sou · H8B335 · 2020-06-08 00:00:00 — Vi menar att det sannolikt vore bra om kommunernas och regio- nernas välfärdssystem kan omfattas av uppdraget för Myndigheten för utbetalningskontroll och att kommuner och regioner kan välja att ansluta sig funktioner som myndigheten tillhandahåller, men frågan behöver analyseras ytterligare. Vi föreslår därför att det till- sätts en utredning för att analysera frågan. 12.2Uppdraget rörande uppgiftslämnande från enskilda Utredningen ska kartlägga för- och nackdelar med ett samordnat uppgiftslämnande. Vi ska också redogöra för vilka ändringar i befint- liga system, t.ex. regelförenklingar, som skulle vara önskvärda, analysera vilka personuppgifter som kan samordnas i funktionen och föreslå hur funktionen bör utformas och organiseras, samt föreslå hur personuppgifter kan lämnas och uppdateras. Mer om utredningens arbete och bedömningar i frågan finns i utredningens underlagspromemoria Service och ett förenklat uppgifts- lämnande. 12.2.1Myndigheten bör inte samordna uppgiftslämnande från enskilda Utredningens bedömning: Transaktionskontosystemet innebär en viss förenkling av uppgiftslämnandet för enskilda. Myndig- heten för utbetalningskontroll bör i övrigt inte samordna en- skildas uppgiftslämnande till statliga myndigheter. Skälen för utredningens bedömning Transaktionskontosystemet innebär en viss förenkling för enskilda genom att uppgifter om bankkontouppgifter bara behöver lämnas en gång till ett ställe, i stället för till flera myndigheter. Uppgifter om utbetalningar samlas i systemet vilket ger en överblick för enskilda. I övrigt ser vi inte att det finns behov av att Myndigheten för utbetal- ningskontroll samordnar uppgiftslämnande från enskilda. Det är få uppgifter som enskilda behöver lämna mer än en gång. Myndigheternas digitala tjänster blir allt bättre och många uppgifter som myndigheter behöver i sin handläggning hämtas redan auto- matiskt från andra myndigheter. Mot denna bakgrund ser vi inte till- räckliga skäl för att föreslå ett mer omfattande samordnat uppgifts- lämnande. En sådan förändring skulle också vara omfattande och resurskrävande för berörda myndigheter. Några uppgifter kan behöva lämnas till flera myndigheter Några uppgifter kan individer behöva lämna till mer än en myndighet. Dessa uppgifter är telefonnummer, e-postadress, post- och bostads- adress om annan än folkbokföringsadress, arbetsgivare, inkomstupp- gifter och arbetad tid och frånvaro. Flera av uppgifterna är dock inte definierade på samma sätt i olika regelverk. De behöver vara olika eftersom de fyller olika syften. Det gör det svårt att uppnå vinster för enskilda eller för staten med ett samordnat uppgiftslämnande. Exem- pelvis kan inkomstuppgifter begränsas till inkomst från förvärvs- arbete, men ska i andra sammanhang inkludera inkomst från närings- verksamhet eller kapitalinkomst. Ett annat exempel är att arbetad tid och frånvaro kan räknas på eller på . Uppgifter bör i möjligaste mån återanvändas inom offentlig sektor Regeringens mål för digitaliseringen av den offentliga förvaltningen är en enklare vardag för medborgare, en öppnare förvaltning som stödjer innovation och delaktighet samt högre kvalitet och effektivi- tet i verksamheten. Den offentliga förvaltningen ska vara effektiv och samarbeta samt återanvända information, uppgifter och gemen- samma lösningar, när det är möjligt och lämpligt.8 Även EU driver initiativ med syftet att uppgifter som redan finns inom offentlig sektor ska återanvändas för att förenkla för enskilda.9 2019/20:1, Budgetpropositionen , Utgiftsområde 2. 