sou · H8B378 · 2020-12-14 00:00:00 — Dispens kunde lämnas om det fanns särskilda skäl. Dagens motsvarighet till tomtplatsbestämning infördes, det vill säga att vid dispensgivning skulle det bestämmas i vilken utsträckning 92–96. 7Punkt 4 i övergångsbestämmelserna till naturvårdslagen (1974:1025). 8Bestämmelsen anger att ”strandområden som vid utgången av ingick i fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan skall inte omfattas av strandskydd enligt , om det inte bestäms annat”. Med detta avsågs att kunde förordna att strandskydd skulle råda. Motiven till aktuellt lagrum anges närmare i regeringens proposition 1997/98:45, del 2, s. 387. mark fick tas i anspråk. När det gäller undantagen från förbuden avskaffades undantaget för försvarets och den allmänna samfärdselns anläggningar.9 När (1998:808), MB, infördes fick den en bestäm- melse om att strandskydd återinträder om området upphör att ingå ien detaljplan eller i områdesbestämmelser.10 Bestämmelsen utvid- gades 2009 till att omfatta även situationer när detaljplaner eller områdesbestämmelser ersätts av en ny detaljplan. infördes bestämmelser i 10 a § i lagen om införande av MB att strandskyddet återinträder även när generalplan, stadsplan eller byggnadsplan ersätts eller upphävs.11 Strandskyddet är differentierat i fråga om omfattning, vilka åtgärder som omfattas av förbuden inom strandskyddsområde och förutsättningarna för dispens. I det följande redogör utredningen för differentiering i fråga om strandskyddets omfattning och om förutsättningarna för dispens i områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen. När strandskyddet blev generellt gällande 1975 fick länsstyrelserna enligt 15 § naturvårdslagen förordna om att strandområde som uppenbarligen saknade betydelse för bad och friluftsliv inte skulle omfattas av strandskydd. Det kunde enligt uttalanden i förarbetena gälla exempelvis vid obetydliga bäckar och tjärnar.12 Genom denna möjlighet kunde strandskyddets omfattning differentieras. ändrades 15 § naturvårdslagen och strandskyddet fick ytterligare ett syfte. Det nya syftet tillkom för att bevara goda livs- villkor för växter och djur. Även efter denna ändring fick läns- styrelsen förordna att strandområde som uppenbart saknade bety- delse för att tillgodose strandskyddets syften inte skulle omfattas av 1974:166 s. 4 och 96–98. 1997/98:45, Del 2, s. 84. 117 kap. § MB och prop. 2008/09:119 s. 78 och 117. 1974:166 s. 95. gällde det inte bara bad och friluftsliv utan även växt- och djurlivet.13 I samband med lagändringen infördes även en övergångsbestämmelse som gjorde att skulle ompröva tidigare förordnanden om områden som inte skulle omfattas av strandskydd utifrån den nya lydelsen. Förordnanden som inte om- prövats före utgången av skulle upphöra att gälla.14 MB trädde i kraft och naturvårdslagens bestämmelser om strandskydd överfördes till 7 kap. MB. Enligt 7 kap. 15 § fick då regeringen eller den myndighet som regeringen bestämde, precis som tidigare, förordna att ett strandskyddsområde som uppenbart saknade betydelse för att tillgodose strandskyddets syften inte skulle omfattas av strandskydd. I 11 § lag (1998:811) om införande av miljö- balken infördes en övergångsbestämmelse likt den . Där reglerades att förordnanden som hade meddelats enligt 15 § andra stycket första meningen naturvårdslagen (1964:822) i dess lydelse före skulle omprövas . Om ett förordnande inte omprövats , upphörde förordnandet att gälla. ändrades strandskyddslagstiftningen och bestämmelsen i 7 kap. 15 § MB flyttades till 7 kap. 18 § första stycket 1. Lydelsen i bestämmelsen specificerades så att i det enskilda fallet får besluta att upphäva strandskyddet i ett område om det är uppen- bart att området saknar betydelse för att tillgodose strandskyddets syften. Ändringarna innebar att det inte längre blev möjligt att upp- häva strandskyddet genom generella föreskrifter.15 av- skaffades bemyndigande att meddela föreskrifter om att strandskydd inte skulle gälla, som då fanns i 11 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd. Ändringarna trädde i kraft den 1 juli 2009.16 Därmed avskaffades bemyndigande även att återinföra strandskyddet. Regeringen har efter ändringarna prövat frågan om en länsstyrelse kan återinföra strandskyddet i ett område som omfattas av ett förordnande innan de nu nämnda ändringarna. Regeringen har då konstaterat att avskaffandet av bemyndigandet i 1974:166 s. 4. 