sou · H8B333 · 2020-06-08 00:00:00 — Utredningen känner inte till några studier på vilka typer av effekter som skolformen har på individers sysselsättning. 3.2.5Samverkan mellan utbildning och arbetsliv Det är väl dokumenterat att samverkan mellan skola och arbetsliv bidrar till att utveckla yrkesutbildningens kvalitet och attraktions- kraft. Systemet för gymnasieskola och vuxenutbildning behöver vara avstämd mot den arbetsmarknad och den högre utbildning som utbild- ningen ska leda till och avnämarna behöver involveras för att säkra sin egen kompetensförsörjning. Jämförelser med andra länder visar att där det finns etablerade traditioner av nära samverkan mellan före- trädare för reguljär utbildning och representanter för arbetslivet, på olika nivåer, underlättas också styrningen av utbildningen efter arbets- marknadens behov. har i sin granskning av svensk yrkes- utbildning beskrivit behovet av ökad samverkan mellan skola och arbetsliv i syfte att stärka kopplingen mellan utbud och arbetsmark- nadens behov.175 Flera branscher har tagit fram modeller för flernivåsamverkan för att stärka dialogen mellan skola och arbetsliv samt för att bidra till kvali- tetshöjande insatser. De flesta av dessa modeller, som t.ex. Teknik- 175OECD (2019), Vocational Education and Training in . Analys av utredningens syften college och Vård- och omsorgscollege, bygger på såväl lokal, regional som nationell samverkan. I sådana fora diskuteras behov av kompetens och arbetsplatsförlagt lärande, utbud, kompetensutvecklingsinsatser för lärare och handledare, validering med mera. I dessa exempel ingår arbetsgivarorganisationer och fackliga organisationer nationellt, medan de på regional nivå bemannas av strategiskt placerade personer från arbetsgivare, fack och skolhuvudmän. På lokal nivå ingår represen- tanter från lokalt arbetsliv och utbildningsanordnare både i gymnasie- skolan och i komvux. Andra branscher har valt egna koncept för samverkan mellan skola och arbetsliv för att trygga sin kompetensförsörjning. På några orter i landet har näringslivet tagit initiativ till gymnasial lärlings- anställning, vilket inneburit att intresset bland elever har börjat öka där dessa möjligheter finns. Flera industrigymnasier drivs också på initiativ av, och med stöd av, näringslivet. Detta mot bakgrund av problemen med kompetensförsörjningen. Det finns också yrkesområden som saknar nationell branschorga- nisation och som inte har tillräckligt många företag eller organisationer för att kunna engagera sig i samverkan med skolan. Vård- och omsorgscollege respektive Teknikcollege innebär certi- fierade plattformar för samverkan mellan arbetsgivare, fackliga orga- nisationer och utbildningsanordnare. Denna samverkan finns på lokal och regional nivå, och syftar till att kvalitetssäkra utbildningarna och stärka elevernas anställningsbarhet. Föreningen och omsorgscollege är ett nationellt organ som med stöd av den kunskap som finns inom parternas organisationer driver och utvecklar arbetet kring kriterier och certifiering av regio- nala och lokala Vård- och omsorgscollege. Föreningens medlemmar är SKR, Föreningen Vårdföretagarna, , , KFS och arbetsgivarföreningen . Lokala och regionala Vård- och omsorgscollege finns över hela landet. Teknikcollege utvecklas genom erfarenhetsutbyte inom Riksfören- ingen Teknikcollege (RTS) och bildades . Teknikcollege bygger på en regional organisation där flera kommuner samverkar genom avtal. Cirka 180 av landets kommuner engagerar sig inom Teknikcollege i någon form. Näringslivet är med och påverkar utbild- ningarnas innehåll och ser till att eleverna utbildas med moderna maskiner och annan utrustning. Syftet är att öka statusen och kvali- 176Kommunala företagens arbetsgivarorganisation (tidigare Pacta). Analys av utredningens syften teten för industrirelevanta utbildningar samt skapa en matchning mellan utbildningssystemet och de kompetensförsörjningsbehov som har. I samband med Gy11 fick i uppdrag att inrätta nationella råd för