sou · H8B34 · 2020-01-29 00:00:00 — kan en mer modest ökning av omloppstiden, t.ex. , öka virkesförrådet och bibehålla avverkningsmöjligheterna. Att öka omloppstiden med på en så stor areal är inte rea- listiskt, men om åtgärden implementeras på en mindre areal, t.ex. och med en ökning av omloppstiden med skulle det kunna resultera i en ökning av kolsänkan till 2030 och 2045 med cirka 0,2 respektive . minskar av- verkningsmöjligheterna något, åtminstone inledningsvis innan en ny 15Sveriges (2017). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn I jämförelse med alternativet att i någon form skydda mer skog är minskningen i möjlig avverkning marginell. På vissa håll ökar förlängda omloppstider risken för skador på skogen. Scenariot med ökad löv- och blandskog innebär förändrad skogs- skötsel på blöt, fuktig och frisk-fuktig mark på motsvarande 23 pro- cent av all produktiv skogsmark. På den utvalda arealen har föryng- ringsmetoder och val av trädslag vid röjning och gallring förändrats i förhållande till traditionell skötsel. Föryngringen av skog på den här marken sker framför allt med extensiva metoder dvs. naturlig för- yngring men utan fröträd. Hälften av arealen frisk-fuktig mark har föryngrats genom gles plantering av gran som kompletterats med naturlig föryngring av andra trädslag. Röjning och gallring är utfor- mad för att i hög grad gynna löv. Ambitionen har varit att av stammarna som lämnas kvar efter gallring ska vara björk, i den mån det finns förutsättningar för det, och att ska bestå av övriga lövträd om förutsättningar finns. Med en ökad andel löv- och blandskog enligt ovan bedömdes kol- sänkan öka med ungefär koldioxid under 0–50 respektive 50–. Det är framför allt en effekt av att avverkningsmöjligheterna minskar. Åtgärden bedöms kunna bidra till ökad klimatanpassning samt biologisk mångfald och andra eko- systemtjänster. Ytterligare produktionshöjande åtgärder genomförs för att öka tillväxten i skogen Aktivt brukade skogar växer bättre, eftersom de planteras med gene- tiskt bättre plantmaterial och är yngre. De har dessutom en lägre naturlig avgång än oskötta skogar. Tillväxten kan ökas ytterligare genom produktionshöjande åtgärder som ger en positiv effekt, både på kolinlagringen och genom att skördad trädbiomassa används för substitution. För att beskriva effekterna av produktionshöjande åtgärder för kolinlagring i trädbiomassa och avverkade träprodukter användes ett produktionsscenario som togs fram inom projektet –VB 0816. Produktionsscenariot i SKA–VB 08 ansågs belysa potentialen för och effekterna av en ökad virkesproduktion givet rimliga men höga 16Skogsstyrelsen (2008). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn investeringsnivåer i skogsbruket. Åtgärderna som inkluderas är fram- för allt ökad kvävegödsling (att jämföra med dagens ), behovsanpassad gödsling på 1 miljon hektar (utförs inte alls ) och mer contortatall i stället för vanlig tall (jämfört med ). Dessutom är föryngringen mer effektiva och markberedning utförs på större arealer. Sammantaget är detta relativt omfattande åtgärder. Scenariot användes som grund för det scenario som SLU presen- terade i ett regeringsuppdrag . Scenariot fick benämningen ”högre efterfrågan”, eftersom just en högre efterfrågan skulle kunna ge incitament till tillväxthöjande åtgärder. Enligt scenariot ökar tillväxten och den möjliga avverkningen avsevärt den kommande , och eftersom hela netto- tillväxten på virkesproduktionsmark avverkas blir den genomsnitt- liga ökningen i årlig nettoinlagring i levande biomassa över hela perio- den bara koldioxid jämfört med referensalternativet där åtgärderna inte införs. Den totala nettoinlagringen ökar med närmare koldioxid till 2030 och med drygt koldioxid till 2045. ökar den möjliga avverkningen med 2 miljoner skogs- kubikmeter i snitt och med i snitt 12 miljoner skogs- kubikmeter för perioden därefter. Det är dock inte troligt att samtliga de åtgärder som ingår i scena- riot är