9Se Faktapromemoria 2016/17:FPM91, Förordning om Digital Portal. Myndigheterna hämtar dock , i möjligaste mån, in upp- gifter från egna källor eller från andra myndigheter för att förenkla uppgiftslämnandet för den enskilde och därmed förenkla ansök- ningsförfaranden och effektivisera kontroller i enskilda ärenden. Myndigheter närmast berörda av utredningens uppdrag menar att de i stor utsträckning redan har förutsättningar för att hämta in den information de behöver för dessa ändamål. Många av de uppgifter som enskilda behöver lämna själva är, enligt myndigheterna, sådana som är specifika för ansökan av en viss förmån. Medborgare önskar ett gott bemötande och korta väntetider i telefon Många myndigheter gör regelbundet kundundersökningar för att få en bild av hur medborgare upplever myndigheternas service och bemötande. I undersökningarna framkommer framför allt syn- punkter kring bemötande och köer i telefonkundtjänst. Det fram- kommer inte att uppgiftslämnandet upplevs betungande eller pro- blematiskt.10 Det ska dock påpekas att undersökningarna inte har specifika frågor om uppgiftslämnande. Internationella och svenska exempel på samlat uppgiftslämnande Myndigheterna i har utvecklat sina egna webb- platser och digitala tjänster. Vissa andra länder har istället valt en annan väg där tjänster samlats i en gemensam portal. I finns många av myndigheternas digitala tjänster samlade på gov.uk och i kan många digitala tjänster riktade mot företag hittas på altinn.no. har en portal, Eesti.ee, där medborgare kan hitta många digitala tjänster inom exempelvis hälso- och sjukvård, fordons- register, medborgarskap, utbildning, familjefrågor och företagande. I finns exempel på gemensamma ingångar. Ett sådant är en gemensam ingång för företag på som administreras gemensamt av Arbetsförmedlingen, , och . Portalen innehåller dock bara ett mindre antal egna tjänster och hänvisar i övrigt till respektive myndighets webbplats. 10Baserat på intervjuer med utredningens experter och andra företrädare från Arbetsförmed- lingen, , , , Pensionsmyn- digheten och , sammanställningar av dessa myndigheters kundundersökningar samt en workshop . Vår bedömning är att det skulle vara en mycket omfattande och krävande förändring att samla svenska myndigheters digitala tjänster i en gemensam portal. Utredningen ska utreda och ta ställning till om funktionen bör ta över ansvaret för att driva in beslutade återkravsärenden från beslu- tande myndigheter. Mer om utredningens arbete och överväganden i frågan finns i utredningens underlagspromemoria Hantering av beslutade återkrav. 12.3.1Myndigheten bör inte ta över ansvaret för att driva in återkravsfordringar Utredningens bedömning: Myndigheten för utbetalningskon- troll bör inte ta över ansvaret för att driva in beslutade återkrav. Skälen för utredningens bedömning Återkravs- och fordringshanteringen har varit föremål för flera utredningar och översyner. Myndigheterna har också vidtagit åtgär- der för att effektivisera fordringshanteringen och minska antalet återkrav. Vissa regelförändringar har också skett i syfte att förenkla regelverket. Trots detta ökar den totala fordringsstocken kraftigt. Fordringshantering och fordringarnas omfattning Arbetsförmedlingen, (), För- säkringskassan och ska som regel besluta om återbetalning av ersättning som betalats ut felaktigt. Myndigheterna ansvarar, med undantag för , för sin egen fordringshantering.11 Arbetsförmedlingens fordringsstock uppgick till i slutet av 2019.12 Vid CSN uppgick den totala fordran på återkrav vid utgången av 2019 till 1 179,7 miljoner kronor.13 För CSN är återbetalning av lån och återkrav en del av kärnverksamheten. utestående fordringar avseende återkrav uppgick till samma år.14 Vid uppgick fordringsstocken till vid utgången av 2019.15 Den överlägset största fordrings- stocken beloppsmässigt finns därmed hos . Den inkluderar även fordringar. Fordringsstocken för socialförsäkringen har ökat . har stocken (exklusive krav, räntor och avgifter) ökat från till , dvs. en ökning med eller med . Återkrav av bostadsbidrag står för mer än en tredjedel av fordringsstocken. När det gäller antalet gäldenärer är dominansen ännu större för bostadsbidragen. Två tredjedelar av det totala antalet återkravsgälde- närer har skulder avseende återkrav av bostadsbidrag.16 saknar återkravsrätt för förmåner ut- betalda till enskild. Två utredningar av stor betydelse för frågan Mot bakgrund av att den största delen av den samlade fordrings- stocken ligger inom socialförsäkringen och till stor del utgörs av bostadsbidrag är två aktuella utredningar av särskilt intresse. Utred- ningen om vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet och Utredningen om bostadsbidrag och underhållsstöd – minskad skuld- sättning och ökad träffsäkerhet (BUMS). 