sou · H8B321 · 2020-04-15 00:00:00 — Även om en statligt utsedd styrelse inte kan ses som en garant för museets självständiga ställning – då regeringen utser styrelsen för museet finns en risk att personer väljs på politiska grunder snarare än utifrån meriter inom sakområdet – är bedömningen ändå att den typ av kollektivt beslutsfattande som en styrelse innebär är att föredra. Styrelseformen ger utrymme för fler perspektiv på verksamheten än vad som blir möjligt inom en enrådighetsmyndighet. För museets legitimitet och för att garantera inflytande från civil- och forskningssamhället bör museets styrelse innehålla representanter för civilsamhälle och forskarsamhälle. För att säkerställa forskningsförankring av verksamheten bör museet bygga upp långsiktig samverkan med ett eller flera statliga lärosäten och utse ett forskningsråd. I kapitel 7 lämnar utredningen ytterligare förslag om hur detta bör genomföras. Förslaget innebär att museet och ett statligt lärosäte gemensamt finansierar en forskningsmiljö som kan knytas till museets samlingar och verksamhetsområde. Förslaget inbegriper att en professur inrättas vid lärosätet och att professorn tjänstgör på vardera vid respektive vid museet och ges en position som forskningschef vid museet. I kapitel 7 specificeras även förslaget att inrätta ett forskningsråd. Verksamhetens organisation och lokalbehov Överföring av verksamhet från Forum för levande historia Utredningen bedömer att ett nytt museum behöver byggas utifrån föremålssamlingar, med bland annat minnen i form av berättelser och vittnesmål, och att en egen forskning behöver byggas upp som bas för verksamheten. Det finns också behov av att överföra viss verksamhet från Forum för levande historia (FLH). Att överföra verksamhet till den nya myndigheten är motiverat av flera skäl. Utredningen bedömer att det inte är önskvärt att ha två statliga myndigheter som har uppdrag att hantera minne och kunskap om Förintelsen. Utredningen har även övervägt möjligheten att inrätta ett museum genom att ändra instruktionen för Forum för levande historia och ge myndigheten uppdrag att upprätta samlingar, en permanent utställning, med mera. Detta alternativ beskrivs mer utförligt nedan i avsnitt 6.4 men bedöms vara mindre lämpligt jämfört med att inrätta en ny myndighet. Utredningen föreslår att den verksamhet som utförs vid FLH och som specifikt rör Förintelsen överförs till den nya museiverksamheten. Det är av stor vikt att den kompetens och erfarenhet som finns hos FLH vad gäller arbete med Förintelsen då tas tillvara. Det handlar om uppdraget att informera om Förintelsen; främja högtidlighållandet av Förintelsens minnesdag; att företräda i ; samt att dela ut ett pris för humanitära och demokratifrämjande insatser enligt förordningen (2004:1024) om pris till Per minne. Därtill bör bland annat den vittnesmålssamling som finns hos FLH samt delar av myndighetens bibliotek överföras. En sådan lösning, bedömer utredningen, innebär att den verksamhet som bedrivs ges möjlighet att vidareutvecklas inom ramen för den nya organisationen. Efter att verksamhet överflyttats kan regeringen förslagsvis förändra uppdraget för FLH och fokusera detta på att främja och informera om frågor som rör demokrati- och mänskliga rättigheter. Även om det på en övergripande nivå är lätt att säga att all verksamhet som rör Förintelsen borde samlas på en plats, är verksamheten vid Forum för levande historia dock utformad på ett sådant sätt att kunskapen om Förintelsen utgör grunden för många insatser. Det kommer därför att vara nödvändigt för regeringen att ta ställning till exakt hur omfattande överförandet av verksamhet bör vara. Det gäller även hur FLH:s uppdrag bör utformas efter det att ett Verksamhetens organisation och lokalbehov nytt museum inrättats och en flytt av verksamhet skett. Särskilt bör regeringen överväga vilka undervisningsinsatser som ska utföras av det nya museet och av FLH riktat till skolelever och lärare. Utredningen föreslår att