sou · H8B349 · 2020-09-01 00:00:00 — händerta handlingar och varuprover när det kan befaras finnas en allvarlig risk och den ekonomiska aktören inte lämnar ut begärda handlingar eller varuprover, eller när det kan befaras att den ekonomiska aktören kommer att undanhålla, förvanska eller förstöra handlingar eller varuprover. Vid en inspektion på plats ska en mark- nadskontrollmyndighet också få begära handräckning av Krono- fogdemyndigheten och hjälp av . Befogenheten att införskaffa varuprover begränsas genom att anonyma köp, det vill säga köp under dold eller fingerad identitet, endast ska få ske om det är nödvändigt för att uppnå syftet med kontrollen. Efter att ett sådant köp har genomförts ska den eko- nomiska aktören underrättas om det. Utredningen föreslår att en marknadskontrollmyndighet ska få förelägga en ekonomisk aktör att tillhandahålla kostnadsfria varuprover. Det anges uttryckligen i den föreslagna lagen att befogenheten att kräva begränsningar eller varningsmeddelanden på onlinegräns- snitt inte gäller för de onlinegränssnitt som omfattas av yttrande- frihetsgrundlagens skydd. Utredningen föreslår att en marknadskontrollmyndighet ska få meddela de förelägganden och förbud som behövs för att harmoni- serad produktlagstiftning, EU:s marknadskontrollförordning, den föreslagna lagen eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen ska följas. Ett föreläggande eller förbud ska få förenas med vite. Om en ekonomisk aktör inte följer ett föreläggande eller förbud eller om aktören inte går att nå, ska en marknadskontrollmyndighet själv få vidta lämpliga åtgärder för att få en bristande överensstämmelse att upphöra eller att eliminera en risk. Utredningen föreslår en bestämmelse i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadskontrollförordning som anger att en marknadskontrollmyndighet ska få återkräva alla kostnader för utförd marknadskontroll av en relevant ekonomisk aktör, om det vid kontrollen visar sig att produkten inte överensstämmer med gällande krav enligt tillämplig harmoniserad unionslagstiftning. Utredningen föreslår i denna del att det ska införas ett nytt bemyndigande som ger regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, rätt att meddela föreskrifter om ersättningen. De beslut en marknadskontrollmyndighet fattar ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol eller, när besluten rör unionslagstift- ning inom tillämpningsområde, mark- och miljödom- Det gäller förelägganden och förbud, beslut om marknads- kontrollåtgärder och sanktionsavgifter. I svensk sektorslagstiftning finns bestämmelser som reglerar sank- tioner vid överträdelser av all harmoniserad produktlagstiftning som omfattas av EU:s marknadskontrollförordning. Sanktionerna skiljer sig åt för olika produktslag och utredningen föreslår därför att det införs nya enhetliga bestämmelser om vite och sanktionsavgift i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadskontrollför- ordning som ska ersätta sanktionsbestämmelserna i sektorslagstift- ningen. Bestämmelserna ska även vara tillämpliga vid överträdelser av EU:s marknadskontrollförordning. Utredningen föreslår att en marknadskontrollmyndighet ska besluta att sanktionsavgift ska på- föras en ekonomisk aktör om aktören har överträtt en bestämmelse som ställer krav på den produkt som aktören tillhandahåller eller som medför skyldigheter för den ekonomiska aktören. Avgiften ska tas ut även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oakt- samhet, det vill säga ett strikt ansvar ska gälla. I ringa fall ska någon sanktionsavgift inte beslutas. Om det finns särskilda skäl eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut sanktionsavgiften får avgiften sättas ned. Avgiften ska vara lägst och högst . Utredningen föreslår att det ska införas ett nytt bemyndigande som ger regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, rätt att meddela föreskrifter om sanktionsavgiftens storlek. Den föreslagna lagstiftningen har positiva effekter för marknads- kontrollmyndigheterna och för de ekonomiska aktörerna. Myndig- heternas möjligheter att kontrollera produkter och ingripa mot över- trädelser förbättras, vilket leder till säkrare produkter på marknaden och bättre förutsättningar för en rättvis konkurrens. EU:s marknadskontrollförordning medför en höjd ambitions- nivå för marknadskontroll, vilket kan leda till behov av ökade anslag för utpekade marknadskontrollmyndigheter. kostnadsökningar som utredningens förslag i sig medför beträffande myndigheternas verksamhet blir så begränsade att de ryms inom ramen för befintliga anslag. För en del ekonomiska aktörer kan förslagen medföra ökade kostnader för exempelvis återkrav för utförd marknadskontroll och höjda sanktionsavgifter. Det drabbar dock endast aktörer som själva bryter mot eller