11Pensionsmyndighetens fordringshantering sköts av , fram till dess att ansökan om betalningsföreläggande och begäran om utmätning sker hos Kronofogdemyndig- heten. 12Arbetsförmedlingen (2020), Arbetsförmedlingens årsredovisning 2019, s. 97. 13CSN (2020), CSN Årsredovisning 2019, s. 49. 14Pensionsmyndigheten (2020), Årsredovisning 2019 , s. 44. 15Försäkringskassan (2020), årsredovisning 2019, s. 149. 16Till detta ska läggas s.k. krav (dvs. krav som ligger utanför det som framgår av statisti- ken) om och upplupna räntor och avgifter om , vilket innebär att fordringsstocken uppgick till totalt , se SOU 2018:5, Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet, s. 317–318 och 358–359. Utredningen om vissa processuella frågor på socialförsäkrings- området lämnade sitt slutbetänkande . Utredningen skulle enligt direktiven se över vissa processuella och processrättsliga frågor på socialförsäkringsområdet i syfte att stärka rättssäkerheten och skapa en mer enhetlig handläggning i ärenden och mål inom socialförsäkringen. Uppdraget bestod av tre delar varav en var att utreda och föreslå åtgärder för en mer effektiv och ändamålsenlig återkravshantering inom socialförsäkringsområdet.17 Utredningen presenterade i sitt betänkande två grundläggande orsaker till en ineffektiv fordringshantering, att återkravsbeslut inte är direkt verkställbara och att fordringshanteringen är nedpriori- terad inom . Mot den bakgrunden föreslog utred- ningen att och återkrav ska vara direkt verkställbara och att en beloppsgräns för återkrav införs i lag. Utredningen lämnade även en rad förslag som syftade till att uppnå en ökad prioritering av fordringshanteringen hos För- säkringskassan.18 Betänkandet har varit ute på remiss och bereds nu inom . tillsattes 2018, och har i uppdrag att göra en översyn av reglerna för bostadsbidrag och underhållsstöd. Syftet med översynen är att öka den fördelningsmässiga träffsäkerheten och minska skuldsättningen inom bostadsbidrag och underhållsstöd. •analysera och föreslå hur tillgång till aktuella inkomstuppgifter från kan öka träffsäkerheten med bostadsbidrag och underhållsstöd med särskilt fokus på hushållens marginaleffekter och hur incitamenten att arbeta kan förbättras, •analysera och föreslå åtgärder för att begränsa risken för skuld- sättning inom bostadsbidrag och underhållsstöd, 17SOU 2018:5, Vissa processuella frågor på socialförsäkringsområdet, s. 28–34. 18Utredningen föreslog bl.a. att regeringen i regleringsbrev ska ange mål för fordringshanteringen. Ett mål föreslås vara att ska öka det inbetalda beloppet i förhållande till återkrävt belopp till (inbetalnings- mål). Vidare föreslås att regeringen ska ge i uppdrag att föreslå lämpliga mål och åtgärder för att aktivt minska fordringsstocken samt återrapportera hur myndigheten ligger till i förhållande till inbetalningsmålet samt antalet återkrav, dess sammanlagda belopp och hur fordringsstocken utvecklas. •utreda hur de fördelningspolitiska och bostadspolitiska målsätt- ningarna med bidraget kan renodlas och tydliggöras och lämna förslag på lämpliga åtgärder, och •ta ställning till om beräkningsgrunderna för underhållsstöd kan få en bättre samstämmighet med principer för underhållsbidrag.19 Utredningen ska lämna sitt slutbetänkande senast . Vi har i vårt arbete identifierat både för- och nackdelar med att kon- centrera fordringshanteringen till en myndighet. Bland fördelarna kan nämnas att det kan leda till en mer samlad bild över fordringarna och av gäldenärens betalningsförmåga, samt till en mer enhetlig hantering av fordringarna. Mot detta talar att det saknas grund för att anta