sou · H8B312 · 2020-03-09 00:00:00 — Detta följer dock av artikel 13 i värde- pappersbolagsförordningen och anges inte i lagtexten. Ändringen genomför artikel 60 i värdepappersbolagsdirektivet (artikel 7.1 a i UCITS-direktivet). Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Paragrafen upplyser om att det finns bestämmelser om kapitalkrav på gruppnivå i bl.a. tillsynsförordningen, vilket kan vara aktuellt om ett fondbolag exempelvis har en bank som moderbolag. Ett fond- bolag kan även ingå i en företagsgrupp som omfattas av konsoliderad tillsyn enligt värdepappersbolagsförordningen. Paragrafen har där- för kompletterats med en upplysning även om detta. 15.4.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse Paragrafen innehåller definitioner. Den ändrade definitionen av kreditinstitut i punkten 10 är en följd av att de bolag som avses i artikel 4.1.1 b i tillsynsförordningen ska anses utgöra kreditinstitut. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.1. Ändringen i punkten 11 avseende kapitaltäckningsdirektivet är en följd av att direktivet byter titel. Hänvisningen är statisk. Ändringen i punkten 35 avseende tillsynsförordningen är en följd av att förordningen byter titel. Hänvisningen är dynamisk. 15.4.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder I paragrafen anges vad som avses med ett förvaringsinstituts behö- riga myndigheter. Ändringen avseende kapitaltäckningsdirektivet är en följd av att direktivet byter titel. Hänvisningen är statisk. I paragrafen ställs krav på storleken på en AIF-förvaltares kapitalbas under pågående verksamhet. Liksom får en AIF-förvaltares kapitalbas aldrig understiga ett belopp som motsvarar av förvaltarens fasta omkostnader. Detta följer dock av artikel 13 i värde- pappersbolagsförordningen och anges inte i lagtexten. Ändringen genomför artikel 61 i värdepappersbolagsdirektivet (artikel 9.5 i AIFM- direktivet). Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Paragrafen upplyser om att det finns bestämmelser om kapitalkrav på gruppnivå i bl.a. tillsynsförordningen, vilket kan vara aktuellt om en AIF-förvaltare exempelvis har en bank som moderbolag. En AIF-förvaltare kan också ingå i en företagsgrupp som omfat- tas av konsoliderad tillsyn enligt värdepappersbolagsförordningen. Paragrafen har därför kompletterats med en upplysning även om detta. Bestämmelserna om vilka värdepappersföretag som kan vara för- varingsinstitut anger att företagen ska omfattas av de europeiska kapitalkraven (artikel 92 i tillsynsförordningen) och ha egna medel motsvarande ett startkapital på (artikel 28.2 i kapital- täckningsdirektivet). När kapitaltäckningsreglerna för värdepappers- företag införs kommer dessa bestämmelser i tillsynsförordningen och kapitaltäckningsdirektivet inte längre att gälla för värdepappers- företag. Paragrafen har därför ändrats så att den hänvisar till mot- svarande bestämmelser i värdepappersbolagsförordningen och värde- pappersbolagsdirektivet. 15.4.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som får be- handlas i databasen för övervakning av och tillsyn över finansmark- naderna. Övervägandena finns i avsnitt 12.5.3. Ändringen i punkten 15 är en följd av att tillsynsförordningen byter titel. Hänvisningen är dynamisk. Den nya punkten 16 är en följd av att rapporteringskraven enligt värdepappersbolagsförordningen, i stället för tillsynsförordningen, som huvudregel gäller för värdepappersbolag. Genom bestämmelsen får uppgifter som har samlats in med stöd av artiklarna 54 och 55 i värdepappersbolagsförordningen behandlas i databasen. Det gäller bl.a. uppgifter om kapitalbasens storlek och sammansättning, kon- centrationsrisker och likviditetskrav. Utredningen om EU:s bankpaket om riskreducerande åtgärder föreslår ändringar beträffande denna paragraf. 15.4.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:1016) om resolution Paragrafen innehåller definitioner. Övervägandena finns i avsnitt 12.2. Genom ändringen av definitionen avseende kreditinstitut följer att även sådana värdepappersbolag som har tillstånd enligt 2 kap. 2 § första stycket 2 och 8 lagen om värdepappersmarknaden omfattas av Enligt den ändrade definitionen av värdepappersbolag omfattas sådana värdepappersbolag som har tillstånd till handel för egen räk- ning eller garantigivning eller åtagande för fast räkning. Att vissa värdepappersbolag ska anses utgöra kreditinstitut framgår av defini- tionen av kreditinstitut. Utredningen om EU:s bankpaket om riskreducerande åtgärder föreslår ändringar beträffande denna paragraf. Paragrafen innehåller bestämmelser om resolutionsavgift. Ändringen i tredje stycket är en följd av att värdepappersbolagen inte ska tillämpa tillsynförordningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om avgiftsunderlaget. Ändringen i första stycket är en följd av att de flesta värdepappersbolag ska tillämpa värdepappersbolagsförordningen. 