sou · H7B369 · 2020-01-01 00:00:00 — Det pekar också på att en inledande kartläggning sannolikt är en viktig insats för att höja kvaliteten på elevens individuella studieplan. Valideringsdelegationen föreslår att en skyldighet för hemkom- munen att erbjuda en inledande kartläggning inför utbildning eller prövning skrivs in i skollagen. Som tidigare framgått anges i skollagen att såväl elever som den som avser att börja studera ska ha tillgång till vägledning. Hemkommunen ansvarar även för att det upprättas en individuell studieplan, som ska innehålla uppgifter om den enskildes utbildningsmål och planerad omfattning av stu- dierna.23 I samband med utarbetandet av planen ska eleven erbjudas studie- och yrkesvägledning.24 Ett erbjudande om inledande kart- läggning hör således nära samman med den vägledning som hem- kommunen ska tillhandahålla. Delegationens förslag innebär därmed ett förtydligande av skyldigheten att tillgodose elevers och poten- tiella elevers behov av vägledning. En inledande kartläggning ger möjlighet för personer att få en överblick över sitt tidigare förvärvade kunnande inför vägvalet att börja studera. Individen kan vid kartläggningstillfället också ges information om möjligheten till validering och därmed även få en 21Skolverket , Dnr 2017:451. 22I den numera upphävda förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning angavs i 3 § att ”Den som enbart får vägledning eller sina kunskaper bedömda på det sätt som anges i 4 kap. 16 och 19 §§ behöver inte vara intagen som elev i vuxenutbildning”. 2320 kap. 8 § och 21 kap. 8 § skollagen (2010:800). 242 kap. 16 § förordning (2011:1108) om vuxenutbildning. förståelse för vad en validering skulle kunna innebära i det egna fallet. Möjligheten att få utbildningen förkortad har visat sig vara en viktig faktor för att motivera vuxna till att ta steget till att skaffa sig en formell yrkesutbildning (2017). För vissa individer kan den inledande kartläggningen leda vidare till en validering som innebär att eleven slipper läsa kurser eller delar av kurser vars innehåll de redan har tillräckliga kunskaper i. För andra individer kan den inledande kartläggningen vara viktig för att klargöra att utbildning, inte validering, är den bästa vägen. En av de etiska principerna för validering är att validering bör utformas så att misslyckanden kan minimeras (se avsnitt 6.5.5). Detta innebär bland annat att vägledning behöver ges så att individen kan göra ett väl- grundat val att genomgå en validering. Kartläggning av kunskaper och kompetens behövs för att fastställa behörighet till studier En inledande kartläggning av kunskaper och kompetens är också nödvändig för att huvudmannen ska kunna avgöra om en sökande är behörig till den sökta utbildningen. Enligt skollagen är en vuxen be- hörig till utbildning på gymnasial nivå om han eller hon är bosatt i landet, saknar sådana kunskaper som utbildningen syftar till att ge, har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen, och i övrigt uppfyller föreskrivna villkor.25 Både villkoret om att sökanden ska sakna sådana kunskaper som utbildningen ska ge och villkoret om att sökanden ska ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen förutsätter att huvudmannen har kännedom om den sökandes kun- skaper och kompetens. Enligt Valideringsdelegationens erfarenheter förekommer det att sökande som är yrkesverksamma nekas tillträde till utbildning med angivande av skälet att de rimligen har de kunskaper som utbildningen ska ge, i och med att de redan arbetar inom området. Detta handlar främst om utbildning inom vård och omsorg där söktrycket ofta är högt. Sökande hänvisas då till att genomgå prövning för att få sina kunskaper bedömda och erkända och därigenom kunna få likvärdiga anställningsvillkor som kollegor med formell utbildning inom om- rådet. För den som förvärvat sitt kunnande både informellt och opla- 2520 kap. 20 § och 21 kap. 16 § skollagen (2010:800). nerat genom sitt arbete kan det emellertid vara mycket