sou · H8B367 · 2020-11-23 00:00:00 — kan det inte uteslutas att det finns enstaka barn som av någon anledning inte kan förväntas börja i förskolan höstterminen det år då de fyller . Det kan t.ex. handla om barn som har en grav utvecklingsstörning, en annan svår funktionsnedsättning eller en all- varlig sjukdom som gör att det inte är lämpligt att barnet börjar i förskolan . Det bör därför, även i fråga om den obligatoriska förskolan, finnas en möjlighet att i undantagsfall skjuta upp starten i förskolan , dvs. till höstterminen det år då barnet fyller . För att markera att detta bör gälla i rena undantagssitua- tioner bör det krävas synnerliga skäl för att ett sådant uppskjutande ska medges. Prövning av skolpliktens uppskjutande bör i övrigt ske på samma sätt som gäller för övriga skolformer. Det bör noteras att en följd av att barnet medges uppskjuten skol- plikt i den obligatoriska förskolan i normalfallet också kan innebära att barnets inträde i förskoleklass respektive grundskola eller mot- svarande skolform skjuts upp . Regleringen i 7 kap. skollagen innebär dock att en förnyad prövning görs för varje steg. Det bör också noteras att det finns en möjlighet för barn att under vissa förutsätt- ningar avstå från att fullgöra skolplikten i förskoleklassen (se 7 kap. 11 a och 11 b §§ skollagen). Möjligheten att skjuta upp skolpliktens fullgörande i förskole- klassen bör kvarstå oförändrad, dvs. att ett sådant uppskjutande ska vara möjligt på grund av särskilda skäl. Det innebär att ett barn som inte bedöms ha synnerliga skäl att få uppskjuten skolplikt när det gäller förskolan kan bedömas ha särskilda skäl att få uppskjuten skolplikt när det gäller förskoleklassen. I sådana fall får det aktuella barnet allt- så stanna kvar i den obligatoriska förskolan under . Så kan också bli fallet för barn som tillhör grundsärskolans målgrupp och som av någon anledning inte deltar i förskoleklassen. Regleringen i 7 kap. skollagen ska kompletteras i detta avseende. 9.3.4Möjligheten till tidigare skolstart i förskoleklass eller grundskola ska kvarstå Utredningens bedömning: Bestämmelser om tidigare skolstart och undantag från skyldigheten att fullgöra skolplikt i förskole- klassen bör i huvudsak kvarstå oförändrade. Utredningens förslag: Barn ska kunna tas emot i förskoleklassen höstterminen det år då barnet fyller utan att barnet har gått i den obligatoriska förskolan. Barn ska också kunna tas emot i grund- skolan eller motsvarande skolformer höstterminen det år då bar- net fyller utan att barnet har gått i den obligatoriska förskolan, om barnet bedöms ha förutsättningar för det. Barn som har beviljats uppskjuten skolplikt och som ska tas emot i grundsärskolan ska få börja fullgöra skolplikten utan att först ha gått i den obligatoriska förskolan, om vårdnadshavaren begär det. 7 kap. 11, 11 a och 11 b §§ skollagen (2010:800) ska ändras i enlighet med detta. Ett barn får tas emot i förskoleklassen redan höstterminen det år då barnet fyller . Ett barn får också börja fullgöra skolplikten i grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan höstterminen det kalenderår då barnet fyller , om barnet då har gått ut förskole- klassen eller barnets vårdnadshavare begär det och barnet bedöms ha förutsättningar för det (7 kap. 11 § skollagen). Utredningen bedömer att vårt förslag att obligatorisk förskola ska införas inte innebär att dessa bestämmelser behöver ändras i sak. Barn kan erbjudas plats i förskolan enligt bestämmelserna i 8 kap. 3–7 §§ skollagen. Vårdnadshavare som så önskar har alltså möjlighet att placera sina barn i förskolan även . Någon bestämmelse som möjliggör för barn att påbörja den obligatoriska förskolan, som till sitt innehåll motsvarar den frivilliga förskolan, behövs därför inte. Utredningen anser vidare att det är viktigt att möjligheten för barn att börja i förskoleklassen redan höstterminen det år då barnet fyller , samt möjligheten att börja fullgöra skolplikten i grund- skolan eller motsvarande skolformer