sou · H8B363 · 2020-11-12 00:00:00 — I 6 § förordningen (2014:1108) om utformningen av häkten och polis- arrester finns en bestämmelse om att Kriminalvården utövar tillsyn över häkten och polisarrester som är anordnade i anslutning till häk- ten. I bestämmelsen anges även att utövar tillsyn över övriga polisarrester. Vid finns ett insynsråd. Rådet ska utöva insyn i verksamheten och ge myndighetschefen råd. Syftet med ett insyns- råd är att tillgodose behovet av demokratisk insyn och medborger- ligt inflytande. (Se 8 § förordningen med instruktion, 2007:1172, för Kriminalvården och 9 § myndighetsförordningen, 2007:515.) Inom finns det en tillsynssektion, som ansvarar för att utföra intern tillsynsverksamhet genom inspektioner. Inspek- tionerna ska genomföras genom fysiska besök på verksamhetsställes- nivå och ska granska verksamheten inom ett antal sakområden. 101En häktad eller intagen får medges att ta med sig sitt spädbarn om det kan anses vara till barnets bästa. Läs vidare i kapitlen om artiklarna 9 och 27. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls myndigheten finns det också en forsknings- och utvärderingsenhet och ett vetenskapligt råd.102 Varje verksamhetsställe inom ska ha minst ett barnombud. Dessa ska verka för att barnperspektivet beaktas i verk- samheten i enlighet med . Konkret kan det t.ex. handla om att sprida information till kollegor, utveckla rutiner och ge stöd till kollegor i frågor som rör barn.103 Kriminalvårdens verksamhet står under tillsyn från ett antal olika organ. Utöver den extraordinära tillsynen från JO och JK (se nedan, särskilt om ) utövar t.ex. Skolinspektionen tillsyn över intagna barns utbildning och Datainspektionen över hur person- uppgifter behandlas. Det finns emellertid inget särskilt tillsynsorgan kopplat till själva huvudverksamheten. , som ansåg att det förelåg ett behov av att utöka tillsynen över Kriminalvårdens verksamhet, föreslog att en ny myndighet skulle bildas för att utöva bl.a. sådan tillsyn.104 Ärendet bereds inom . ansvarar för barn som är i deras förvar. Ett barn får inte skiljas från båda sina vårdnadshavare genom att barnet tas i för- var. Det krävs synnerliga skäl för att ett barn utan någon vårdnads- havare i ska tas i förvar. Ett barn får som huvudregel inte hållas i förvar längre än . Finns det synnerliga skäl går det att för- länga tiden . Av dessa anledningar ska det endast undantagsvis finnas barn i förvar, i synnerhet utan vårdnadshavare. (Se 10 kap. 3 och 5 §§ samt 11 kap. 2 § utlänningslagen.) De flesta särskilda beslut som avser förvar ska dokumenteras på lämpligt sätt (6 kap. 15 § utlänningsförordningen). 102Arbetsordning för Kriminalvården () avsnitten 7.6.4 och 7.6.5. 103Kriminalvårdens med barnperspektivet (2016:4) avsnitt 9. 104SOU 2015:57 kap. 9.3 och 9.4. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Inom finns en tillsynsenhet, som bl.a. har till upp- gift att genom årliga inspektioner granska samtliga förvar.105 Förvaren omfattas även av ansvarsområdet för (se nedan). Statskontoret har föreslagit att ett organ som är fristående från Migra- tionsverket bör få i uppdrag att utöva tillsyn över förvar.106 Läs mer om förvar i kapitlet om artikel 37. Skolväsendet omfattar ett antal olika skolformer samt fritidshem. Huvudmannen är normalt en kommun, men skolor, förskolor och fritidshem kan även drivas i privat regi. Också en region eller staten kan vara huvudman för vissa skolformer. (Se 1 kap. 1 § samt 2 kap. För att en enskild (även en juridisk person) ska få bedriva en skola107 eller ett fritidshem krävs det ett godkännande från Statens skolinspektion.108 För ett godkännande krävs bl.a. att den enskilde bedöms som lämplig, har förvärvat insikt i de föreskrifter som gäller för verksamheten och har förutsättningar att följa dem. Det krävs ett godkännande för varje skolenhet. Skolinspektionen ska göra en etableringskontroll av verksamheten innan utbildningen