genomförbara i praktiken om andra mål tas i beaktande. Den kortsiktiga ökningen beror t.ex. till stor del på behovsanpassad göds- ling som ger en ökning på drygt koldioxid till 2030 i levande biomassa. Plantering med contortatall ger på kort sikt en ökad kolbindning, men på sker en minskning. Traditionell skogsgödsling ger effekt på kort sikt med en upp- byggnad av kol i både biomassa och i mark. Påverkan på den totala produktionen blir dock relativt liten, efter- som tillväxtökningen tas ut i avverkning efter utförd gödsling (10–). Flera av åtgärderna är förenade med målkonflikter, även i den om- fattning som använts i scenariot, och får sannolikt inte samma genom- slag som åtgärder som redan är väletablerade i skogsbruket. Om t.ex. behovsanpassad gödsling och ökningen av contortatall inte tas med i analysen blir ökningen av kolsänkan runt koldioxid 2030. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Om marknadens efterfrågan på skogsråvara ökar kommer det leda till att skogsbruket implementerar åtgärder för att möta detta behov i det korta perspektivet. På kort sikt är kvävegödsling i princip den enda åtgärd som kan ha reell effekt på produktionen. Övriga åtgärder leder till produktionsökningar i ett längre perspektiv. Om efterfrågan inte skulle öka eller rentav minska blir däremot effekten av de produktionshöjande åtgärderna på nettoinlagringen större. Det är viktigt att komma ihåg att detta är ett scenario där avverk- ningen sätts till den högsta uthålliga. Större tillgång på virke ger valmöjligheter om hur virket ska användas. Det kan användas till ökad substitution av fossila produkter men det kan också delvis lämnas i skogen och bidra till ett större kollager. Likaså kan det möj- liggöra att andra områden kan lämnas för naturvårdsändamål och på så sätt bidra till en ökad kolsänka på de markerna. Scenarierna visar hur olika åtgärder inom skogsbruket kan bidra till ökad kolsänka Resultaten ovan visar att påverkan på nettoinlagringen blir relativt stor för samtliga åtgärdsscenarier om de jämförs med ett referens- scenario där inga extra åtgärder vidtas. Störst positiv effekt på netto- inlagringen får scenariot där arealen undantagen från virkesproduktion fördubblas (tabell 6.2). Effekten varierar dock ; t.ex. ökar skillnaden mellan produktionsscenariot och referens- scenariot medan skillnaden mellan scenariot där den undan- tagna arealen ökar och referensscenariot minskar. Det beror på att brukade och relativt unga skogar växer bra men att tillväxten minskar allt eftersom skogarna åldras. Det är också viktigt när resul- taten utvärderas, att eventuella negativa effekter, inklusive negativa effekter av klimatförändringarna, inte inkluderas i modellsimuleringen. En ökad risk för skador på skogen av olika slag kan också påverka utvecklingen. Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Den totala klimatnyttan ges inte heller enbart av nettoinlagringen i skogen utan även av de tillgängliga avverkningsvolymerna som indi- kerar möjligheterna till substitution i och i andra länder där svensk skogsråvara används. Det finns ingen allmänt definierad defini- tion av substitutionsbegreppet och när det gäller hur substitutions- effekten ska beräknas, särskilt på , är osäkerheterna stora17. I scenarierna som jämförs förutsätts att hela nettotillväxten på virkes- produktionsmark avverkas vilket leder till att avverkningsmöjlig- heterna minskar av simuleringen i alla scenarier utom i produktionsscenariot. Tidigare studier har presenterat resultat från scenarier där avverk- ningsnivån ökats respektive minskats jämfört med högsta uthålliga avverkning (allt annat lika) för att illustrera en lägre respektive högre efterfrågan på skogsråvara än referensalternativet. Dessa studier visar att en minskad avverkning (lägre än högsta uthålliga avverkning) ger en kraftig ökning av sänkan medan en ökad avverkning ger en minskning av sänkan. Att avverka 110 pro- cent av nettotillväxten, dvs. mer än den högsta