höstterminen det år då barnet fyller kvarstår oförändrade. Det är viktigt att barn som är tidiga i sin utveckling och har förutsättningar att tidigarelägga sin skolstart har möjlighet att göra det; att förskolan till viss del görs obligatorisk bör inte påverka det. Detta bör tydliggöras genom att det anges i 7 kap. 11 a § skollagen att det faktum att ett barn inte gått i den obli- gatoriska förskolan inte förhindrar tidigare start i förskoleklassen eller i och motsvarande skolformer. När det gäller tidigare start i och motsvarande skolformer bör det dock krävas att barnet ska bedömas ha förutsättningar för det. Motsvarande krav finns när det gäller barn som ska börja i eller motsvarande skolformer utan att ha gått i förskoleklass. Enligt 7 kap. 11 b § skollagen får ett barn som har beviljats upp- skjuten skolplikt och som ska tas emot i grundsärskolan börja full- göra skolplikten i grundsärskolan utan att först ha gått ut förskole- klassen, om barnets vårdnadshavare begär det hos hemkommunen. Detta gäller alltså utöver vad som anges i 7 kap. 11 a § samma lag. Samma sak bör gälla även i fråga om den obligatoriska förskolan. Paragrafen ska därmed ändras så det framgår att barn som beviljats uppskjuten skolplikt i grundsärskolan ska få börja fullgöra skolplik- ten utan att först ha gått i den obligatoriska förskolan, om vårdnads- havaren begär det. 9.3.5Skollagens bestämmelser om närvaro och frånvaro ska gälla även för den obligatoriska förskolan Utredningens förslag: Skollagens regler om närvaro, ledighet och befrielse från obligatoriska inslag i undervisningen i skollagsplik- tiga skolformer samt utredning om frånvaro ska gälla även för den obligatoriska förskolan. Berörda bestämmelser i 7 kap. skollagen (2010:800) ska ändras i enlighet med detta. En bestämmelse om skyldighet att anmäla barns hinder att på grund av sjukdom eller någon annan orsak delta i utbildning inom den obligatoriska förskolan ska införas i 7 kap. skolförordningen (2011:185). Närvaro, ledighet och befrielse från obligatoriska inslag Eftersom förskolan är en frivillig skolform finns det av natur- liga skäl inga regler kring närvaro, ledighet eller befrielse från obliga- toriska inslag. För att garantera att samtliga barn i så stor utsträckning som möjligt får ta del av den obligatoriska förskolans verksamhet är det utredningens mening att sådana regler ska införas även för den obligatoriska förskolan. Att förskolan blir obligatorisk ska till att börja med innebära att barnen blir skyldiga att delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om de inte har giltiga skäl för att utebli enligt det som gäller för de obligatoriska skolformerna enligt 7 kap. 17 § skollagen. Nämnda paragraf ska därför ändras så att detsamma gäller för barn i den obligatoriska förskolan. Det innebär att närvaro- plikt kommer att gälla i den obligatoriska förskolan och att vårdnads- havare, när barn uteblir från den obligatoriska förskolan utan giltigt skäl, som huvudregel ska underrättas om detta av rektor . Som en konsekvens av att närvaroplikt ska gälla i den obligatoriska förskolan ska det i 7 kap. skolförordningen (2011:185), som reglerar förskolan, införas en bestämmelse om anmälan av frånvaro. I be- stämmelsen ska anges att om ett barn på grund av sjukdom eller av någon annan orsak inte kan delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen inom den obligatoriska förskolan, ska hindret anmälas till förskoleenheten. Det ska vara rek- torn som beslutar hur anmälningsskyldigheten ska fullgöras. En elev i en obligatorisk skolform får beviljas kortare ledighet för enskilda angelägenheter. Om det finns synnerliga skäl får längre ledig- het beviljas. Beslutet fattas av rektorn, och rektorn får inte uppdra åt någon annan att fatta beslut om ledighet som avser än (7 kap. 18 § skollagen). Även dessa bestämmelser bör justeras så att de även omfattar barn i den obligatoriska förskolan. Vidare gäller för skolpliktig verksamhet att en elev på begäran av elevens