sou · H8B381 · 2020-12-15 00:00:00 — Om bara en av föräldrarna har rätt till föräldrapenning vid gemensam vårdnad får han eller hon samtliga dagar med föräldrapenning (12 kap. 15 § SFB). Detsamma gäller om en förälder på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning varaktigt saknar förmåga att vårda barnet (12 kap. 16 § SFB). Föräldrapenning lämnas enligt 12 kap. 13 § SFB som längst till dess barnet har fyllt eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det femte skolåret i . För barn som är födda lämnas föräldrapenning som längst till dess barnet fyller eller går ut årskurs ett. Det finns en begränsning av rätten till föräldrapenning för för- äldrar till barn som är födda och . För tid efter barnets fjärde levnadsår lämnas föräldrapenning under sam- manlagt för föräldrarna och vid flerbarnsfödsel under ytterligare för varje barn utöver det första. Det finns även en begränsning för föräldrar till ett barn som blir bosatt i under sitt andra levnadsår. Av 12 kap. 12 § SFB fram- går att föräldrapenning då lämnas under sammanlagt för föräldrarna och vid flerbarnsfödsel under ytterligare för varje barn utöver det första. Om barnet blir bosatt här efter sitt andra levnadsår begränsas rätten till föräldrapenning till och vid flerbarnsfödsel till för varje barn utöver det första. Begränsningen gäller inte för barn som kom- mit från ett land inom EU/EES. Enligt lagens förarbeten kan begränsningsregeln inte upprätthållas för den personkrets som om- fattas av EU:s samordningsförordning2, se propositionen Begräns- ningar i föräldrapenningen för föräldrar som kommer till med barn (prop. 2016/17:154 s. 52 f.). Föräldrapenning kan enligt 12 kap. 9 § SFB betalas ut som hel, tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels ersättning. 2Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om sam- ordning av de sociala trygghetssystemen. Föräldrar och andra som avstår från förvärvsarbete har rätt till tillfällig föräldrapenning i vissa situationer Rätten till tillfällig föräldrapenning regleras huvudsakligen i 13 kap. SFB. Redogörelsen nedan är en översikt. En försäkrad förälder som avstår från att utföra förvärvsarbete i samband med ett barns födelse eller behov av vård eller i samband med att ett barn har avlidit har enligt 13 kap. 2 § SFB rätt till tillfällig föräldrapenning. För ett barn som adopterats likställs enligt 11 kap. 7 § andra stycket den tidpunkt när den som har adopterat barnet har fått det i sin vård med tidpunkten för barnets födelse, dock inte vid beräkning av barnets ålder. Vid tillfällig föräldrapenning likställs ytterligare personer med föräldrar utöver dem som framgår av 11 kap. 4 § SFB. Det gäller t.ex. någon som i stället för föräldern avstår från förvärvsarbete för att ta hand om barnet vid smitta hos barnet enligt 13 kap. 8 § SFB. Det utvidgade föräldrabegreppet framgår av 11 kap. 5 och 6 §§ SFB. Tillfällig föräldrapenning kan enligt 13 kap. 5 § SFB lämnas som hel, tre fjärdedels, halv, en fjärdedels eller en åttondels förmån. En- ligt 13 kap. 8 och 9 §§ är det i vissa fall möjligt att överlåta rätten till tillfällig föräldrapenning till annan än förälder. Tillfällig föräldrapenning vid barns födelse eller adoption Tillfällig föräldrapenning kan enligt 13 kap. 10 § SFB lämnas för dagar när pappan eller en förälder som avses i 1 kap. 9 § i samband med barnets födelse närvarar vid förlossningen, sköter hem- met eller vårdar barn. I vissa fall kan andra personer ha rätt till denna ersättning i stället enligt 13 kap. 11 § SFB. Motsvarande möjlighet till ersättning finns enligt 12 § samma kapitel vid adoption av barn som inte har fyllt . Ersättningen lämnas enligt 14 § under per barn, men inte för tid efter sextionde dagen efter barnets hemkomst efter förlossningen. Tillfällig föräldrapenning betalas också ut för det som brukar kallas vård av barn, eller ”vab”. En förälder har enligt 13 kap. 16 § SFB rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av ett barn, som