sou · H8B314 · 2020-03-11 00:00:00 — Det är viktigt att tydligt av- tala med leverantören om vilken tillgänglighet som ska gälla.47 I arbe- tet med att upprätthålla en hög tillgänglighet, är det viktigt att beakta 44Välfärd & Hälsa/(2018). Vägledning för implementering av välfärds- teknik, s. 36. 45Välfärd & Hälsa/(2018), s. 39. 46Välfärd & Hälsa/(2018), s. 39. 47Välfärd & Hälsa/(2018), s. 37. samtliga länkar i den kedja som upprätthåller driften av tjänsten. Det kan vara ett slag i luften att kräva hög tillgänglighet av en leverantör om det inte ställs motsvarande krav på t.ex. kommunens egen kom- munikationslösning. I många kommuner går det för övrigt inte att felanmäla utanför kontorstid. Här kan noteras att av enkätsvaren till framgår att av de digitala trygghetslarmen har anslutits via ett mobil- nät och via ett fast bredbandsnät. Andelen digitala trygg- hetslarm som är uppkopplade via mobila nät har ökat stort, från år . För att larmen ska ge användarna trygghet och säkerhet måste de fungera och tider . De flesta kommunerna som svarade på enkät hade system för att automa- tiskt testa trygghetslarmen, vilka testades i av kommunerna. Testerna utgörs av en automatisk signal från larm- enheten till larmmottagningen. Detta kallas för automatiskt test- larm. Frekvent funktionsövervakning avser den funktionalitet som med hjälp av datapaket skickas med ett frekvent intervall från den digitala trygghetstelefonen till larmmottagningen. Övervakningen gör att systemet för frekvent funktionsövervakning kan upptäcka stör- ningar i kommunikationsvägar eller i funktioner i trygghetslarmet och underrätta kommunen om detta. Frekvent funktionsövervakning ska vara kopplad till en handlingsplan hos larmmottagningen, där det ska finnas rutiner för hur larmmottagningen ska agera på informa- tion från den frekventa funktionsövervakningen samt när och hur larm ska eskaleras till utförare. Frekvent funktionsövervakning ska också vara kopplat till ett grafiskt gränssnitt där utförare enkelt ska kunna se om trygghetslarm inte fungerar.48 Kommunerna behöver komplettera automatiska kontroller med tester för att försäkra sig om att alla delar i larmkedjan fungerar, från larmet som den enskilde bär till hemtjänstpersonalen som ska be- svara larmet. av kommunerna testar de digitala trygg- hetslarmen en gång medan uppger att de aldrig gör tester, enligt undersökning 2017. För att den enskilde ska känna sig trygg med sitt larm är det också viktigt att larmet har hög tillförlitlighet. Det händer dock att kom- 48Myndigheten för delaktighet (2017a). Tekniska förutsättningar för digitala trygghetstjänster. Redovisning av ett regeringsuppdrag om nationell samordning, s. 16, med hänvisning till SKI:s avropsvägledning Trygghetslarm och larmmottagning. SKL Kommentus inköpscentral (SKI) (2015). Trygghetslarm & larmmottagning Avropsvägledning. munikationen avbryts av olika orsaker. I kartläggning anges att av kommunerna hade någon form av teknisk automatisk backup för trygghetslarmen (oavsett typ). Många välfärdstekniklösningar behöver en hårdvaruplattform för att fungera, vilket kan vara en mer generell utrustning som exempel- vis en smartphone, surfplatta eller dator. finns valmöjligheten att få en viss funktion antingen i särskild hårdvara eller som en ”app” i den mer generella utrustningen. Såväl i ordinärt som i särskilt boende blir det alltmer vanligt att personalen utrustas med en smartphone i arbetet. Användningsområdena är många och det kan se ut som en lockande möjlighet att lägga till nya funktioner ”bara” genom att in- stallera ytterligare en app i den. Det kan vara en lämplig väg att gå, men följande bör beaktas:49 –Hur säkerställs både en säker inloggning och en obruten tillgång till appen för till exempel avisering vid larm? –Ska tvåfaktorsautentisering med t.ex. göras? Ska det i så fall ske för åtkomst till telefonen eller appen eller både och? –Kan utloggning vid inaktivitet kombineras med ständig åtkomst till aviseringar? –Har varje anställd sin