svårt att klara en prövning som ofta utgörs av teoretiska test baserade på kursens innehåll. Om dessa personer i stället erbjuds möjlighet till en inledande kartläggning skulle utfallet sannolikt bli att det går att identifiera kunnande som individen har, men även kunskapsluckor där utbild- ning behövs för att individen ska nå upp till kunskapskraven. Om så är fallet är den sökande behörig att antas till utbildning. Validering med efterföljande kompletterande utbildning är i detta fall en betyd- ligt bättre lösning än prövning, det gagnar såväl individen och arbets- givaren som utbildningsanordnaren. Inledande kartläggning kan underlätta kommunernas organisering av utbildning och prövning En inledande kartläggning av tidigare utbildning och yrkeserfarenhet kan enligt Valideringsdelegationens mening bidra till en mer effektiv vuxenutbildning och en ökad genomströmning. En inledande kart- läggning ger möjligheter att på ett effektivt sätt erbjuda en utbild- ning som utgår från elevens förutsättningar och behov. Som fram- hållits ovan behöver individens förkunskaper kartläggas och värderas för att avgöra individens förutsättningar att tillgodogöra sig utbild- ningen, och därmed behörigheten, samt för att kunna anpassa studi- erna efter kunskapsnivån. Kartläggningen blir en utgångspunkt för att göra en realistisk studieplanering som utgår från den enskildes mål med utbildningen. Med en inledande kartläggning ges också en utgångspunkt för att ge vägledning så att felaktiga val kan undvikas. Genom att erbjuda en inledande kartläggning av individers kun- skaper och kompetens finns därmed möjligheter för kommunerna att organisera utbildningsverksamheten på ett mer effektivt sätt. En inledande kartläggning ska enligt Valideringsdelegationens förslag också erbjudas personer som avser att ansöka om prövning i en kurs. Prövning är en möjlighet för personer som vill läsa in en kurs på egen hand och sedan ”tenta av” sina kunskaper för att få ett betyg, eller för att erhålla ett nytt högre betyg.26 I sam- manställning av regionala dialoger om vuxenutbildning framkommer att prövning är en angelägen fråga för många kommuner ( 2620 kap. 40 § skollagen (2010:800). 2019d, s. 28–29). Antalet prövningar verkar öka enligt kommunerna, och många som anmäler sig till prövning misslyckas på grund av att de inte är förberedda. Detta minskar effektiviteten och ökar kost- naden både för individ och samhälle. Med en inledande kartläggning får individen bättre förutsättningar att göra välavvägda val även av- seende en eventuell prövning. En inledande kartläggning är översiktlig En inledande kartläggning ska vara av översiktlig karaktär och inte vara avgränsad på förhand till ett särskilt område. Den ska bidra till att identifiera inom vilket eller vilka områden som det eventuellt kan finnas skäl att gå vidare med en validering, samt om vilka utbild- ningsval som är realistiska. En inledande kartläggning ska genomföras av studie- och yrkes- vägledare. Den syftar till att ge en övergripande bild av elevens kun- skaper och kompetens. Vid kartläggningen samlas individens doku- ment från tidigare studier och från arbetslivet in. Detta kombineras med en intervju för att kartlägga individens kunnande som inte finns dokumenterat. Som stöd vid intervjun kan det kartläggningsverktyg som har utvecklat vara relevant. Vidare tillhandahåller Arbetsförmedlingen självskattningsverktyg för olika yrkesroller som kan vara användbara. I en inledande kartläggning kan även så kallade nivåtest ingå. En inledande kartläggning ska inte innehålla några praktiska in- slag förlagda till skolmiljö eller arbetsplats. Sådana praktiska moment ska i stället ingå i en fördjupad kartläggning, som är en del av vali- deringen (se avsnitt 11.3.2), eftersom personen i så fall behöver vara antagen som elev för att omfattas av gällande försäkringar, om per- son- eller maskinskada skulle uppstå. Om man vid den inledande kartläggningen kommer fram till att det finns skäl att gå vidare med validering ska valideringen inledas med en fördjupad kartläggning. Detta bör då anges i elevens individuella studieplan. Då det kan finnas behov av ytterligare föreskrifter om inledande kartläggning ska i skollagen införas ett bemyndigande för reger- ingen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, att meddela föreskrifter om inledande kartläggning. i förordningen om vuxenutbildning bemyndigas att meddela ytter- ligare föreskrifter om inledande kartläggning. 