utbildning om Förintelsen samlas i det nya museet, men att avgöra exakt hur mycket detta påverkar den totala utbildningsverksamheten vid FLH har inte varit möjligt att fastställa inom ramen för utredningens arbete. Överförandet av verksamhet från Forum för levande historia bör ske enligt lämplig tidsplan så att det inte uppstår ett glapp i de utåtriktade verksamheter FLH bedriver, exempelvis bör undervisning av skolelever kunna genomföras utan avbrott, ifall regeringen beslutar i enlighet med detta förslag och sådan verksamhet flyttas över. Det totala anslaget för den nya museimyndigheten bör efter en uppbyggnadsfas ligga på . Förslaget är baserat på den sammanlagda uppskattning av myndighetens resursbehov inklusive kostnader för investeringar och lokaler som presenteras senare i kapitlet under avsnitt 6.5. En viss del av dessa resurser kan inräknas genom överflytten av verksamhet från Forum för levande historia, men hur mycket det rör sig om har utredningen inte uppskattat. En bedömning av resursbehovet under de inledande verksamhetsåren för museet återfinns i kapitel 8. Utredningen vill betona att uppskattningen av resursbehov och kostnader är svåra att göra då de är avhängiga flera olika faktorer som kräver ytterligare överväganden och underlag och som lämpligen bör specificeras under det fortsatta arbetet med att förbereda inrättandet av myndigheten. Museet ska enligt utredningens förslag kunna inleda sin verksamhet . En organisationskommitté bör tillsättas och innehålla de olika kompetenser som krävs för att förbereda inrättandet. Utredningen bedömer att organisationskommittén behöver knyta till sig kunskap och kompetens om myndighetsstyrning och administration inom museimyndigheter, Verksamhetens organisation och lokalbehov samlingsförvaltning, inklusive arkiv och dokumentation, publik verksamhet, bland annat rörande utställningsproduktion, samt om forskning och kunskapsuppbyggnad. bör ta fram ett specificerat budgetförslag för den framtida verksamheten och då närmare överväga de bedömningar av museets resursbehov som utredningen uppskattat. Det kommer enligt utredningens bedömning inte vara möjligt att ha ett fullt utbyggt museum. Det bör vid det tillfället finnas en temporär lösning förberedd vad gäller lokaler och möjlighet för museet att starta en verksamhet som sedan kommer att behöva utvecklas . Utredningen bedömer att det därför krävs en form av övergångslösning där det nya museet samverkar med andra museimyndigheter, exempelvis kring dokumentation, insamling och föremålsförvaltning. bör därför vidare ge förslag på en tidsplan för uppbyggnadsfasen och hur museet mer konkret ska samverka med andra myndigheter. Därtill bör organisationskommittén ha i uppdrag att inleda samarbete med sakkunniga vad gäller planering för temporära utställningar samt en kommande fast utställning. I förhållande till utredningens förslag om museets lokalbehov och möjligheten att uppföra en ny museibyggnad bör organisationskommittén därtill samverka med , se vidare under avsnitt 6.6 om förslag om museets lokalbehov. Detta arbete bör dock utformas med sikte på att ta fram valmöjligheter så att den chef som rekryteras till museet har möjlighet att styra inriktningen då denne är på plats. 6.3.2Uppdrag att påbörja insamling Bedömning: Uppdraget att påbörja insamling bör utformas så att organisationskommittén tillsammans med ett befintligt museum ska samverka med relevanta forskare eller lärosäten, samt judiska och romska organisationer. Det befintliga museet bör ges för att finansiera kostnader för insamlingen. Som utredningen tidigare nämnt behöver insamling av föremål, dokument och annat material, samt berättelser från överlevande påbörjas skyndsamt med tanke på de kvarvarande överlevandes höga ålder. Verksamhetens organisation och lokalbehov För att avlasta organisationskommittén bör ett uppdrag ges till en lämplig museimyndighet att bistå i detta arbete. En museimyndighet kan använda befintliga arkiv och magasin för ändamålet