påbörjas.109 (Se 2 kap. 5 och 7 §§ och 26 kap. 9 a § skollagen.) Läs mer om utbildningsväsendet i kapitlen om artiklarna 28 och 29. Ansvarsfördelning och krav på personalen Huvudmannen ansvarar för att utbildningen genomförs i enlighet med gällande rätt. Därtill ska det finnas en eller flera skolchefer som ska biträda huvudmannen i detta arbete. Det pedagogiska arbetet vid en skol- eller förskoleenhet ska ledas av en rektor respektive förskole- chef. Som rektor eller förskolechef får bara den anställas som genom 105Statskontorets rapport och klagomålshantering inom migrationsområdet (2014:32) s. 50 och 51. 106Statskontorets rapport och klagomålshantering inom migrationsområdet (2014:32) s. 89. 107Enskilda kan bedriva förskola, förskoleklass, grundskola, grundsärskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola (2 kap. 5 § skollagen). 108För förskola och fritidshem som inte ligger i anslutning till en skola är det i stället kommunen som prövar ansökan. 109Gäller endast sådana verksamheter som Skolinspektionen godkänt. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls utbildning och erfarenhet har pedagogisk insikt. Varje huvudman ska se till att rektorerna går en särskild befattningsutbildning eller en ut- bildning som kan jämställas med denna. (Se 2 kap. 8–12 §§ skollagen.) Som huvudregel får endast den som har legitimation som lärare eller förskollärare och är behörig för viss undervisning undervisa inom skolväsendet. Det är som meddelar legitimation. För det krävs behörighetsgivande examen samt vissa andra krav, t.ex. att man inte är särskilt olämplig att undervisa. En legitimation kan återkallas under vissa förhållanden. (Se 2 kap. 13, 16 och 23 §§ skol- lagen.) Huvudmannen ska se till att personalen vid förskole- och skol- enheterna ges möjligheter till kompetensutveckling. Det är också huvudmannens ansvar att personalen har nödvändiga insikter i de föreskrifter som gäller för skolväsendet (2 kap. 34 § skollagen). För att få anställas eller praktisera inom t.ex. en förskola, fritids- hem eller skola krävs det att man lämnar utdrag ur belastningsregistret till arbetsgivaren (2 kap. 31 § skollagen). Det finns också en skyldig- het för domstolar att underrätta om en legitime- rad lärare eller förskolelärare har dömts för brott i samband med sin yrkesutövning eller för vissa andra brott (förordningen, 2011:278, om underrättelse till om domar i vissa brottmål). Varje huvudman inom skolväsendet ska på huvudmannanivå syste- matiskt och kontinuerligt planera, följa upp och utveckla utbildningen. Sådant kvalitetsarbete ska även göras på förskole- och skolenhets- nivå, under medverkan av personal och elever. Även barn i förskolan, deras vårdnadshavare och elevernas vårdnadshavare ska ges möjlig- het att delta i arbetet. Rektorn och förskolechefen ansvarar för att det genomförs kvalitetsarbete vid enheten. Arbetet ska dokumenteras. (Se 4 kap. 2–6 §§ skollagen.) Det ska finnas skriftliga rutiner för att ta emot och utreda klago- mål mot utbildningen. Information om rutinerna ska lämnas på lämp- ligt sätt. Huvudmannen ansvarar för detta. (Se 4 kap. 8 § skollagen.) Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Tillsyn, kvalitetsgranskning och uppföljning har tillsyn över skolväsendet. Tillsyn över elevhemsboende vid Rh-anpassad utbildning, specialskolan och viss utbildning för elever med utvecklingsstörning som bedrivs enligt av- tal med staten bedrivs emellertid av . Även kommunen har viss tillsyn, t.ex. över en förskola eller ett fritidshem som kommunen har godkänt. Med tillsyn enligt skollagen avses självständig granskning som har till syfte att kontrollera om den verksamhet som granskas uppfyller de krav som följer av lagar och andra föreskrifter. I tillsynen ingår att fatta de beslut om åtgärder som kan behövas för att den huvudman som bedriver verksamheten ska rätta fel som upptäckts vid granskningen. (Se 26 kap. 2–4 §§ skollagen.) Det finns en skyldighet för den som står under tillsyn att, på till- synsmyndighetens begäran, lämna upplysningar och tillhandahålla handlingar och annat material som behövs för tillsynen. Tillsynsmyn- digheten har också rätt att få tillträde till lokaler och andra utrym- men som används i verksamheten. (Se 26 kap. 6 och 7 §§ skollagen.) Om myndigheten hittar brister kan den tilldela huvudmannen en anmärkning eller förelägga huvudmannen att fullgöra sina skyldigheter eller avhjälpa bristerna. Föreläggandet får förenas med vite. Om ett föreläggande inte följs kan myndigheten återkalla ett godkännande, medgivande eller beslut om rätt till bidrag. Vid allvarliga missförhåll- anden kan ett återkallande göras utan föregående föreläggande. När det gäller verksamheter som bedrivs av en kommun eller region kan besluta att staten på huvudmannens bekost- nad ska vidta de åtgärder som behövs för att åstadkomma rättelse, om ett föreläggande inte följs eller missförhållandena är allvarliga. Det finns också en möjlighet för tillsynsmyndigheten att förbjuda både en enskild och en offentlig huvudman att driva verksamheten vidare. (Se 26 kap. 10–18 och 27 §§ skollagen.) Utöver den ordinära tillsynen finns den statliga kvalitetsgransk- ningen. ska granska kvaliteten i utbildningen (eller annan verksamhet) i förhållande till mål och andra riktlinjer. Därtill ska på nationell nivå följa upp och utvärdera skolväsendet. (Se 26 kap. 19–26 §§ skollagen.) Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls Skolmyndigheter med ansvar för kunskap och tillsyn Inom skolväsendet finns ett antal myndigheter som utifrån generella eller specifika verksamhetsområden har ansvar för bl.a. tillsyn, upp- följning, kunskapsinhämtning och kunskapsspridning. Här nedan redo- görs för några av dem. ska genom granskning av huvudmän och verksamheter verka för att alla barn och elever får tillgång till en lik- värdig utbildning och annan verksamhet av god kvalitet i en trygg miljö. Myndigheten ska bidra till goda förutsättningar för barnens utveck- ling och lärande samt förbättrade kunskapsresultat för eleverna. Inom ramen för detta ska myndigheten främja en stärkt likvärdighet mellan skolor och mellan förskolor. Som framgår av föregående avsnitt prö- var inspektionen även ansökningar om godkännande för att bedriva skolverksamhet och utövar tillsyn över skolväsendet. Inom myndig- heten ska det finnas ett ombud för barn och elever, elev- ombudet. Ombudet har bl.a. till uppgift att föra talan för ett barn eller en elev mot skolans huvudman i mål om skadestånd på grund av kränkande behandling. (Se 1, 12 och 13 §§ förordningen, 2011:556, med instruktion för och 6 kap. 15 § skollagen.) är förvaltningsmyndighet för skolväsendet. Myn- digheten ska bl.a. främja att alla barn och elever får tillgång till en likvärdig utbildning och annan verksamhet av god kvalitet i en trygg miljö. Verket ska följa utvecklingen inom sitt verksamhetsområde och kontinuerligt göra en analys av behov av åtgärder inom området. Myndigheten ska även utarbeta och genomföra insatser som tillgodo- ser dessa behov. Verket ska kontinuerligt informera regeringen om analysen och arbetet. Inom myndigheten finns ett beslutsorgan, Lärar- nas ansvarsnämnd, som bl.a. prövar ärenden om varning och åter- kallelse av legitimation. har även en del andra upp- gifter, t.ex. att följa upp och utvärdera utbildningen (se ovan). (Se förordningen, 2015:1047, med instruktion för .) Specialpedagogiska skolmyndigheten ska verka för att alla barn, och elever med en funktionsnedsättning får tillgång till en likvärdig utbild- ning och annan verksamhet av god kvalitet i en trygg miljö. Myndig- heten ska bl.a. ge råd och stöd till huvudmän inom skolväsendet, främja och informera om tillgången till läromedel för barn med en funktionsnedsättning. Därtill har myndigheten flera andra uppdrag, såsom att utveckla kvaliteten i specialskolan och erbjuda