11.3.2Skyldighet att erbjuda elever inom komvux och särvux validering Förslag: Huvudmannen ska erbjuda elever i vuxenut- bildning och elever i särskild utbildning för vuxna att få sina kun- skaper och sin kompetens validerade. Skyldigheten att erbjuda validering avser samtliga kurser som ingår i huvudmannens kurs- utbud. Ett bemyndigande ska införas med innebörden att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får utfärda ytter- ligare föreskrifter om validering. Det ska inte längre anges som villkor för statsbidrag i förord- ningen (2016:937) om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxen- utbildning att kommunerna ska erbjuda validering och att det ska framgå av ansökan att utbildningen inbegriper validering. Validering är en förutsättning för en individualiserad vuxenutbildning Skollagen lyfter redan i sin nuvarande utformning tydligt fram det individuella perspektivet i vuxenutbildningen och framhåller att verksamheten ska utgå från den enskildes behov och förutsätt- ningar.27 Detta bör enligt delegationens mening bland annat innebära att en elev inte ska behöva genomgå utbildning i de delar där perso- nen redan besitter motsvarande kunskaper och kompetens. En indi- vidualiserad vuxenutbildning förutsätter därmed att elever erbjuds validering av sitt tidigare förvärvade kunnande så att utbildningen kan utformas efter individens behov och mål med utbildningen. Nuvarande reglering anger emellertid endast att validering kan genomföras, inte att huvudmännen är skyldiga att erbjuda validering. I våra nordiska grannländer, däremot, finns en individuell rätt till validering inom vuxenutbildningen reglerad i lag (se kapitel 5). Nuvarande reglering i skollagen avviker även från de bestämmelser 2720 kap. 2 § skollagen (2010:800). som gäller övriga svenska utbildningssektorer. Inom högskolan och finns bestämmelser om att studenter respektive studerande har rätt att få kunskaper och färdigheter som utvecklats i yrkesverksamhet eller på annat sätt bedömda för tillgodoräknande inom utbildningen.28 Likaså är reell kompetens en behörighetsgrund till utbildning inom högskola och yrkeshögskola.29 Detta innebär att lärosäten och utbildningsanordnare även är skyldiga att pröva om en sökande som saknar formell behörighet har förutsättningar att klara utbildningen grundat på sin reella kompetens. Det finns, enligt delegationens uppfattning, skäl att införa en skyldighet för huvudmännen att erbjuda elever validering inom kom- munernas vuxenutbildning. Valideringsdelegationens förslag inne- bär att en sådan skyldighet införs i skollagen. Förslag har lämnats tidigare om att införa en skyldighet att erbjuda validering inom komvux Frågan om att ändra skollagen för att öka tillgången till validering har tagits upp av flera tidigare utredningar. förordade att kommunen skulle åläggas en skyldighet att erbjuda validering men underströk att en sådan skyldighet inte innebär att kommunerna måste anordna den i egen regi (SOU 2001:78, s. 111). Även diskuterade frågan om skärpt lagstift- ning. Där framhölls dock att en skyldighet för kommunen att er- bjuda validering skulle kunna bli kontraproduktiv, eftersom det inte råder någon samstämmig bild av vad som utgör validering och att det därmed skulle uppstå oklarheter om vad kommunen ska erbjuda. Vidare ansåg utredningen att det fanns svårigheter med bland annat finansieringen och att intyg från validering inte efterfrågas av arbets- givare (SOU 2013:20, s. 246 f.). I departementspromemorian Validering med mervärde (Ds 2016:24) föreslogs en ändring av skollagen så att huvudmannen ska vara skyldig att erbjuda en elev inom vuxenutbildningen vali- dering. Remissinstanserna var överlag positiva till förslaget. Flera instanser, bland annat flertalet kommuner, menade emellertid att 286 kap. 7 § högskoleförordningen (1993:100) och 2 kap. 12 § förordningen (2009:130) om . 