gymnasieskolans yrkesprogram.177 Enligt 10 § förordningen (2015:1047) med instruktion för ska ansvara för dessa. Som tidigare nämnts finns det ett nationellt pro- gramråd för varje yrkesprogram samt även för teknikprogrammets fjärde år (TE4). Råden syftar till att stärka samarbetet mellan gym- nasieskolan och arbetslivet för att utbildningen bättre ska motsvara arbetslivets behov. De tretton nationella programråden diskuterar och ger råd till i olika frågor som rör yrkesutbildning. Det gäller exempelvis analyser av utbildningar utifrån arbetsmarkna- dens behov, yrkesutbildningarnas innehåll eller utformning och stöd till handledare. använder synpunkter och förslag från de nationella programråden som underlag för regeringsredovisningar och stödmaterial. Programråden ska även höras innan med- delar föreskrifter om ämnesplaner och programfördjupning när det gäller yrkesprogram (1 kap. 5 § och 4 kap. 5 § gymnasieförordningen). De ska också höras om ansökningar om särskilda varianter på yrkes- program enligt 5 kap. 9 § gymnasieförordningen och bör tillstyrka en nationell efterfrågan på de kunskaper och färdigheter som utbild- ningen ger när det gäller ansökningar om riksrekrytering i fråga om yrkesprogram enligt 5 kap. 19 § samma förordning. Det är som utser programrådens ledamöter. Dessa har i sin tur nominerats av arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer, branscher och myndigheter. De är representanter från arbetslivet med kunskap om programmens yrkesområden, t.ex. som ansvariga för utbildnings- eller kompetensförsörjningsfrågor. Råden har sinsemellan olika antal ledamöter, eftersom de respektive yrkesprogrammen har olika karaktär och olika antal inriktningar. Antalet avnämarorganisa- tioner för respektive program varierar och myndigheter behöver vara 177U2009/5399/G. Uppdraget föreslogs i propositionen Högre krav och kvalitet i den nya gym- nasieskolan (prop. 2008/2009:199). Analys av utredningens syften representerade i några av råden (exempelvis Arbetsförmedlingen, El- säkerhetsverket och ). De nationella programråden möts regelbundet genom ett par år- liga konferenser, programrådsmöten och arbetsmöten. De nationella programråden existerar endast när deltagarna befinner sig på möte med . Deltagarna ingår i respektive program- råd på organisationsmandat. satt deltagarna på personliga mandat. De har ingen skyldighet att inhämta synpunkter från lokala eller regionala programråd. För de högskoleförberedande programmen finns inga nationella programråd. har dock ett egeninitierat råd för de högskole- förberedande programmen. Ledamöter är representanter för hög- skolor och universitet, representanter för Universitets- och högskole- rådet (UHR) samt (), Skolinspek- tionen, samt Elevkårer. I detta råd diskuteras främst frågor som rör högskoleförberedelse och gymnasiearbete. finns också ett nationellt programråd för introduktionsprogrammen. Lokala programråd, yrkesråd och lokala högskoleråd Enligt 1 kap. 8 § gymnasieförordningen ska det för yrkesprogram- men i gymnasieskolan finnas ett eller flera lokala programråd för samverkan mellan skola och arbetsliv. I förordningen står inte hur programråden ska organiseras. Enligt 4 kap. 13 § samma förordning ska huvudmannen samråda med det lokala programrådet i vissa fall när APL behöver bytas ut mot motsvarande skolförlagd utbildning. Av 5 kap. 6 § samma förordning framgår att ett yttrande av aktuellt lokalt programråd ska bifogas en ansökan om särskild variant för ett yrkesprogram. I övrigt kan råden exempelvis hjälpa till med att ordna platser för APL, planera och organisera APL, medverka vid utform- ningen av gymnasiearbeten, samråda om vilka kurser som ska erbjudas som programfördjupning och medverka i det systematiska kvalitets- arbetet. Råden består ofta av representanter från näringsliv och orga- nisationer, politiker samt lokala utbildningsanordnare. deltar också elever. Enligt förordningen om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning ska det finnas ett eller flera