15.4.10Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution Paragrafen innehåller definitioner. Genom ändringen i punkten 20 avseende sidoverksam försäkringsmedlare framgår att hänvisningarna till tillsynsförordningen avser den ursprungliga lydelsen av förord- ningen. Övervägandena finns i avsnitt 12.5.3. 15.5Ändringar till följd av att tillsynsförordningen och kapitaltäckningsdirektivet får ändrad titel I detta avsnitt behandlas lagar där ändringarna endast är en följd av att tillsynsförordningen respektive kapitaltäckningsdirektivet byter titel. Hänvisningarna till tillsynsförordningen är dynamiska och rör följande lagrum. –3 a § lagen (1980:1097) om –9 kap. 1 § sparbankslagen (1987:619) –11 kap. 1 § lagen (1995:1570) om medlemsbanker –4 kap. 11 § lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP- fonder) –5 kap. 8 § lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat –1 kap. 4 § lagen (2010:751) om betaltjänster –3 kap. 2 § lagen (2011:755) om elektroniska pengar I 3 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instru- ment ändras titeln till kapitaltäckningsdirektivet. Hänvisningen till direktivet är dynamisk. Ett nytt regelverk om kapitaltäckning för värdepappersbolag förväntas Europeiska unionen besluta om ett nytt regel- verk om kapitaltäckning för värdepappersbolag, bestående av en ny förordning och ett nytt direktiv. Värdepappersbolag är företag som har tillstånd att driva värdepappersrörelse men som inte är kredit- institut. En särskild utredare ska •lämna de förslag till lagändringar som krävs för att anpassa och komplettera svensk rätt till den nya EU-förordningen, och genom- föra det nya EU-direktivet i svensk rätt, •anpassa regelverket till svenska förhållanden, framför allt genom att –analysera behovet av proportionalitet i olika avseenden, t.ex. i fråga om tillsyn över värdepappersbolag och krav på bolagsstyrning, –analysera behovet av att införa mer långtgående krav, t.ex. i fråga om rörliga ersättningar för anställda i värdepappersbolag, och •se över och analysera konsekvenserna av det nya regelverket i för- hållande till den nuvarande ordningen som ger svenska värde- pappersbolag möjlighet att, med tillstånd från , ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappers- rörelsen, och ta ställning till om det finns skäl som motiverar att denna ordning behålls. Uppdraget ska redovisas . Vad är värdepappersbolag? Värdepappersbolag är företag som har tillstånd att driva värdepappers- rörelse, dvs. verksamhet som består i att yrkesmässigt tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet enligt lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden – men som inte är kredit- institut enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse. Tillstånd får exempelvis ges för att utföra order på kunders uppdrag, diskretionär portföljförvaltning, handel för egen räkning och inve- steringsrådgivning (2 kap. 1 § lagen om värdepappersmarknaden). Tjänsterna kompletterar tjänster som tillhandahålls av banker och andra kreditinstitut, dvs. företag som har tillstånd att driva bank- eller finansieringsrörelse enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse. Verksamheten varierar kraftigt mellan olika värdepappersbolag i fråga om storlek, tjänster och grad av komplexitet. De flesta värde- pappersbolag driver verksamhet som har begränsad påverkan på den finansiella stabiliteten. Vissa värdepappersbolag driver dock verksam- het av sådan art och omfattning att den kan medföra samma risker för den finansiella stabiliteten som den verksamhet som kreditinstitut bedriver kan medföra. På EU-nivå regleras värdepappersbolagens verksamhet framför allt i och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direktiv /61/EU (MiFID II) och och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (MiFIR). Dessa regelverk innehåller bl.a. bestämmelser om krav på auktorisation för att tillhandahålla tjänster, om hur värdepappersbolag ska vara organiserade samt om krav på ordning och uppförande på värdepappersmarknaden. I dessa regelverk finns även bestämmelser för verksamhet som bedrivs av bolag från tredjeland. MiFID II har i huvudsak genomförts i svensk rätt genom lagen om värdepappersmarknaden. Den lagen kompletterar även MiFIR. Finanskrisen –2009 ledde till ett stort antal