sou · H8B378 · 2020-12-14 00:00:00 — Beslut om upphävande eller dispens ska utformas så att det lämnas en fri passage för allmänheten närmast strandlinjen enligt 7 kap. 18 f § MB. Det ska vara möjligt att i det enskilda fallet, exempelvis ett dispens- ärende, pröva om den sökta åtgärden ligger inom ett landsbygds- område. En tillämpning av 18 d § förutsätter inte att kommunen i översiktsplanen har redovisat landsbygdsområden, men det måste visas av sökanden att platsen ligger inom ett område som uppfyller kriterierna i 17 a § första stycket. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.5. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får, om området har betydelse för att tillgodose strandskyddets syften, besluta att upphäva tidigare förordnanden enligt 7 kap. 15 § denna balk i dess lydelse från till och att införa strandskydd. får i det enskilda fallet besluta att strandskydd ska gälla vid en insjö som är en hektar och mindre samt ett vattendrag som är och smalare, om området har särskild betydelse för något av strandskyddets syften. får i det enskilda fallet helt eller delvis upphäva ett beslut enligt 18 § tredje stycket, om ett område inte längre uppfyller kriterierna i 17 a § första stycket 1–3. Beslut enligt andra och tredje styckena ska gälla , även om de överklagas. I fråga om strandskydd som har upphävts för ett område genom en bestämmelse i en detaljplan enligt (2010:900) eller för ett område som har avsetts att omfattas av en detaljplan eller områdesbestämmelser enligt samma lag gäller strandskyddet åter, om 1.området upphör att omfattas av detaljplanen eller områdes- bestämmelserna, eller 2.detaljplanen eller områdesbestämmelserna ersätts med en ny detaljplan. Paragrafen behandlar de situationer där strandskyddet kan införas (första till tredje stycket) och när strandskydd återinförs beträffande detaljplaner (femte stycket). I det fjärde stycket anges att beslut enligt andra och tredje stycket gäller även om de över- klagas. De första fyra styckena är nya och saknar motsvarighet i gällande reglering. Fjärde stycket motsvarar den tidigare 7 kap. §. Första stycket avser tidigare förordnanden där har upphävt strandskyddet i områden som saknat betydelse för att till- godose strandskyddets syften, med stöd av 11 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd och 7 kap. 15 § MB i dess lydelse fram till . Möjligheter att förordna om strandskyddets om- fattning enligt 7 kap. 15 § MB upphävdes , liksom länsstyrel- sens bemyndigande i 11 § förordningen (1998:1252) om områdes- skydd. För att möjliggöra för länsstyrelser att ändra i besluten föreslår utredningen en bestämmelse som ger stöd för att besluta att upphäva tidigare förordnanden enligt 7 kap. 15 § MB i dess lydelse fram till och att införa strandskydd. En förutsättning är att området har betydelse för att tillgodose strand- skyddets syften. I områden som innan förordnandet har omfattats av strandskydd återinträder strandskyddet om tidigare förordnande upphävs. I områden som omfattas av tidigare förordnanden, men som aldrig har omfattats av strandskydd kan med stöd av den föreslagna bestämmelsen upphäva förordnandet och införa strandskydd. I 11 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd lämnar utredningen ett förslag som ger nödvändigt bemyndigande. Utredningens överväganden i denna del redovisas i avsnitt 6.4. I andra stycket införs nya bestämmelser som innebär att läns- styrelsen får besluta att strandskydd ska gälla vid insjöar som är en hektar och mindre samt vattendrag som är och smalare. Förutsättningen är att området har särskild betydelse för något av strandskyddets syften. Förslaget är en följd av utredningens förslag avseende 7 kap. 13 § första stycket, som innebär att strandskydd inte ska gälla vid insjöar som är en hektar eller mindre och vattendrag som är eller smalare. Vilka områden som ska anses ha särskild betydelse för strand- skyddets syften enligt bestämmelsen ska avgöras från fall till