inte har fyllt , om föräldern behöver avstå från förvärvsarbete i samband med –sjukdom eller smitta hos barnet, –sjukdom eller smitta hos barnets ordinarie vårdare, –besök i samhällets förebyggande barnhälsovård eller om –barnets andra förälder besöker läkare med ett annat sjukt barn. En förälder till ett barn som inte har fyllt har även enligt 20 § samma kapitel rätt till tillfällig föräldrapenning om barnet är sjukt eller har en funktionsnedsättning och föräldern behöver avstå från förvärvsarbete för att kunna besöka läkare, medverka i behandlingen av sitt barn eller lära sig vårda barnet. Föräldern har då rätt till tillfällig föräldrapenning även om barnet inte är med vid besöket. Förmånstiden är enligt 21 § sammanlagt per barn och år i de fall som anges ovan. I vissa situationer kan för varje barn och år lämnas, bl.a. vid sjukdom eller smitta hos barnet. Barn med särskilda behov eller funktionsnedsättning För barn som har ett särskilt behov av tillsyn eller vård är ålders- gränsen för tillfällig föräldrapenning i stället enligt 13 kap. 22 § SFB. Det särskilda behovet av tillsyn eller vård ska ha sin grund i sjukdom, utvecklingsstörning eller annan funktionsnedsättning. Rätten till tillfällig föräldrapenning för dessa barn gäller i samma situationer som för dem , se ovan. Förmånstiden är på samma sätt enligt 25 § för varje barn och år. I vissa fall kan också för varje barn och år lämnas, bl.a. vid sjukdom eller smitta hos barnet. För vård av barn som omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade finns enligt 13 kap. 26 § SFB en utökad rätt till tillfällig föräldrapenning. Föräldrarna har då rätt till s.k. kontaktdagar från barnets födelse till dess att barnet fyller . Dagarna kan användas om föräldern avstår från förvärvsarbete för att delta i föräldrautbildning, besök i skola, förskola, fritidshem eller sådan pedagogisk verksamhet som avses i 25 kap. skollagen (2010:800). Båda föräldrarna får enligt 11 kap. 10 § första stycket SFB ta ut tillfällig föräldrapenning för kontaktdagar för samma barn. Dess- utom gäller i fråga om denna grupp av barn enligt 13 kap. 27 § SFB att tillfällig föräldrapenning kan lämnas i samband med sjukdom eller smitta ända till dess att barnet fyller . Om barnet efter att ha fyllt 21år går i en gymnasieskola som är anpassad för svårt rörelsehindrade ungdomar eller i en gymnasiesärskola lämnas tillfällig föräldrapen- ning till och med vårterminen det år då barnet fyller . För kontaktdagarna är förmånstiden enligt 13 kap. 28 § SFB för varje barn och år. I de fall tillfällig föräldrapen- ning lämnas efter att barnet har fyllt är förmånstiden enligt 29 § för varje barn och år med möjlighet att i vissa situa- tioner, bl.a. vid sjukdom eller smitta hos barnet, få ytterligare Enligt 13 kap. 30 och 31 §§ SFB har föräldrar till allvarligt sjuka barn rätt till ett obegränsat antal dagar med tillfällig föräldrapenning när de behöver avstå från förvärvsarbete för vård av barnet. Rätten gäller fram till dess att barnet har fyllt . Även i denna situation får båda föräldrarna ta ut tillfällig föräldrapenning för samma barn och tid. ändrades bestämmelsen på så sätt att begreppet ”svårt sjuk” byttes ut till ”allvarligt sjuk” för att klargöra att någon jäm- förelse inte ska göras med begreppet svårt sjuk i lagen (1988:1465) om ledighet för närståendevård. Anledningen var att reglerna hade fått en betydligt mer restriktiv tillämpning än vad som hade varit avsett, t.ex. för cancersjuka barn som behöver långvarig behandling. Med allvarligt sjuk avses att barnets sjukdom i sig är så allvarlig och att hälsotillståndet är så nedsatt att det föreligger ett påtagligt hot mot barnets liv. Det utesluter inte att tillfällig föräldrapenning kan betalas ut även för tid när det inte längre finns något direkt hot mot barnets liv. Det krävs alltså inte att hotet ska innebära en omedelbar fara för barnets liv, se propositionen Vissa socialförsäkringsfrågor 2005/06:159 s. 18 och 32). Ett barn