vårdnadshavare får befrias från skyldighet att delta i obliga- toriska inslag i undervisningen om det finns synnerliga skäl. Ett sådant beslut får endast avse enstaka tillfällen under ett läsår och beslutet fattas av rektorn (7 kap. 19 § skollagen). Även om bestämmelsen tro- ligen endast blir tillämplig i den obligatoriska förskolan i mindre grad är det lämpligt att möjligheten till befrielse införs även när det gäller den obligatoriska förskolan. Nämnda paragraf ska därför juste- ras så att även den obligatoriska förskolan omfattas. Slutligen ska bestämmelsen om rektorns skyldighet att utreda frånvaro enligt 7 kap. 19 a § skollagen även omfatta barn i den obliga- toriska förskolan. Även denna bestämmelse ska alltså justeras i detta avseende. Även om bestämmelserna för övrig skolpliktig verksamhet utsträcks till att gälla även för den obligatoriska förskolan vill utredningen fram- hålla att alla beslut inom verksamheterna ska ske efter individuella bedömningar med utgångspunkt i barnets bästa (1 kap. 10 § skollagen). Det innebär bl.a. att ett barnrättsperspektiv måste anläggas inför alla beslut och åtgärder som rör barn. Det är t.ex. viktigt att inskolningen i den obligatoriska förskolan blir bra för de barn som inte har deltagit i förskola eller annan pedagogisk verksamhet. Utredningens förslag: Skollagens (2010:800) bestämmelser om ansvar för skolpliktens fullgörande ska justeras så att de även om- fattar barn som ska gå i den obligatoriska förskolan. Om en kommun genom avtal om samverkan enligt 23 kap. 24 § skollagen överlämnar uppgifter inom förskolan till huvudmannen för sameskolan, ska denna också i stället för kommunen utföra de uppgifter på skolpliktsområdet som ankommer på huvudmannen. Utredningens bedömning: Skollagens bestämmelser om rätt att fullgöra skolplikten på annat sätt än enligt skollagen bör gälla även i fråga om den obligatoriska förskolan. Vårdnadshavarna, hemkommunen och huvudmannen ska i olika avse- enden ansvara för att de barn som ska gå i den obligatoriska förskolan fullgör sin skolplikt. Skollagens bestämmelser i 7 kap. 20–23 §§ ska justeras så att de anger detta. Det innebär t.ex. att den som har vård- naden om ett skolpliktigt barn ska se till att barnet fullgör sin skol- plikt. Vidare ska hemkommunen se till att skolpliktiga barn som inte går i dess förskola på något annat sätt får föreskriven utbildning och när det gäller barns frånvaro vid behov samordna insatser med sam- hällsorgan, organisationer eller andra som berörs. innebär regleringen att den ska se till att barn i den obligatoriska för- skolan fullgör skolplikten genom att delta i verksamheten. Slutligen får en hemkommun förelägga barnets vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter när ett skolpliktigt barn inte fullgör skol- plikten i den obligatoriska förskolan och det beror på att vårdnads- havaren inte fullgjort vad denna är skyldig att göra för att så ska ske. Ett sådant beslut om föreläggande ska få förenas med vite. Sådana beslut ska, liksom för övriga obligatoriska skolformer, få överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Enligt 23 kap. 24 § skollagen kan en kommun ingå avtal med huvudmannen för sameskolan om att denna ska utföra uppgifter inom förskolan. Ett avtal om samverkan innebär att huvudmannen för same- skolan, dvs staten genom Sameskolstyrelsen, tar över huvudmanna- skapet för de uppgifter som har överlämnats från kommunen. Ett sådant avtal kan även omfatta uppgifter inom den obligatoriska delen av förskolan. Rätt att fullgöra skolplikten på annat sätt Enligt 24 kap. skollagen får ett skolpliktigt barn medges rätt att full- göra skolplikten på annat sätt än som anges i skollagen. Ett sådant medgivande ska lämnas om verksamheten framstår som ett fullgott alternativ till den utbildning som annars står barnet till buds enligt föreskrifter i skollagen, behovet av insyn i verksamheten kan tillgodo- ses och det finns synnerliga skäl. Ett medgivande får lämnas för upp till i sänder och kan i vissa