insatser för att värna den finansiella stabiliteten. Bland annat presenterade 2010 ett förslag på nya krav avsedda för internationellt aktiva banker, den s.k. 3-överenskommelsen. Överenskommelsen innebar bl.a. ökade kapitalkrav och nya krav på likviditet. Kapitalkraven, som ut- gör den största delen av överenskommelsen, syftar till att bankerna ska ha tillräckligt med kapital för att täcka sina risker (kapitaltäck- ning). Syftet var att stärka det finansiella systemets motståndskraft och minska risken för framtida finanskriser. I Europeiska unionen (EU) har dessa krav införts både för banker och andra kreditinstitut samt värdepappersbolag. Kraven har främst införts i regelverket om kapitaltäckning, dvs. i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kredit- institut och värdepappersföretag (tillsynsförordningen) och Europa- parlamentets och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag (kapitaltäckningsdirektivet). I regelverket om kapitaltäckning likställs kreditinstitut med värde- pappersbolag och det beror på att det har ansetts vara av stor betydelse för den inre marknaden att det finns en enhetlig reglering för kredit- institut och värdepappersbolag. Vid framtagandet av regelverket om kapitaltäckning förutsågs dock ett behov av att senare se över regel- verket när det gäller värdepappersbolag. En översynsklausul av regel- verket om kapitaltäckning med avseende på värdepappersbolag inför- des därför. Kapitaltäckningsdirektivet har genomförts i svensk rätt, i huvud- sak genom lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag (tillsynslagen), lagen (2014:966) om kapitalbuffer- tar, lagen om bank- och finansieringsrörelse och lagen om värdepap- persmarknaden. Tillsynslagen kompletterar även tillsynsförordningen. Uppdraget att anpassa och komplettera svensk rätt till den nya EU- förordningen och genomföra det nya EU-direktivet i svensk rätt Översyn av det nuvarande regelverket om kapitaltäckning Europeiska kommissionen har, i samråd med Europeiska bankmyndig- heten () och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (), analyserat om det nuvarande regelverket har en lämplig ut- formning för värdepappersbolag. Översynen har utmynnat i slutsat- sen att regelverket om kapitaltäckning behöver anpassas till värde- pappersbolagens egenart och göras mer proportionerligt i förhållande till värdepappersbolagens storlek, tjänster och grad av komplexitet. Av det skälet har kommissionen tagit fram förslag till ett nytt regelverk om kapitaltäckning för värdepappersbolag. Förslaget utgörs av kommissionens förslag COM(2017) 790 final av till och rådets förordning om tillsynskrav för värdepappersföretag och om ändring av förordningarna (EU) nr 575/2013, (EU) nr 600/2014 och (EU) nr 1093/2010 (den nya EU- förordningen), och kommissionens förslag COM(2017) 791 final av till och rådets direktiv om tillsyn av värdepappersföretag och om ändring av direktiven /36/EU och 2014/65/EU (det nya EU-direktivet). Förslaget innebär i huvudsak att värdepappersbolagen ska delas in i olika kategorier utifrån den verksamhet som de bedriver. Kategori- seringen ska utgöra grunden för vilka krav som bolagen ska omfattas av. De största värdepappersbolagen, som uppfyller vissa villkor eller anses vara systemviktiga, ska också i fortsättningen omfattas av till- synsförordningen och kapitaltäckningsdirektivet medan övriga värde- pappersbolag ska omfattas av det nya regelverket. Det nya regelverket om kapitaltäckning för värdepappersbolag Det nya regelverket om kapitaltäckning för värdepappersbolag mot- svarar i stor utsträckning reglerna i tillsynsförordningen och kapital- täckningsdirektivet. De viktigaste avvikelserna är kategoriseringen av värdepappersbolagen, anpassade kapitalkrav och regler om s.k. tredjelandsbolag. I förslaget finns även bestämmelser som syftar till att värdepappersbolag inom EU ska verka under lika villkor, bl.a. genom en ökad tydlighet i hur nationella tillsynsmyndigheter ska be- döma bolagens risker och riskhantering. Det finns slutligen förslag på bestämmelser som syftar till att skapa jämlika villkor för värde- pappersbolag som hör hemma inom EU i förhållande till bolag som hör hemma i tredjeland. Förslaget till direktiv innebär i stor utsträckning fullharmonisering. I vissa frågor finns dock möjlighet för medlemsstaterna att anpassa bestämmelserna till nationella förhållanden. Detta gäller t.ex. i fråga om tillsyn över värdepappersbolag och bolags- styrning. Det kan också förväntas att det nationellt kommer att finnas möjlighet att införa mer långtgående krav t.ex. i fråga om rörlig ersätt- ning