14Punkten 2 i övergångsbestämmelserna till Förslag om lag om ändring i naturvårdslagen (1964:882), se prop. 1993/94:229 s. 5. 2008/09:119 s. 103. 16Punkten 1 i ikraftträdandebestämmelserna till lagen (2009:532) om ändring i och prop. 2008/09:119 s. 14 samt förordningen (2009:622) om ändring i förordningen om områdesskydd enligt m.m.. 11 § förordningen om områdesskydd innebär att saknar den möjligheten.17 Utredningen kan konstatera att det därför saknas lagstöd för en länsstyrelse att upphäva tidigare förordnanden om att vissa områden inte ska omfattas av strandskydd. Det är därigenom inte möjligt att återinföra strandskyddet i områden där strandskyddet har upphävts genom föreskrifter, det vill säga . Beslut där områden har undantagits från strandskyddet 11 av 21 länsstyrelser har med stöd av lagstiftningen beslutat att undanta områden från strandskyddet, företrädelsevis mindre sjöar och vattendrag. De län som tillämpar undantag är , , , , , , Västman- land, och de tre storstadslänen , och län. Utöver den lagstiftning som växt fram, utgör undantagsbesluten en viktig utgångpunkt för utredningens förslag, eftersom de är en viktig pusselbit för att förstå hur strandskyddsreglerna tillämpas och var strandskydd gäller . Undantagsbesluten är uppbyggda på olika sätt. I det följande beskrivs varje undantagsbeslut mycket kort. •Länsstyrelsen i tillämpar ett äldre beslut som inne- bär att sjöar och vattendrag är undantagna från strandskydd. Vid vattenförekomster som särskilt har pekats ut gäller dock strand- skyddet. Vid översynen av det utvidgade strandskyddet åter- infördes generellt strandskydd för vissa sjöar och vattendrag på , Östergarnslandet och Storsudret. •Länsstyrelsen i tillämpar beslut som går ut på att de flesta mindre vattendrag är undantagna från strandskydd. Vissa särskilt utpekade vattendrag samt alla övriga vattendrag som är dubbelstreckade på den topografiska kartan (skala 1:50 000) om- fattas av strandskydd. Övriga vattendrag är inte strandskyddade. Strandskyddet gäller fullt ut vid de flesta sjöar. För och kommuner, som tidigare tillhört , tilläm- pas äldre beslut från det gamla länet. 17Regeringsbeslut diarienummer M2016/02012/Me (delvis), diarie- nummer M2016/02520/Me och diarienummer M2014/02901/Me. •Länsstyrelsen i tillämpar strandskyddsreglerna vid kusten och där sjöar/vattendrag syns på karta: –i skala 1:250 000 vid sjöar i kustområdet, –i skala 1:500 000 vid sjöar i inlandet och –i skala 1:500 000 vid alla vattendrag. Sjöar och vattendrag i som inte syns på dessa kartor omfattas inte av strandskyddet. •Länsstyrelsen i län tillämpar strandskyddsbestämmelserna vid sjöar och vattendrag som är utpekade på en karta efter inventering. Det handlar alltså om ett utpekat skydd. Samman- taget är endast en tredjedel av stränder strandskyddade och två tredjedelar omfattas följaktligen inte av skyddet.18 •Länsstyrelsen i tillämpar ett utpekat strandskydd. Strandskyddet är kartbaserat och när undantaget avser sjöar och vattendrag gäller strandskydd endast där skyddet är utritat. •Länsstyrelsen i län tillämpar också ett utpekat strand- skydd. För varje kommun finns listor framtagna över vid vilka sjöar och vattendrag som strandskyddet gäller. För kom- mun, som tidigare tillhört , tillämpas förord- nandet för det länet som innebär att strandskyddet är inskränkt till 25 meters skydd vid de små vattendragen. •Länsstyrelsen i tillämpar äldre beslut med inne- börden att enkelstreckade vattendrag på den topografiska kartan (skala 1:50 000) undantas från strandskydd. Strandskydd har dock senare återinförts för vissa av dessa mindre vattendrag som har höga naturvärden. •Länsstyrelsen i tillämpar beslut med innebörden att endast de sjöar som syns på kartan har strandskydd. Karta i skala 1:50 000 tillämpas för kustkommunerna. För inlandskom- munerna tillämpas karta i skala 1:500 000. För strömmande vatten gäller strandskydd för de vattendrag som har dubbla strandlinjer på karta i skala 1:500 000, vilket i princip innebär att vattendrag under 6 meters bredd inte har strandskydd. 