situationer återkallas. Beslut om med- givande fattas av barnets hemkommun eller, i vissa fall, av Special- pedagogiska skolmyndigheten (24 kap. 23–25 §§). Av förarbetena framgår att synnerliga skäl t.ex. kan vara att en elev flyttat till från något grannland men väljer att gå kvar i grannlandets skola under återstoden av en termin eller att en elev deltar i en filminspelning eller något liknande. Bestämmelsen bör också kunna aktualiseras när en elev gör längre resor. I bestämmelsernas lydelse ligger att de ska tillämpas med stor restriktivitet. Den aktu- ella verksamheten måste vidare enligt förarbetena framstå som ett fullgott alternativ till den reguljära undervisningen. Bedömningen om synnerliga skäl föreligger ska utgå från elevens intressen. 2009/10:165, s. 524. Det är utredningens bedömning att bestämmelserna om rätt att fullgöra skolplikten på annat sätt än vad som anges i skollagen även bör gälla för barn som fullgör skolplikt i den obligatoriska förskolan. Vi föreslår därför ingen ändring av dessa bestämmelser. 9.4Skolskjuts till och från den obligatoriska förskolan Utredningens förslag: Ett barn i den obligatoriska förskolan med offentlig huvudman ska i vissa fall ha rätt till kostnadsfri skol- skjuts från en plats i anslutning till barnets hem till den plats där utbildningen bedrivs och tillbaka, om sådan skjuts behövs med hän- syn till färdvägens längd, trafikförhållanden, barnets funktions- nedsättning eller någon annan särskild omständighet. Rätten till skolskjuts ska bara omfatta barn som endast går i den obligatoriska delen av förskolan. Barn som går i förskolan fler timmar än vad den obligatoriska delen av förskolan omfattar ska inte ha rätt till skolskjuts. Rätten till skolskjuts ska inte heller gälla för barn som väljer att gå i en annan förskoleenhet än den där kommunen annars skulle ha placerat dem eller som går i en annan kommuns förskoleenhet. Om det kan ske utan organisatoriska eller ekonomiska svårig- heter ska kommunen dock anordna skolskjuts även i dessa fall samt i fall när barnet går i en fristående förskola. Barnets hem- kommun ansvarar för att skolskjuts anordnas. Ett barn som går i den obligatoriska förskolan i en annan kom- muns förskola, och som på grund av skolgången måste övernatta i den kommunen, ska ha rätt till skolskjuts mellan den tillfälliga bostaden och den plats där utbildningen bedrivs under samma förutsättningar som gäller för barn som är hemmahörande i kom- munen. Den kommun som anordnar utbildningen ska ansvara för att sådan skolskjuts anordnas. Kommunens kostnader för detta ska ersättas av barnets hemkommun. Ett barn som går i den obligatoriska förskolan vid en förskola som anordnas av staten som huvudman för sameskolan med stöd i ett avtal om samverkan som ingåtts med en kommun enligt 23 kap. 24 § skollagen ska ha rätt till skolskjuts på samma villkor och med de begränsningar som gäller för skolskjuts till den all- männa förskolan i övrigt. Staten ska ansvara för att sådan skol- skjuts anordnas. Nya bestämmelser med denna innebörd ska föras in i 8 kap. skollagen (2010:800). Utredningen anser att barn i den obligatoriska förskolan i vissa fall ska ha rätt till kostnadsfri skolskjuts på samma villkor som elever i . Det innebär alltså att barnet ska få skolskjuts från en plats i anslutning till hemmet till förskolan och tillbaka, om sådan skjuts behövs med hänsyn till färdvägens längd, trafikförhållanden, barnets funktionsnedsättning eller någon annan särskild omständig- het. I enlighet med vad som gäller för ska kommunen, om det inte innebär organisatoriska eller ekonomiska svårigheter, även anordna skolskjuts för barn som går i en annan förskola än den där kommunen annars skulle ha placerat dem eller i en annan kom- muns förskola.8 Det sistnämnda ska även gälla för barn som går i en fristående förskola inom kommunen.9 En grundförutsättning för att barn i den obligatoriska förskolan ska ha rätt till skolskjuts ska dock vara att barnet endast deltar i för- skolan i den