sou · H8B337 · 2020-06-17 00:00:00 — Genom KAS blev arbetslöshetsförsäkringen mer inkluderande eftersom fler arbets- lösa omfattades. innebar införandet av KAS att ersätt- ningen vid arbetslöshet sönderföll i två olika delar avseende villkor och administration. Arbetslöshetsförsäkringen återgick till att bli mer sammanhållen då denna uppdelning förändrades 199810 i samband med att KAS avskaffades och den s.k. grundförsäkringen skapades. Då bildades också den kompletterande arbetslöshetskassan Alfa, förkortad Alfa- kassan. Alfa-kassan fick i uppdrag dels att administrera grundförsäk- ringen, dels att försäkra alla som ville ansluta sig till kassan, oavsett yrke eller bransch. Den existerande arbetslöshetsför- säkringen, som även i fortsättningen administrerades av och förutsatte medlemskap i en arbetslöshetskassa, benämndes inkomstbortfalls- försäkring. Införandet av en grundförsäkring och bildandet av Alfa- kassan förändrade inte arbetslöshetsförsäkringens tudelning, men innebär att arbetslöshetsförsäkringen endast administre- ras av arbetslöshetskassor. Det kan ifrågasättas hur sammanhållen dagens arbetslöshetsför- säkring egentligen är. I den utredning11 som den nuvarande arbetslös- hetsförsäkringen bygger på, indikeras det att inkomstbortfallsförsäk- ringen ska ses som en påbyggnad på grundförsäkringen, medan 9Se lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd. 10Se lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. sådana formuleringar inte framgår av propositionen12 till den nya lag som infördes. Från stadgar till förordning och lag När den statsunderstödda arbetslöshetsförsäkringen drevs igenom 1935 reglerades försäkringen i förordning. Det var en förändring jäm- fört med tidigare då väsentliga delar, t.ex. vilken ersättning som skulle utbetalas, reglerats i arbetslöshetskassornas stadgar. har arbetslöshetsförsäkringen i stället i stor utsträckning varit reglerad i lag.13 Figur 4.1 Viktiga årtal inom arbetslöshetsförsäkringen 1996/97:107. 13Lag (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. 4.3Arbetslöshetsförsäkringens regelverk i korthet I detta avsnitt beskrivs kortfattat de grundläggande delarna av regel- verket för arbetslöshetsförsäkringen (se även avsnitt 4.6 för en närmare beskrivning av de ekonomiska incitament och andra beteendekorri- gerande inslag som finns inbyggda i dagens arbetslöshetsförsäkring). I betänkandets förslagsdel finns mer detaljerade redogörelser för gällande rätt på området. De regler som gäller för rätten till arbetslöshetsersättning regleras i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad . Bestäm- melser finns också i förordningen (1997:835) om arbetslöshetsför- säkringen, förkortad ALFFo. I redogörelsen inkluderas inte de till- fälliga regler som gäller . Se avsnitt 1.2 för mer information. En grundförsäkring och en inkomstbortfallsförsäkring Dagens arbetslöshetsförsäkring är tudelad. Den består av en grund- försäkring och en inkomstbortfallsförsäkring (4 § ). Denna upp- delning grundas på om den sökandehar valt att, i händelse av en inkomstförlust som orsakas av arbetslöshet, försäkra sig hos en arbets- löshetskassa eller inte. För att få rätt till arbetslöshetsersättning krävs att den sökande uppfyller ett antal villkor. allmänna vill- kor och ett krav på minsta arbetad tid, det s.k. arbetsvillkoret, är gemensamt för alla som ansöker om arbetslöshetsersättning. Det är bara ersättningsnivåerna som skiljer sig åt beroende på om den sök- ande är medlem i en arbetslöshetskassa eller inte. Grundförsäkringen omfattar personer som inte är försäkrade via en arbetslöshetskassa eller som inte har hunnit vara medlemmar som krävs för att uppfylla villkoren för inkomst- relaterad ersättning. Inkomstbortfallsförsäkringen kräver, utöver att den sökande upp- fyller de allmänna villkoren och arbetsvillkoret, medlemskap i en arbetslöshetskassa. För att vara berättigad till medlem- skap i en arbetslöshetskassa måste den sökande arbeta eller ha arbetat inom det verksamhetsområde