hanterar produkter som brister i överensstämmelse med gällande krav. Marknadskontrollmyndigheternas utökade befogenheter och änd- rade sanktionsmöjligheter kan förväntas medföra en något ökad mål- tillströmning till allmänna förvaltningsdomstolar och mark- och miljödomstolar. Den nya lagen och övriga författningsändringar föreslås träda i kraft . The EU has adopted a new Regulation on market surveillance and compliance of products. This report proposes changes intended to adapt Swedish legislation to Regulation (EU) 2019/1020 of Parliament and of 2019 on market surveillance and compliance of products and amending Directive 2004/42/EC and Regulations (EC) No 765/2008 and (EU) No 305/2011, called the EU Market Surveillance Regulation here. The purpose of the EU Market Surveillance Regulation is to make the rules in the area of product safety clearer and more uniform and to improve and simplify the system of market surveillance of prod- ucts in the harmonised area. Strong and more uniform market surveil- lance is held to benefit both consumers and economic actors and to contribute to growth by facilitating the smooth functioning of the internal market. Robust supervision of products is also essential to be able to protect public interests and create better conditions for fair competition in the Union market. The EU Market Surveillance Regulation regulates the organisation, financing and implementation of Member States’ market surveillance. In the main, the Regulation shall apply from 16 2021. The remit of the Inquiry has included analysing what legislative amendments may be needed to be able to apply the EU Market Surveillance Regulation in an effective and appropriate way that strengthens market surveillance in and the EU. New act supplementing the EU Market Surveillance Regulation The EU Market Surveillance Regulation covers products regulated in a large number of Swedish statutes, known as ‘sectoral legislation’. The Inquiry proposes gathering the regulation of market surveillance of products covered by the EU Market Surveillance Regulation in a new cross-sectoral act supplementing the EU Regulation. The act should set out general provisions on market surveillance measures such as the powers of and penalties available to the market surveillance authorities. Provisions concerning product requirements should remain in sectoral legislation. This proposal results in consequential amendments to sectoral legislation. For instance, references to the new act are added and provisions that involve dual regulation in relation to the EU Market Surveillance Regulation are repealed. The EU Market Surveillance Regulation requires Member States to designate one or more national market surveillance authorities. On the basis that 's decentralised organisation of market surveillance shall be retained, the Inquiry proposes that 13 of the central govern- ment agencies currently responsible for surveillance be designated as market surveillance authorities under Article 10(2) of the EU Market Surveillance Regulation. They are the Swedish Work Environment Authority, , and Planning, , the Public Health Authority of , the , the , the , the , the , the and , the , () and the . The Inquiry proposes that municipalities should no longer be market surveillance authorities but that they should continue to perform tasks involving market surveillance in connection with their regular supervision. The Inquiry also proposes appointing SWEDAC as the single liaison office under Article 10(3) of the EU Market Surveillance Regulation. The provisions about the single liaison office and the should be set out in a new government ordinance containing provisions supplementing the EU Market Surveillance Regulation and other provisions on market surveillance. To enable effective cooperation and exchange of infor- mation between the market surveillance authorities, the Inquiry pro- poses introducing provisions about an information obligation and coordination between the market surveillance authorities. Provisions should be also introduced on an obligation to observe secrecy for persons handling a matter concerning market surveillance under the EU Market Surveillance Regulation and the proposed act. The EU Market Surveillance Regulation also requires Member States to designate one or more authorities in charge of the control of products entering the Union market. The Inquiry proposes desig- nating the Swedish Customs as the authority in charge under Article 25(1) of the EU Market Surveillance Regulation. Powers of the market surveillance authorities The EU Market Surveillance Regulation specifies a minimum level of the powers that have to confer on their market surveil- lance authorities. These powers have to be sufficient to enable the market surveillance