fall. Miljökvalitetsmål som berör växt- och djurliv, främst Myllrande våt- marker, Levande sjöar och vattendrag samt Ett rikt djur- och växtliv kan användas som underlag för bedömningen, i de fall de är preciserade på regional och lokal nivå. Olika områdesskydd kan utgöra ett stöd för att avgöra om ett område har värden av betydelse för växt- eller djurliv. Särskilt betydelsefulla områden kan exempelvis finnas i nationalparker, naturreservat, naturvårdsområden, biotopskyddsområde, djur- och växtskyddsområden eller Natura 2000-områden. Det kan också finnas områden som har särskilt höga värden som inte omfattas av ett områdesskydd. Slutligen kan även områden där har beslutat att utvidga strandskyddet ska kunna anses vara områden av särskild betydelse för strandskyddets syften. Utredningens överväganden i denna del redovisas i avsnitt 6.1. I tredje stycket införs bestämmelser om att helt eller delvis ska få återinföra strandskyddet i landsbygdsområden, där skyddet är upphävt. Förutsättningen är att område inte längre upp- fyller kriterierna för landsbygdsområden. Som framgår av kom- mentaren till 7 kap. 17 a § första stycket måste samtliga tre kriterier i den bestämmelsen vara uppfyllda för att ett område ska kunna vara landsbygdsområde. Om kriterierna, se kommentaren till 7 kap. 17 a § första stycket. Utredningens överväganden i denna del redovisas i avsnitt 7.3. I fjärde stycket föreslår utredningen att beslut enligt andra och tredje stycket ska gälla , även om de överklagas. En dispens från strandskyddet upphör att gälla om den åtgärd som dispensen avser inte har påbörjats eller inte har avslutats från den dag då dispensbeslutet vann laga kraft. Paragrafen motsvarar den tidigare 7 kap. 18 h §. 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:811) om införande av Strandskydd inträder när en fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan upphävs eller ersätts av en ny detaljplan enligt (2010:900), om det inte bestäms annat. Detta gäller även när en detaljplan för ett område som har omfattats av en fastställd generalplan, stadsplan eller byggnadsplan upphävs eller ersätts av en ny detaljplan. Paragrafens första mening får ett tillägg. Genom tillägget tydliggörs att strandskyddet inte återinträder när en fastställd generalplan, stads- plan eller byggnadsplan upphävs eller ersätts av en ny detaljplan i de fall har upphävt strandskyddet i de berörda områdena. Det gäller beslut som har fattat för att området saknar betydelse för att tillgodose strandskyddets syften med stöd av 7 kap. 18 § första stycket punkten 1 och tidigare motsvarigheter till bestäm- melsen, det vill säga 15 § andra stycket första meningen naturvårds- lagen (1964:822) och 7 kap. 15 § första stycket MB, dess lydelse fram till . Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 6.5. 11.3Förslaget till lag om ändring i (2010:900) Av översiktsplanen ska även följande framgå 1.hur kommunen avser att tillgodose det långsiktiga behovet av bostäder, 2.hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regio- nala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen, 3.kommunens syn på risken för skador på den byggda miljön som kan följa av översvämning, ras, skred och erosion som är klimat- relaterade samt på hur sådana risker kan minska eller upphöra, 4.om översiktsplanen avviker från en regionplan för länet, på vilket sätt den gör det och skälen för avvikelsen, och 5.sådana områden och verksamheter som angår två eller flera kommuner eller är av regional betydelse. Om inte har godtagit planen i en viss del, ska det anmärkas i planen. Punkten 3 i paragrafens första stycke har utgått. Ändringen är en följd av utredningens förslag om landsbygdsområden i den nya 7 kap. 17 a § och nuvarande 18 e § MB. Se kommentaren till 7 kap. 17 a § MB. I översiktsplanen får kommunen redovisa landsbygdsområden enligt 7 kap. 17 a § första stycket . Paragrafen är ny och innebär att kommunen får redovisa landsbygds- områden i översiktsplan. Paragrafen