egen smartphone eller en ”stafettelefon” som hämtas ut när man går på sitt pass? –Finns det risk att appar stör varandra? Kan tjänsteleverantören ta fullt driftansvar när de inte har kontroll över andra appar? –Ska operativsystemet fjärrhanteras och begränsas, så att persona- len inte kan installera appar på egen hand? Hur ska det hanteras? –Vem ansvarar för att godkänna appar och hur ser den rutinen ut? –På särskilt boende: Ska telefonen ha sim-kort även om den främst använder det trådlösa nätverket för kommunikationen? Behöver personalen kunna ringa telefonsamtal med den? Eftersträvas /4G som backup till trådlöst nätverk? Ett alternativ är att låta tjänsteleverantören svara också för persona- lens ”handenheter”, t.ex. en specialkonfigurerad smartphone som bara fungerar för den aktuella tjänsten. Många varnar dock för detta, 49Välfärd & Hälsa/(2018), s. 40. då det i förlängningen kan leda till olika enheter för olika tjänster (”batmanbältet”).50 En bra kompromiss kan vara centralt upphand- lade och konfigurerade telefoner där endast godkända appar kan in- stalleras och användas. Apparna installeras genom att ”skjutas ut” från it-avdelningen. Förutsättningarna när det gäller typ av telefon, operativsystem, uppdateringar och liknande måste då tydliggöras väl för anbudsgivarna vid upphandling av tjänster. De flesta funktioner är beroende av utrustning och tjänster som inte är en del av den aktuella leveransen. Som redan nämnts är det en utmaning att få samspelet att fungera optimalt när flera leverantörer är inblandade och en del teknik har andra syften än digitalisering av vård och omsorg. Det kan handla om fastighetsteknik, verksamhets- system eller det generella trådlösa nätverket i kommunen.51 50Välfärd & Hälsa/(2018), s. 40. 51Välfärd & Hälsa/(2018), s. 35. 4Digital teknik för vård och omsorg Allt fler kommuner inför olika slags digital teknik inom äldreomsor- gen, men utvecklingen går inte lika fort i alla kommuner. Enskildas tillgång till välfärdsteknik är därmed inte likvärdig över landet. I det här kapitlet beskrivs, främst med utgångspunkt i årliga undersökningar, hur digital teknik används inom svensk äldre- omsorg (avsnitt 4.1–4.4). I avsnitt 4.5 belyses informations- säkerheten inom äldreomsorgen. I avsnitt 4.6 tas upp frågor om upp- handling av välfärdsteknik och i avsnitt 4.7 behandlas ytterligare några frågor med koppling till implementering av välfärdsteknik. Därefter följer i avsnitt 4.8 några exempel på hur digital teknik har införts, i svenska kommuner och utomlands, för att effektivisera verksamheten, förbättra arbetsmiljön och underlätta för enskilda i vardagen. Exemplen innehåller ekonomiska beräkningar som visar att investeringarna varit lönsamma för verksamheter och samhället som helhet. De resurser som frigörs kan i stället läggas på arbets- uppgifter som inte kan automatiseras med bibehållen kvalitet. Det handlar om mobilt trygghetslarm (avsnitt 4.8.2), nyckelfri hemtjänst (avsnitt 4.8.3), digital tillsyn/trygghetskamera (avsnitt 4.8.4) och medi- cinpåminnare/läkemedelsrobot (avsnitt 4.8.5). Vård på distans (tele- medicin) tas upp i avsnitt 4.8.6 och i kapitlets sista avsnitt beskrivs flera lösningar som implementerats i . Digital teknik för vård och omsorg 4.2Användningen av välfärdsteknik i omsorgen har 2019 kartlagt utvecklingen av e-hälsa i kommunerna.1 är även välfärdsteknik inkluderat.2 Mer övergripande konstateras att äldreomsorgen är det område där kommunerna dragit störst nytta av tekniken och det område där utvecklingen gått snabbast, men utvecklingen är ojämn. Visserligen inför allt fler kommuner välfärdsteknik, men det handlar fortfarande till stor del om test- och pilotverksamheter. Ökningen av antalet enskilda som får del av tekniken är inte lika tydlig. Liksom föregående år konstateras att endast en liten del av kommunerna har säkrat de av sina verksamhetssystem inom där person- uppgifter behandlas. Kommunerna försäkrar sig därmed inte om att enskildas, ofta känsliga, personuppgifter