som kassan verkar inom. Som ett alternativ till medlemskap i någon av de ordinarie arbets- löshetskassorna är det möjligt att i stället vara ansluten till Alfa- kassan (se ovan), vilket ger samma rättigheter som för den som till- hör någon av de andra arbetslöshetskassorna. Allmänna villkor och krav För att ha rätt till arbetslöshetsersättning krävs för det första att den sökande uppfyller de allmänna villkoren. Det innebär bl.a. att den sökande ska vara anmäld som arbetssökande på arbetsförmedlingen och stå till arbetsmarknadens förfogande (9 § ). För det andra ska den sökande ha uppfyllt ett arbetsvillkor. Det innebär att den sökande som föregått arbetslösheten (ramtid), ska ha arbetat minst alternativt ha arbetat sammanlagt under sex sammanhängande månader där arbetet inte har understigit någon månad (12 § ). Ersättningens storlek och längd Både för grundförsäkringen och inkomstbortfallsförsäkringen betalas arbetslöshetsersättning ut (ersättningsperiod). Den som har förbrukat sina dagar och vid ersättningsperiodens slut har barn får och därmed en sam- manlagd ersättningsperiod under längst (22 § ). Den som inte har varit medlem i en arbetslöshetskassa eller varit ansluten till Alfa-kassan och endast uppfyller de allmänna villkoren och arbetsvillkoret får dagpenning enligt grundförsäkringen. Dag- penningen räknas ut med utgångspunkt från ett fastställt grund- belopp och den genomsnittliga arbetstid (normalarbetstid) som den sökande har haft . Den som har arbetat heltid får hela grundbeloppet, som uppgår till , medan den som arbetat mindre får en motsvarande andel av detta belopp (3 § ALFFo). Den som har varit medlem i en arbetslöshetskassa och som dessutom uppfyller arbetsvillkoret inom medlems- tiden, har uppfyllt ett medlemsvillkor. Då beräknas ersättningen enligt den förmånligare inkomstbortfallsförsäkringen. inkomstbortfallsförsäkringen fastställs utifrån den sökandes genom- snittliga inkomst (dagsförtjänsten). Dagpenningen är en viss procentsats (, därefter under resterande ) av den fastställda dagsför- tjänsten (26 § ). Det finns ett tak för hur mycket som kan betalas ut. får dagpenningen inte överstiga , därefter är taket (4 § ALFFo). Ansökan om arbetslöshetsersättning sker i flera steg. Den första åtgärden som normalt vidtas är att den arbetssökande registrerar sig som arbetssökande vid Arbetsförmedlingen. Det är en förutsättning för att beviljas arbetslöshetsersättning att den arbetssökande är an- mäld som arbetssökande vid den offentliga arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen meddelar den sökandes arbetslöshetskassa att den sökande är anmäld som arbetssökande. Den arbetssökande ska lämna en ansökan om arbetslöshets- ersättning till arbetslöshetskassan (47 § ). Den arbetssökande samlar in de handlingar som behövs för prövning av rätten till arbets- löshetsersättning. För den som endast har varit förvärvsarbetande krävs en tidrapport, anmälan om arbetslöshet samt arbetsgivarintyg från den sökandes arbetsgivare. Det är den sökande som ansvarar för att handlingarna kommer in till arbetslöshetskassan. Tidrapporten och anmälan om arbetslöshet fylls i av den sökande själv. Arbets- givarintyg fylls i av arbetsgivaren, men det är den arbetssökande själv som måste begära intyget och se till att det når arbetslöshetskassan. De flesta handlingar skickas in elektroniskt via arbetslöshetskassans Mina sidor och den s.k. arbetsgivarportalen. En förutsättning för att ersättningen ska kunna betalas ut är att den ersättningsberättigade fortlöpande skickar in särskilda ansökningsblanketter (dvs. tidrap- porterna), till arbetslöshetskassan. Det kan ske skriftligen eller elek- troniskt. För att kunna fortsätta att betala ut ersättning måste arbetslöshetskassan ha information om den sökandes situation under en given kalendervecka. Av tidrapporten ska därför framgå dag för dag om den sökande t.ex. varit arbetslös, arbetat eller varit sjuk. Arbetslöshetskassorna är föreningar som omfattar ett visst verksam- hetsområde