kan också vara allvarligt sjukt under eftervårdsfasen trots att hotet mot barnets liv är undan- röjt (HFD 2013 ref. 76). Det finns också en utvidgad rätt till tillfällig föräldrapenning vid förälders sjukdom eller smitta. En annan person än föräldern kan då enligt 13 kap. 31 a–d §§ SFB få rätt till tillfällig föräldrapenning för att vårda ett barn som inte har fyllt . Den andra personen måste vara försäkrad för tillfällig föräldrapenning och avstå från förvärvs- arbete. Vidare krävs att föräldern enligt reglerna i 12 kap. 14–16 §§ SFB själv har eller skulle ha haft rätt att få föräldrapenning samt att föräldern inte bor tillsammans med någon som kan likställas med en förälder och som därför själv kan beviljas tillfällig föräldrapenning. Förmånstiden är för varje barn och år. 4.3.3Ersättningsnivåer för föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning De tre ersättningsnivåerna för föräldrapenning Föräldrapenning kan lämnas på sjukpenningnivå, grundnivå eller lägstanivå. Sjukpenningnivån är den högsta ersättningsnivån. Den lämnas enligt 12 kap. 21 § SFB till en förälder som är försäkrad för s.k. arbetsbaserad föräldrapenning om det kan fastställas en SGI för för- äldern (se vidare avsnitt 4.6). Föräldrapenning på sjukpenningnivå beräknas i huvudsak enligt de regler som gäller för sjukpenning och SGI, se 12 kap. 25 § SFB. Detta innebär att föräldrapenning på sjuk- penningnivå beräknas på av den försäkrade in- komsten, till den del inkomsten inte överstiger tio gånger prisbas- beloppet enligt 12 kap. 26 § SFB. enligt förordningen (2019:572) om prisbasbelopp och förhöjt prisbasbelopp för . Inkomsttaket för föräldrapen- ningen är alltså . Föräldrapenning är kalenderdagsberäknad, dvs. dagersättningen utgörs av SGI:n efter viss justering delat med 365 (se 12 kap. 25 § SFB jämte 28 kap. 4 § SFB, jfr 28 kap. 5 § SFB). Det är möjligt att ta ut ersättning . Ersättningen på grundnivå för hel föräldrapenning är enligt 12 kap. 23 § SFB per dag och lämnas när föräldern endast är försäkrad för bosättningsbaserad föräldrapenning eller om för- äldern har en låg arbetsbaserad föräldrapenning. Med låg arbets- baserad föräldrapenning menas hel föräldrapenning på sjukpenning- nivån som inte överstiger , 12 kap. 22 § andra stycket SFB. Föräldrapenning på lägstanivå lämnas slutligen enligt 12 kap. 24 § SFB till en förälder som är försäkrad för bosättningsbaserad föräldra- penning och avser tid då föräldrapenning inte lämnas på sjukpen- ningnivån eller grundnivån. För hel föräldrapenning är lägstanivån . Föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning är skattepliktiga inkomster och båda är pensionsgrundande, se 11 kap. 31 § inkomst- skattelagen (1999:1229) och 59 kap. 3 § och 13 § första stycket SFB. Vilken ersättningsnivå som betalas ut och det s.k. 240-dagarsvillkoret Som angetts ovan kan föräldrapenning lämnas under sammanlagt för båda föräldrarna. Av dessa lämnas ersättningen på antingen sjukpenningnivå eller grundnivå och på lägstanivå, 12 kap. 19 § SFB. Har föräldrarna gemensam vårdnad om barnet fördelas dagarna enligt 12 kap. 15 § lika även på ersättningsnivå, så att föräldrarna får var på sjukpenning- nivå eller grundnivå och på lägstanivå. som tas ut för ett barn räknas alltid av från antalet dagar som betalas ut på sjukpenningnivå eller grundnivå (12 kap. 35–37 §§ SFB). När har tagits ut för barnet kan föräldrarna få föräldrapenning på sjukpenningnivå eller grundnivå , och på lägstanivå (12 kap. 39–41 §§ SFB). För att få ersättning på sjukpenningnivå krävs, förutom ovan angivna krav, att det s.k. 240-dagarsvillkoret är uppfyllt, 12 kap. 35 § SFB. Detta kvalifikationskrav innebär att för- äldern under minst före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten för födelsen måste ha varit försäkrad för sjuk- penning och skulle ha haft rätt till en sjukpenning som överstiger lägstanivån för föräldrapenning. Om 240-dagarsvillkoret inte är uppfyllt eller om hel föräldra- penning på sjukpenningnivå