och har kompetens vad gäller dokumentation, arkivering, konservering, med mera. Insamling bör ske på ett strukturerat och genomtänkt sätt där forskare med erfarenhet från insamlingsarbete deltar för att kunna göra överväganden bland annat kring avgränsningar. Därtill bör insamling ske i samverkan med relevanta civilsamhällesorganisationer. Regeringen bör därför ge uppdrag till ett lämpligt museum att bidra i insamlingsarbetet. Detta museum bör, i samråd med organisationskommittén, kunna upphandla konsulttjänster från forskare vid relevanta lärosäten, samt fördela medel till de judiska och romska organisationer som bör ingå i insamlingsarbetet för kostnader i relation till utåtriktat arbete och insamlingsinsatser. Utredningen bedömer att det valda museet bör ges sammanlagt för denna verksamhet . Utredningen bedömer därtill att insamling av romska föremål och annan dokumentation från romska överlevande kräver särskild uppmärksamhet och särskilda former för insamling. Detta med tanke på att få romska överlevande kom till direkt efter kriget, och att information och dokumentation behöver eftersökas internationellt. Därför bör regeringen ge uppdrag till det nya museet då det är inrättat att driva ett flerårigt särskilt projekt för insamling och dokumentation av romskt material. Utredningen lämnar ett särskilt förslag angående detta i kapitel 7. Utredningen presenterar två alternativa organisationsförslag. De alternativa förslagen överensstämmer till del med huvudförslaget, men innebär att myndigheten inrättas i en befintlig museimyndighet eller genom en förändring av Forum för levande historia. För båda dessa alternativa förslag gäller, liksom för huvudförslaget, att museet bör ges namnet om Förintelsen, samt att museet ska ha en egen museichef, en styrelse med representanter för civilsamhället och forskarsamhället, och bygga upp forskningssamverkan med ett eller flera lärosäten samt utse ett forskningsråd. Verksamhetens organisation och lokalbehov 6.4.1Del i en befintlig museimyndighet Bedömning: Museet kan inrättas som en del i en befintlig museimyndighet. Myndigheten bör få i uppdrag att inrätta det nya museet och påbörja insamling av berättelser och föremål från överlevande samt få medelstillskott för detta fr.o.m. . Till myndigheten där museet inrättas överförs viss verksamhet som utförs av Forum för levande historia och inordnas i det nya museet. Anslaget till värdmyndigheten utökas för kostnader för det nya museet. Dessa kostnader bör efter uppbyggnadsfasen uppgå till . om Förintelsen kan inrättas i alternativt . Även om huvudförslaget är att inrätta en ny fristående myndighet, bedömer utredningen att vissa faktorer kan tala för att inrätta ett museum om Förintelsen i en existerande museimyndighet. Samordningsvinster men organisatoriska utmaningar Det finns ett antal fördelar med att bygga upp det nya museet inom ramen för en befintlig myndighet. Verksamhet som rör styrning, personal och administration och övriga funktioner för verksamhetsstöd kan samordnas, och det kommer även att gå att dra nytta, åtminstone till del och särskilt under en uppbyggnadsfas, av existerande magasin, verkstäder och arkiv. Det nya museet kommer dessutom att gynnas av existerande kompetens rörande arbete med föremålssamlingar, dokumentation och arkiv, samt av etablerad kunskap och erfarenhet av utställningsproduktion och övrig publik verksamhet. Förutom att detta bidra till minskade kostnader ger det även en betydande tidsvinst då museet snabbare kan utveckla verksamhet under uppbyggnadsfasen. Huvudförslaget motiveras av bland annat behovet av en tydlig avgränsad och oberoende verksamhet med en egen profil. Det går dock att betona museets avgränsning och oberoende ställning genom att tydligt skriva fram museets ansvarsområde i den överordnade myndighetens instruktion. Därtill bör museet som i huvudförslaget Verksamhetens organisation och lokalbehov kunna ha en styrelse även om den inordnas i en befintlig myndighet. Direktivet pekar