och vars verksamhet regleras i lagen (1997:239) om arbets- löshetskassor, förkortad LAK, och genom sina föreningsstadgar. Ett verksamhetsområde kan omfatta en viss yrkeskategori, bransch eller vissa närbesläktade sådana. En förening kan endast registreras som en arbetslöshetskassa under vissa förutsättningar. Föreningen ska ha minst 10 000 medlemmar och ha till ändamål att ge sina medlemmar ekonomiskt stöd vid arbetslöshet. Den ska också ha antagit stadgar samt utsett styrelse och revisorer. En arbetslöshetskassa ska regi- streras hos Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, förkortad IAF, och får endast bedriva sådan verksamhet som anges i 1 § LAK, dvs. En arbetslöshetskassa har rätt till statsbidrag för kostnader för ersättning som betalas ut enligt bestämmelser i lagen om arbetslöshetsförsäkring. Rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa har den som vid ansök- ningstillfället förvärvsarbetar och uppfyller villkoren i arbetslöshets- kassans stadgar om arbete inom kassans verksamhetsområde. Även den som vid ansökningstillfället inte arbetar har rätt att bli medlem i en arbetslöshetskassa, om villkoren var uppfyllda när han eller hon senast arbetade. En arbetslöshetskassa ska ta ut medlemsavgifter som tillsammans med andra inkomster får antas täcka kassans förvaltningskostnader, betalningen av finansieringsavgift och övriga utgifter. En arbetslös- hetskassa får besluta om olika medlemsavgifter för olika medlems- kategorier, om det finns skäl för det (41 § LAK). Åren omkring 2006–2010 då finansieringsavgiften var särskilt hög hade många arbetslöshetskassor t.ex. olika avgifter för yrkesarbetande och arbets- lösa. En medlem i en arbetslöshetskassa kan under vissa förutsätt- ningar uteslutas. Det gäller exempelvis den som medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter om förhållanden av betydelse för hans eller hennes rätt till medlemskap eller ersättning. Detsamma gäller en medlem som medvetet eller av grov vårdslöshet har låtit bli att anmäla ändrade uppgifter till kassan om förhållanden av betydelse för rätten till ersättning (37 § LAK). Medlemskapet i en arbetslöshetskassa upphör utan uppsägning den dag medlemmen fyller . Den kompletterande Arbetslöshetskassan Alfa I85–87 b §§ LAK finns särskilda bestämmelser för Alfa-kassan. Alfa-kassan hanterar de ärenden som är kopplade till personer som inte är medlemmar i någon arbetslöshetskassa och handhar arbets- löshetsförsäkringen utan de begränsningar till en viss yrkeskategori eller bransch som oftast gäller för de övriga arbetslöshetskassorna. Enskilda kan inte bli medlemmar i , men har möjlighet att ansluta sig till Alfa-kassan (se avsnitt 4.4.1). 4.4Arbetslöshetsförsäkringens administration och finansiering I det följande beskrivs arbetslöshetsförsäkringens administration och finansiering. Arbetslöshetskassorna handhar försäkringen. Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen, förkortad IAF, är tillsynsmyn- dighet på området. Arbetsförmedlingen har flera uppgifter, men här beskrivs främst myndighetens uppgifter utifrån verksamhetens direkta eller indirekta betydelse för arbetslöshetsförsäkringen. Arbetslöshetskassorna handhar arbetslöshetsförsäkringen. De ska pröva rätten till och betala ut arbetslöshetsersättning. Sättet att administrera arbetslöshetsförsäkringen genom arbetslöshetskassor enligt den s.k. Gent-modellen har gällt i sedan införandet 1935 (se avsnitt 4.2.1). Inom EU är modellen numera ovanlig, men och i ännu högre grad har en arbetslöshetsför- säkring som liknar den svenska. Antalet kassor har varierat och finns det 25 arbetslöshetskassor. Arbetslöshetskassorna är fackligt obundna i den meningen att det är möjligt för en person som uppfyller villkoren i stadgarna att vara medlem i en arbetslöshetskassa utan att vara medlem i facket. emot är arbetslöshetskassornas verksamhetsområden, dvs. den yrkes- kategori eller bransch som kassans verksamhet ska omfatta, ofta nära knutna till fackförbundens. Det finns cirka 