är en följdändring av utred- ningens förslag i 7 kap. 17 a § andra stycket MB. Enligt det förslaget får kommunen redovisa landsbygdsområden i översiktsplan och i sådana redovisade landsbygdsområden får särskilda skäl enligt 7 kap. 18 c och d §§ beaktas vid prövningar om upphävande av strand- skyddet genom detaljplaner och dispens. Landsbygdsområde defi- nieras i 7 kap. 17 a § första stycket MB. Under samrådet ska särskilt 1.ta till vara och samordna statens intressen, 2.tillhandahålla underlag för kommunens bedömningar och ge råd i fråga om sådana allmänna intressen enligt 2 kap. som hänsyn bör tas till vid beslut om användningen av mark- och vattenområden, 3.verka för att riksintressen enligt 3 och 4 kap. till- godoses, att miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. följs och att redovisningen av landsbygdsområden är förenlig med 7 kap. 17 a § första stycket , 4.verka för att sådana frågor om användningen av mark- och vattenområden som angår två eller flera kommuner samordnas på ett lämpligt sätt, och 5.verka för att bebyggelse och byggnadsverk inte blir olämpliga med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. ska dessutom ge råd i övrigt om tillämpningen av bestämmelserna i denna lag, om det behövs från allmän synpunkt. Paragrafens första stycke punkten 3 har ändrats så att termen ”område för landsbygdsutveckling i strandnära lägen” ersätts med termen ”landsbygdsområde”. Ändringen är en följd av utredningens förslag till definition av landsbygdsområden i 7 kap. 17 a § första stycket MB. ska lämna ett gransknings- yttrande över planförslaget. ska i yttrandet enbart ange om 1.förslaget inte tillgodoser ett riksintresse enligt 3 eller 4 kap. , 2.förslaget kan medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. inte följs, 3. redovisningen av landsbygdsområden inte är förenlig med 7 kap. 17 a § första stycket , 4.sådana frågor rörande användningen av mark- och vatten- områden som angår två eller flera kommuner inte samordnas på ett lämpligt sätt, och 5.en bebyggelse blir olämplig eller ett byggnadsverk olämpligt med hänsyn till människors hälsa eller säkerhet eller till risken för olyckor, översvämning eller erosion. Paragrafens andra stycke punkten 3 har ändrats så att termen ”område för landsbygdsutveckling i strandnära lägen” ersätts med termen ”landsbygdsområde”. Ändringen är en följd av utredningens förslag om landsbygdsområden i 7 kap. 17 a § första stycket MB. 11.4Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. får meddela föreskrifter enligt 7 kap. 17 § och besluta enligt 7 kap. 18 f § första stycket . får meddela föreskrifter enligt 7 kap. 13 § andra stycket . Paragrafen får ett tillägg i första stycket och ett nytt andra stycke. Ändringen i första stycket är en följd av utredningens förslag i 7 kap. 18 f § första stycket MB och innebär att bemyndigas att upphäva tidigare förordnanden om strandskyddets omfattning enligt 7 kap. 15 § MB i dess lydelse från till . Det nya andra stycket är en följd av utredningens för- slag i 7 kap. 13 § andra stycket om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur insjöars storlek och vattendrags bredd bestäms. Innehåll i ansökan om tillstånd, dispens och upphävande En ansökan om tillstånd eller dispens enligt 7 kap. MB eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 7 kap. MB eller om tillstånd till vilthägn enligt 12 kap. 11 § MB ska vara skriftlig och åtföljd av en karta samt, i den utsträckning som det behövs i det enskilda fallet, en miljökonsekvensbeskrivning enligt 6 kap. MB. I 19 kap. 6 § MB finns det en bestämmelse om det underlag som ska ingå i en ansökan om tillstånd enligt 7 kap. 28 a § MB. En ansökan om upphävande av strandskydd i landsbygdsområden enligt 7 kap. 18 § tredje stycket ska vara skriftlig och inne- hålla en karta som visar vilket område ansökan avser samt underlag som visar att kriterierna i 7 kap. 17 a § första stycket 1–3 är uppfyllda. Paragrafen får ett nytt tredje