yrkesråd för samråd Analys av utredningens syften mellan företrädare för utbildningen och arbetslivet.178 Ett yrkesråd får vara gemensamt för flera utbildningar. Det får även vara gemen- samt med motsvarande funktion inom gymnasieskolan. ska medverka till att utveckla samverkan mellan utbildning och arbetsliv och bidra till ett lärande i arbetslivet med hög kvalitet. Yrkes- rådet ska bistå kommunerna med att belysa behoven i arbetslivet och med att ordna platser för APL i utbildningen. ska också medverka vid uppföljning och utvärdering av den arbetsplatsförlagda delen av utbildningen. Råden har inget reglerat mandat att dimensionera antalet platser på en utbildning. har inte i uppdrag att kartlägga vilka de lokala programråden är eller vad de bedriver för verksamhet. På många håll finns även lokala högskoleråd, där avnämarrepre- sentanterna kommer från högskola och universitet. Uppgifter för hög- skoleråden kan bestå i att utgöra forum för lokalt samarbete och dia- log med högskola och universitet. Regionalt utvecklingsansvar och kompetensförsörjning Regeringens nationella strategi för hållbar regional tillväxt och attrak- tionskraft –2020 sätter ramarna och ska vara vägledande för alla som arbetar nationellt eller regionalt för regional tillväxt. I den natio- nella strategin presenterar regeringen fyra prioriterade områden för det regionala tillväxtarbetet varav kompetensförsörjning är ett om- råde. De övriga är innovation och företagande, attraktiva miljöer och tillgänglighet samt internationellt samarbete. I strategin lyfter reger- ingen fram 19 myndigheter som särskilt betydelsefulla för genom- förandet av den regionala tillväxtpolitiken. Där ingår bl.a. Myndig- heten för och Arbetsförmedlingen. har det regionala utvecklings- ansvaret i alla län flyttats över från staten till landstingen (numera regionerna). De regionalt utvecklingsansvariga ansvarar för genom- förandet av den regionala tillväxtpolitiken. Uppdraget finns reglerat i förordningen om regionalt tillväxtarbete179 och i en lag om regionalt utvecklingsansvar.180 Regionerna ska bl.a. ta fram en strategi för utveck- lingen i länet och samordna insatser för att genomföra denna strategi. 17817 och 18 §§ förordningen om statsbidrag för regional yrkesinriktad vuxenutbildning. 179Förordning (2017:583) om regionalt tillväxtarbete. 180Lag (2010:610) om regionalt utvecklingsansvar. Analys av utredningens syften Alla regionalt utvecklingsansvariga arbetar med grundläggande regionalt kompetensförsörjningsarbete. Det omfattar bl.a. att till- handahålla analyser och prognoser av kompetens- behoven för privat och offentlig sektor. Regeringen har markerat att aktörer med regionalt utvecklings- ansvar har en viktig uppgift att bidra till en väl fungerande kompe- tensförsörjning i hela landet.181 De regionalt utvecklingsansvariga ska organisera och fastställa målsättningar för regionalt kompetensförsörjningsarbete i samver- kan med bl.a. kommuner, arbetsliv, utbildningsaktörer och statliga myndigheter. Man ska även tillhandahålla analyser och prognoser av behovet av kompetens i privat och offentlig sektor . De regionalt utvecklingsansvariga ska också i samtliga län med- verka i planeringen av utbud och inriktning för regionalt yrkesvux samt bidra till etableringen av lärcentra. har fått ett kompletterande uppdrag att stödja regio- nalt kompetensförsörjningsarbete 2018–2020. ska bidra med expert- och kunskapsstöd, vilket t.ex. kan handla om att stödja det regionala analys- och prognosarbetet. En viktig del i uppdraget är också att bidra till att öka berörda statliga myndigheters del- tagande i det regionala kompetensförsörjningsarbetet. Arbetsför- medlingen, Myndigheten för , samt andra berörda statliga myndigheter ska därför inom sina verksamhets- områden bistå i genomförandet av uppdraget. 