uthålliga avverkningen, med i övrigt samma förutsättningar, är dock inte lång- siktigt hållbart. Därför blir effekten på sänkan mer ojämn över tiden. Resultaten ovan illustrerar vad enskilda strategier skulle kunna innebära medan verkligheten förstås innebär att flera strategier tilläm- pas parallellt. Exempelvis kan produktionshöjande åtgärder på en viss del av den produktiva skogsmarken skapa utrymme för fler av- sättningar utan att de totala avverkningsnivåerna påverkas. Slutsatsen är således att det finns flera alternativ för att öka netto- upptaget i skogsmark men att konsekvensen för avverkningen också bör beaktas så att möjligheterna att nå utsläppsmål i andra sektorer och fasa ut användningen av fossila bränslen och produkter inte äventyras av brist på skogsråvara. 17Sveriges (2019). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn 1Motsvarar en ökning av omloppstiden med på en halv miljon hektar. Realiserbara potentialer och vägen framåt Den realiserbara potentialen för såväl produktionshöjande åtgärder som ökad naturhänsyn och ökat skydd av produktiv skogsmark är sannolikt stor. Ökat skydd av skog bedöms dessutom vara en nöd- vändig åtgärd för att uppsatta miljökvalitetsmål och internationella åtaganden om att bevara den biologiska mångfalden ska kunna nås. Den verkliga effekten på kolsänkan beror både på hur tillväxten utvecklas och på marknadens efterfrågan på skogsråvara, vilket i sin tur påverkar avverkningsnivån. Åtgärdsalternativ för ökat skydd och större naturhänsyn minskar den möjliga leveransen av skogsråvara, medan alternativet med tillväxthöjande åtgärder leder till en ökning. Detta kan påverka skogsindustrins ekonomiska utveckling och möj- ligheten att ersätta material med stor klimatpåverkan och fossila bränslen (substitutionspotentialen). I de fall där leveranspotentialen av skogsråvara minskar till för- mån för ökade kollager i skogen kan klimateffekten ändå utebli, om marknaden inte minskar sin användning av skogsprodukter. Det ris- kerar att leda till ökad avverkning utanför gränser. Effekten, både på kolsänkan och på avverkningsmöjligheterna, varierar dessutom . Att skydda mer skog och vidta åtgärder för ökad naturhänsyn i skogsbruket kan ge en ganska snabb effekt på kolsänkan beroende på hur den totala avverkningen påverkas och utvecklas, medan produktionshöjande åtgärder ger en reell effekt Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn först efter flera tiotals år. De kvantitativa resultat som diskuteras här utgår från att hela den tillgängliga tillväxten på virkesproduktions- mark avverkas, såväl i åtgärdsscenarierna som i det jämförande scena- riot, för att effekten av åtgärderna ska kunna studeras isolerat. Hur den verkliga effekten på kolsänkan utvecklas beror på efterfrågan på skogsråvara i samband med att åtgärden implementeras och på den framtida efterfrågan. Drivkrafter finns för att förbättra skogsproduktionen generellt och för att göra skogsbruket än mer hållbart. Det ska dock beaktas att hälften av skogsmarken är privat enskild skog och att av avverkningarna sker på sådan skogsmark. För att investeringar i skogsvårdande åtgärder ska komma till stånd krävs att investeringen är lönsam och att utfallet av investeringen känns säker. Här spelar trygghet i äganderätten en central roll. Om skogsbruket inte är lön- samt blir dessutom investeringsviljan svag även om de långsiktiga utsikterna förefaller goda. Det är därtill lättare att investera om det redan finns intäkter från verksamheter på fastigheten, än om pengar måste lånas för långsiktiga investeringar i skogsvård. Det gör att en lönsam skogsindustri också är viktig, eftersom det ytterst är industrin och konsumenterna som sätter värdet på skogsråvarorna. Tillväxtökningen i produktionsscenariot ovan motsvarar cirka av den sammanlagda tillväxtökning som bedöms åstad- kommas enligt de åtgärder som listas i underlagsrapporten till Sam- verkansprocess skogsproduktion18. Det är inte orimligt att