ut möjligheten att museet, om den inrättas i en befintlig myndighet, kan ges ett särskilt beslutsorgan. Ett alternativ till en styrelse skulle kunna vara att museet självt utser ett expertråd med representanter för civilsamhälle och forskarsamhälle. Liksom i huvudförslaget bör museet bygga upp en forskningssamverkan med ett eller flera lärosäten och bedriva forskning inom sitt verksamhetsområde. Detta kan vara en utmaning organisatoriskt om museet inrättas i en befintlig myndighet, som samordnar forskningsverksamhet inom hela myndigheten. Uppdraget att det nya museet ska bedriva egen forskning i samverkan med ett eller flera lärosäten och ha särskilda medel för att finansiera sådan forskningsverksamhet behöver därför betonas i anslagsvillkoren som rör museet. Museets långsiktiga ställning kan därtill säkerställas genom att en särskild byggnad uppförs för museet, vilket ingår i utredningens förslag nedan avseende lokalfrågor. Vad gäller överföring av verksamhet från Forum för levande historia bör samma förslag som i utredningens huvudförslag genomföras, även om museet inrättas i en befintlig museimyndighet. Utredningen bedömer att två befintliga museimyndigheter är bäst lämpade att husera det nya museet om Förintelsen. () har stor erfarenhet av historiskt material och av att arbeta med frågor om hur samhället och individer påverkas av krig och konflikter. Teman som flykt och förföljelse ligger inom myndighetens kompetensområde. Myndigheten har därtill egna samlingar och utställningar som rör relation till Förintelsen, bland annat ingår en fast utställning om och utbildning kopplat till detta i verksamhet. Att inrätta ett museum om Förintelsen i SFHM kan påminna om den lösning som finns vid War Museum i , och dess omfattande permanenta . Det finns goda möjligheter att inhämta erfarenheter från denna institution, särskilt som denna genomför en förändring där institutionen bygger om och utökar sin permanenta . Verksamhetens organisation och lokalbehov SFHM har även i sin myndighet medarbetare med erfarenhet av att etablera forskningsmiljöer i samverkan med universitet, vilket är kompetens av grundläggande betydelse för det museum som utredningen föreslår. Vad gäller forskning kan SFHM troligen även finna synergier när det kommer till sambandet mellan forskning om och Förintelsen. Även () skulle kunna vara lämpligt att ges uppdraget, inte minst i och med att det tydligt markerar att Förintelsen på olika sätt är en del av historia. Visserligen är SHM i grunden en museimyndighet inriktad på mestadels arkeologi och äldre tiders historia, men myndigheten har ett tydligt uppdrag att hantera historia i dess helhet. Myndigheten har därtill redan etablerad samverkan med internationella organisationer samt med civilsamhället i genom producerandet av – Förintelsens sista vittnen. Båda dessa myndigheter har den kompetens avseende föremålssamling, konservering, dokumentation och arkivering som det nya museet är betjänt av, särskilt under en uppbyggnadsfas. Ytterligare museer skulle kunna vara aktuella att överväga, exempelvis . Utredningen har dock tagit fasta på att i sitt svar till utredningen ifrågasatt behovet av ett nytt museum, även om museet i samtal med utredningen betonat att det kan se möjligheter till att en museiverksamhet om Förintelsen inrättas som en del i den egna verksamheten samt att museet har pågående planer för ombyggnad som skulle kunna inbegripa plats för museiverksamhet om Förintelsen. Utredningen ser vidare ett problem med profil och inriktning på , inte enbart . Detta kan skapa problem i förhållande till uppdraget för ett museum om Förintelsen och dess koppling till specifikt. Därtill är en stiftelse vilket komplicerar processen att inrätta en ny och tydligt avgränsad museiverksamhet i organisationen. Valet av myndighet behöver inte påverka vilken ort som regeringen väljer att lokalisera det nya museet till. SFHM driver Armé- museum i och Flygvapenmuseet i , och har därtill en omfattande regional samverkan