till anställda i värdepappersbolag. Ett svenskt värdepappersbolag får efter tillstånd av Finansinspek- tionen som ett led i rörelsen ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappersrörelsen (2 kap. 2 § första stycket 8 lagen om värdepappersmarknaden). Det är en sidotjänst som ett värdepappers- bolag kan få tillstånd att tillhandahålla enligt svensk rätt, som saknar motsvarighet i MiFID II. Den nya EU-förordningen och det nya EU- direktivet innebär förändringar av kapitalkraven för värdepappers- bolag som har ett sådant tillstånd och värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot medel med redovisningsskyldighet (2 kap. 2 § första stycket 1 lagen om värdepappersmarknaden). Vad ska utredaren göra? En särskild utredare ska göra följande: •Lämna de förslag till lagändringar som krävs för att anpassa och komplettera svensk rätt till den nya EU-förordningen och genom- föra det nya EU-direktivet i svensk rätt. •I den utsträckning det nya EU-direktivet ger medlemsstaterna möjlighet att i nationell rätt ställa upp mer långtgående krav eller anpassa bestämmelserna till nationella förhållanden, ska utredaren sträva efter att slå vakt om den svenska värdepappersmarknadens funktionssätt, framför allt genom att –analysera behovet av proportionalitet i olika avseenden, t.ex. i fråga om tillsyn över värdepappersbolag och krav på bolagsstyrning, och –analysera behovet av att införa mer långtgående krav, t.ex. i fråga om rörliga ersättningar för anställda i värdepappersbolag. •Se över och analysera konsekvenserna av det nya regelverket i för- hållande till den nuvarande ordningen som ger svenska värde- pappersbolag möjlighet att, med tillstånd från , ta emot kunders medel på konto för att underlätta värdepappers- rörelsen, redogöra för dessa konsekvenser och dess för- och nack- delar och ta ställning till om det finns skäl som motiverar att denna ordning behålls. •Ta fram en parallelluppställning, dvs. en förteckning över de be- stämmelser som genomför respektive artikel i det nya EU-direk- tivet i svensk rätt. Utredaren ska beskriva och beräkna eventuella offentligfinansiella konsekvenser, däribland eventuella konsekvenser för Finansinspek- tionen. Om förslagen leder till kostnadsökningar eller intäktsminsk- ningar för staten ska utredaren föreslå en finansiering. Utredaren ska även i övrigt tillämpa riktlinjerna i kommittéförordningen (1998:1474) och förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regel- givning för att ange kostnadsberäkningar och andra konsekvens- beskrivningar. Kontakter och redovisning av uppdraget Utredaren ska samråda med Utredningen om EU:s bankpaket om riskreducerande åtgärder (Fi 2018:12). Uppdraget ska redovisas . Europeiska unionens officiella tidning L 314/1 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2019/2033 om tillsynskrav för värdepappersföretag och om ändring av förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 575/2013, (EU) nr 600/2014 och (EU) nr 806/2014 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten, med beaktande av Europeiska yttrande (1), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)Robusta tillsynskrav utgör en väsentlig del av de villkor enligt vilka finansiella institut tillhandahåller tjänster inom unionen. I fråga om tillsynsbehandling omfattas värdepappersföretag, tillsammans med kreditinstitut, av Europapar lamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (4) och och rådets direktiv /36/EU (5), medan auktorisationskrav och övriga krav avseende organisation och uppförande fastställs i och rådets direktiv /65/EU (6). (2)De nuvarande tillsynsordningar som fastställs i förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv /36/EU utgår i huvudsak från de successiva ändringar av de internationella regelstandarderna för stora bankkoncerner som antagits av för banktillsyn och tar bara delvis hänsyn till de särskilda risker som är inneboende i de olika verksamheterna i ett stort antal värdepappersföretag. Dessa värdepappersföretags särskilda inneboende sårbarheter och risker bör därför hanteras genom lämpliga och proportionella tillsynsbestämmelser på unionsnivå. EUT C 378, 19.10.2018, s. 5. EUT C 262, 25.7.2018, s. 35. ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (4) och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1). och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG (EUT L 176, 27.6.2013, s. 338). och rådets direktiv /65/EU av om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv /92/EG och av direktiv /61/EU (EUT L 173, , s. 349). L 314/2 Europeiska unionens officiella tidning (3)Vilka risker värdepappersföretag själva ådrar sig och utgör för sina kunder och de bredare marknader på vilka de verkar beror på deras verksamheters art och volym, bland annat på om värdepappersföretagen agerar som ombud för sina kunder och inte själva är parter i transaktionerna eller om de agerar som huvudmän i affärstransaktionerna. (4)tillsyn bör säkerställa att värdepappersföretag förvaltas på ett ordnat sätt som tjänar kundernas intressen. De bör ta hänsyn till möjligheten att värdepappersföretag och deras kunder ägnar sig åt ett alltför stort risktagande och till storleken på de risker som värdepappersföretag tar och utgör. Sådana tillsynskrav bör dessutom försöka undvika att lägga en onödig administrativ börda på värdepappersföretag. (5)Många av de tillsynskrav som härrör från det regelverk som utgörs av förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv /36/EU är utformade för att hantera risker som är gemensamma för kreditinstitut. De nuvarande kraven är därför i hög grad inriktade på att bevara kreditinstituts utlåningsförmåga genom konjunkturcyklerna och att skydda insättare och skattebetalare från eventuellt fallissemang, och inte på att hantera värdepappersföretags alla olika riskprofiler. Värdepappersföretag har inte stora portföljer av privat- och företagslån och tar inte emot inlåning. Sannolikheten för att deras fallissemang får en skadlig effekt för den finansiella stabiliteten i stort är mindre än för kreditinstitut. De risker som de flesta värdepappersföretag är exponerade för och utgör skiljer sig därför i hög grad från de risker som kreditinstitut är exponerade för och utgör, och sådana skillnader bör tydligt återspeglas i unionens tillsynsregelverk. (6)De tillsynskrav i förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv /36/EU som värdepappersföretag omfattas av utgår från kraven för kreditinstitut. För värdepappersföretag vars auktorisation är begränsad till vissa investeringstjänster som inte regleras i det nuvarande tillsynsregelverket finns det ett flertal undantag från dessa krav. I och med de undantagen erkänns att dessa värdepappersföretag inte ådrar sig samma typ av risker som kreditinstitut. Värdepappersföretag som bedriver verksamheter som regleras av det nuvarande tillsynsregelverket och som involverar handel med finansiella instrument i begränsad omfattning är underställda regelverkets krav gällande kapital men kan omfattas av undantag på andra områden, såsom i fråga om likviditet, stora exponeringar och bruttosoliditet. Värdepappersföretag vars auktorisation inte har sådana begränsningar omfattas av samma tillsynskrav som kreditinstitut. (7)Handel med finansiella instrument i riskhanterings-, säkrings- eller likviditetshanteringssyfte eller för att ta riktnings positioner på instrumentens värde , är en verksamhet som både kreditinstitut och värdepappersföretag som är auktoriserade att handla för egen räkning får ägna sig åt och som redan behandlas i tillsynsregelverket enligt förordning (EU) nr 575/2013 och direktiv /36/EU. För att undvika en situation med olika villkor, vilket kan leda till regelarbitrage mellan kreditinstitut och värdepappersföretag inom detta område, bör dessa värdepappersföretag även i fortsättningen omfattas av kapitalbaskrav baserade på de regler som behandlar denna risk. Dessa värdepappersföretags exponeringar mot motparter i särskilda transaktioner och motsvarande kapitalbaskrav omfattas också av reglerna och bör därför också fortsätta att vara tillämpliga på värdepappersföretag på ett förenklat sätt. Reglerna om stora exponeringar i det nuvarande tillsynsregelverket är även relevanta om dessa värdepappersföretags handelsexponeringar mot vissa motparter är särskilt stora och därför ger upphov till en alltför koncentrerad riskkälla för ett värdepappersföretag om motparten skulle fallera. Även de reglerna bör därför fortsätta att vara tillämpliga på värdepappersföretag på ett förenklat sätt. (8)Skillnader i tillämpningen av det nuvarande tillsynsregelverket i olika medlemsstater riskerar att skapa en situation med olika villkor för värdepappersföretag i unionen. Skillnaderna beror på att det är komplicerat att tillämpa regelverket på olika värdepappersföretag beroende på vilka tjänster de tillhandahåller, i fall då vissa nationella myndigheter anpassar eller förenklar tillämpningen i sin nationella rätt eller praxis. Eftersom det nuvarande tillsynsregelverket inte beaktar alla risker som vissa typer av värdepappersföretag är exponerade för och utgör har stora kapitaltillägg tillämpats för vissa värdepappersföretag i en del medlemsstater.