authorities to perform appropriate checks on the characteristics of products through documentary checks or physical checks, for instance. These checks can be carried out for a preventive purpose through random checks or following notification on account of, for example, an accident reported or a consumer complaint. The checks have to refer to products offered for sale both in physical shops and online or through other means of distance sales. In the main, the Inquiry’s proposal means assigning ’s market surveillance authorities the powers set out in Article 14(4) of the EU Market Surveillance Regulation. This applies, for example, to the powers to request information and documents, to carry out unan- nounced on-site inspections; to enter any premises, land or means of transport, acquire product samples and demand restrictions on online interfaces such as websites and applications. The Inquiry proposes that the power to carry out on-site inspec- tions should apply to all spaces used for business, including in dwellings. Unannounced inspections of spaces that are not accessible to the public should, on account of the intrusion entailed on the right of the individual to privacy, only be permitted when it can be feared that a product is such a serious risk that it is not possible to await an announced inspection or the inspection would otherwise lose impor- tance. A market surveillance authority should, at on-site inspections, be allowed to take charge of documents and product samples when it can be feared that there is a serious risk and the economic operator does not immediately release documents or product samples requested or when it can be feared that the economic operator will withhold, distort or destroy documents or product samples. At on-site inspec- tions a market surveillance authority should also be able to request enforcement assistance from the Swedish Enforcement Authority and help from the Swedish Authority. The power to acquire product samples is restricted in that anony- mous purchases, i.e. purchases under a concealed or assumed iden- tity, may only be made when essential to achieve the purpose of the check. After such a purchase has been carried out, the economic operator should be notified of it. The Inquiry proposes that a market surveillance authority should be able to order an economic actor to provide product samples free of charge. The proposed act states explicitly that the power to require restric- tions or warnings to end users on online interfaces does not apply to online interfaces covered by the protection of the Fundamental on Freedom of Expression. The Inquiry proposes that a market surveillance authority should be able to issue the orders and prohibitions needed for compliance with harmonised product legislation, the EU Market Surveillance Regulation, the proposed act or regulations issued pursuant to the act. It should be possible to combine an order or a prohibition with a conditional fine. If an economic operator does not follow an order or prohibition or if the operator cannot be reached, a market surveillance authority should itself be able to take appropriate measures to bring an instance of non-compliance to an end or to eliminate a risk. The Inquiry proposes having a provision in the act containing provisions supplementing the EU Market Surveillance Regulation stating that a market surveillance authority should be able to reclaim all costs for market surveillance performed from a relevant economic operator if it turns out when a check is made that the product is non- compliant with applicable requirements under applicable harmonised Union law. Here, the Inquiry proposes the inclusion of a new autho- risation giving the Government or the authority designated by the Government the right to issue regulations about reimbursement. It should be possible to appeal the decisions made by a market surveillance authority to a general administrative court or, when the decisions concern law in the area of application of the Environ- mental code, a land and environment court. This applies to orders and prohibitions, decisions on market surveillance measures and penalties. Swedish sectoral legislation contains provisions regulating penalties for infringements of all harmonised product legislation covered by the EU Market Surveillance Regulation. The penalties are different for different kinds of products, and the Inquiry therefore proposes including new uniform provisions about conditional fines and admin- istrative fines in the act containing provisions supplementing the EU Market Surveillance Regulation to replace the penalty provisions in sectoral legislation. The provisions should also be applicable to infringements of the EU Market Surveillance Regulation. The fine should be