18Länsstyrelsen i län 2010, PlanPM Strandskydd 2:3, rapport 2010:5. •Länsstyrelsen i tillämpar beslut med inne- börden att strandskyddet är inskränkt till 25 meters skydd vid de små vattendragen, som är enkelstreckade på gröna kartan (skala 1:50 000). Insjöar och vattendrag som inte syns på gröna kartan är helt undantagna från strandskyddet. •Länsstyrelsen i tillämpar flera olika gene- rella undantag, som dessutom är uppbyggda på något olika sätt. Detta har sitt ursprung i att det nuvarande länet tidigare bestod av tre olika län, som hade olika varianter av undantagsbeslut. I tidigare är strandskyddet utpekat på Lantmäteriets registerkarta. Mindre vattendrag med biologiska värden har dock strandskydd. För tidigare finns listor med sjöar som har strandskydd. Övriga sjöar har inte strandskydd. Enkel- streckade vattendrag på karta i skala 1:50 000 har inte strand- skydd. Beslutet i tidigare är knutet till topo- grafiska kartan (skala 1:50 000). Gemensamt för Älvsborgs- och Skaraborgsområdena är att man generellt tog bort sjöar under en hektar och vattendrag med enkelstreck på kartan. •Länsstyrelsen i län tillämpar beslut med innebörden att vattendrag som inte syns på fastighetskartan (skala 1:10 000) inte har strandskydd. Även enkelstreckade vattendrag på denna karta är undantagna från strandskyddet – detta gäller dock inte vissa utpekade vattendrag som bedömts ha sådant värde för strand- skyddets syften att skyddet ska gälla vid dessa vattendrag. Av ovanstående beskrivning framgår sammanfattningsvis att strand- skyddet är upphävt för de flesta små sjöar och vattendrag i de 11 länen som har undantagit områden från strandskydd. Men det saknas en fullständig digitalisering av besluten, vilket gör det svårt att få en överblick av dess fulla omfattning. Vissa län har digi- taliserat strandskyddet med beaktande av de undantagna områdena, exempelvis och . Andra län använder fortfarande respektive karta i dess tryckta version. De 11 undantagen för små sjöar och vattendrag ger olika förut- sättningar mellan länen. Såväl högexploaterade som lågexploaterade län men även län som bara delvis är högexploaterade tillämpar dessa undantag. Att undantagen ofta baseras på gamla, tryckta kartor som inte uppdateras gör också att tillämpningen försvåras och det kan bli otydligt var strandskyddet gäller eller inte. 3.1.4Förutsättningar för dispens i områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen Genom reformen 2009 genomfördes förändringar i syfte att diffe- rentiera strandskyddet avseende möjligheterna att få dispens. Det fanns en bristande legitimitet för den tidigare regleringen, bland annat för att samma regler hade gällt i hela landet trots att förut- sättningarna hade skilt sig åt. Det fanns också kritik mot att en fråga om dispens bedömts lika strängt i områden med god tillgång till obebyggda stränder och ett lågt bebyggelsetryck som i områden med en hög grad av exploatering och ett högt bebyggelsetryck.19 reform föregicks av flera utredningar och förslag om differentiering . Det lämnades flera förslag som alla på olika sätt handlade om var i landet som lättnader i strandskyddet skulle kunna gälla. En utmaning har genomgående varit att finna en ändamålsenlig indelning. Olika varianter har övervägts. Det har varit fråga om gles- bygder, vissa län, vissa kommuner och landsbygder. I det följande redogör vi för de olika förslagen som föregick reformen 2009. Glesbygder med lågt exploateringstryck och gott om stränder Regeringen uppdrog 1992 åt länsstyrelserna i , och att undersöka förutsättningarna för att uppföra bebyggelse i strandskyddade områden i glesbygder i inlandet. Natur- vårdsverket överlämnade i ett yttrande 1993 rapporterna till reger- ingen och ett förslag. Enligt förslaget kunde en differentierad tillämp- ning av strandskyddsbestämmelserna avse sjörika områden, som låg på betryggande avstånd från stora och medelstora tätorter och hade lågt bebyggelsetryck.20 I propositionen Strandskydd21 som lämnades redovisade regeringen sin bedömning av hur en differentierad tillämpning av dispensbestämmelserna skulle kunna ske i glest befolkade områden 2008/09:119 s. 32–33. 1993/94:229 s. 11. Enligt regeringens bedömning skulle länsstyrelserna kunna definiera vilka områden som kunde bli aktuella för en differentierad tillämpning och kommunerna skulle redovisa dessa områden i över- siktsplanen.22 Områden av riksintresse för naturvård, friluftsliv eller kulturminnesvård skulle inte kunna bli aktuella för differentieringen. Områden av betydelse på grund av naturvärden, kulturvärden eller med hänsyn till friluftslivet samt grönområden i tätorter och i när- heten av tätorter skulle endast undantagsvis komma i fråga för differentiering (områden enligt dåvarande 2 kap. 6 § lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.).23 Tillämp- ningen i dessa områden skulle bli beroende av tätortens storlek, bebyggelsetryck, efterfrågan på bebyggelse samt omfattningen av tillgänglig strandnära rekreationsmark.24 Regeringens uttalanden utmynnade i ett regeringsuppdrag till att utarbeta vägledning för den differentierade tillämpningen. En ny regering återkallade senare detta uppdrag. Enligt den nya regeringens mening hade övervägandena i proposi- tionen inte tagit tillräcklig hänsyn till behovet av att skydda frilufts- livet och naturmiljön.25 Nästa gång frågan om differentiering av strandskyddet togs upp av regeringen var 2001. Vissa län och delar av län med utvecklingspotential Regeringen gav 2001 i uppdrag att utreda förut- sättningar för både skärpningar och lättnader i strandskyddet. beskrev i sin rapport som lämnades att strandskyddsbestämmelserna var otillräckliga för att skydda strän- derna mot exploatering, framför allt längs kuster i områden som var av riksintresse för naturvård och friluftsliv. För att åstadkomma skärpningar föreslog verket att skulle ges möjlighet att förordna områden där synnerliga skäl i stället för särskilda skäl skulle krävas för dispens. Vidare beskrev verket att strandskyddsbestämmelserna inte gav utrymme för regionala och 11–12. 1997/98:45 Del 2 s. 88–89 och , Miljö- och samhällsbyggnads- departementet, Ett förnyat strandskydd, Ds 2005:23, s. 24. lokala anpassningar till skilda geografiska förutsättningar och till skiftande exploateringstryck. föreslog att så kallade Mål 1-områden26 enligt skulle utgöra geografisk avgränsning för lätt- nader i strandskyddsbestämmelserna. Det gällde , , och , samt delar av , och . Motiven var att det var områden med låg bebyggelsepåverkan, med undantag för kusten samt i och att områdena var utpekade som högt prioriterade när det gällde regional utveckling.27 De invändningar som fördes fram var framför allt att indelningen i Mål 1-områden var en administrativ gräns med sannolikt begränsad varaktighet. Även lämpligheten att redan starkt bebyggelsepåverkade strandområden skulle omfattas av lättnaderna ifrågasattes. Det fanns även synpunkter om att andra delar av landet borde kunna omfattas av lättnader.28 Förslagen ledde inte till någon lagstiftning. Kommuner med god tillgång till inlandsstränder lämnade för- slag till nya strandskyddsbestämmelser i promemorian Ett förnyat strandskydd. Enligt förslagen skulle lättnader gälla kommuner där graden av bebyggelsepåverkan vid inlandsstränder i kommunen upp- gick till högst och där tillgången på obebyggda inlands- stränder uppgick till per invånare.29 Regeringen skulle i en bilaga i förordningen (1998:1252) om områdesskydd meddela föreskrifter om vilka kommuner som skulle anses ha god tillgång till inlandsstränder. 