297 kap. 5, 8, 25, 28, 31 och 39 §§ högskoleförordningen (1993:100) och 3 kap. 1, 3 och 4 §§ förordningen (2009:130) om . kostnadskonsekvenserna behövde konkretiseras för att man skulle kunna ta ställning till förslaget. Remissinstanserna önskade även ett tydliggörande av vad huvudmannens skyldighet skulle omfatta, det vill säga om förslaget avsåg att en elev har rätt att validera gentemot alla kurser inom vuxenutbildning, enbart de kurser som kommunen tillhandahåller eller enbart den specifika kurs som eleven blivit antagen till. kommun var den enda remissinstans som angav att en skyldighet inte bör införas, utan att huvudmannen även fortsättningsvis ska få avgöra när någon ska valideras. Ökad kunskap och medvetenhet om validering Av Valideringsdelegationens och SKL:s enkät till huvudmännen för vuxenutbildningen har framkommit att möjligheten att få sin kom- petens validerad varierar beroende på var i landet man bor. I samma enkät har vissa kommuner angivit att validering är en insats som inte efterfrågas av eleverna. Denna synpunkt har också framkommit vid Statens skolverks dialogmöten i uppföljningen av regionalt yrkes- vux. Delegationens besök i, och dialoger med, olika regioner ger dock en mer nyanserad bild. Den låga efterfrågan synes snarare bero på att många kommuner undviker att informera om möjligheten till validering. Valideringsdelegationen bedömer att det fortfarande finns en osäkerhet i många kommuner om vad validering är och att detta kan påverka benägenheten att informera om möjligheten till validering. De senaste årens utvecklingsarbete har emellertid ökat både kun- skapen och medvetenheten om vad validering innebär och hur en validering kan genomföras med hög kvalitet. Ett flertal stöd och verktyg finns framtagna (se avsnitt 11.2.3). Samarbetet om regionalt yrkesvux har förbättrat förutsättningarna för ett utvecklat samarbete mellan kommuner om validering. Likaså har regionernas arbete med att etablera strukturer för samverkan om validering bidragit till att uppmärksamma och ta till vara synergier och samarbeten på vali- deringsområdet. Detta gäller samarbeten såväl mellan kommuner som mellan vuxenutbildningen och andra aktörer i respektive län som till exempel Arbetsförmedlingen, regionala Teknik- respektive Vård- och omsorgscollege och vissa branschorganisationer (se bilaga 3). Tydligare innebörd av validering i komvux Det finns , som konstaterats ovan, vissa oklarheter om innebörden av validering inom vuxenutbildning. I av- snitt 6.5 föreslås en ny definition av validering i skollagen som kom- mer att minska oklarheterna om vad validering avser. Delegationen föreslår även i samma avsnitt en valideringsförordning som inne- håller kompletterande bestämmelser om hur en validering ska gå till. Valideringsförordningen föreslås bli styrande även för vuxenutbildning, såvida inte annat framgår av annan författning. Såväl definitionen som förordningen utgår från EU:s rekom- mendation om validering.30 I rekommendationen definieras valider- ing som en process där ett behörigt organ bekräftar att en person har uppnått läranderesultat som mätts mot en relevant standard. Vali- deringsprocessen beskrivs där som bestående av fyra etapper: iden- tifiering, dokumentation, bedömning samt certifiering. Mot bakgrund av EU:s rekommendation har Valideringsdelega- tionen föreslagit att bedömningen i en validering alltid ska göras mot en fastställd och erkänd kompetensstandard (se avsnitt 6.5.3). Detta ska enligt delegationens mening även gälla för validering inom kom- munal vuxenutbildning. När det gäller vuxenutbildning finns det kompetens- standarder i form av föreskrifter utfärdade av om kurs- och ämnesplaner vari kunskapskraven för varje kurs ska fram- gå. Föreskrifterna har utfärdats med stöd av bemyndigande i skol- lagen och i förordningen om vuxenutbildning och är därmed fast- ställda av ett behörigt organ.31 Inom vuxenutbildning är det nationella kunskapsmål i kurs- eller ämnesplaner och fastställda kunskapskrav som utgör den kompetensstandard som validering ska ske mot. Enligt Valideringsdelegationens mening bör därmed en validering inom vuxenutbildningen alltid ske gentemot uppställda kunskapsmål i kurs- eller ämnesplaner för att kunna betraktas som en validering. Även detta utgör ett förtydligande av innebörden av validering inom komvux. Den föreslagna definitionen i skollagen anger att med validering avses en strukturerad process som innehåller fördjupad kartlägg- ning, bedömning och ett erkännande av kunnande som en person 30Rådets rekommendation av om validering av icke-formellt och in- formellt lärande (2012/C 398/01). 31Se bland annat 20 kap. 6 § och 2 kap. 11 § skollagen (2010:800). besitter oberoende av hur det förvärvats. I 5 § valideringsförord- ningen, som också utgår från EU:s rekommendation, beskrivs innebörden av de olika momenten i en validering: •Fördjupad kartläggning av personens tidigare lärande innebär att synliggöra och dokumentera kunnandet på ett sådant sätt att det går att bedöma mot den kompetensstandard som valideringen avser. •Bedömningen utgörs av en formell bedömning av om personens kunnande motsvarar den kompetensstandard som valideringen avser. •Erkännande innebär att ett formellt intyg utfärdas som styrker att personen har kunnande som motsvarar den kompetensstan- dard som valideringen avser. I det föregående avsnittet 11.3.1 föreslår delegationen ett förtyd- ligande av hemkommunens skyldighet att tillhandahålla vägledning genom att införa en skyldighet att erbjuda en inledande kartläggning av individens kunskaper och kompetens. Även detta bidrar till att förtydliga vad en fördjupad kartläggning innebär. Den inledande kartläggningen är översiktlig och utgör inte en del av valideringspro- cessen. Den inledande kartläggningen kan dock utgöra en god grund för att identifiera vilka elever som bör erbjudas en validering, där fördjupad kartläggning, enligt den föreslagna definitionen i skol- lagen, utgör det första momentet. Mot denna bakgrund är Valideringsdelegationens sammantagna bedömning att förutsättningarna för att kommunerna ska kunna er- bjuda validering av god kvalitet är väsentligt bättre . Skyldigheten att erbjuda validering ska omfatta de kurser som ingår i huvudmannens aktuella kursutbud Huvudmannen föreslås få en skyldighet att erbjuda validering. Denna skyldighet avser elever, det vill säga personer som är antagna till en kurs inom komvux eller särvux. Skyldigheten ska omfatta samtliga kurser som ingår i huvudmannens aktuella kursutbud, oavsett om kurserna ges i egen regi, är upphandlade av andra utbildningsanord- nare eller ges i samverkan med andra skolhuvudmän. gäller även i det fall då hemkommunen har åtagit sig att svara för kostnaderna för en elevs utbildning som anordnas av en annan huvudman. Eftersom bedömningen avser en formell bedömning, det vill säga en bedömning mot kunskapsmålen för den eller de kurser som vali- deringen avser, förutsätter detta att det finns lärare med kompetens och behörighet att göra en sådan bedömning. En skyldighet att er- bjuda validering inom områden där huvudmannen inte erbjuder ut- bildning skulle innebära avsevärt högre kostnader. Huvudmannen skulle då behöva ersätta en utbildningsanordnare i särskild ordning för valideringen utan att kunna dra fördel av den effektivisering av utbildningen som valideringen kan innebära. En invändning mot att begränsa skyldigheten till validering inom kurser som huvudmannen har i sitt aktuella kursutbud, är att målet om en likvärdig tillgång till validering inte kommer att uppnås. Ele- ver i olika kommuner kommer även fortsättningsvis ha olika tillgång till validering. Detta