stycke. I stycket anges vad som ska ingå i en ansökan om upphävande av strandskydd enligt 7 kap. 18 tredje Av ansökningshandlingarna ska det framgå att kriterierna för landsbygdsområden är uppfyllda, det vill säga att området har god tillgång på obebyggd mark, att efterfrågan på mark för bebyggelse inte är stor och att det i området inte ingår något område eller plats som är av särskild betydelse för strandskyddets syften. Det innebär att ansökan behöver innehålla underlag om exploateringsgrad, befolk- ningstäthet, exploateringstryck och förutsättningarna för den alle- mansrättsliga tillgången samt livsvillkoren för djur- och växtliv i det eller de berörda områdena. Områden som är av särskild betydelse för något av strandskyddets syften får inte ingå i ansökan. Det kan där- för finnas områden och platser inom det aktuella området som behöver undantas från ansökan. Avgränsningarna i det område som ansökan avser måste inte vara desamma inom området, utan kan variera. Exempelvis kan ansökan om upphävande variera i fråga om avstånd från strandlinjen. På ett ställe kan ansökan om upphävande omfatta exempelvis 0–från strandlinjen medan det på ett annat ställe kan omfatta exempelvis 30–från strandlinjen, på ett tredje ställe från strandlinjen och så vidare. Ansökan kan även omfatta fläckvisa delar i ett område. Utred- ningens överväganden redovisas i avsnitt 7.3. Innan , eller kommunen fattar ett beslut enligt tredje stycket ska den förelägga ägare och innehavare av särskild rätt till marken att yttra sig över förslaget. Tiden får inte sättas kortare än en månad. Föreläggandet ska delges. Delgivning behöver dock inte ske med sakägare som skriftligen har godkänt förslaget till beslut. Om alla sakägare med känt hemvist har lämnat ett skriftligt god- kännande, får , eller kommunen pröva ärendet utan att meddela ett föreläggande. Beslut som avses i första stycket är 1.beslut enligt 7 kap. 4, 9 eller 10 § att förklara ett område eller naturföremål som naturreservat, kulturreservat eller naturminne, 2.beslut enligt 7 kap. 5 § tredje stycket om nya skäl eller ytterligare inskränkningar som avser naturreservat, kultur- reservat eller naturminne, 3.beslut enligt 7 kap. 6 § om förpliktelse att tåla intrång inom naturreservat, kulturreservat eller naturminne, 4.beslut enligt 6, 7 eller 7 a § denna förordning att ett område ska utgöra ett biotopskyddsområde, 5.beslut enligt 7 kap. 12 § MB om föreskrifter för ett djur- eller växtskyddsområde, 6.beslut enligt 7 kap. 14 § om utvidgning av strand- skyddsområdet, om beslutet är avsett att gälla än , 7.beslut enligt 7 kap. 18 f § första stycket om att upphäva tidigare förordnanden enligt 7 kap. 15 § denna balk i dess lydelse från till , 8.beslut enligt 7 kap. 18 f § andra stycket om att strandskydd ska gälla vid insjöar som är en hektar och mindre samt ett vattendrag som är och smalare, 9.beslut enligt 7 kap. 18 f § tredje stycket om att helt eller delvis upphäva ett beslut om att upphäva strandskyddet i ett lands- bygdsområde, 10.beslut enligt 7 kap. 20 § om föreskrifter för ett miljöskyddsområde, och 11.beslut enligt 7 kap. 21 § att förklara ett område som vattenskyddsområde. Paragrafen ändras så att tredje stycket får tre nya punkter, som införts som nummer 7, 8 och 9. Nuvarande punkterna 7 och 8 ändras till punkterna 10 och 11. Den nya punkten 7 är en följd av utredningens förslag i 7 kap. 18 f § första stycket MB om att upphäva tidigare förordnanden enligt 7 kap. 15 § MB i dess lydelse från till . Den nya punkten 8 är en följd av utredningens förslag i 7 kap. 18 f § andra stycket MB som under vissa förutsättningar ger läns- styrelsen en möjlighet att i det enskilda fallet besluta att strandskydd ska gälla vid insjöar som är och mindre samt vattendrag som är och smalare. Den nya punkten 9 är en följd av utredningens förslag i 7 kap. 18 f § tredje stycket MB som under vissa förutsättningar ger läns- styrelsen möjlighet att upphäva beslut om att upphäva strand- skyddet i