för föräldern är eller lägre får en förälder som både arbetar och bor i ersättning enligt grundnivån. En förälder som bara är försäkrad för arbetsbaserade förmåner måste uppfylla 240-dagarsvillkoret för att överhuvudtaget kunna få någon ersättning , dvs. även på grund- nivån, 12 kap. 37 § SFB. 240-dagarsvillkoret tillämpas inte när det gäller föräldrapenning som lämnas för tid efter barnets fjärde levnadsår (se 12 kap. 41 a § SFB). Till en förälder som endast är bosatt i lämnas föräldra- penning alltid på grundnivån (12 kap. 36 § SFB). Ersättning vid tillfällig föräldrapenning Ersättningen vid tillfällig föräldrapenning beräknas på samma sätt som föräldrapenning på sjukpenningnivå med skillnaden att tillfällig föräldrapenning beräknas på av den försäkrade inkomsten till den del inkomsten inte överstiger 7,5 prisbasbelopp, 13 kap. 33 § SFB. Inkomsttaket för tillfällig föräldrapenning är alltså lägre än det för föräldrapenning. Den dagersättning som betalas ut är i praktiken arbetstidsberäk- nad, dvs. den utgörs av SGI:n efter viss justering delat med föräl- derns årsarbetstid (13 kap. 33 och 34 §§, 28 kap. 13–16 §§ SFB). För den som arbetar heltid och har en årsarbetstid fastställd blir delningstalet 260. Delningstalet är alltså lägre än delningstalet för föräldrapenning (som är ), vilket gör att dagersättningen blir högre än om delningstalet varit detsamma som vid föräldrapenning. Tillfällig föräldrapenning kan dock tas ut maximalt , till skillnad från föräldrapenning som kan tas ut . Kollektivavtal och individuella avtal Vid sidan av finns det olika överenskommelser i kol- lektivavtal som har ingåtts av arbetsmarknadens parter som innebär att en arbetstagare under föräldraledigheten kan få rätt till ersättning utöver vad föräldrapenningen ger. Det kan t.ex. handla om s.k. föräldralön under en del av eller under hela föräldraledigheten. Det finns också något som heter föräldrapenningtillägg, som innebär att en ersättning betalas ut av arbetsgivaren. En del kollektivavtal har en kvalifikationstid, som innebär att arbetstagaren ska ha arbetat för att få föräldralön, medan andra ger rätten från första arbets- dagen. Ersättningsnivåerna varierar också. Det förekommer även att arbetsgivare och arbetstagare kommer överens om kompletterande ersättning till arbetstagaren vid för- äldraledighet i individuella anställningsavtal. Villkoren kan då vara mer förmånliga än de som finns i kollektivavtal. En försäkrad förälder har enligt 22 kap. 3 § SFB rätt till omvårdnads- bidrag för ett försäkrat barn, om barnet på grund av funktionsned- sättning kan antas vara i behov av omvårdnad och tillsyn i sådan omfattning som anges i 4 §. Omvårdnadsbi- draget lämnas enligt 4 § som 1.en fjärdedels förmån om barnet har mer än måttliga behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning, 2.halv förmån om barnet har stora behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning, 3.tre fjärdedels förmån om barnet har mycket stora behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning, och 4.hel förmån om barnet har särskilt stora behov av omvårdnad och tillsyn på grund av funktionsnedsättning. För rätt till omvårdnadsbidrag för den som likställs med föräldrar, se 22 kap. 3 § andra stycket SFB. Omvårdnadsbidrag kan beviljas för högst två personer för samma barn och tid, 22 kap. 3 § tredje stycket SFB. Om ett barns båda för- äldrar ansöker om och har rätt till omvårdnadsbidrag, ska bidraget enligt 7 § lämnas med hälften till vardera föräldern. Om föräldrarna begär en annan fördelning ska bidraget lämnas till dem enligt deras begäran. Om föräldrarna är oense om fördelningen av omvårdnads- bidraget, ska bidraget fördelas mellan dem i fjärdedelar med hänsyn till var barnet bor eller vistas. Enligt 22 kap. 9 § SFB lämnas omvårdnadsbidrag till och med juni det år när barnet fyller eller den tidigare månad när rätten till förmånen annars upphör. Rätten till omvårdnadsbidrag får begränsas till att omfatta . Helt omvårdnadsbidrag motsvarar av pris- basbeloppet och för de partiella förmånerna på en fjärdedels, halv, eller tre fjärdedelars förmån blir det då 62,5, av prisbasbeloppet. Prisbasbeloppet är som framgår ovan . 