problem gäller emellertid tillgång till utbildning generellt. För att åstadkomma en likvärdig tillgång till såväl valider- ing som utbildning krävs att samverkan mellan kommuner fortsätter utvecklas. Valideringsdelegationen har också övervägt om skyldigheten att erbjuda validering bör begränsas till att enbart avse validering inom den kurs som eleven är antagen till. Detta bedöms dock inte vara ändamålsenligt. Kartläggningen och bedömningen av en elevs kunska- per och kompetens bör utgå från ett holistiskt perspektiv på elevens kunnande. Utgångspunkten bör således vara vad eleven kan i förhåll- ande till mål och kunskapskrav i relevanta kurser, inte i förhållande till en kurs i taget. På så sätt kan valideringen leda till en effek- tivisering av den efterföljande utbildningen. De kurser eller delar av kurser som eleven behöver komplettera med förs in i elevens indivi- duella studieplan. Validering inom ramen för en orienteringskurs ger möjlighet att genomföra en sådan sammanhållen kartläggning och bedömning av elevens kunnande. Ökad samverkan mellan kommuner om utbildning och validering En utvecklad samverkan mellan kommuner är av avgörande bety- delse för att valideringsarbetet ska kunna bedrivas effektivt och med hög kvalitet. Goda exempel finns från olika regioner där huvud- männen specialiserat sig inom validering för olika yrkesområden och åtar sig att utföra validering också för andra kommuners räkning. Samverkan mellan kommuner är också i de flesta fall nödvändig för att kunna erbjuda de individualiserade studieupplägg som krävs för att elevens kompletterande studier efter valideringen ska kunna organiseras på ett flexibelt sätt och utan oönskade avbrott och vänte- tider. Valideringsdelegationen lämnar i kapitel 7 förslag som innebär att kompetensförsörjning ska vara en grunduppgift i det regionala utvecklingsansvaret och att regionerna ska kunna ansöka om medel för att bidra till att utveckla och etablera effektiva strukturer för validering på regional nivå. Den positiva utvecklingen som noterats (se bilaga 3) med ökad regional samverkan om vali- dering, inte minst inom vuxenutbildningen, får därmed möjligheter att fortgå. Vidare har utredningen om planering och dimensionering av komvux och gymnasieskola (U 2018:01) i uppdrag att föreslå hur gymnasial utbildning bättre kan planeras och dimensioneras utifrån regionala och nationella kompetensbehov (dir. 2018:17). Syftet med utredningen är bland annat att trygga den regionala och nationella kompetensförsörjningen och förbättra tillgången till ett allsidigt utbud av utbildningar av hög kvalitet. Utredningens förslag kan komma att förbättra tillgången även till validering. Utredningen ska lämna sina förslag . Med en skyldighet finns grund för granskning och tillsyn Huvudmannens skyldighet att erbjuda validering ger därutöver möjlighet att granska kommunernas arbete med validering. Detta innebär en kvalitetsgranskning som komplet- terar huvudmännens egen kontroll och uppföljning av att valider- ingsprocessen genomförs med kvalitet och att utfärdandet av intyg och betyg efter validering präglas av likvärdighet, legitimitet och rättssäkerhet. Skolinspektionens tillsyn inom komvux är huvudsakligen inrik- tad mot huvudmannanivån och omfattar inte enhetsnivån. Komvux- utredningen har förslagit att betygsrätt ska vara ett villkor för att bedriva vuxenutbildning på entreprenad (SOU 2018:71, s. 271). Förslaget skulle innebära att de externa utbildningsanord- narna blir föremål för tillsyn av Skolinspektionen inom ramen för sin betygsrätt. Valideringsdelegationen anser att detta är ett ange- läget förslag som skulle bidra till att säkerställa god kvalitet även i valideringsarbetet. Följdändring i statsbidragsförordningen om regionalt yrkesvux Eftersom det blir en skyldighet för kommunerna att erbjuda valider- ing ska detta inte längre anges som villkor för statsbidrag i förord- ningen (2016:937) om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxen- utbildning.