att en koncentration av fordringshanteringen är den mest ändamålsenliga åtgärden för att komma till rätta med en växande fordringsstock. Vilka effektivitetsvinster som kan uppnås går inte att fastställa med mindre än att det görs en analys av den myndighetsgemen- samma fordringsstockens sammansättning. Detta för att identifiera hur många ärenden som kräver kundkunskap, förmånskännedom och en relation till den betalningsskyldige, samt hur vanligt före- kommande det är att två eller flera myndigheter har fordran på samma individ m.m. En sådan analys är lämplig att göra först då de båda ovan nämnda utredningarna har hanterats och fått effekt. Detta då utredningarna rör frågor som i grunden väsentligt kan förändra fordringshanteringen inom socialförsäkringen. Vår bedömning är därför att ansvaret för att driva in beslutade återkrav inte bör över- föras till Myndigheten för utbetalningskontroll . 19Se dir. 2018:97. fick utredningen genom tilläggsdirektiv i uppdrag att även utreda hur tillämpningen av de särskilda skälen inom underhållsstödet kan förtydligas och få ett vidare tillämpningsområde utifrån syftet med regleringen. Tilläggsuppdraget ska redovisas , se dir 2020:14. 13.1Då ska de nya bestämmelserna träda i kraft Utredningens förslag: De nya lagarna om transaktionskonto, granskningar för att upptäcka och förhindra felaktiga utbetal- ningar från välfärdssystemen, behandling av personuppgifter vid Myndigheten för utbetalningskontroll, uppgiftsskyldighet till Myn- digheten för utbetalningskontroll och de ändringar i andra lagar som förslagen innebär ska träda i kraft . Detsamma gäller för de föreslagna förordningarna och förordningsändringarna. Bestämmelserna i lagen om transaktionskonto ska kunna tillämpas successivt. Lagen ska dock tillämpas fullt ut för anslutna myndigheter. Detsamma ska gälla för förord- ningen om transaktionskonto. I förhållande till våra förslag om ändringar i förordningen om ansökan och utbetalning av pension m.fl. förmåner, förordningen om förmåner till totalförsvarspliktiga och skatteförfarandeförordningen föreslår vi ikraftträdande- och övergångsbestämmelser. Dessa anknyter till ikraftträdandebestäm- melserna för lagen om transaktionskonto. Skälen för utredningens förslag Det är angeläget att våra lag- och förordningsförslag träder i kraft så att myndigheten kan påbörja sin verksamhet. Arbetet med att förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetal- ningar från välfärdssystemen är en fråga som måste prioriteras. Att utbetalningar från välfärdssystem går till det som de är avsedda att göra är en viktig förutsättning för allmänhetens förtroende och tillit till systemen. Ikraftträdandet bör därför ske . Förslagen förutsätter dock att Myndigheten för utbetalnings- kontroll har bildats och att organisationskommittén och sedan myndigheten ska hinna få kompetens och att mycket av tekniken är på plats före ikraftträdandet, se avsnitt 9.10. I vissa fall krävs också viss anpassning hos berörda myndigheter och arbetslöshetskassor. Tiden för ikraftträdandet är dock mest beroende av den tid som krävs för remissbehandling, fortsatt beredning i , lagrådsremiss och riksdagsbehandling. Mot denna bakgrund anser vi att våra lag- och förordningsförslag bör träda i kraft . När lagen om transaktionskonto ska börja tillämpas Lagen om transaktionskonto föreslås träda i kraft . Myndigheten för utbetalningskontroll kommer i uppbyggnadsfasen inte att ha alla delar på plats direkt. För att säkerställa att myndig- hetens system med transaktionskonto kan införas så snart som möj- ligt, men med utrymme för att uppbyggnadsfasen är svårbedömd, föreslår vi att lagen inte behöver tillämpas direkt vid ikraftträdandet utan att lagen kan tillämpas successivt i förhållande till de myndig- heter vars utbetalningar ska administreras via systemet med transak- tionskonto. Det bör därför införas en ikraftträdandebestämmelse om att lagen ska tillämpas i förhållande till dessa myndigheter först när de ansluts till systemet med