3.3Likvärdighet och segregation i gymnasieskolan Utredningen har bl.a. till syfte att främja en likvärdig utbildning och minska segregationen inom gymnasieskolan. I det här avsnittet disku- teras först begreppen likvärdighet och skolsegregation och vad det innebär för en skolform som till sin natur är differentierad (avsnit- ten 3.3.1 och 3.3.2). Beskrivningen av utvecklingen av lik- värdighet och skolsegregation baserar utredningen på den bilaga till långtidsutredningen som publicerades (avsnitten 3.3.3 och 3.3.5). belyser inte skillnaden mellan olika program och därför kompletterar vi med en beskrivning av hur skill- nader i måluppfyllelse mellan programmen och sammansättningen 181Uppdrag till regionalt utvecklingsansvariga och 18 respektive . Analys av utredningens syften av olika typer av program på skolorna ser ut (avsnitten 3.3.4 och 3.3.6). Likvärdighet med avseende på tillgången till gymnasial utbild- ning av god kvalitet diskuteras i avsnitt 3.3.7.182 3.3.1Begreppen likvärdighet och segregation Begreppet likvärdighet har ingen bestämd definition. I skollagen anges att utbildningen inom skolväsendet ska vara likvärdig inom varje skolform oavsett var i landet den anordnas, men någon närmare definition görs inte i lagen.183 I propositionen som föregick den nya skollagen 2011 förtydligade dock regeringen att begreppet likvärdig innebär att kvaliteten i verksamheten ska vara så hög att de fastställda målen kan uppnås oavsett var i landet verksamheten bedrivs.184 Skollagen anger också att det i utbildningen ska tas hänsyn till barns och elevers olika behov.185 Eleverna ska ges stöd och stimulans så att de utvecklas så långt som möjligt och det ska vara en strävan att uppväga skillnader i deras förutsättningar att tillgodogöra sig utbild- ningen. Vidare ska alla ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet, oberoende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska för- hållanden.186 182Tillgången till ett allsidigt utbud ur ett geografiskt perspektiv behandlas i avsnitt 3.1. 1831 kap. 9 § skollagen. Det finns även en mer vardaglig användning och förståelse av begreppet och som varierat . Vi har valt att utgå från det som anges i bestämmelserna i skollagen och av . 2009/10:165, Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet. 1851 kap. 4 § skollagen. 1861 kap. 8 § skollagen. Analys av utredningens syften Vanliga indikatorer när likvärdigheten undersöks tolkar skollagens formuleringar som att de uttrycker tre aspekter av likvärdighet: lika tillgång till utbildning, lika kvalitet på utbildningen och en kompensatorisk utbildning. För att studera lik- värdigheten använder myndigheten fyra indikatorer:187 –Betydelsen av elevens socioekonomiska bakgrund för skolresul- taten. –Skillnader i skolornas elevsammansättning (skolsegregation). –Skillnader i skolornas resultat (mellanskolvariation). –Betydelsen av skolans elevsammansättning för en elevs förväntade resultat (skolnivåeffekt). Samma typ av indikatorer används även av andra som analyserar skolans likvärdighet.188 Men ansatsen att studera likvärdighet baserat på elevers skolresultat och spridningen i resultat har också kritiserats för att den inte säger tillräckligt om utbildningens kvalitet.189 Efter- som elevernas skolresultat i mycket stor utsträckning bestäms av annat än det som sker i skolan (exempelvis arv och miljö) ger de fyra indikatorerna inte underlag för att bedöma utbildningens kvalitet. I stället behöver kvaliteten bedömas mer direkt, menar (2019).190 Det kan helt enkelt vara mycket svårt för skolan att helt kompensera för elevernas olika förutsättningar. betonar dock att även om indikatorerna kan kritiseras som mått på likvärdighet 187De använda måtten redovisas mer utförligt i (2018), Analyser av familjebakgrundens betydelse för skolresultaten och skillnader mellan skolor. En kvantitativ studie av utvecklingen i slutet av . Den första indikatorn visar i vilken utsträckning skolväsendet klarar att uppväga skillnader i elevernas socioekonomiska förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Skolsegregationen visar hur elevsammansättningen på skolorna skiljer sig åt ut- ifrån både socioekonomisk bakgrund och migrationsbakgrund. Mellanskolvariation visar hur resultaten varierar mellan olika skolor. Skolnivåeffekten visar hur mycket skolresultaten skiljer sig mellan elever som har samma individuella socioekonomiska bakgrund, men som går på skolor med olika socioekonomisk elevsammansättning. 