30 I tabell 3.1 visas ett utdrag ur förslaget till bilaga i förordningen. 26Tidigare EU-stöd enligt inom ramen för EU:s regionalpolitik. I strukturfondsförord- ningarna fanns det tre prioriterade mål för perioden –2006, varav Mål 1 var att främja utveckling och strukturell anpassning i områden som släpade efter i utvecklingen. Se , besökt . 27Naturvårdsverket, rapport 5185 Kartläggning m.m. av strandskyddsbestämmelserna. Redo- visning av ett regeringsuppdrag, s. 1–11 och 36–38. 28Regeringskansliet, , Ett förnyat strandskydd, Ds 2005:23, s. 127. s. 9 och 45–46. 177–188. Tabell 3.1 Ur förslag till bilaga i förordningen (1998:1252) om områdesskydd Med god tillgång till inlandsstränder avses att 1. graden av bebyggelsepåverkan vid inlandsstränder uppgår till högst , och 2. tillgången på inlands- stränder uppgår till minst 50 m obebyggd inlandsstrand per invånare, baserat på invånarantalet i kommunen Källa: Ds 2005:23. Figur 3.1 visar en karta över samtliga kommuner som enligt förslaget skulle anses ha god tillgång till inlandsstränder. Figur 3.1 Kommuner som skulle anses ha god tillgång till inlandsstränder Källa: Ds 2005:23. Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementets promemoria remiss- behandlades. Förslaget fick kritik för den kommunala indelningen. Att en kommun antingen helt och hållet omfattades eller uteslöts ansågs vara för trubbigt och oflexibelt. Det anfördes att ett ut- pekande av kommuner genom en författning inte skulle medge en lokal eller regional förankringsprocess och att det skulle bli svårt att ta hänsyn till befintliga skyddsvärden.31 Förslaget genomfördes inte. 31Regeringskansliet, , Stranden – en värdefull miljö, Ds 2008:21, s. 50. Mindre områden i glest bebyggda delar i kommuner reviderade det förslag som hade presenterats i Ds 2005:23. Enligt det reviderade förslaget skulle efter ansökan från en kommun få besluta om mindre områden i glest bebyggda delar av kommunen i syfte att differentiera strandskyddet. Inom dessa områden skulle vissa sär- skilda skäl gälla i syfte att gynna glesbygdsutveckling.32 Det reviderade förslaget remissbehandlades. En övervägande del av remissinstanserna ansåg att det var en förbättring jämfört med det första förslaget i Ds 2005:23 och tillstyrkte det i huvudsak. Flera kommuner ansåg att kommunerna borde ansvara för differen- tieringen i stället för . Det reviderade förslaget ledde dock inte heller till lagstiftning.33 Områden för landsbygdsutveckling i kommunerna lämnade nya förslag till differentiering av strandskyddet i promemorian Stranden – en värdefull miljö.34 För- slagen låg till grund för de nu gällande bestämmelserna om diffe- rentiering i 7 kap. MB, som beslutades . Ändringarna syftade å ena sidan till att införa lättnader i strandskyddet för att främja utvecklingen av landsbygdsområden med god tillgång till stränder, å andra sidan att begränsa nybyggnad i övriga delar av landet genom tydligare och stärkta regler och en fortsatt restriktiv tillämpning. Enligt bestämmelserna om lättnader ska kommunerna redovisa områden för landsbygdsutveckling i strandnära lägen (LIS-områden) i översiktsplanen, inom vilka vissa lättnader i strandskyddet gäller. Redovisningen ska göras utifrån kriterier i lagtexten.35 Lättnaderna innebär att nya och fler särskilda skäl kan tillämpas inom LIS- områden.36 Syftet var att bättre anpassa strandskyddet till de lokala förhållandena och förutsättningarna och att främja utvecklingen i 32Regeringskansliet, , Reviderat förslag till differen- tierat strandskydd, Promemoria , dnr M2005/4076/NA. 33Regeringskansliet, , Stranden – en värdefull miljö, Ds 2008:21, s. 50–51 och 83–84. 