omfattning som motsvarar den obligatoriska tiden, dvs. Den förmån som skolskjuts utgör ska alltså be- gränsas till de barn som enbart deltar i den obligatoriska delen av för- skolan. Barn som deltar i förskolan fler timmar än så, t.ex. för att de behöver det på grund av vårdnadshavares förvärvsarbete, eller som behöver särskilt stöd i sin utveckling i form av förskola på grund av fysiska, psykiska eller andra skäl, får i stället anses ha ett behov av transport till och från förskolan av väsentligen andra anledningar än den obligatoriska förskolan. Detta transportbehov ankommer enligt utredningens mening på barnens vårdnadshavare att tillgodose. Precis som i övriga skolformer står det hemkommunen fritt att organisera skolskjutsarna på lämpligt sätt, t.ex. genom att låta flera barn samåka. Skolskjutsarna bör anpassas som barnen tillbringar i den obligatoriska förskolan och behöver därmed inte anpassas efter varje barns vistelsetider,10 eftersom barn som vistas i förskolan fler timmar än under den obligatoriska förskolan inte har rätt till skolskjuts enligt vad vi beskrivit ovan. Det innebär alltså att 8Jfr 9 kap. 15 b § skollagen (2010:800). 9Jfr 9 kap. 21 a § skollagen (2010:800). 2009/10:165, s. 741 f. de vårdnadshavare som har omsorgsbehov utöver den obligatoriska förskolan även fortsättningsvis kommer att vara ansvariga för att transportera sina barn till och från förskolan. De flesta vårdnadshavare väljer och får plats på förskolor i relativ närhet till hemmet. Det är därför rimligt att anta att det är mycket få skolpliktiga barn i förskolan som kommer att behöva skolskjuts. I de fall när det finns behov av skolskjuts till förskolan kommer det emellertid behövas särskild skolskjuts, eftersom barn inte kan förväntas ta sig själva genom att t.ex. åka med kollektiva färdmedel till förskolan. Vi har i avsnitt 9.3.1 diskuterat möjligheten att barn går både i den obligatoriska delen av förskolan och i pedagogisk omsorg. Även i dessa fall anser utredningen att det saknas skäl att dessa barn ska kunna få skolskjuts mellan den obligatoriska förskolan och den peda- gogiska omsorgen, eftersom även dessa barn har ett omsorgsbehov som överstiger den tid barnen går i den obligatoriska förskolan. Det bör därför ankomma på vårdnadshavarna att tillgodose barnens be- hov av transport. Enligt 8 kap. 13 § skollagen kan ett barn under vissa förutsättningar gå i förskolan i en annan kommun. Denna bestämmelse bör även gälla för den obligatoriska förskolan. Utredningen anser att ett barn som går i den obligatoriska förskolan i en annan kommuns förskola med stöd av 13 § första stycket, och som på grund av skolgången måste övernatta i den kommunen, ska ha rätt till skolskjuts mellan den tillfälliga bostaden och den plats där utbildningen bedrivs under samma förutsättningar som gäller för barn som är hemmahörande i kommunen. Bestämmelsen i 13 § första stycket avser barn som med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att gå i den andra kommunens förskola. Den kommun som anordnar utbildningen ska ansvara för att sådan skolskjuts anordnas. Kommunens kostnader för detta ska ersättas av barnets hemkommun. Det får i samman- hanget noteras att det torde vara ytterst sällsynt att barn som går i förskola i en annan kommun måste övernatta i den kommunen men det kan inte helt uteslutas. Det skulle t.ex. kunna handla om barn som är folkbokförda i en kommun men som på grund av vårdnadshavares arbete i en annan kommun bedöms ha skäl att gå i förskola i den kommunen och då även bor med vårdnadshavaren i en tillfällig bo- stad i den kommunen. Som nämnts tidigare kan förskola även bedrivas av huvudmannen för sameskolan med stöd av ett avtal om samverkan enligt 23 kap. 24 § skollagen mellan en kommun och huvudmannen för sameskolan, dvs. staten genom Sameskolstyrelsen. Ett sådant avtal kan även avse uppgifter inom den obligatoriska delen av förskolan. Ett barn som går i den obligatoriska förskolan vid en förskola som anordnas av staten som huvudman för sameskolan med stöd i ett avtal om sam- verkan ska ha rätt till skolskjuts på samma villkor och med de be- gränsningar som gäller för skolskjuts till den allmänna förskolan i övrigt. Staten ska ansvara för att sådan skolskjuts anordnas. 