188Se exempelvis m.fl. (2014), Decentralisering, skolval och fristående skolor: resultat och likvärdighet i svensk skola och (2009) Lika skola med olika resurser? En ESO- rapport om likvärdighet och resursfördelning 2009:5. 189Erikson (2019), Hur ska likvärdighet i skolan bäst bedömas? i 2019:01 Lika för alla? En ESO-antologi om skolans likvärdighet och SOU 2019:40, Jämlikhet i möjligheter och utfall i den svenska skolan. 190Erikson (2019), Hur ska likvärdighet i skolan bäst bedömas? i 2019:01 Lika för alla? En ESO-antologi om skolans likvärdighet. Analys av utredningens syften kan det vara angeläget att minska sambandet mellan bakgrundsför- hållanden och elevens skolresultat. Indikatorerna är också relaterade till skolsegregation. Segregation kan definieras som ett rumsligt åtskiljande av befolkningsgrupper.191 Segregation kan ske på grundval av exempelvis socioekonomisk status eller etnisk tillhörighet och den kan vara ofrivillig eller frivillig. Inom forskningen har tyngdpunkten legat på analyser av den socioekono- miska och den etniska dimensionen.192 Den forskning som bedrivs fokuserar på mekanismer som leder till segregation eller fokuserar på konsekvenserna av segregationen. Utveckling studeras i brist på naturlig referenspunkt En följd av att elevernas resultat i hög grad beror på faktorer utanför skolans påverkansområde är att man inte kan förvänta sig att skol- system fullt ut ska kunna kompensera för detta. Det finns då inte heller någon naturlig referenspunkt för vad som ska betraktas som en hög eller låg grad av likvärdighet. Ett sätt att hantera detta är att fokusera på förändringar för att bedöma hur likvärdigheten utvecklats.193 De stora förändringar som genomförts i gymnasieskolan innebär dock en komplikation i sammanhanget. Det handlar om förändringar i betygssystem, behörighetskrav och synen på vad som är en fullföljd gymnasieutbildning. 3.3.2Komplicerat att bedöma likvärdighet i den differentierade gymnasieskolan Gymnasieskolan är frivillig och betydligt mer differentierad än grund- skolan. Eleverna väljer till och kan antas till 18 nationella program eller 4 introduktionsprogram som har olika syften och innehåll. Eleverna väljer utbildning efter intresse och framtidsplaner och det är stor skillnad mellan de olika programmens utbildningsinnehåll. Det finns vidare en rad faktorer som också påverkar valet och som kan bidra 192Vetenskapsrådet (2018), Svensk forskning om segregation – en kartläggning. Socioekonomisk segregation handlar om klass- och resursskillnader och om etnisk segregation som syftar på att personer som delar vissa kännetecken (etniska, religiösa, fysiska) tenderar att segregeras. 193Robert (2019), Hur ska likvärdighet i skolan bäst bedömas? i 2019:01 Lika för alla? En ESO-antologi om skolans likvärdighet och SOU 2019:40 Jämlikhet i möjligheter och utfall i den svenska skolan. Analys av utredningens syften till att gymnasieskolan blir alltmer uppdelad efter t.ex. kön eller socio- ekonomisk bakgrund (se avsnitt 3.1.2). Det finns ett samband mellan vilket program en elev går på och elevens grundskolebetyg. En direkt inverkan har betygskraven för behörighet till de nationella programmen där behörighetskraven är högre för de högskoleförberedande programmen än för yrkespro- grammen. Elever med högre meritvärden från väljer i högre grad högskoleförberedande program och elever med lägre merit- värden väljer i högre grad yrkesprogram. Om det finns fler sökande än platser antas eleverna med betygen som urvalsgrund. Hur sammansättningen av elever med olika meritvärden varierar mellan olika nationella program framgår av figur 3.16. Det är fram- för allt gruppen med de lägsta meritvärdena från som utgör en stor grupp på yrkesprogrammen, och