skyddas på ett säkert sätt. 4.2.2Välfärdsteknik i ordinärt boende Trygghetslarm är den absolut vanligaste formen av välfärdsteknik för enskilda och de har använts i alla kommuner . Antalet användare av trygghetslarm ligger stadigt på drygt 200 000. I hem- tjänsten och hemsjukvården har också s.k. passiva larm, eller senso- rer, dvs. larmmattor, dörrlarm, rörelselarm etc. varit i bruk . Det är av kommunerna som använder denna typ av utrustning för personer som bor i sina egna bostäder. I enkäten redovisade av kommunerna att de använder nattillsyn via kamera i och att 1 308 personer har detta. Vidare angav av kommunerna att de har utrus- tat 1 030 personer i ordinärt boende med gps-larm. Det är intressant att notera att det var endast tre kommuner () som hade utrustat fler än 100 personer med gps-larm. 1Socialstyrelsen (2019c). E-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna 2019. Redovisning av en uppföljning av utvecklingen inom e-hälsa och välfärdsteknik i kommunerna. 2Rapporterna bygger på nyckeltal som tagit fram i samarbete med de regionala e-hälsosamordnarna och i samråd med SKR, och Myndigheten för delaktighet. Dessa nyckeltal är baserade på intentionerna i e-hälsostrategin Nationell e-Hälsa – strategin för tillgänglig och säker information inom vård och omsorg och de mål som uttrycktes i överenskommelsen 2013 mellan staten och SKR om stöd till en evidensbaserad praktik för god kvalitet i . Digital teknik för vård och omsorg hade tillsammans nästan 600 gps-larm, alltså av alla gps-larm i de kommuner som besvarat enkäten. Resterande 430 var fördelade på 119 kommuner.3 Det var av kommunerna som tillhandahåller utrust- ning som kan påminna den enskilde om att ta sin medicin, medicin- påminnare eller läkemedelsrobot. Denna typ av utrustning kan också portionera ut medicinen enligt ett förinställt schema. När det gäller stöd för personalen finns flera elektroniska verktyg med stor spridning. Elektroniska planeringsverktyg i form av mobil- appar fanns i av kommunerna. Med dessa kan hem- tjänsten lägga schema för hemtjänstpersonalens arbete, registrera besöken och göra anteckningar om besöken hos hemtjänstkunderna. I apparna finns också adresser, portkoder och annan viktig informa- tion som underlättar hemtjänstpersonalens arbete. Vårdplanering med hjälp av video fanns i av kommu- nerna. Inför utskrivning från sjukhus kan den enskilde, tillsammans med personal på sjukhuset möta biståndshandläggare, omsorgs- eller vårdgivare och närstående via video/webbkamera. Elektroniska lås till enskilda hemtjänstmottagares bostäder fanns i av kommunerna. Med sådana lås behöver hem- tjänsten inte hantera nycklar, vilket underlättar personalens arbete och minskar risken att nycklar hamnar på villovägar. Totalt av kommunerna angav att de har tillgång till andra typer av välfärdsteknik än de som hade frågat om, t.ex. e-signering av läkemedel, digitala medicinskåp, robotkatter, inkontinenssensorer, äthjälpmedel i form av en robot och upplevelse- cykel. Flera kommuner sade sig planera för att införa trygghets- kameror, gps-larm, vårdplanering med stöd av video samt utrustning för påminnelse och fördelning av medicin under 2019.4 Flera välfärdstekniker har ökat stort . Exempelvis har vårdplanering med stöd av video ökat från av kommunerna 2019. Nattillsyn via kamera kan 2019 erbjudas av mer än dubbelt så stor andel kommuner som 2016 (jämfört 2016). Antalet kameror i kommunerna har också ökat från 382 stycken 2016 till 1 308 stycken 2019. Vad gäller gps-larmen, har andelen kommuner med sådana ökat från 3Snittet var då 3,6 gps-larm per kommun. Ytterligare 39 kommuner (dvs. ) uppgav att de visserligen hade gps-larm men att ingen person vid mättillfället hade ett sådant. 