landsbygdsområden. En myndighet eller kommun ska innan den beslutar om bildande, ändring eller upphävande av ett områdesskydd enligt 7 kap. miljö- balken samråda med 1.Skogsstyrelsen, om beslutet rör skogsmark och det inte är uppenbart att ärendet saknar betydelse för , 2.Havs- och vattenmyndigheten, om beslutet rör fiske och det inte är uppenbart att ärendet saknar betydelse för Havs- och vatten- myndigheten, 3.Statens jordbruksverk, om beslutet rör vattenbruk och det inte är uppenbart att ärendet saknar betydelse för , och 4.Sveriges geologiska undersökning, om beslutet rör grund- vatten och det inte är uppenbart att ärendet saknar betydelse för geologiska undersökning. Innan beslutar om upphävande av strandskydd i ett landsbygdsområde enligt 7 kap. 18 § tredje stycket ska , utöver det som anges i första stycket, samråda med 1.berörda kommuner och angränsande länsstyrelser, och 2.de ideella föreningar och andra juridiska personer som har rätt att överklaga enligt 16 kap. 13 och 14 §§ . Paragrafen får ett nytt andra stycke. Enligt bestämmelserna i andra stycket ska , utöver det som anges i första stycket, samråda med berörda kommuner och angränsande länsstyrelser samt med de ideella föreningar och organisationer som har rätt att över- klaga enligt 16 kap. 13 och 14 §§ MB. Genom samråden ska läns- styrelsen kunna ta del av den mer specifika kunskap om områdena som finns och få ett helhetsperspektiv innan den fattar beslut om att upphäva strandskyddet i landsbygdsområden. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.3. ska meddela sitt beslut enligt 7 kap. 18 § tredje stycket från den dag ansökan kom in till . ska meddela de eventuella förelägganden och medge den skäliga tid som krävs för avhjälpa en brist i ansökan och kommunen eller kommunerna ska ha lämnat in eventuella kompletteringar. Paragrafen är ny och saknar motsvarighet i nuvarande reglering. Enligt paragrafen ska ha en tidsfrist för prövning av ansökan om upphävande av strandskydd inom landsbygdsområden. Tidsfristen börjar löpa den dag då ansökan kom in till . Enligt bestämmelsen finns ingen möjlighet att förlänga tidsfristen, utan ska eventuella förelägganden och kompletteringar ha vidtagits. När en kommun har lämnat in en ansökan förutsätts det att underlaget i huvudsak är klart. Inom ramen för tidsfristen ska förelägganden ske och samråd genomföras enligt förslagen i 24 § tredje stycket punkten 9 och 25 a § andra stycket förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. Utredningens överväganden redovisas i avsnitt 7.3. Särskilt yttrande av experten har gjort ett förtjänstfullt arbete, men några av förslagen är, enligt min mening, alltför långtgående och riskerar att strandskyddet upphävs också där det inte är lämpligt, så att strandskyddets syften inte tillgodoses långsiktigt. 7 kap. 13 § Om undantag från strandskyddet Jag tillstyrker förslaget att det generella strandskyddet vid små sjöar och vattendrag tas bort, men med vissa förbehåll. Tanken att undanta små sjöar och vattendrag från strandskyddet är i grunden vettigt, men utredningens förslag behöver modifieras. I högexploaterade områden och deras omgivning är det många som ska dela på den ”fria” natur som finns för sina utevistelser och fri- luftsliv. Trycket på stränderna kring de sjöar och vattendrag som ännu är obebyggda är ofta stort både från människor och djur och växter. I dessa områden är också små sjöar och vattendrag viktiga för allmänhetens tillgänglighet och för möjligheterna för växter och djur att kunna fortleva. Utredningens kapitel 6.4.3. De generella undantagen i vissa län Jag avstyrker förslaget att nuvarande generella länsvisa undantag från strandskyddet ska fortsätta att gälla. I grunden ska strandskyddet gälla lika över hela landet och de skill- nader som olika möjligheter till dispens och undantag som ger grundas på fysiska förutsättningar på platsen. Att utredningen före- slår att de länsvisa undantagsreglerna, som begränsas av administra- tiva gränser ska vara kvar är olyckligt. Enligt min mening bör samtliga länsvisa undantag upphöra att gälla, eftersom det inte är rimligt att reglerna längs ett vattendrag eller en sjö ändras bara för att man passerar en länsgräns. 