9.5Måltider i den obligatoriska förskolan Utredningens förslag: Barn i den obligatoriska förskolan ska er- bjudas kostnadsfria måltider. En bestämmelse denna innebörd ska föras in i 8 kap. skollagen (2010:800). Av 8 kap. 2 § skollagen följer att förskolan ska stimulera barns ut- veckling och lärande samt erbjuda barnen en trygg omsorg. Verk- samheten ska utgå från en helhetssyn på barnet och barnets behov och utformas så att omsorg, utveckling och lärande bildar en helhet. I förarbetena anges bl.a. att omsorg, utveckling och lärande innebär att man ser till hela barnet och dess behov och att begreppet omsorg även innefattar att barnen serveras måltider. Dessa måltider ska lik- som i vara varierade och näringsriktiga.11 har alltså barnen i förskolan rätt till måltider. Mål- tiderna kan dock inte alltid sägas vara kostnadsfria, eftersom en kom- mun eller en enskild huvudman får ta ut avgifter för verksamheten (8 kap. 16 respektive 20 §§ skollagen). Från och med höstterminen det år barnet fyller får avgift dock endast tas ut för den del av verksamheten som överstiger ; för barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveck- ling i form av förskola får avgifter endast tas ut för den del av verk- samheten som överstiger . Barn som nyttjar verk- samheten i sådan begränsad omfattning betalar alltså ingen avgift för 2009/10:165, s. 345. verksamheten och får således kostnadsfria måltider under förutsätt- ning att det serveras måltider den tid de vistas i förskolan. Utredningen anser att barn som åläggs skolplikt i den obligato- riska förskolan ska ha rätt till kostnadsfria måltider på samma villkor som elever i förskoleklassen och . Även om den obliga- toriska förskolan, beroende på hur huvudmannen lägger upp verk- samheten, kan röra sig om bara , ligger detta i linje med att den obligatoriska förskolan ska vara avgiftsfri. Vidare bör beaktas att barn i den obligatoriska förskolan i vissa fall även kom- mer att få skolskjuts, vilket i realiteten kan innebära att tiden utanför hemmet blir mer än . En bestämmelse om kost- nadsfria måltider i den obligatoriska förskolan ska därför införas i 8 kap. skollagen. 9.6Vissa beslut om den obligatoriska förskolan ska kunna överklagas Utredningens förslag: En kommuns beslut om skolskjuts till den obligatoriska förskolan ska få överklagas till allmän förvaltnings- domstol. Detsamma ska gälla för Sameskolstyrelsens beslut om sådan skolskjuts. En kommuns beslut om uppskjutande av fullgörande av skol- plikten i den obligatoriska förskolan ska få överklagas till Skol- väsendets överklagandenämnd. En kommuns beslut om placering vid förskoleenhet för den obligatoriska förskolan ska få överklagas till Skolväsendets över- klagandenämnd. Detsamma ska gälla om sådana beslut fattas av Sameskolstyrelsen. Förslaget innebär ändringar i 28 kap. 5, 8, 12 och 15 §§ skol- lagen. Utredningens bedömning: Någon särskild överklagandebestäm- melse rörande beslut om placering vid förskoleenhet bör inte införas i fråga om barn som redan har plats i förskolan när de ska börja i den obligatoriska förskolan. Enligt nu gällande reglering får en kommuns beslut om skolskjuts för elever i förskoleklassen och överklagas till allmän förvaltningsdomstol när det gäller skolskjuts till den skolenhet som kommunen placerat eleven vid. Samma möjlighet till överklagande ska finnas när det gäller skolskjuts till den förskoleenhet där eleven är placerad för den obligatoriska förskolan. Genom avtal om samverkan enligt 23 kap. 24 § skollagen kan huvudmannen för sameskolan, dvs. staten genom Sameskolstyrelsen, utföra uppgifter inom förskolan i stället för en kommun. I sådana fall ska även Sameskolstyrelsens beslut om skolskjuts kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol.