ut mot ”leverans”, vilket också utgör ett led i den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet, se avsnitt 4. Paragrafen motsvarar 9 a kap. 18 § andra stycket ML. Paragrafen motsvarar artikel 35 i mervärdesskattedirektivet. Bestämmelsen i ML innebär att distansförsäljningsreglerna (5 kap. 2 § första stycket 4 och andra stycket ML) inte ska tillämpas på omsättningar som vinstmarginalbeskattats i ett annat EU-land, dvs. I jämförelse med ML har bestämmelsen utformats så att den i överensstämmelse med artikel 35 i direktivet även omfattar distansförsäljning från . En leverans av varor som omfattas av vinstmarginalbeskattning i anses därmed vara gjord inom landet. Det gäller även om det tröskelvärde som avses i 6 kap. 61 § har överskridits och leveransen i annat fall skulle ansetts vara gjord utomlands enligt 6 kap. 8 §. Vid en EU-konform tolkning av ML i dess nuvarande lydelse följer motsvarande av 5 kap. 2 § första styck- et 1 jämfört med 5 kap. 2 a § 1. Någon ändring i sak jämfört med nuvarande tillämpning är inte avsedd. I övrigt omformuleras bestämmelsen för att närmare ansluta till direktivets lydelse. I jämförelse med ML byts ”omsättning” ut mot ”leverans” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till direktivet, se avsnitt 4. Vidare ändras hänvisningen i andra punkten från ”som i ett annat EU-land beskattas i enlighet med regler mot- svarande dem som anges i detta kapitel” till ”bestämmelser som i ett annat EU-land motsvarar artiklarna 312–341 i mervärdesskattedirek- tivet”. Hänvisning görs till samtliga artiklar som innehåller de sär- skilda ordningarna för begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter i kapitel 4, avdelning XII i mervärdesskattedirektivet. Även om inte har infört övergångsordningen för begagnade transportmedel (artiklarna 326–332) eller ordningen för försäljning på offentlig auktion (artiklarna 333–341) kan förvärv göras från en beskattningsbar återförsäljare i ett annat EU-land som tillämpat det landets motsvarighet till vinstmarginalbeskattning, varvid leveransen av begagnade varor har beskattats i det andra EU-landet. Den ändrade hänvisningen innebär ett endast ett förtydligande av hur ML:s be- stämmelse tillämpas. Slutligen görs vissa språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Särskild ordning för investeringsguld Kapitlet innehåller bestämmelser om investeringsguld. Bestämmel- serna baseras på artiklarna 344–356 i mervärdesskattedirektivet. Vidare finns det bestämmelser om dokumentationsskyldighet avse- ende leverans av investeringsguld i 39 kap. 14 § SFL. I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om avdragsrätt för ingående skatt och betalningsskyldighet för mervärdesskatt vid leve- ranser av investeringsguld. För övrigt gäller de allmänna reglerna om avdragsrätt i 13 kap. och betalningsskyldighet i 16 kap. Paragrafen har inte någon motsvarighet i ML. I bestämmelsen lämnas en upplysning om att i detta kapitel finns bestämmelser om investeringsguld och att det även finns bestämmelser i 39 kap. 14 § SFL, om dokumentationsskyldighet vid leverans av investerings- guld. Hänvisningen till SFL görs för att 39 kap. 14 § SFL motsvarar artikel 356 i mervärdesskattedirektivet, som i direktivet är placerad tillsammans med övriga artiklar om den särskilda ordningen för inve- steringsguld. Vad som avses med investeringsguld Paragrafen motsvarar 1 kap. 18 § första stycket ML och artikel 344.1 i mervärdesskattedirektivet. I jämförelse med ML görs några smärre språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 1 kap. 18 § andra stycket ML och artikel 344.2 i mervärdesskattedirektivet. Paragrafen motsvarar 1 kap. 18 § tredje och fjärde stycket ML. Bestämmelsen motsvarar artikel 344.3 och sista meningen i artikel 345 i mervärdesskattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”omsatta” ut mot ”vara såld” som en konsekvens av den systematiska anpass- ningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. Vidare görs en smärre språklig ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Investeringsguld undantas från skatteplikt Paragrafen motsvarar 3 kap. 10 a § första stycket ML och artikel 346 i mervärdesskattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”omsättning” ut mot ”leverans” som en konsekvens av den systematiska anpass- ningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. Vidare anges i bestämmelsen att den även omfattar unionsinterna förvärv och import av investeringsguld. I ML framgår detta av 3 kap. 1 §, men eftersom bestämmelsen flyttas från kapitlet om undantag till kapitlet om investeringsguld behöver detta, på samma sätt som i direktivet, anges uttryckligen i bestämmelsen. I bestämmelsen görs även en redaktionell och språklig ändring i syfte att förtydliga att kravet på att transaktionen ska medföra ägande- rätt eller fordran på guldet avser transaktioner med investeringsguld som representeras av värdepapper. Någon ändring i sak är inte av- sedd. Paragrafen motsvarar 3 kap. 10 a § andra stycket ML och artikel 347 i mervärdesskattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”omsättning” ut mot ”leverans” som en konsekvens av den systematiska anpass- ningen till mervärdesskattedirektivet, se avsnitt 4. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 3 kap. 10 b § 1 ML och artikel 348 i mervärdes- skattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”har rätt att bli skatt- skyldigt för” ut mot ”har rätt att välja frivillig beskattning av” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet, se vidare avsnitt 14. Den systematiska anpassningen innebär vidare att ”omsättning” och ”omsättningen görs” byts ut mot ”leverans av investeringsguld” och ”investeringsguldet levereras”, se avsnitt 4. I bestämmelsen görs även en redaktionell ändring och orden ”från skatteplikt” läggs till i syfte att förtydliga bestämmelsen. Slutligen slopas orden ”av något slag” för att bestämmelsen närmare ska följa direktivets lydelse. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 3 kap. 10 b § 2 ML och artikel 349 i mervärdes- skattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”har rätt att bli skatt- skyldigt för” ut mot ”har även rätt att välja frivillig beskattning” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdes- skattedirektivet, se vidare avsnitt 14. Den systematiska anpassningen innebär vidare att begreppet ”omsättning” byts ut på tre ställen mot ”leverans”, se avsnitt 4. I bestämmelsen görs även en redaktionell ändring och orden ”från skatteplikt” läggs till i syfte att förtydliga bestämmelsen. Slutligen ändras orden ”i sin yrkesverksamhet” till ”inom ramen för sin ekonomiska verksamhet” och ”för industriellt ändamål” till ” för industriella syften” för att bestämmelsen närmare ska följa direktivets lydelse. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 3 kap. 10 c § ML och artikel 350 i mervärdes- skattedirektivet. I jämförelse med ML byts ”har rätt att bli skatt- skyldigt för” och ”är skattskyldig” ut mot ”har rätt att välja frivillig beskattning av” och ”har valt frivillig beskattning” som en konse- kvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirek- tivet, se vidare avsnitt 14. Vidare läggs orden ”från skatteplikt” till i syfte att förtydliga bestämmelsen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Betalningsskyldighet vid frivillig beskattning Paragrafen motsvarar delvis 1 kap. 2 § första stycket 4 a ML och artikel 198.2 i mervärdesskattedirektivet. I jämförelse med ML om- formuleras bestämmelsen som en följd av att den delas upp i två paragrafer. I bestämmelsen byts ordet ”omsättning” och ”den som omsätter guldet” ut mot ”leverans” och ”leverantören” som en konse- kvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirek- tivet, se avsnitt 4. Den systematiska anpassningen innebär vidare att begreppet ”skattskyldig” slopas i början av bestämmelsen och att orden ”är skattskyldig enligt 3 kap. 10 b § ML” byts ut mot ”har valt frivillig beskattning av leveransen enligt 7 eller 8 §”, se avsnitt 14. I bestämmelsen görs också vissa mindre språkliga ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Avdragsrätt vid undantagna leveranser Paragrafen motsvarar 10 kap. 11 c § ML och artikel 354 i mervärdes- skattedirektivet. I jämförelse med ML anpassas bestämmelsen syste- matiskt till direktivet genom att rätten till återbetalning görs om till avdragsrätt, se vidare avsnitt 14. För att bestämmelsen ska vara mer lättillgänglig delas den andra punkten i 10 kap. 11 c § ML upp i två punkter. Inledningen formuleras om något för att lydelsen närmare ska följa direktivet. Vidare byts ”omsättning” ut mot ”efterföljande leve- rans” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mer- värdesskattedirektivet, se avsnitt 4. I första punkten byts ”förvärv av investeringsguld” ut mot ”leve- rans av investeringsguld till den beskattningsbara personen” för att lydelsen närmare ska följa direktivet. Vidare byts ”den som omsätter” ut mot ”den som levererar”. Som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskattedirektivet byts även ”är skattskyldig” ut mot ”har valt frivillig beskattning av”, se vidare avsnitt 14. I andra punkten byts ”förvärv” ut mot ”leverans till den beskatt- ningsbara personen” för att lydelsen närmare ska följa direktivet. Vidare görs en redaktionell ändring. I tredje punkten byts ”förvärv” ut mot ”unionsinternt förvärv” och orden ”som görs av den beskattningsbara personen” läggs till för att lydelsen närmare ska följa direktivet. Vidare görs en redaktionell ändring och en smärre språklig ändring. I fjärde punkten byts ”förvärv av tjänster” ut mot ”tillhandahåll- ande av tjänster till den beskattningsbara personen” för att lydelsen närmare ska följa direktivet. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 10 kap. 11 d § ML och artikel 355 i mervärdes- skattedirektivet. I jämförelse med ML anpassas bestämmelsen syste- matiskt till direktivet genom att rätten till återbetalning görs om till avdragsrätt, se vidare avsnitt 14. Bestämmelsen anpassas även till direktivets lydelse genom att ordet ”förvärv” byts ut mot ”leverans”, ”unionsinternt förvärv” och ”tillhandahållande”. I bestämmelsen byts vidare begreppet ”omsättning” ut på två ställen mot ”leverans” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till mervärdesskatte- direktivet, se avsnitt 4. Slutligen omformuleras bestämmelsen redak- tionellt och några smärre språkliga ändringar görs för att den ska vara mer lättillgänglig och närmare följa direktivets lydelse. Någon änd- ring i sak är inte avsedd. Särskilda ordningar för distansförsäljning av varor och vissa tillhandahållanden av tjänster I nuvarande lagstiftning finns bestämmelserna i detta kapitel i huvud- sak i lagen om särskilda ordningar. Motsvarande bestämmelser i mer- värdesskattedirektivet finns i avdelning XII, kapitel 6. Genom direk- tiv 2017/24555 och 2019/19956 utökas tillämpningsområdet för de sär- skilda ordningarna. Förslag om motsvarande ändringar i bland annat ML och lagen om särskilda ordningar behandlas i prop. 2019/20:122. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . 5Rådets direktiv (EU) 2017/2455 av om ändring av direktiv /112/EG och 2009/132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållan- den av tjänster och distansförsäljning av varor. 6Rådets direktiv (EU) 2019/1995 av om ändring av direktiv /112/EG vad gäller bestämmelser om distansförsäljning av varor och vissa inhemska leveranser av varor. stämmelserna i detta kapitel har utformats med utgångspunkt i de regler som ska vara gällande . De särskilda ordningarna avser deklaration och betalning av mer- värdesskatt som kan antingen vara svensk mervärdesskatt, dvs. mer- värdesskatt som medför betalningsskyldighet i , eller mervärdes- skatt som medför betalningsskyldighet i ett annat EU-land. I detta kapitel kan alltså ”mervärdesskatt” avse såväl svensk mervärdesskatt som mervärdesskatt i ett annat EU-land. Även om det framgår av förutsättningarna i respektive bestämmelse i vad mån det är mer- värdesskatt i , i ett annat EU-land eller både ock som avses så har i förtydligande syfte innebörden av begreppet angetts i författ- ningskommentaren till vissa av de bestämmelser där begreppet före- kommer. I det fall en bestämmelse anger ”skatt enligt denna lag” så är det dock endast svensk mervärdesskatt som avses. I kapitlet förekommer begreppet ”redovisa” bl.a. i ”redovisa och betala mervärdesskatt”. När begreppet används i kapitlet avser det i huvudsak själva förfarandet för att lämna deklaration. Begreppet före- kommer dock även med innebörden att uppgifter lämnats (redo- visats) för viss redovisningsperiod, t.ex. i bestämmelserna om änd- ring av tidigare redovisad skatt. Paragrafens första stycke motsvarar delvis första meningen i 1 § lagen om särskilda ordningar i dess lydelse enligt prop. 2019/20:122. I para- grafens andra stycke införs en innehållsförteckning. Syftet är att göra kapitlets struktur och innehåll mer överskådligt. Tillämpningsområde för de särskilda ordningarna Paragrafen motsvarar 1 § första stycket första punkten lagen om särskilda ordningar i dess lydelse enligt prop. 2019/20:122. Paragra- fen motsvarar artikel 359 i mervärdesskattedirektivet Bestämmelsen är på samma sätt som definitionerna i 5 kap. utformad landsneutralt, jämför avsnitt 6. I jämförelse med lagen om särskilda ordningar byts ”omsätter” ut mot ”tillhandahållanden” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till direktivet, se avsnitt 4. Vidare anges uttryckligen att förvärvaren ska vara etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas i ett EU-land. Syftet är att bestämmelsen tydligare ska spegla de förutsättningar som gäller enligt 10 § om identifieringsbeslut enligt tredjelandsordningen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 1 § första stycket andra punkten lagen om sär- skilda ordningar i dess lydelse enligt prop. 2019/20:122. Paragrafen motsvarar artikel 369b i mervärdesskattedirektivet. Bestämmelsen är på samma sätt som definitionerna i 5 kap. utformad landsneutralt, jämför avsnitt 6. För att uppnå det syftet har därför andra punkten utformats på ett sätt som närmare ansluter till direktivets lydelse. Vidare byts ”omsätter” och ”omsättningarna” ut mot ”leverans” och ”tillhandahållande” respektive ”tillhandahållna” som en konsekvens av den systematiska anpassningen till direktivet, avsnitt 4. I övrigt görs vissa språkliga och redaktionella ändringar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 1 § första stycket tredje punkten lagen om sär- skilda ordningar i dess lydelse enligt prop. 2019/20:122. Paragrafen motsvarar artikel 369m.1 i mervärdesskattedirektivet. Bestämmelsen är på samma sätt som definitionerna i 5 kap. utformad landsneutralt, jämför avsnitt 6. I jämförelse med lagen om särskilda ordningar byts i första punkten ”ett land utanför EU” ut mot ”en plats utanför EU” för att tydligare inkludera direktivets båda begrepp ”tredje territo- rium” och ”tredjeland”. Direktivets begrepp ”tredjeland” definieras inte i NML. I andra punkten används benämningen ”mervärdes- skattedirektivet” i stället för direktivets nummer. Hänvisningen till mervärdesskattedirektivet avser den version av direktivet som gäller när lagen träder i kraft, vilket framgår av 2 kap. 2 §, dvs. utgör en s.k. statisk hänvisning. Våra överväganden avseende hänvisningsteknik finns i avsnitt 4. I övrigt görs en mindre språklig ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 2 § andra stycket lagen om särskilda ordningar. Paragrafen baseras på artikel 358 i mervärdesskattedirektivet. I jäm- förelse med lagen om särskilda ordningar byts ”denna lag” ut mot ”detta kapitel”. I övrigt görs en smärre språklig ändring. Någon ändring i sak är inte avsedd. Motsvarande bestämmelser i ett annat EU-land Paragrafen motsvarar 2 § tredje stycket lagen om särskilda ordningar i dess lydelse enligt prop. 2019/20:122. I paragrafen används benäm- ningen ”mervärdesskattedirektivet” i stället för direktivets nummer. Hänvisningen till mervärdesskattedirektivet avser den version av direktivet som gäller när lagen träder i kraft, vilket framgår av 2 kap. 2 §, dvs. utgör en s.k. statisk hänvisning. Våra överväganden avse- ende hänvisningsteknik finns i avsnitt 4. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen motsvarar 2 § fjärde stycket lagen om särskilda ordningar i dess lydelse enligt prop. 2019/20:122. Paragrafen motsvarar artikel 369l andra stycket 2 i mervärdesskattedirektivet. I jämförelse med lagen om särskilda ordningar byts ”ett land utanför EU” ut mot ”en plats utanför EU” för att tydligare inkludera direktivets båda begrepp ”tredje territorium” och ”tredjeland”. Direktivets begrepp ”tredjeland” definieras inte i NML. I övrigt görs en mindre språklig ändring.