17 a § första stycket om landsbygdsområden Jag tillstyrker inrättande av landsbygdsområden, men anser att såväl valet av namn som dess definition bör ses över, samt att bedömningen av vad som är ett sådant område ska grundas på tillgången till obebyggd strand i ett större område, till exempel i hela kommunen. har valt termen ”landsbygdsområden” för sådana områden där det ska vara lättare att få dispens/strandskyddet ska kunna upphävas helt. Med landsbygdsområden menar utred- ningen dock enbart den sträcka som omfattas av strandskyddet och inte dess omland. Eftersom landsbygdsområde i allmänt språkbruk inte är avgränsat till ett område som berörs av strandskydd, kan detta leda till onödiga missförstånd. Utredningen föreslår också att befint- liga LIS-områden i ÖP bör, efter att utredningens förslag har trätt ikraft, gälla som landsbygdsområden (kapitel 7.3.6), vilket ytterligare förvillar, eftersom ett LIS-område vanligtvis omfattar ett område som både ligger inom strandskydd och utanför detsamma. Förtydligandet att det är de delar som omfattas av strandskydd (punkt 3 sist i förslag till ändringar MB) är inte tillräckligt. Dessutom innebär det att när landsbygdsområdet begränsas till den strandskyddade sträckan (dvs. området från strandkanten till mellan upp på land och ut i vattnet) kommer, enligt 17 a § punkterna 1 och 2, såväl tillgången på obebyggd mark som efterfrågan på mark för bebyggelse enbart bedömas inom detta Hur bebyggelsen och bebyggelsetrycket är utanför området bedöms inte, vilket inte belyses i författningskommentaren. Jag anser att ett landsbygdsområde ska innefatta både det strandskyddade området och dess omland, och att bedömningen av tillgången på och efterfrågan av obebyggd mark ska grundas på obebyggda strand- områden och närliggande mark i hela kommunen (och ibland också kringliggande kommuner). 17 a § andra stycket punkt 1 och 18 § tredje stycket Jag avstyrker förslaget om att en kommun ska kunna ansöka om upphävande av strandskyddet i ett landsbygdsområde. Jag anser inte att en kommun ska kunna ansöka om att strand- skyddet ska upphävas inom ett landsbygdsområde, varken för hela eller för del av området. För att underlätta för bebyggelse i lands- bygdsområden är det fullt tillräckligt med att för dessa ha fler sär- skilda skäl till dispens (§ 18 d). Om 17 a § andra stycket punkt 1 inte införs, faller också 18 § tredje stycket om att länsstyrelserna ska upphäva strandskyddet ifall kriterierna i 17 a § första stycket är uppfyllda. Vid ett eventuellt införande av 17 a § andra stycket punkt 1, anser jag att det i 18 § tredje stycket ska stå att får (och inte ska) upphäva strandskyddet, att det ska vara tydligt att det är läns- styrelsen som bedömer om kriterierna i 17 a § första stycket är upp- fyllda, samt att bedömningen av punkterna 1 och 2 sker utifrån situationen i hela kommunen. 18 c § sista stycket. Stärkt skydd i vissa områden Jag tillstyrker behovet av stärkt skydd för strandskyddet i vissa områden, men anser att liggande förslag bör utvecklas och analyseras mer. Utredningen har i ett mycket sent skede lagt till ett stycke i 18 c § om stärkt strandskydd, eller snarare om mycket restriktiv hållning till dispenser. Det är bra att det tillägget kom, men jag saknar en analys om detta är tillräckligt för att värna obebyggda strandområden så att strandskyddets syften långsiktigt skyddas i de områden som anges i paragrafen. 18 d § Om särskilda skäl för dispens Jag avstyrker förslaget till 18 d § i dess nuvarande lydelse. Varken översiktsplan eller granskningsyttrande är bindande, varför förslaget i 18 d § att det är tillräckligt att ett lands- bygdsområde redovisats i översiktsplan för att de speciella särskilda skälen får beaktas inte är möjligt.