transaktionskonto och för de ut- betalningar som administreras via transaktionskontot. Vi föreslår dock att ska lagen tillämpas fullt ut för an- slutna myndigheter. Detta ger utrymme för att ansluta myndigheter stegvis till systemet med transaktionskonto och även för att endast vissa utbetalningar omfattas i ett inledande skede. Det innebär att samtliga utbetalningar som omfattas av lagen ska ske via systemet med transaktionskonto. Detta gäller under förut- sättning att en utbetalning inte undantagits genom föreskrifter eller beslut. Motsvarande ikraftträdandebestämmelse bör gälla för förord- ningen om transaktionskonto. Vi har föreslagit ändringar i förordning (2002:782) om ansökan och utbetalning av pension m.fl. förmåner, förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga och skatteförfarandeförord- ningen (2011:1261) med ikraftträdande . För dessa bestämmelser behöver det även införas övergångsbestämmelser som gör det möjligt att tillämpa den tidigare lydelsen av bestämmelserna till dess att de utbetalningar som bestämmelserna tar sikte på admini- streras via systemet med transaktionskonto. Bestämmelserna före- slås träda i kraft med övergångsbestämmelser som innebär att tidigare lydelse under vissa omständigheter fortsatt kan tillämpas, dock som längst till . 14 Konsekvenser av förslagen I detta kapitel redovisar vi konsekvenserna av våra förslag. Det handlar bl.a. om ekonomiska konsekvenser, konsekvenser för brottsligheten och konsekvenser för enskilda. Utöver de delar som ska ingå i en konsekvensanalys enligt kommittéförordningen (1998:1474) ska vi dessutom analysera konsekvenserna för den personliga integriteten vid personuppgifts- behandling.1 I uppdraget ingår också att redovisa vilka vinster en samordning av riskanalyser, urval, kontroller, utbetalningar och uppgiftslämnande kan ge för berörda myndigheter samt konse- kvenserna för de myndigheter som berörs av funktionen. Såväl ekonomiska konsekvenser som konsekvenser för myndigheternas verksamhet i övrigt ska redovisas. Analysföretaget har på utredningens uppdrag gjort en analys inom it-området i frågor som rör utredningens förslag, bl.a. beräkningar av investeringar och kostnader. Se närmare rapport: Analys av it för en gemensam funktion för statliga utbetal- ningar inom välfärdssystemen. Vi föreslår att en ny myndighet inrättas, Myndigheten för utbetal- ningskontroll, som ska förebygga, förhindra och upptäcka felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (se kapitel 9). Myndigheten ska få i uppdrag att 1.administrera systemet med transaktionskonto (se kapitel 5), 2.göra dataanalyser och urval i syfte att upptäcka och förhindra felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen (se kapitel 6), 1Se bilaga 1 för utredningens direktiv. 3.genom inledande och fördjupad granskning hantera, sortera och analysera urvalsträffar (se kapitel 7), samt 4.stödja och följa statliga myndigheters och arbetslöshetskassors arbete med att motverka felaktiga utbetalningar från välfärds- systemen (se kapitel 8). Utöver detta föreslår vi sekretessbrytande uppgifts- och under- rättelseskyldigheter för att Myndigheten för utbetalningskontroll ska kunna bedriva sin verksamhet, se kapitel 11, vilket får konse- kvenser för myndigheter och andra aktörer. 14.2Effekter för offentliga finanser bedömer vi att förslagen innebär lägre utgifter för staten, även om förslagen initialt leder till ökade utgifter. Nettoeffekten beror på de resultat som den föreslagna verksamheten uppnår när det gäller minskade felaktiga utbetalningar. De felaktiga utbetal- ningarna uppgår till betydande belopp. Redan om endast en mindre andel av de totala felaktiga utbetalningarna skulle försvinna väger det upp och motiverar kostnaderna för myndigheten. Vi bedömer dock att myndigheten kommer att förhindra felaktiga utbetalningar i en betydligt större utsträckning. Förslaget om ett transaktionskontosystem innebär i stort sett en fast kostnad. Myndighetens övriga uppdrag kan i större utsträckning