eleverna i Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls specialskolan ett elevhemsboende. (Se förordningen, 2011:130, med instruktion för Specialpedagogiska skolmyndigheten.) Generella tillsynsorgan och annan granskning Förutom den verksamhetsspecifika tillsynen som bedrivs av t.ex. och finns det ett flertal tillsynsorgan med mer generella ansvarsområden. Nedan redogör vi för några av dem. Utöver dessa organ finns det andra bestämmelser som ökar insynen och kontrollen av verksamheten, t.ex. offentlighetsprincipen och be- stämmelser om internrevision. Dessa bestämmelser och det arbete som privata aktörer utför för att säkerställa efterlevnad av regel- verken hos aktörer som ansvarar för ett barns omvårdnad och skydd beskrivs också nedan. JO utövar tillsyn över tillämpningen i offentlig verksamhet av lagar och andra föreskrifter. JO ska också verka för att brister i lagstift- ningen avhjälps. JO får därför göra framställningar till riksdag och regering om författningsändringar. (Se 13 kap. 6 § RF och 2–4 §§ lagen, 1986:765, med instruktion för ombudsmän, nedan ”JO:s instruktion”.) Ombudsmännens tillsyn baseras på anmälningar från allmänheten och på initiativärenden och inspektioner. I sin tillsyn får JO närvara vid en myndighets överläggningar och ha tillgång till myndighetens protokoll och handlingar. Myndigheter och tjänstemän är skyldiga att lämna de upplysningar och yttranden som JO begär. (Se 13 kap. 6 § RF och 5 § JO:s instruktion.) JO avgör ärenden genom beslut. I ett beslut kan JO uttala sig om huruvida en åtgärd av en myndighet eller en befattningshavare stri- der mot lag eller annan författning eller annars är felaktig eller olämp- lig, en så kallad erinran. JO har inte befogenhet att själv meddela straff- rättsliga sanktioner eller disciplinära påföljder. JO är inte heller någon myndighet man får överklaga till. JO får därför inte överpröva eller på annat sätt ändra de granskade besluten. JO kan dock som särskild åklagare väcka åtal mot en befattningshavare som, genom att åsido- sätta vad som åligger honom eller henne i tjänsten eller uppdraget, har Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls begått en brottslig gärning. JO kan också anmäla en tjänsteman för prövning av disciplinansvar. Slutligen kan JO överlämna ett ärende till en annan myndighet för handläggning, om ärendet är av sådan karak- tär att det är lämpligt att det utreds och prövas av någon annan myn- dighet än JO och den myndigheten inte tidigare prövat saken. (Se 6 § JO:s instruktion.) Utöver JO:s extraordinära tillsyn är JO Nationellt besöksorgan enligt ett fakultativt protokoll till FN:s konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraff- ning (5 § JO:s instruktion). Det innebär att JO regelbundet inspek- terar platser där människor hålls frihetsberövade, t.ex. häkten och förvar. Syftet är att förebygga att människor som hålls frihetsberö- vade utsätts för grym, omänsklig eller annan förnedrande behandling eller bestraffning. Arbetet utförs av en särskild enhet inom JO, som kallas för Opcat-enheten. Enheten har gjort inspektioner bl.a. i häk- ten, anstalter, migrationsförvar, psykiatrisk avdelning och LVU-hem. Samtliga av särskilda ungdomshem grans- kades genom oanmälda inspektioner /2018.110 JK har i likhet med JO tillsyn över myndigheter och deras tjänste- män. Tillsynen har till syfte att kontrollera att lagar och andra för- fattningar följs. Som regel initieras JK:s granskning av en anmälan från en enskild eller en myndighet. Ett tillsynsärende kan också på- börjas i samband med en inspektion eller genom att JK på eget initiativ tar upp ett ärende. Enskilda befattningshavare och myndigheter är skyldiga att lämna den information och de yttranden som JK begär. (Se 1–3, 9 och 10 §§ lagen, 1975:1339, om Justitiekanslerns tillsyn.) JK kan som särskild åklagare väcka åtal mot befattningshavare som begått brottslig handling genom att ha åsidosatt vad som ålegat honom eller henne i tjänsten. Vidare får JK göra en anmälan om dis- ciplinpåföljd, avsked eller avstängning och har också rätt att föra talan i domstol om ändring av en myndighets beslut i sådana frågor. (Se 5 och 6 §§ lagen om Justitiekanslerns tillsyn.) 