med lokala försvarshistoriska museer. SHM driver ett antal museer, däribland i och utanför . Det nya museet om Förintelsen kan inrättas vid någon av dessa myndigheter och sedan placeras i nya lokaler i en stad som regeringen finner lämplig. Verksamhetens organisation och lokalbehov Det kan dock medföra olika problem om museet skulle inrättas i en befintlig museimyndighet. Det kan vara så att museet om Förintelsen tematiskt trots allt upplevs svårt att inordna i de föreslagna museimyndigheterna. Därtill kan det innebära en påfrestning på en befintlig museiverksamhet att ges uppdrag att inhysa ett nytt museum som kan påverka dess övriga verksamhet. Anslaget för den valda myndigheten behöver utökas och ges öronmärkta resurser för det nya museet. Utredningen uppskattar att det sammanlagda resursbehovet för det nya museet efter att det byggts upp hamnar på . Underlag för denna beräkning återfinns i avsnitt 6.5. Samordningsvinsterna blir därmed jämfört med uppskattningen för en fristående ny museimyndighet som beräknas kosta . Flera faktorer är dock osäkra när det kommer till att uppskatta kostnaderna för det nya museet. Myndigheten bör som en del i uppdraget att inrätta museet därför, på samma sätt som angivits för organisationskommittén i huvudförslaget, utarbeta ett mer specificerat budgetförslag och då närmare bedöma resursbehovet. Uppdraget att förbereda inrättandet av det nya museet bör vidare utformas på liknande sätt som angetts i huvudförslaget angående uppdraget till organisationskommittén, samt i uppdraget att påbörja insamling. 6.4.2Förändring av Forum för levande historia Bedömning: Uppdraget till Forum för levande historia kan förändras i linje med utredningens förslag på uppdrag till det nya museet om Förintelsen och myndigheten bör då byta namn till om Förintelsen. I detta alternativ bör myndigheten få i uppdrag att inrätta det nya museet och starta insamlingsarbete samt medelstillskott för detta fr.o.m. . Det årliga anslaget bör efter omorganisering och uppbyggnad av museiverksamheten utökats till . Verksamhetens organisation och lokalbehov Som nämnts behöver den museiverksamhet utredningen föreslår byggas upp från grunden med föremålssamlingar, dokumentation och berättelser från överlevande, arkiv och forskningssamverkan som bas. Därför ser utredningen fördelar med att museet inrättas i en museimyndighet som har erfarenhet av sådant arbete. Det är dock möjligt att överväga en lösning där uppdraget ges till Forum för levande historia (FLH), men utredningens bedömning är att det i sådana fall kräver en omorganisering av FLH, att myndigheten ges en styrelse i linje med huvudförslaget samt att regeringen gör en genomgripande översyn av myndighetens uppdrag. Fördelen med en sådan lösning är att viktig befintlig verksamhet som är förlagd vid FLH kan tas om hand och vidareutvecklas samt att museet kan bygga vidare på det kontaktnät som FLH upparbetat. Behov av nytt uppdrag och ny kompetens En utgångspunkt för detta alternativ är att myndighetens uppdrag förändras i linje med utredningens förslag i kapitel 5 så att det följer gängse utformning för en museimyndighet. Uppdraget att förvalta samlingar blir därmed en av huvuduppgifterna för verksamheten. Ett ytterligare villkor är att den bredd som präglat uppdraget till FLH begränsas och att fokus styrs mot att förmedla kunskap om Förintelsen som historiskt skeende och roll. Givet detta kan en ny museiverksamhet byggas upp genom att omorganisera FLH och därtill förslagsvis byta namn på myndigheten. Däremot är utredningens bedömning att det inte är lämpligt att behålla det existerande uppdrag FLH har och enbart lägga till uppdrag att införskaffa och förvalta samlingar. Därtill kommer myndigheten att behöva genomföra personalrekryteringar för att bygga upp föremålsförvaltning, dokumentation, arkivering, konservering, museipedagogik (som skiljer sig från den utbildningsorienterade utställningsverksamhet Forum inriktats på), samt historisk forskningskompetens rörande Förintelsen och roll och bygga upp forskningssamverkan med ett eller flera lärosäten samt utse ett forskningsråd. Verksamhetens organisation och lokalbehov En fördel med detta alternativ är att den nya organisationen kan vidareutveckla den omfattande undervisningsverksamhet som FLH bedriver och fortsätta de befintliga samarbeten myndigheten har på området. Alternativet att förnya och omorganisera FLH och inrikta verksamheten på Förintelsen som historiskt skeende och roll innebär även en möjlighet att förvalta den kunskap myndigheten har av att sätta historien i relation till samtidens utmaningar. Utredningen har sett flera exempel på hur internationella museer om Förintelsen lyckas kombinera en museiverksamhet med utbildnings- och programverksamhet där kunskap om Förintelsen sätts i relation till bredare frågor om demokrati, mänskliga rättigheter och antirasism. Utredningen uppfattar att utgångspunkten dessa museer har i sina föremålssamlingar bidrar till styrkan i denna utbildnings- och programverksamhet, samt att museiorganisationen själv bör ha möjlighet att forma denna del av verksamheten utan direkt politisk styrning. Särskilda regeringsuppdrag och viss verksamhet bör upphöra En ytterligare förutsättning som utredningen tagit upp och som betonas av flera berörda aktörer är att museet har en oberoende ställning och inte får politiseras. FLH har varit mottagare av olika regeringsuppdrag som inte direkt handlat om Förintelsen, exempelvis myndighetens uppdrag att samordna och följa upp arbetet inom ramen för den nationella planen mot rasism, liknande former av fientlighet och hatbrott –2019 (Ku2016/02633/DISK). Denna typ av uppdragsverksamhet särskiljer, som konstaterats, FLH från museimyndigheter och kan innebära svårigheter om den skulle samorganiseras med en museiverksamhet. De flesta museer har inte denna form av regeringsuppdrag. Sådan verksamhet skulle kunna krocka med museilagens betoning på verksamhetens oberoende och innebära en risk att det uppfattas som att museet används för politiska syften. Dessa uppdrag har kunnat motiveras i förhållande till det breda uppdrag FLH har , men har , enligt utredningens bedömning, resulterat i att verksamhetens fokus på Förintelsen emellanåt inte fått tillräcklig prioritet. Utredningen har märkt av att det Verksamhetens organisation och lokalbehov bland vissa berörda aktörer funnits en kritik mot denna styrning av Forum för levande historia. Om regeringen väljer en lösning där museet inrättas genom en förändring av uppdraget till FLH bör regeringen upphöra med att ge myndigheten denna typ av särskilda regeringsuppdrag. Dessutom bör vissa delar av FLH:s befintliga uppdrag inte ingå i det nya museet. Det handlar specifikt om uppdraget att särskilt informera om kommunismens brott mot mänskligheten. Vad gäller uppdraget att informera om kommunismens brott har utredningen mött invändningar både hos civilsamhällesorganisationer och inom forskarsamhället mot att detta uppdrag blandas samman med uppdrag att informera om Förintelsen och nazismen. Det framhålls att detta riskerar att relativisera kunskapen om Förintelsen. Utredningen bedömer att det finns en uppfattning, bland annat inom institutioner som arbetar med folkmordsfrågor och kunskap om Förintelsen, att ett museum om Förintelsen bör ha ett renodlat uppdrag om Förintelsen, vilket gör det svårt att även ha ett särskilt uppdrag om kommunismens brott mot mänskligheten.4 Museet är, i enlighet med utredningens förslag om uppdrag och inriktning, inte förhindrat att i programverksamhet eller tillfälliga utställningar behandla exempelvis frågor om brott som begåtts av kommunistiska regimer, men det bör inte vara ett utpekat uppdrag för museet. Myndighetens befintliga anslag blir en grund för museet Det förvaltningsanslag på FLH har bör användas till den nya museiverksamheten. Myndigheten kommer att behöva ett tillskott av medel för att omorganisera och bygga upp en museiverksamhet i linje med utredningens huvudförslag.