4.4Ledighet för närståendevård och närståendepenning 4.4.1Rätt till ledighet för närståendevård Rätten till ledighet för vård av närstående regleras i lagen om ledighet för närståendevård. Från början innehöll lagen en rätt till ersättning till den vårdande personen, men i och med införandet av SFB bröts bestämmelserna om ersättning ut till balkens kapitel 47. Det finns dock fortfarande ett samband mellan rätten till ersättning och rätten till ledighet på så sätt att för att en arbetstagare ska ha rätt att vara ledig krävs det att han eller hon har rätt till närståendepenning enligt SFB. Lagen trädde i kraft och har ändrats vid flera till- fällen, bl.a. har ersättnings- och ledighetstiden förlängts i flera om- gångar. Lagens bestämmelser är enligt 21 § tvingande och kan inte avtalas bort. Någon regel som medger avvikelse genom kollektivavtal finns inte. En arbetstagare som har beviljats närståendepenning har enligt 20 § rätt att vara ledig i den omfattning som motsvaras av ersätt- ningen. Det kan vara på heltid eller med en förkortning av arbetstiden med 25, . Det är arbetstagaren själv som bestämmer hur ledigheten ska för- läggas och till skillnad från annan ledighetslagstiftning har arbetsgivaren alltså inte något inflytande över den frågan, se prop. 1987/88:176 om äldreomsorgen inför 90-talet s. 119. En annan skillnad är att det inte heller finns några bestämda tidsfrister för underrättelseskyldigheten gentemot arbetsgivaren, vare sig beträffande uttag av ledigheten eller återgång i arbete efter ledighetens slut. Om en arbetstagare vill utnyttja sin rätt till ledighet ska han eller hon underrätta arbetsgivaren. I samband med underrättelsen ska arbetstagaren om det är möjligt ange ledighetens längd, 22 §. Den som vårdar en närstående som är svårt sjuk har rätt till när- ståendepenning för tid då han eller hon avstår från förvärvsarbete i samband med vården, om den vårdande arbetstagaren är försäkrad och den sjuka personen 1.är försäkrad enligt någon bestämmelse i 4–7 kap. SFB, 2.vårdas här i landet och 3.har gett sitt samtycke till vården. Om den som är sjuk på grund av sitt tillstånd inte kan ge samtycke till vården ska i stället detta framgå. Ovanstående framgår av 47 kap. 3 § SFB. Av praxis framgår att närståendepenning kan utgå även när den som är sjuk vårdas i ett annat EU-land (RÅ 2010 ref. 52). Med närstående avses en vidare krets än bara de anhöriga. Den som är beredd att avstå från att arbeta för att vårda den sjuka får anses ha en sådan relation till personen att den ska betraktas som närstående. Dess- utom krävs det att den som är sjuk ger sitt samtycke till vården, vilket också talar för att det finns en närmare gemenskap mellan vårdaren och den sjuka (prop. 1987/88:176 s. 100 f.). Någon utredning om den som önskar vårda en svårt sjuk person är att anse som närstående eller inte ska normalt inte behöva göras, utan uppgiften i ansökan om närstå- endepenning bör i regel vara tillräcklig (prop. 1987/88:176 s. 115). Även uttrycket vårda har enligt lagens förarbeten en vid omfatt- ning. Tanken är att närståendevården ska vara ett komplement till den vård samhället svarar för. Det går bra att vårdpersonal och den närstående vårdar den sjuka. Vårdrekvisitet i lagen anses vara uppfyllt redan genom samvaron mellan vårdaren och den som är sjuk (prop. 1987/88:176 s. 115). Den som vårdas ska vara svårt sjuk och med det menas att dennes hälsotillstånd är så nedsatt att det är livshotande. Detta utesluter dock inte fall där det finns hopp om en förbättring av hälsotillståndet. Det krävs inte heller att hotet för den sjukes liv måste vara utan även sjukdomstillstånd som kan förväntas gå in i ett akut skede först kan uppfylla lagens villkor. Som ett exempel på detta nämns i lagens förarbeten