110Opcat – /18. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls har till uppgift att granska den verksamhet som be- drivs av staten. Granskningen ska främst ta sikte på förhållanden med anknytning till statens budget, genomförandet och resultatet av stat- lig verksamhet och åtaganden. Granskningen ska främja en sådan ut- veckling att staten med hänsyn till allmänna samhällsintressen får ett effektivt utbyte av sina insatser. Statliga myndigheter ska lämna den hjälp och de uppgifter och upplysningar som begär för granskningen. Sammanfattningsvis är uppdrag att granska vad statens pengar går till, hur de redovisas och hur effektivt de används. (Se 13 kap. 7 § RF och 4 § lagen, 2002:1022, om revision av statlig verksamhet m.m.) Vid ett antal statliga förvaltningsmyndigheter, däribland Kriminal- vården, och , ska det finnas en intern- revision. Internrevisionen ska granska och lämna förslag till förbätt- ringar av myndighetens process för intern styrning och kontroll. Utifrån en analys av verksamhetens risker ska internrevisionen själv- ständigt granska om ledningens interna styrning och kontroll är ut- formad så att myndigheten med rimlig säkerhet fullgör sina uppgifter, uppnår verksamhetens mål och uppfyller kraven i 3 § myndighetsför- ordningen, dvs. att verksamheten bedrivs effektivt och enligt gällande rätt, att den redovisas på ett tillförlitligt och rättvisande sätt samt att myndigheten hushållar väl med statens medel. (Se internrevisions- förordningen, 2006:1228.) Datainspektionen är tillsynsmyndighet för behandling av personupp- gifter hos bl.a. myndigheter, företag och organisationer. Myndigheten utför inspektioner och hanterar klagomål och frågor från enskilda personer. Datainspektionen har rätt att få tillgång till de personupp- gifter som behandlas, upplysningar och dokumentation om behand- lingen samt i övrigt den hjälp och information som behövs för tillsynen. Om Datainspektionen konstaterar att personuppgifter behandlas på ett olagligt sätt ska myndigheten genom påpekanden eller liknande förfaranden försöka att åstadkomma rättelse. Inspektionen kan också förelägga den personuppgiftsansvarige (eller personuppgiftsbiträdet) att vidta åtgärder. Om bristen är allvarlig kan Datainspektionen för- Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls bjuda fortsatt behandling av uppgifterna. Det finns även en möjlig- het att besluta om sanktionsavgift. (Se 2 a § förordningen (2007:975) med instruktion för Datainspektionen, 3 § förordningen (2018:219) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning samt EU:s dataskyddsförordning, GDPR. I arbetsmiljölagen (1977:1160) finns det ett antal bestämmelser som syftar till att säkerställa att en arbetsplats uppfyller fastställda nor- mer, bl.a. vad gäller säkerhet och hälsa (se t.ex. 2 kap. om arbetsmiljön och 7 kap. om tillsyn). En del av bestämmelserna är beskrivna i kapitlet om artikel 32. utövar tillsyn enligt arbetsmiljölagen. Verket kan t.ex. göra inspektioner på arbetsstället eller begära upplysningar av den ansvarige. Verket har ett antal verktyg som kan användas vid brister, bl.a. föreläggande och förbud, som båda får förenas med vite. Den som bryter mot arbetsmiljölagen kan också åläggas att betala sanktionsavgift eller dömas för arbetsmiljöbrott. (Se t.ex. 7 kap. 1–5 och 7 §§ samt 8 kap. har till uppgift att företräda barns rättigheter och intressen mot bakgrund av . Ombudsmannen ska särskilt uppmärksamma att lagar och andra författningar samt deras tillämpning stämmer överens med . Myn- digheten utövar inte tillsyn över enstaka ärenden men är skyldig att genast anmäla till en socialnämnd om ombudsmannen