någon form av åtgärder kan komma till stånd vilket i så fall skulle innebära en reell ökning av nettoinlagringen på skogsmark till 2045. När det gäller ytterligare skydd av skog finns ingen uppdaterad analys om vilket ytterligare skydd som krävs för att uppnå miljö- målen relaterat till biologisk mångfald. Om ytterligare skogsmark undantas från virkesproduktion i samma storleksordning som i det nedskalade scenariot som presenteras ovan kan det också ge en reell ökning av nettoinlagringen till 2045. Sammantaget bedöms åtgärder och utvecklingen på skogsmark få stor effekt på växthusgasbalansen, som de åtgärder som diskuteras ovan för ökad produktion respektive ökat skydd av skog i stor utsträckning motverkar varandra. Det gör att åtgärder för ökad 18Skogsstyrelsen (2018a). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn virkesproduktion måste balanseras mot de åtgärder som krävs för att nå andra miljökvalitetsmål, t.ex. ökat skydd, och vice versa. Projektet skogsproduktion behöver leda till att lämpliga hållbara åtgärder som gynnar kolsänkan på olika tidshori- sonter kommer till stånd genom de olika insatsområden som före- slås. kommer strävan att nå miljömålet Levande skogar sannolikt leda till att större arealer produktiv skogsmark undantas från virkesproduktion, vilket också kan leda till ökad kolsänka. , och har föreslagit att en bristanalys utförs inom ramen för miljömålsarbetet, vilken kan utgöra underlag för tydligare rekommendationer om hur stora arealer som behöver undantas från virkesproduktion. Den nu pågående (M 2019:02) ska enligt direktiven föreslå vilka åtgärder som behövs för att uppfylla internationella åtaganden om biologisk mångfald och klimat. Förslagen ska beakta befintligt kunskapsunderlag och behovsanalyser om skydd av skog och ökande efterfrågan på skogsråvara. När behovet av åtgärder för bevarande av biologisk mångfald fastställts anser utredningen att de åtgärder som även bidrar till ökad kolinlagring bör komma till stånd . Frågan om åtgärder på skogsmark är alltför komplex för att denna utredning ska kunna ge ett entydigt svar på hur skogen och skogs- marken nyttjas. Givet att projektet skogsproduktion och (M 2019:02) pågår och att utfallet fortfa- rande är oklart, väljer utredningen att inte föreslå några komplet- terande åtgärder på skogsmark. Utredningen bedömer dock att båda processerna kommer leda till åtgärder som gynnar kolinlag- ringen på olika tidshorisonter och att skogen kan leverera den skogsråvara som behövs i samhället och . 6.1.2Åtgärder för ökad kolinlagring i jordbruksmark (och betesmark) I detta avsnitt beskrivs åtgärder som påverkar kolinlagringen i brukad jordbruksmark, dvs. och betesmark som är i bruk. Här beskrivs också i viss mån åtgärder på jordbruksmark som tagits ur bruk, t.ex. genom att de planteras med energiskog. Traditionell beskogning samt åker- eller betesmark på torvjord som åtgärdas genom återvätning beskrivs i separata avsnitt (6.3.3 och 6.3.6). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Potential för åtgärder på jordbruksmark Ett flertal åtgärder har diskuterats för att öka inlagringen i, eller minska läckaget av, kol från brukad . I ett underlag19 till Färdplan 2050 gjordes antagandet att det fanns en potential att öka inlagringen av kol så att utbytet av kol i mineraljordarna skulle befinna sig i jämvikt 2050. I mineraljordarna sker en långsam ökning av kolförrådet och det finns potential att öka kolinlagringen i dessa jordar ytterligare. Dessutom finns potential att minska ut- släppen från dränerad organogen jord, vilket beskrivs i avsnittet om återvätning (avsnitt 6.3.6). Detta avsnitt omfattar möjligheten att öka kolinlagringen på mineraljordar. Många möjligheter för ökad kolinlagring i mineraljord på och betesmark Det finns i princip två sätt att öka nettoinlagringen i – dels kan mängden tillfört kol till systemet ökas, vilket gör mer kol till- gängligt för att bindas in i jorden, dels kan läckaget av redan inbun- det