35Kriterierna anges i 7 kap. 18 e § MB. 36Dessa särskilda skäl anges i 7 kap. 18 d § MB. landsbygdsområden med god tillgång till stränder och lågt exploa- teringstryck.37 I syfte att uppnå en mer enhetlig och korrekt tillämpning preci- serades i lagtext vad som får beaktas som särskilda skäl. Därutöver infördes förtydliganden avseende strandskyddets syften och att en fri passage för allmänheten närmast strandlinjen skulle bibehållas. Kommunerna fick huvudansvaret för att pröva frågor om upphävande av och dispens från strandskyddet. fick ansvaret att bevaka strandskyddets intressen vid plan- läggning och överpröva kommunala beslut om upphävanden och dispenser.38 3.1.5Strandskyddet vid små sjöar och vattendrag Som tidigare nämnts fick i uppdrag att bland annat utreda förutsättningarna för och bedöma konse- kvenserna av vissa lättnader i strandskyddet utanför tätortsnära områden med högt bebyggelsetryck. I redovisningen lämnade verket förslag om vissa lättnader.39 De innebar bland annat att strand- skyddet för de minsta sjöarna (med en areal ) och vattendragen (med en bredd ) skulle tas bort helt och att strandskyddet skulle minskas vid vattendrag mellan 1 och 6 meters bredd. Förslaget kompletterades av ett förslag om att skulle få en rätt att införa eller utöka strandskyddet vid sådana vattenområden. Förslaget ledde inte fram till några lag- ändringar. reform valde den dåvarande regeringen inte att gå vidare med de förslag som lämnades av 2002 i de delar som avsåg små sjöar och vattendrag. fick dock och i uppdrag att bland annat analysera och redogöra för konsekvenserna av att införa lättnader i strand- skyddet vid mindre sjöar och vattendrag utanför högexploaterade områden. Redovisningen av uppdraget innehöll olika möjligheter att 2008/09:119 s. 56. s. 1, 36–37, 45–48, 52–54 och 71–77. 39Naturvårdsverket, Kartläggning m.m. av strandskyddsbestämmelserna. Redovisning av ett regeringsuppdrag, Rapport 5185, . minska strandskyddet vid små sjöar och vattendrag.40 Myndig- heternas huvudförslag kom sedan i huvudsak att ligga till grund för den senaste lagändringen gällande små sjöar och vattendrag.41 infördes nya bestämmelser i 7 kap. 18 § MB, som ger möjlighet att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag, om det område som upphävandet avser har liten bety- delse för att tillgodose strandskyddets syften. En liten sjö får ha en vattenyta som uppgår till omkring en hektar eller mindre och ett litet vattendrag får ha en bredd på eller smalare. Ett av syftena med ändringen var att skapa ökad förståelse och acceptans för strandskyddsregleringen. Upphävande kan enligt propositionen avse områden vid små sjöar och vattendrag som inte hyser några betydande naturvärden och som inte heller fyller någon funktion av betydelse för det rörliga friluftslivet.42 Reformen var ett steg i regeringens ambition att successivt göra det enklare att bygga i strandnära lägen i glesbefolkade områden med lågt bebyggelsetryck. Enligt regeringens överväganden i förarbetena bedömdes exploateringstrycket oftast vara lågt vid de minsta sjöarna och vattendragen och många av de mest känsliga områdena kring små vattendrag omfattades redan av biotopskydd. Regeringen aviserade att den avsåg att återkomma med vidare förslag till åtgärder för att upphäva det generella strandskyddet för små sjöar och vattendrag.43 Sedan upphävandemöjligheten infördes har länsstyrelserna fattat 490 beslut om att upphäva strandskyddet vid små sjöar och vattendrag som berör totalt 517 områden. områden vid små sjöar och vattendrag i landet (se vidare tabell 3.2 och avsnitt 6.1).44 40Naturvårdsverket och , Strandskydd. En redovisning av ett regeringsuppdrag, 2013. 2013/14:214 s. 15. s. 1 och 17. 44Naturvårdsverket, Uppföljning av strandskyddet 2019, Redovisning av uppdrag i reglerings- brev för avseende , s. 39. Tabell 3.2 Upphävande av strandskydd vid små sjöar och vattendrag Tabellen anger hur många beslut om upphävande av strandskydd vid små sjöar och vattendrag som meddelat med stöd av 7 kap. 18 § punkten 2, MB Varav 78 avsåg . Varav 86 avsåg . Varav 72 avsåg och 40 . Varav 76 avsåg och 45 . Varav 52 avsåg . Varav 54 avsåg . Varav 21 avsåg och 20 . Varav 21 avsåg och 20 . Källa: 2016-2019, Redovisning av uppföljning av strandskyddet. 3.2Strandskyddets syften och förbud 3.2.1Var gäller strandskydd?