4Socialstyrelsen (2019c), s. 21. Digital teknik för vård och omsorg Antalet personer med gps-larm har också ökat (1 030 personer 2019 jämfört med 2018). företagsenkät som gjordes visade att i ordinärt boende var det vanligast med elektroniska planeringsverk- tyg för personalen (), elektroniska lås () och gps-larm (). Svarsfrekvensen på enkäten var dock låg. 4.2.3Välfärdsteknik i särskilt boende inom äldreomsorgen I särskilda boenden för äldre personer är den vanligaste tekniken passiva larm, dvs. sensorer såsom dörrlarm, fall-larm och rörelse- detektorer. En övervägande majoritet av kommunerna, , har passiva larm.5 I av kommunerna finns avvikelselarm. av kommunerna kan erbjuda internetanslut- ning för de boende i minst ett särskilt boende i kommunen. Flera angav att bostadsbolaget dragit fram fiber till varje lägenhet och att det är upp till varje individ att beställa och bekosta uppkopplingen. Några kommuner planerar internetuppkoppling i särskilt boende. Totalt av kommunerna uppgav att de erbjuder vård- planering med stöd av video. Vidare var det av kommu- nerna som har elektroniska planeringsverktyg för personalen. 32procent av kommunerna som använder nattillsyn med digital tek- nik för tillsyn . Majoriteten () av kommunerna kan också erbjuda gps-larm i särskilt boende. Av de svarande kommunerna är det som också har andra typer av välfärdsteknik i särskilda boenden för äldre. De van- ligaste svaren är digitala lås (hotell-lås) till de boendes lägenheter, elektronisk signering av mediciner, elektroniska medicinskåp, läs- plattor, robotkatter, virtuella spel för stimulans och träning för per- soner med demens samt virtuella cyklar. Andra produkter som nämns är musikdockor, duschrobotar och inkontinenssensorer. företagsenkät visade att i särskilda boenden för äldre var det vanligt med passiva larm (), gps-larm (52 pro- cent) och elektroniska planeringsverktyg (). I av de särskilda boendena fanns tillgång till internet. 5Socialstyrelsen (2019c), s. 22. Digital teknik för vård och omsorg 4.2.4Välfärdsteknik i den kommunala hälso- och sjukvården I den kommunala hälso- och sjukvården är de vanligast förekom- mande formerna av välfärdsteknik elektroniska planeringsverktyg för personalen (av kommunerna), utrustning för läkar- konsultation via video () och digital medicinsignering (). hade också andra former av digital teknik: vårdplanering via video, läkemedelsautomater, inkontinens- sensorer och nyckelfria lås. Jämfört med 2018 hade användningen av välfärdsteknik ökat 2019, framför allt användningen av digital medicin- signering.6 Sex kommuner angav att de planerar att införa digital medi- cinsignering . Andra planerade för elektroniska planerings- verktyg och utrustning för videokonsultationer. 4.2.5Socialstyrelsens undersökning av 12 kommuner gjorde en intervjuundersökning i 12 kommuner7 för att se vad trygghetskameror och gps-larm innebär för enskilda, anhöriga, personal och kommuner. Intervjuer genom- fördes med enskilda, anhöriga, omsorgspersonal, handläggare och beslutsfattare, företrädesvis socialchefer och äldreomsorgschefer.8 Studien visade att trygghetskameror upplevs positivt av enskilda och anhöriga, att personalens arbetssituation förbättras och att kom- munen gör effektivitetsvinster. noterade dock att organisationen och arbetssätten fortfarande verkade vara under ut- veckling i flera kommuner. Vissa lösningar för att hantera larm an- sågs inte hållbara i längden. En annan brist var att kommunerna inte alltid hade tydliga rutiner för hur de försäkrar sig om att den enskilde förstår vad insatsen innebär och ger sitt samtycke. Viktiga aspekter av samtycke är att användaren förstår tekniken, får förutsättningar att värdera konsekvenser av tekniken och kan visa att han eller hon vill använda tekniken. Det ställer höga krav på biståndsbedömare, förskrivare och personal att informera, stödja, prova och ompröva 6Socialstyrelsen (2019c), s. 27. 7Örebro, , , , , , , , , , och . 