kol från marken minskas. I praktiken kan det därför vara svårt att kategorisera olika åtgärder, eftersom de både kan ha effekten att öka mängden tillgängligt kol och minska läckaget. Odling av fång- grödor och mellangrödor kan t.ex. tillföra mer kol till marken sam- tidigt som förlusten av kol genom erosion minskar. I en rapport från SLU20 redovisas effekten av olika åtgärder som påverkar inlagringen av kol i . Ett flertal åtgärder ger en posi- tiv effekt på kolinlagringen medan andra åtgärder leder till en minsk- ning av kollagret. De åtgärder som kvantifierats i rapporten redo- visas i tabell 6.3. 19Jordbruksverket (2012). 20Bolinder m.fl. (2017). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Källa: m.fl. (2017). Flera av de åtgärder som ökar kolinlagringen är tänkbara för att öka kolsänkan på brukad , medan åtgärder som tenderar att ge ökade utsläpp bör begränsas. Odlingssystem med perenna grödor ger hög inlagring av kol och störst potential för kolinlagring per hektar har långliggande vall och energiskog (salix eller ). Fånggrödor har en betydande kolinlagringspotential. Den positiva effekten består främst i en ökad tillförsel av kol från växtrester, fram- för allt rötter. Man kan även förvänta sig lägre kolförluster genom erosion. Användning av fånggrödor bidrar dessutom till andra sido- nyttor, t.ex. minskat näringsläckage. Tillförsel av organiskt material ökar kolförråden i marken. Till- försel av fastgödsel ökar kolinlagringen markant, men eftersom i princip all stallgödsel redan nyttjas har detta ingen effekt på kol- inlagringen på nationell nivå, så länge mängden stallgödsel inte ökar. En ökning av stallgödsel skulle dessutom innebära ökade utsläpp från djurhållningen. Tillförsel av flytgödsel genererar ingen netto- inlagring av kol.21 21Bolinder m.fl. (2017). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Det finns även potential att tillföra andra typer av organiskt mate- rial som kan öka kolförråden i marken. En ökad användning av bio- kol skulle t.ex. kunna bidra till en långsiktig kolinlagring i som strö eller jordförbättringsmedel (se kapitel 18). En ökad tillförsel av mineralgödsel ökar produktionen av biomassa och därmed också potentialen för inlagringen av kol i marken. Kvävet som tillsatts generar dock ökade utsläpp av lustgas, vilket gör att den positiva effekten på kolinlagringen motverkas. Studier på global och europeisk nivå visar att effekten på klimatet av ökad användning av mineralgödsel på åker- och betesmark som skett antas vara negativ.22 Genom att undvika svartträda, dvs. låta åkermarken ligga i träda utan att marken hålls bevuxen, kan man minska läckaget av koldioxid motsvarande kol per hektar och år.23 För kolinlagringen är det dock generellt bra att hålla marken bevuxen under så stor del av året som möjligt. En god produktion av växter innebär att nytt kol tillförs marken som risken för förlust av kol genom mark- erosion minskar. Om halm lämnas på åkern kan kolinlagringen öka i marken. Det finns t.ex. en stor potential att öka inlagringen av kol genom att inte skörda halm från majs. Den mesta används dock som ensilage och det blir väldigt lite skörderester. Minskad eller ingen jordbearbetning alls genom s.k. plöjningsfritt jordbruk har ofta framförts som en metod för att öka kolinlagringen i . Dessa åtgärder ger dock ingen eller liten ökad kolinlag- ring under svenska förhållanden.24 Tillgängliga uppskattningar av potentialen att öka inlagringen av kol genom minskad jordbearbet- ning är till stor del baserade på fältförsök i . och minskar också eftersom skördarna bedöms bli i genomsnitt lägre med minskad jordbearbetning. studier konstaterar att plöj- ningsfritt jordbruk ökar kolförrådet i matjorden medan det minskar i alven i motsvarande omfattning. Sammantaget har metoden därmed liten påverkan på kolförrådet sett över hela jordprofilen. Metoden är dock sannolikt lämplig på marker med ökad risk för erosion. Dess- utom minskar behovet av arbetsmaskiner, vilket resulterar i minskade utsläpp av fossila bränslen från arbetsmaskiner. 