i sin verksam- het får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa. Barnombuds- mannen får även i övrigt lämna uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av ett barns behov av stöd och skydd till en social- nämnd. Till får ombudsmannen lämna uppgifter som kan vara av betydelse för IVO:s tillsyn. Förvaltningsmyndigheter, kommuner och regioner är skyldiga att på begäran lämna uppgifter till Barn- 111Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls ombudsmannen om vilka åtgärder som vidtagits för att i den egna verksamheten genomföra barns rättigheter enligt . De är också skyldiga att komma till överläggningar med ombuds- mannen. (Se 1–3, 5, 7 och 8 §§ lagen, 1993:335, om .) Läs mer om i kapitlet om artikel 42. utövar tillsyn över att diskriminer- ingslagens bestämmelser följs. Därutöver ska ombudsmannen verka för att diskriminering som har samband med vissa särskilda diskri- mineringsgrunder inte förekommer på några områden av samhälls- livet. Ombudsmannen ska också i övrigt verka för lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsned- sättning, sexuell läggning eller ålder. (Se 4 kap. 1 § diskriminerings- lagen, 2008:567, och 1 § lagen, 2008:568, om Diskrimineringsombuds- mannen.) Läs mer om i kapitlet om artikel 2. Förslag om en nationell rättigheter I mars2018 fick en utredare i uppdrag av att biträda i arbetet med att utreda inrättandet av en natio- nell rättigheter. Uppdraget redovisades i pro- memorian Förslag till en nationell rättigheter i (Ds 2019:4). I promemorian föreslås att nationella liga rättigheter ska inrättas som en ny myndighet under regeringen. Institutionens övergripande uppdrag ska enligt förslaget vara att själv- ständigt främja säkerställandet av de mänskliga rättigheterna i . Institutionens uppdrag ska utgå från för rättsligt bindande källor, såsom de grundlagsstadgade fri- och rättigheterna, Europakon- ventionen, EU-stadgan och andra folkrättsligt bindande förpliktelser. Vidare föreslås att institutionen ska få vissa särskilda uppgifter. En av dessa är att följa, undersöka och rapportera om hur de mänsk- liga rättigheterna respekteras och genomförs. Artikel 3 – barnets bästa och säkerställande att normer uppfylls emot inte pröva enskilda klagomål och kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Förslaget föreslås träda i kraft . Förslaget har remitterats och bereds inom . Offentlighetsprincipen innebär att var och en har rätt att ta del av allmänna handlingar (2 kap. 1 § TF). Möjligheten att ta del av hand- lingar är begränsad av sekretess, bl.a. till skydd för den enskildes per- sonliga förhållanden. Om en handling omfattar uppgifter som är förenade med sekretess, ska den i övriga delar göras tillgänglig för sökanden (2 kap. 15 § TF). Genom den grundlagsskyddade rätten till insyn kan medborgare och media utöva granskning och därmed bidra till att rättssäkerhet och effektivitet upprätthålls i verksamheten.112 Offentlighetsprincipen är tillämplig på den offentliga verksam- heten, oavsett om det är fråga om skola, hälso- och sjukvård, social- tjänst, kriminalvård eller annan offentlig verksamhet. När välfärds- tjänster i stället erbjuds genom en privat aktör gäller emellertid inte samma bestämmelser, ens i de fall då servicen är offentligfinansierad. Utredningen om ökad insyn i välfärden har föreslagit att offentlighets- principen ska gälla även offentligt finansierad verksamhet som utförs av privata aktörer inom hälso- och sjukvård, socialtjänst och skola.113 Förslaget bereds inom . Ett flertal journalister och ideella organisationer granskar på egna initiativ hur myndigheter och andra institutioner som arbetar med barns skydd och omvårdnad uppfyller de krav och normer som ställs på dem. Ett slags indirekt tillsyn finns i socialtjänstlagen. Enligt lagen bör var och en som får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa anmäla detta till socialnämnden (14 kap. 3 § SoL).