8Socialstyrelsen (2018b). En studie av användningen av trygghetskameror och gps-larm i 12 kommuner. Digital teknik för vård och omsorg Dessutom krävs i många fall träning innan det går att ta ställning till tekniken. Det krävs stöd, tålamod och lyhördhet för att kontinuerligt säkerställa samtycke till insatsen. Samtycke från den en- skilde är en pågående process som behöver säkras i alla led – vid hand- läggningen, vid införandet och i det dagliga arbetet. Med trygghetskamera eller tillsynskamera avsågs i studien en tjänst som gör det möjligt för vård- eller omsorgsgivaren att utöva fjärr- tillsyn över en person i ordinärt boende eller särskilt boende för äldre. En videokamera monteras då upp i sovrummet hos den en- skilde. kan mer än en kamera monteras i bostaden. Den typiska videokameran har en fast placering och kan inte panorera eller zooma. Därför är det viktigt att man vid installationen hittar rätt vinkel och avstånd till sängen. Kamerorna har som regel inte sådan kvalitet att de kan avgöra den äldre personens hälsostatus, t.ex. andningsfrekvens, puls, kroppstemperatur, blodtryck eller liknande. Den kan bara av- göra om den enskilde ligger i sin säng eller inte. I varje enskilt fall gör biståndsbedömaren en överenskommelse med personen om hur tillsyn ska göras, t.ex. per natt.9 De flesta kommuner avtalar om kameratillsyn med samma frekvens som den fysiska tillsynen skulle ha gjorts.10 Tillsynen görs genom att personalen på larmcentralen, eller annan personal, aktiverar kameran under en kort tidsintervall, ofta en minut. är ambi- tionen att se att personen ligger i sin säng, men i vissa kommuner vill de också avgöra personens tillstånd, t.ex. genom att undersöka att personen andas. I de flesta fall tar kameran inte upp ljud. Tillsynen loggas i systemet, men inga bilder sparas. I de flesta kommuner har leverantören begränsat möjligheten att titta i kameran. Om tillsyn ska göras vid ett visst klockslag är kameran då öppen för att ge en viss flexibilitet, eftersom personalen kan behöva skjuta på den regelbundna tillsynen, t.ex. om någon annan larmar eller det är flera tillsynsbesök vid samma tillfälle.11 9De flesta kommuner använder kamerorna endast . har de flesta enskilda annan kontakt med , varför kamerorna inte behövs. I någon kommun fanns en enstaka person med kameratillsyn även . 10Det fysiska besöket är . Man verkar inte ha övervägt någon annan modell. 11Kameran använder krypterad trafik för bilderna. Digital teknik för vård och omsorg Om den enskilde inte är i sin säng avvaktar man i 10–och försöker sedan på nytt (den enskilde kanske är på toaletten eller liknande). Om den enskilde inte är tillbaka då heller kan larm- centralen ringa upp den enskilde för att få kontakt eller skicka en signal till nattpatrullen som då gör ett fysiskt besök.12 Avvikelser sker kontinuerligt som beror på att den enskilde har ett behov som behöver mötas med ett fysiskt besök eller att tekniken fallerar. Det finns också tillfällen då enskilda eller anhöriga satt kameran ur funktion, medvetet eller omedvetet. De kan dragit ur sladden eller flyttat på den så att den inte fyller sin funktion.13 Kom- munerna i studien uppgav att det är 1,5–av kameratill- synen som resulterar i ett larm till nattpatrullen.14 Några kommuner hade upphandlat larmcentralstjänsten från externa aktörer, ofta samma företag som levererat utrustningen. Några kommuner har egna larmcentraler där det sitter personal. De kommuner som har en egen larmcentral beskriver detta som en nyckelfaktor för att arbetet ska fungera bra. Det är lättare för en lokal larmcentral att bedöma larm och avvikelser och lämna upp- gifter till nattpatrullen. Den egna centralen kan också lättare få feed- back från nattpatrullen. I de större kommunerna kan det finnas sär- skild personal som ska ansvara för trygghetslarm, kameratillsyn och gps-larm. De egna larmfunktionerna är bemannade med allt ifrån en ensam sjuksköterska som också har andra uppgifter till larmcentraler med hög säkerhet och ett större antal personal. Nattpatruller som gör den ordinarie tillsynen och insatser får som regel också ta larm. Detta innebär att schemat kan spricka. I en större kom- mun finns en jourpatrull som tar larmen från trygghetslarmen och kamerorna medan ordinarie nattpatruller kan köra enligt sina egna scheman med insatser och