cancersjukdomar (se prop. 1987/88:176 s. 114 f.). Med en svårt sjuk person likställs också under vissa förhål- landen den som har fått infektion av hiv, se 47 kap. 4 §. Närståendepenning lämnas enligt 47 kap. 8 § SFB för sammanlagt för varje person som vårdas. Vid vård av en person med infektion av hiv gäller i stället enligt 9 § . An- talet dagar är alltså knutet till den som vårdas och begränsningen gäller totalt och inte . Dagarna kan delas upp mellan olika vår- dare, men inte tas ut (prop. 1987/88:176 s. 116). Enligt 47 kap. 14 § SFB är huvudregeln att närståendepenning lämnas med ett belopp som motsvarar vårdarens sjukpenning på normalnivå, dvs. Till ansökan om närståendepenning ska det enligt 110 kap. 25 § SFB i regel ges in ett utlåtande av en läkare som ansvarar för den sjukes vård och behandling. Utlåtandet ska innehålla uppgifter om den vårdades sjukdomstillstånd. 4.5Ledighet av trängande familjeskäl Rätten till ledighet av trängande familjeskäl regleras i lagen (1998:209) om rätt till ledighet av trängande familjeskäl. Lagen genomför bestäm- melserna i det gamla föräldraledighetsdirektivet3. Enligt lagens 1 § har en arbetstagare rätt till ledighet från sin an- ställning av trängande familjeskäl som har samband med sjukdom 3Rådets direktiv /34/EG av om ramavtalet om föräldraledighet, underteck- nat av UNICE, CEEP och EFS. eller olycksfall och som gör arbetstagarens omedelbara närvaro abso- lut nödvändig. Rätten omfattar inte bara föräldrar eller anhörig- vårdare utan alla arbetstagare som av trängande familjeskäl är tvungna att vara lediga från arbetet. Varken av lagen eller dess för- arbeten framgår det vilka släktingar som ska räknas till familjekret- sen, men det har i doktrinen framförts att begreppet rimligtvis bör ges en vidsträckt tolkning, se , B. och . (2013), Ledighetslagarna. Om semester, föräldraledighet, sjukledig- het, studieledighet och andra ledigheter, , s. 184. Bestämmelsen tar sikte på en akut situation där familjemedlem- mens omedelbara närvaro är nödvändig och alltså inte på frånvaro från arbetet för att vårda någon som är sjuk . Då rätten till ledighet gäller så länge arbetstagarens omedelbara närvaro är absolut nödvändig bör det enligt propositionen Föräldraledig- hetsdirektivets genomförande (prop. 1997/98:81 s. 18 f.) vara fråga om ett förhållandevis begränsat antal arbetsdagar . Lagen är enligt 2 § tvingande till arbetstagarens förmån, vilket innebär att det inte är möjligt för en arbetstagare och en arbetsgivare att avtala om sämre förmåner än de lagen föreskriver. Genom ett kol- lektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation får dock rätten till ledighet begränsas till ett visst antal dagar , till ett visst antal dagar för varje tillfälle eller till bådadera. Det kan finnas bestämmelser i kollektivavtal som ger en rätt till betald ledighet i ett begränsat antal dagar i liknande situationer som enligt lagen om rätt till ledighet av trängande familjeskäl, t.ex. när en närstående är svårt sjuk eller har avlidit. 4.6Mer om de grundläggande kraven för ersättning 4.6.1Kraven på bosättning respektive arbete i Kraven på bosättning respektive arbete i är, som anges ovan, grundläggande krav som ställs för att en individ ska vara försäkrad i för de förmåner som är aktuella. En person ska enligt 5 kap. 2 § SFB anses vara bosatt i om han eller hon har sitt egentliga hemvist här. När det gäller personer som kommer till ska den som kan antas komma att vistas här än anses vara bosatt i landet, såvida inte synnerliga skäl talar emot det eller om personen inte ska folkbokföras enligt en viss bestämmelse i folkbokföringslagen (1991:481). På motsvarande sätt ska en person som lämnar landet fortfarande anses bosatt här om vistelsen utomlands kan antas vara längst . Det framgår av 5 kap. 3 § SFB. Därutöver finns vissa specialbestämmelser för sär- skilda personkategorier. Med arbete avses enligt 6 kap. 2 § SFB förvärvsarbete i verksamhet här i landet, om inte något annat anges.