anpassas efter vald ambitionsnivå. Tabell 14.1 sammanfattar de budgeteffekter som vi bedömer upp- står som en konsekvens av utredningens förslag. SOU 2020:35Konsekvenser av förslagen Tabell 14.1 Budgeteffekter av förslagen, sammanfattning, Not: Brutto visar myndighetens kostnader, Netto visar finansieringsbehovet, se avsnitt 14.2.2. Implementeringen av transaktionskontosystemet kommer att ta . m.m.från beslutande myndigheterna till Myndigheten för utbetalningskontroll först år t2. I driftkostnader för it ingår avskrivningar, kostnader för löpande it-drift och räntekostnader. Införskaffande och implementering av en it-plattform och inte- gration med andra myndigheters system kommer att vara en för- hållandevis stor utgift . Vår bedömning är att de initiala utgifterna uppgår till totalt hos Myndigheten för utbetalningskontroll. Driftkostnaderna för it när systemen är implementerade uppskattas till . It-system för transaktionskontot kommer att stå för en bety- dande del av investeringarna och kostnaderna för it. 14.2.1Ett system med transaktionskonto Utgifter vid införandet av systemet med transaktionskonto bedömer att det finns it-system på marknaden som med vissa anpassningar går att upphandla och använda för transaktions- kontosystemet, se avsnitt 9.5. De tekniska lösningar som behövs för att administrera ett system med transaktionskonto för statliga utbe- talningar från välfärdssystemen är inte särskilt avancerade i sig, men höga krav behöver ställas på säkerhet och tillförlitlighet.2 De it-vägval som görs har betydelse för hur höga utgifterna blir. Om myndigheten väljer marknadens dyrare standardsystem finns det en risk för att kostnaden blir högre än . 2Gartner (2019), Analys av it för en gemensam funktion för statliga utbetalningar inom välfärdssystemen, en analys gjord på uppdrag av utredningen. Därtill finns det risker med att kunskapen kring vissa it-system, som t.ex. nischprodukter för betalsystem, är svåra att hitta inom gränser. Det ställer större krav på beställaren.3 Det kommer att krävas anpassningsarbete av både beslutande myn- digheter och Myndigheten för utbetalningskontroll för att få system- gränssnitt mellan Myndigheten för utbetalningskontroll och de myn- digheter som ska anslutas till transaktionskontosystemet att fungera.4 Kostnader för systemanpassningar vid anslutning för berörda myndig- heter kan uppskattas vara ungefär samma som vid byte av bank. För- säkringskassans kostnader vid senaste bytet av bank uppgick till 3,6 miljoner kronor.5 Arbetsförmedlingen uppskattar anpassnings- kostnaderna till . menar myndigheterna att det är en ny teknisk plattform som ska etableras och därför kan kost- naden bli något högre.6 Genomförandet medför också initiala kostnader för utbildnings- insatser både avseende nya regler och nya tekniska system. Dessa kostnader uppstår både hos beslutande myndigheter och hos Myndigheten för utbetalningskontroll. Administration av ett system med transaktionskonto betalade de myndigheter vars utbetalningar omfattas av förslaget om transaktionskonto totalt i bankavgifter.7 Förslaget om ett transaktionskontosystem innebär att det är Myndigheten för utbetalningskontroll som ska betala bank- avgifter för de utbetalningar som görs via transaktionskontosyste- met. Prismodellen i ramavtalen med bankerna bygger på styck- kostnader för olika tjänster. Det gör att det går att göra en bedöm- 3Gartner har gjort ett antal antaganden för beräkningarna, bl.a. att det är en ny myndighet som agerar kravställare, att samtliga it-system upphandlas och väljs utifrån en ny myndighets helhetsbehov och att uppbyggnaden av it-system sker som ett externt helhetsåtagande där en eller flera leverantörer åtar sig ansvaret för projektledning, anskaffning och genomförande. Detta innebär att kalkylen skulle bli annorlunda om en existerande myndighet ska ansvara för transaktionskontosystemet och hänsyn bl.a. ska tas till existerande it-plattformar. Se rapport för en närmare beskrivning av beräkningarna.