3,6 miljoner personer i som är medlemmar i en arbetslöshetskassa. Den kompletterande arbetslöshetskassan Alfa-kassan Alfa-kassan hanterar de ärenden som är kopplade till personer som inte är medlemmar i någon arbetslöshetskassa och handhar arbets- löshetsförsäkringen utan de begränsningar till en viss yrkeskategori eller bransch som gäller för de övriga arbetslöshetskassorna. Enskilda har möjlighet att ansluta sig till Alfa-kassan och därigenom skaffa sig samma rättigheter som den som är medlem i en vanlig arbetslös- hetskassa. Arbetslöshetskassorna ska enligt lag samverka med varandra i frågor som rör administration, service, information, utbildning och utveck- ling av kassornas verksamhet. Samverkan sker främst genom organi- sationen, a-kassor. Det är ett grundläggande krav att den som gör anspråk på arbets- löshetsersättning ska vara anmäld som arbetssökande på Arbetsför- medlingen. Anmälan vid Arbetsförmedlingen innebär att den sökan- des arbetslöshetskassa får reda på att den sökande är arbetslös och då kan informera om vad som behövs för att ansöka om arbetslös- hetsersättning. Arbetsförmedlingen förklarar vad som förväntas av den sökande som anspråk görs på ersättning och på- börjar ett förmedlingsärende. Anmälan har även den funktionen att den sökande formellt förklarar sig som arbetssökande och därmed också underkastar sig viss kontroll. I förhållande till arbetslöshets- försäkringen ska Arbetsförmedlingen säkerställa att arbetslöshets- försäkringen fungerar som en omställningsförsäkring. Matchning mellan arbetssökande och arbetstillfällen Arbetsförmedlingen ska förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft. Det framgår av 4 § förordningen (2007:1030) om instruk- tion för Arbetsförmedlingen. Matchning sker genom bl.a. platsför- medling, dvs. genom att den sökande anvisas arbete, och vägledning där den sökande får stöd och information för att kunna göra ett välinformerat val av arbete och utbildning, vilket framgår av 7–7 a §§ förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksam- heten, förkortad verksamhetsförordningen. Om matchningen mellan arbetslösa ersättningstagare och arbetstillfällen förbättras leder det, allt annat lika, till sjunkande arbetslöshet och lägre kostnader för arbets- löshetsförsäkringen. En förutsättning för att kontroll ska fungera är att den sökande är registrerad hos Arbetsförmedlingen som arbetssökande och är till- gänglig för kontroll av sitt arbetssökande. En arbetssökande som får eller som begär arbetslöshetsersättning ska vara nåbar för myndig- heten under hela den tid som han eller hon kvarstår som anmäld hos Arbetsförmedlingen. Den sökande ska dessutom efter kallelse med kort varsel kunna inställa sig hos Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen ska tillsammans med den arbetssökande upp- rätta en individuell handlingsplan där den sökandes skyldigheter, planerade aktiviteter och inriktning för arbetssökandet ska anges. Handlingsplanen ska upprättas senast efter det att den sök- ande anmält sig som arbetssökande vid Arbetsförmedlingen. För den som inte har fyllt bör handlingsplanen upprättas tidigare (6 § verksamhetsförordningen). Den arbetssökande ska sända in aktivitetsrapporter till Arbetsförmedlingen. Aktivitetsrapporterna ska redovisas med ut- gångspunkt från handlingsplanen (6 a § verksamhetsförordningen). Aktivitetsrapporterna kan användas för att hjälpa den sökande att förbättra och effektivisera sitt arbetssökande. Rapporterna kan också användas i kontrollsyfte för att bedöma om den sökande uppfyller arbetslöshetsförsäkringens krav på tillräcklig sökaktivitet efter lämp- liga arbeten. Om det finns skäl för Arbetsförmedlingen att anta att den sök- ande missköter sitt arbetssökande, förlänger tiden i arbetslöshet eller orsakar arbetslösheten i enlighet med 43–43 b §§ , eller om den sökande inte uppfyller de allmänna villkoren i 9 eller 11 §§ samma lag, ska förmedlingen meddela arbetslöshetskassan om det (16 § verk- samhetsförordningen). Arbetslöshetskassan ska sedan pröva om det finns grund för sanktion eller avslag på ansökan om arbetslöshets- ersättning. har underrättat en arbetslöshetskassa om att en sökande inte besökt eller tagit kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen eller en fristående aktör , ska Arbetsförmedlingen skyndsamt kalla den sökande till ett nytt besök eller en ny kontakt. Arbetsförmedlingen ska också informera arbetslöshetskassan när en arbetssökande åter uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning (16 a § verksamhetsförordningen). Övriga uppgifter i förhållande till arbetslöshetsförsäkringen De uppgifter som ska lämnas mellan Arbetsförmedlingen och arbets- löshetskassan anges i ALFFo. För Arbetsförmedlingens del avser det främst uppgifter om den sökande är anmäld som arbetssökande eller inte och uppgifter om anvisningar eller avbrutna arbetsmarknads- politiska program (20 § ALFFo). Utöver det har Arbetsförmedlingen en skyldighet att skyndsamt underrätta arbetslöshetskassan om den sökande inte sköter sitt arbetssökande. Arbetsförmedlingen administrerar arbetslöshetskassornas ansö- kan om statsbidrag inför utbetalning av arbetslöshetsersättning. Det sker inför utbetalning av arbetslöshetsersättning. Arbetsförmedlingen bedömer behovet och fattar beslut om arbets- marknadspolitiska insatser för arbetssökande. Anvisningar till sådana insatser ska ske om det är arbetsmarknadspolitiskt motiverat (9 § verksamhetsförordningen). Det rör sig bl.a. om anvisningar till arbets- marknadspolitiska program med aktivitetsstöd. politiska programmen som ger den sökande rätt till aktivitetsstöd har en nära koppling till arbetslöshetsförsäkringen och arbetslöshets- kassornas administration. Det är som betalar ut aktivitetsstödet. Arbetsförmedlingen lämnar information till behöriga institutio- ner i andra medlemsländer om den sökande är aktivt arbetssökande eller inte inför en ansökan om export av arbetslöshetsersättning till annat EU-/EES-land eller i enlighet med artikel 64, Europa- parlamentets och Rådets förordning (EG) nr 883/2004 om samord- ning av de sociala trygghetssystemen. Likaså registrerar Arbetsför- medlingen de sökande som är arbetssökande i , men som får arbetslöshetsersättning från andra medlemsstater i enlighet med samma förordning. Arbetsförmedlingen har också en service- och kontroll- funktion för denna grupp. IAF är tillsynsmyndighet för arbetslöshetskassorna och arbetslös- hetsförsäkringen. Tillsynen regleras i LAK och preciseras i förord- ningen (2007:906) med instruktion för Inspektionen för arbetslös- hetsförsäkringen. IAF utövar även tillsyn över Arbetsförmedlingens handläggning av ärenden i samband med arbetslöshetsförsäkringen och över Arbetsförmedlingens och arbete med sanktioner inom aktivitetsstödet och utvecklingsersättningen. I sin tillsyn kan IAF påtala brister i en arbetslöshetskassas verksamhet eller förelägga kassan att rätta ett beslut inom en angiven tid. Det kan t.ex. ske om arbetslöshetskassan handlagt ett ärende på ett sätt som inte överensstämmer med lagen, om arbetslöshetskassans stadgar inte uppfyller kraven enligt LAK eller om kassans tillgångar inte är tillräckliga. IAF kan också besluta om att dra in eller återkräva stats- bidrag. Om IAF finner brister hos Arbetsförmedlingen eller Försäk- ringskassan ska IAF påtala det till respektive myndighet. IAF utreder även skadeståndsanspråk från enskilda. IAF utfärdar föreskrifter för hur lagen om arbetslöshetsförsäk- ring och arbetslöshetskassor ska tolkas. IAF kan utfärda föreskrifter genom bemyndiganden, dvs. det framgår av förordning att IAF får utfärda föreskrifter eller för att bestämmelserna i lag eller förordning ska kunna tillämpas i praktiken. får inte tillföra något nytt i sak till bestämmelsen. IAF för också statens talan i domstol i syfte att få fram vägledande avgöranden. IAF följer dessutom utvecklingen på arbetslöshetsförsäkringens område, tar initiativ till åtgärder efter uppföljning, gör kartläggningar, samman- ställer och analyserar statistik inom IAF:s område och utreder frågor inom tillsynsområdena på regeringens uppdrag. IAF har även vissa förvaltningsuppgifter. IAF är bl.a. förbin- delseorgan för arbetslöshetsförsäkringen inom EU, förvaltare av data- baser inom arbetslöshetsförsäkringen och den instans som godkän- ner arbetslöshetskassornas medlemsavgifter. IAF ansvarar också för registerföring över arbetslöshetskassorna samt fastställer hur arbets- givarintyg och tidrapporter ska vara utformade. Arbetslöshetsförsäkringen finansieras på flera olika sätt. Finansier- ingen sker dels via de medlemsavgifter som arbetslöshetskassorna tar in från sina medlemmar, dels genom arbetslöshetskassornas finan- sieringsavgift till staten och via den arbetsmarknadsavgift som arbets- givare och egenföretagare betalar in till staten via arbetsgivar- eller egenavgiften. Den försäkrades medlemsavgift till sin arbetslöshetskassa Arbetslöshetskassorna tar ut medlemsavgifter för att täcka sina för- valtningskostnader, betalningen av finansieringsavgift (se nedan) och övriga utgifter. En arbetslöshetskassa kan besluta om olika med- lemsavgifter för olika medlemskategorier om det finns skäl för det. En kassa kan även ta ut en extra avgift, s.k. särskild uttaxering, om det behövs för att kunna bedriva verksamheten. Det är IAF som godkänner arbetslöshetskassornas medlemsavgifter liksom särskild uttaxering. De medlemsavgifter som arbetslöshetskassornas med- lemmar betalar till kassorna finansierar dock endast en mindre del av arbetslöshetsersättningen. Alfa-kassan hanterar grundförsäkringen för den som inte är med i någon annan arbetslöshetskassa. Alfa-kassan tar ut en särskild admi- nistrationsavgift när ersättningen betalas ut. Avgiften är tänkt att bidra till att täcka Alfa-kassans förvaltningskostnader för de ersättnings- Det är IAF som efter förslag från Alfa-kassan meddelar föreskrifter om vilken avgift som ska tas ut. Arbetslöshetskassornas finansieringsavgift till staten En arbetslöshetskassa ska betala in en finansieringsavgift till staten. Finansieringsavgiften är tänkt att delfinansiera statens kostnader för arbetslöshetsersättning och avgiftens storlek regleras i LAK. Finan- sieringsavgiften faktureras månatligen av IAF som ser till att staten får in avgifterna från arbetslöshetskassorna. Arbetsgivares arbetsmarknadsavgift till staten Arbetsmarknadsavgiften är en del av arbetsgivaravgiften respektive egenavgiften, och regleras i socialavgiftslagen (2000:980). Arbets- givare betalar arbetsgivaravgifter för sina anställda, medan egenavgif- terna erläggs av enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. Det framgår av lagen (2000:981) om fördelning av socialavgifter att arbetsmarknadsavgiften ska användas för att finansiera arbetslös- hetsförsäkringen. Figur 4.2 Flödesschema administration av statsbidrag och ersättning 4.5Arbetslöshetsförsäkringen ur ett forskningsperspektiv Även om det finns en bred politisk enighet om arbetslöshetsför- säkringens betydelse finns det olika uppfattningar om hur försäk- ringen ska utformas. Ska den, till exempel, i första hand utformas för att tiden i arbetslöshet ska bli så kort som möjligt eller för att ge ekonomisk trygghet under omställningen mellan två arbeten? Bero- ende av vad man vill uppnå kan regelverket konstrueras på olika sätt, vilket kommer att förstärka eller försvaga olika effekter. Arbetslöshetsförsäkringens potentiella effekter har analyserats teoretiskt och utvärderats empiriskt inom nationalekonomisk forsk- ning, och litteraturen om hur en optimal arbetslöshetsförsäkring bör utformas är omfattande. Trots att vissa teoretiska utgångspunkter har kritiserats för att i alltför hög utsträckning fokusera på indivi- dens beteende i stället för samhällsstrukturers betydelse för arbets- löshet, finns det ett tydligt samband mellan den nationalekonomiska forskningens slutsatser och den nuvarande arbetslöshetsförsäkringens utformning. I detta avsnitt presenteras därför de övergripande slut- satserna från denna forskning.