levied even if the infringement did not occur intentionally or out of negligence, i.e. strict liability should apply. In minor cases no administrative fine should be imposed. If there are special reasons or if it would otherwise be unreasonable to impose the administra- tive fine in view of the circumstances, it should be possible to reduce the fine. The fine should be no less than 000 and no more than 000 000. The Inquiry proposes the inclusion of a new authorisation giving the Government or the authority designated by the Government the right to issue regulations about size of the administrative fine. The proposed legislation has positive effects for the market surveil- lance authorities and for the economic operators. The authorities’ possibilities of checking products and intervening against infringe- ments are improved, leading to safer products on the market and better conditions for fair competition. The EU Market Surveillance Regulation means a higher level of ambition for market surveillance, which may lead, in the long term, to a need for higher appropriations for designated market surveil- lance authorities. The cost increases that the Inquiry’s proposals may result in regarding the authorities’ activities will be so limited that they are accommodated within existing appropriations. For some economic operators, the proposals may result in higher costs due, for example, to the recovery of costs for market surveil- lance measures and higher administrative fines. However, this only affects operators who actually infringe against, or handle products not compliant with, the applicable requirements. The expanded powers of market surveillance authorities and their amended possibilities of imposing penalties can be expected to result in a slight increase in the flow of cases to the general administrative courts and the land and environment courts. The new Act and the other legislative amendments are proposed to enter into force on 16 2021. 1.1Förslag till lag (2021:000) med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadskontrollförordning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets för- ordning (EU) 2019/1020 av om marknadskontroll och överensstämmelse för produkter och om ändring av direktiv /42/EG och förordningarna (EG) nr 765/2008 och (EU) nr 305/2011, här benämnd EU:s marknadskontrollförordning. Termer och uttryck i lagen har samma betydelse som i EU:s marknadskontrollförordning. 2 § Regeringen meddelar föreskrifter om vilka myndigheter som är marknadskontrollmyndigheter enligt EU:s marknadskontrollförord- ning. 3 § En marknadskontrollmyndighet har den befogenhet att inleda undersökningar som anges i artikel 14.4 f) i EU:s marknadskontroll- förordning. 4 § En marknadskontrollmyndighet har de befogenheter som anges i artikel 14.4 a)–c) i EU:s marknadskontrollförordning. 5 § En marknadskontrollmyndighet har de befogenheter som anges i artikel 14.4 d) och e) i EU:s marknadskontrollförordning. Befogenheten i artikel 14.4 e) omfattar även bostäder. 6 § En oanmäld inspektion enligt artikel 14.4 d) i ett utrymme som inte är tillgängligt för allmänheten får endast genomföras om det kan befaras att 1.en produkt utgör en sådan allvarlig risk att det inte är möjligt att avvakta en anmäld inspektion, eller 2.inspektionen annars skulle förlora i betydelse. 7 § Ett beslut om en inspektion i ett utrymme som inte är tillgäng- ligt för allmänheten ska innehålla uppgifter om 1.föremålet för inspektionen, 2.tidpunkten när inspektionen ska börja, 3.marknadskontrollmyndighetens befogenheter enligt 4, 5, 9 och 12 §§, och 4.möjligheten att överklaga beslutet enligt 28 §. 8 § När en oanmäld inspektion i ett utrymme som inte är tillgäng- ligt för allmänheten inleds, ska en marknadskontroll-myndighet över- lämna ett exemplar av beslutet om inspektion till den som inspektio- nen ska genomföras hos, eller om det inte är möjligt underrätta den ekonomiska aktören om beslutet så snart det kan ske i efterhand. 9 § En marknadskontrollmyndighet får vid en inspektion på plats omhänderta sådana handlingar och liknande som avses i artikel 14.4 a)–c) samt sådana varuprover som avses i artikel 14.4 j) i EU:s mark- nadskontrollförordning om det kan befaras att 1.en produkt utgör en allvarlig risk och den ekonomiska aktören inte följer ett föreläggande om att lämna ut handlingen eller varuprovet, eller 2.den ekonomiska aktören kommer att undanhålla, förvanska eller förstöra handlingar eller varuprover. 