tillsyn. Kommunerna använder egen personal som installatörer av trygg- hetslarm och kameror. handlar det om undersköterskor som har ett särskilt intresse av teknik. Vid installationen kan personalen visa den enskilde och anhöriga direkt i en bärbar dator hur kamera- bilden ser ut, vilket också kan vara en trygghet för den enskilde. Flera kommuner hade prövat att larmföretaget gör installationerna, men de enskilda kan bli oroliga av att främmande människor kommer in 12Hur och när personal ska agera om den enskilde inte är i sin säng (överenskommen plats) sker enligt överenskommelse med individen. 13Socialstyrelsen, (2018b), s. 19. 14Socialstyrelsen, (2018b), s. 29. Digital teknik för vård och omsorg i deras bostäder. Den egna personalen har kompetens att möta äldre och människor med demens, vilket gör installationsprocessen mer förutsägbar. De kan förklara vad som händer och vara uppmärksamma på om den enskilde ger samtycke. Den enskilde kan ibland ha gett samtycke till kameratillsyn vid mötet med biståndshandläggaren, men sedan glömt det vid installationen. Det rådde konsensus i personalgrupperna om att kamerorna är bra15. Kamerorna gör att de äldres nattsömn blir bättre, då de får sova ostört. Därmed får de mer ork och funktionsförmåga . I vissa fall kan behovet av medicinering minska. Ett annat resultat var att många upplever en stärkt integritet, då det inte längre kommer per- sonal mitt . Nattpatrullen har ingen annan kontakt med den enskilde, så för den enskilde är det okända personer som kommer in i bostaden vid ett fysiskt tillsynsbesök. händer det att per- soner som blivit väckta och blivit oroliga av ett fysiskt tillsynsbesök larmar strax efter att nattpatrullen varit där. Särskilt personer med demens kan bli oroliga och gå upp och lämna bostaden, ofta utan att ha anpassat sin klädsel. Det blir även färre störningar för anhöriga i samma bostad och i vissa fall för grannar som blir störda av natt- patrullens bil som kör och dörrar som öppnas och stängs. De flesta i personalgrupperna var positiva till välfärdsteknik och kameratillsyn. Några uttryckte dock att det är viktigt att det inte blir för mycket teknik så att den enskilde går miste om mänsklig kon- takt. Någon uttryckte också oro för att jobben kan försvinna; ”om det inte fanns kameror skulle det finnas fler jobb i omsorgen”.16 Andra uttryckte att de hade haft farhågor att integriteten skulle bli lidande när de införde kameror i tillsynen av de äldre. De intervjuade menade dock att dessa farhågor inte har besannats. De risker som nämns är att det inte finns utrymme för oväntade händelser, t.ex. om en eller flera kameror inte fungerar. Om problemet upptäcks eller uppstår är det svårt att ringa in extra personal. Detta leder till att nattpatrullen tvingas att prioritera bland tillsynerna. Det var också mycket strul med kamerorna inledningsvis och i någon kommun är det fortfarande stora problem med tekniken. Personalen nämnde också att biståndsbesluten sällan omprövas. Detta leder bl.a. till att personer som skulle vara betjänta av att få kameratillsyn i stället för fysisk tillsyn inte får detta. 15Socialstyrelsen, (2018b), s. 22. 16Socialstyrelsen, (2018b), s. 20. Digital teknik för vård och omsorg Personalens arbete blev effektivare, då man slapp göra nattlig rutintillsyn och kunde ägna sig mer åt de som verkligen behövde ett personligt besök. I samtliga personalgrupper framkom att det hade blivit färre långa tillsynsresor till dem som bara har behov av tillsyn. I flera kommuner kunde det handla om flera mil för ett enda tillsyns- besök. Det beskrevs som positivt att de kunnat skära ner på långa resor enbart för ett enda besök i syfte att konstatera att en person ligger och sover. Själva besöket kan vara avklarat . En arbetsledare uttryckte att kameratillsyn är positivt för nattpatrullen, eftersom risken för viltolyckor i trafiken minskar.17 De flesta personalgrupper beskrev att de har lika mycket arbete som förut, trots att många enskilda får tillsyn via kamera.