eleverna med de högsta meritvärdena som utgör en stor grupp på de högskoleförbered- ande programmen. Eleverna med meritvärden som ligger kring det genomsnittliga meritvärdet utgör en relativt stor grupp på de flesta programmen. Bedömningen av gymnasieutbildningens likvärdighet kompliceras av differentieringen som dessutom samvarierar med elevernas studie- förutsättningar. Men oavsett vilket program eleven går på ska gymna- sieskolan ge en god grund för yrkesverksamhet och fortsatta studier.194 Gymnasieskolan ska också ge en god grund för personlig utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet. 19415 kap. 2 § skollagen. Analys av utredningens syften Figur 3.16 Eleverna fördelade i grupper efter meritvärden från per nationellt program Restaurang och livsm. Handel och adm. Anm.: I kvartilgrupp 1 går den fjärdedel av eleverna som har lägst genomsnittligt meritvärden från grund - skolan, i kvartilgrupp 2 den fjärdedel som har näst lägst genomsnittligt meritvärde. I kvartilgrupp 4 går den fjärdedel av eleverna som har högst genomsnittligt meritvärde från . Källa: Registeruppgifter från SCB, egna beräkningar. 3.3.3Elevernas socioekonomiska bakgrund har stor betydelse för studieresultat och måluppfyllelse När likvärdigheten undersöks är det vanligt att studera vad elevernas socioekonomiska bakgrund betyder för skolresultaten och för hur det går för eleverna i vidare studier och på arbetsmarknaden. En samman- fattande slutsats är att det finns stora skillnader i måluppfyllelse för gymnasieeleverna med olika bakgrund och att dessa skillnader åtmin- stone inte har minskat . Analys av utredningens syften Gymnasiebetyg och examen samvarierar med elevens bakgrund Det är känt att barn till högutbildade föräldrar klarar sig bättre i skolan än de som har föräldrar med kortare utbildning. Detta gäller både i och i andra länder. I gymnasieskolan uppnår elever som har föräldrar med eftergymnasial utbildning i högre grad gym- nasieexamen jämfört med andra elever. Av denna grupp var andelen examinerade , medan motsvarande andel för ele- ver med föräldrar med förgymnasial utbildning var . Även den genomsnittliga betygspoängen varierar med föräldrarnas utbild- ning.195 Inga tydliga tecken på att elevens bakgrund fått större betydelse för gymnasiebetygen Medelbetygen i gymnasieskolan samvarierar tydligt med betygen från . finner inga tydliga tecken på att det sambandet skulle ha förändrats . Hälften av skillnaderna i gymnasiebetygen kan enligt långtidsutred- ningen förklaras av familjebakgrunden (liksom i ). Familje- bakgrundens betydelse för gymnasiebetygen har visserligen ökat, men detta hänger samman med att det finns allt fler elever som bott i . konstaterar att bland svenskfödda elever förefaller betydelsen av familjebakgrunden för gymnasiebetygen varit oförändrad. Men författarna varnar också för att de brister i likvärdigheten i betygssättningen som lyfts fram av Hinnerich och Vlachos (2017) och (2018) gör att trenderna ska tolkas med viss försiktighet.196 Skolor kan vara olika generösa vid betygssätt- ningen vilket innebär att högre betyg på en skola inte självklart kan tolkas som högre kvalitet. 195Statistiken som presenteras är hämtad från rapport från (2018), Betyg och studie- resultat i gymnasieskolan 2017. (Avser nybörjare i gymnasieskolan ). Studieresul- taten gäller elever som slutförde ett nationellt program med examen eller studiebevis om minst Det ska tilläggas att den genomsnittliga betygspoängen ökade något för samtliga grupper 2017 jämfört med . 196Skolverket (2018), Från gymnasieskola till högskola. En registerstudie , och Hinnerich Tyrefors, B. & J. Vlachos (2017) The Impact of on Student . Swedish Evidence Using External and Internal Evaluations. Labour Economics 47, 1–14. skriver att utrymmet för att vara generös i betygsättningen på gymnasiet är stort. Skolornas betydelse för gymnasiebetygen har varit mycket stabil och fortsatt mycket låg, trots försämrad genomströmning på gymnasiet. Analys av utredningens syften