10 § En marknadskontrollmyndighet får begära handräckning av för att genomföra de åtgärder som anges i 9 § samt för att tillträde vid en oanmäld inspektion i ett utrymme som inte är tillgängligt för allmänheten ska kunna ske. Vid handräckning gäller bestämmelserna i utsökningsbalken om verkställighet av förpliktelser som inte avser betalningsskyldighet eller avhysning. ska dock inte underrätta den som inspektionen ska genomföras hos innan verkställighet sker. 11 § En marknadskontrollmyndighet får begära att Polismyndig- heten lämnar den hjälp som behövs för att tillträde i samband med en inspektion ska kunna ske. 12 § En marknadskontrollmyndighet har de befogenheter som anges i artikel 14.4 j) i EU:s marknadskontrollförordning. Köp under dold eller fingerad identitet (anonymt köp) enligt artikel 14.4 j) i EU:s marknadskontrollförordning får endast ske om det är nödvändigt för att uppnå syftet med kontrollen. Efter att en marknadskontrollmyndighet har genomfört ett anonymt köp enligt andra stycket, ska myndigheten underrätta den ekonomiska aktören om det, så snart det kan ske utan att åtgärden förlorar i betydelse. 13 § En marknadskontrollmyndighet får förelägga en ekonomisk aktör att tillhandahålla kostnadsfria varuprover. 14 § En marknadskontrollmyndighet har de befogenheter som anges i artikel 14.4 k) i EU:s marknadskontrollförordning. Befogenheterna enligt första stycket gäller inte för de onlinegräns- snitt som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagens skydd. När ändrade förhållanden föranleder det ska en marknadskontroll- myndighet besluta att en skyldighet att vidta en åtgärd enligt arti- kel 14.4 k) i EU:s marknadskontrollförordning inte längre ska gälla. 15 § En marknadskontrollmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att harmoniserad produktlagstiftning, EU:s marknadskontrollförordning, denna lag och föreskrifter med- delade med stöd av lagen ska följas. Ett sådant föreläggande eller förbud kan riktas mot en eller flera berörda aktörer. Om en ekonomisk aktör underlåter att följa ett föreläggande eller förbud enligt första stycket, eller om den relevanta ekonomiska aktören inte går att nå, får en marknadskontrollmyndighet själv vidta lämpliga åtgärder för att få en bristande överensstämmelse att upp- höra eller att eliminera en risk. 16 § En marknadskontrollmyndighet får bestämma att dess beslut enligt 15 § ska gälla . 17 § En marknadskontrollmyndighet får återkräva alla kostnader för utförd marknadskontroll av en relevant ekonomisk aktör, om det vid kontrollen visar sig att produkten inte överensstämmer med gällande krav enligt tillämplig harmoniserad unionslagstiftning. Regeringen eller den marknadskontrollmyndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ersättning för kostnader enligt första stycket. 18 § Den som utför marknadskontroll får inte obehörigen röja eller utnyttja det som han eller hon har fått kännedom om under det att uppgifterna utfördes. I det allmännas verksamhet tillämpas offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400) i stället för första stycket. 19 § Ett föreläggande eller förbud enligt 15 § får förenas med vite. Frågor om utdömande av vite i förelägganden och förbud som med- delats enligt första stycket och som rör unionslagstiftning inom miljö- balkens tillämpningsområde prövas av mark- och miljödomstol. 20 § En marknadskontrollmyndighet ska ålägga en ekonomisk aktör att betala en sanktionsavgift om aktören har överträtt en bestämmelse i harmoniserad produktlagstiftning eller i EU:s marknadskontroll- förordning som ställer krav på den produkt som aktören tillhanda- håller eller som medför skyldigheter för den ekonomiska aktören. Sanktionsavgift ska tas ut även om överträdelsen inte har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. I ringa fall ska någon sanktionsavgift inte beslutas. Sanktions- avgiften får sättas ned helt eller delvis om det finns särskilda skäl eller om det annars med hänsyn till omständigheterna skulle vara oskäligt att ta ut avgiften. 21 § Regeringen eller den marknadskontrollmyndighet som reger- ingen bestämmer får meddela föreskrifter om sanktionsavgiftens stor- lek. Sanktionsavgiften ska uppgå till lägst och högst . När sanktionsavgiftens storlek bestäms ska hänsyn tas till hur all- varlig överträdelsen är, betydelsen av den bestämmelse som över- trädelsen avser och om samma ekonomiska aktör har ålagts en sanktionsavgift enligt denna lag. Sanktionsavgiften ska tillfalla staten. 22 § Innan en marknadskontrollmyndighet beslutar om sanktions- avgift ska den som anspråket riktas mot ges tillfälle att yttra sig. En sanktionsavgift får inte beslutas, om den som anspråket riktas mot inte har getts tillfälle att yttra sig från det att över- trädelsen upphörde. 23 § Ett beslut om att ta ut en sanktionsavgift ska delges den av- giftsskyldige. En sanktionsavgift ska betalas efter det att beslutet om att ta ut avgiften har delgetts den avgiftsskyldige, eller inom den som anges i beslutet. Beslutet om sanktionsavgift får efter sista betalningsdag verk- ställas enligt utsökningsbalken som ett beslut som vunnit laga kraft.