22de Vries m.fl., (2011), Zaehle m.fl. (2011), m.fl. (2015). 23Bolinder m.fl. (2017). 24Bolinder m.fl. (2017), Kätterer m.fl. (2012). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn Det finns inga åtgärder som kan tänkas öka inlagringen av kol i svenska naturbetesmarker utan att tillföra näring. En ökad tillförsel av näring skulle dock dels öka utsläppen av lustgas, dels ha en stor negativ påverkan på den biologiska mångfalden och på läckaget av kväve. Eftersom svenska betesmarker redan har relativt stora mäng- der kol inbundet i marken bör åtgärderna snarare bevara existerande kolförråd i naturbetesmarker än att lagra in ytterligare kol i existe- rande naturbetesmarker.25 Analyserna ovan beskriver inte hur kolsänkan kan komma att utvecklas till följd av de olika åtgärderna; klart är dock att vissa av åtgärderna kommer att bidra till ökad kolsänka på kort sikt medan andra åtgärder bidrar till ökad kolsänka på , och kommer ökningen av kolsänkan att upphöra för samt- liga åtgärder, när markerna har uppnått en ny kolbalans. Agroforestry innebär möjligheter att öka kolinlagring i träd och buskar på åker- och betesmark Trots de klimatmässiga, företagsekonomiska och skogsindustriella fördelarna med beskogning påverkas genomförbarheten av att land- skapsvärdet försämras. En möjlig lösning kan då vara agroforestry som innebär att mäng- den träd och buskar i odlingslandskapet eller på betesmark ökar. Agroforestry har i internationella sammanhang visat sig ha positiva effekter på biologisk mångfald och näringsutnyttjande samt som skydd mot torka och markerosion, förutom att det sker en ökad inlagring av kol. Sådana system är ännu ovanliga i men skulle kunna ha en potential för inlagring av kol i svenska odlingsmarker genom alléodlingar, lähäckar och vedartade buffertzoner.26 Agro- forestry kan alltså vara en lämplig kompromiss mellan å ena sidan ökad virkesproduktion med dess industriella och klimatmässiga fördelar och å andra sidan intresset att bibehålla ett relativt öppet och variationsrikt landskap även i skogsbygder. 25Garnett m.fl. (2017). 26Söderberg (2018), (2017). Förutsättningar och potential för åtgärder inom LULUCF-sektorn I underlaget till Färdplan 2050 gjordes ett antagande om en ökning av antalet träd med per hektar på 275 000 hek- tar permanent betesmark, som marken fortsatt kan använ- das till bete. En ökning av trädandelen i denna omfattning skulle leda till en inbindning av kol på koldioxid under en 40-årsperiod.27 Åtgärden lyfts även som en möjlig åtgärd i bak- grundsmaterialet till regeringens klimat- och luftvårdsstrategi för Sverige.28 Motsvarande effekt per hektar skulle även kunna erhållas om åtgärden implementeras på . Kolinlagringen upphör när trädens biomassa inte längre ökar, men i uthållig virkesproduktion där avverkade träd ersätts med ny- plantering förblir den inlagrade kolmängden på lång sikt. En ökning av antal träd per yta på betesmark påverkar dock betes- produktionen. Det är dessutom osäkert hur stor nettoeffekten på kol- balansen blir, eftersom betesavkastningen radikalt minskar.29 Beskogning genom agroforestry begränsas också av olika jord- brukspolitiska styrmedel som innebär att det finns strikta begräns- ningar för hur mycket träd det högst får finnas i betesmarker som berättigar till gårdsstöd. Detta i kombination med att markägaren går miste om gårdsstöd, miljöersättningar och kompensationsbidrag om träd planteras på gör att agroforestry är företagsekonomiskt dåliga alternativ i . Hur kolförråden och kolsänkan utvecklas när träd plan- teras på jordbruksmark genom traditionell beskogning beskrivs mer under avsnittet om beskogad mark (se avsnitt 6.3.3). Energiskogsodling och beskogning med snabbväxande trädslag kan öka kolilagringen i marken och bidra med förnybar råvara Energiskogsodling omfattar varav uppskatt- ningsvis utgörs av hybridasp och ; area- len ökar kontinuerligt.