sou · H8B346 · 2020-08-07 00:00:00 — andra människor kan leda till oavsiktliga handlingar som diskrimi- nerar.48 Normer skapas – upprätthålls eller utvecklas – i våra relationer och vårt samspel med varandra. Familjen, förskolan, skolan och yrkeslivet är därför viktiga arenor där genusnormer finns, prövas och utvecklas. Medvetenhet om normernas existens och deras formbarhet underlättar arbetet för otraditionella utbildnings- och yrkesval, mindre konventionella rollfördelningar och ett mer jäm- ställt samhälle. Den viktiga frågan hur fördomar ska kunna motverkas och hur spänningarna mellan grupper ska kunna reduceras och i bästa fall övergå i en känsla av samhörighet började bearbetas redan vid tiden för det . I en omfattande studie av amerikanska soldaters relationer inbördes och med omgivningen konstaterades att vita soldater som kämpat sida vid sida med svarta förändrade sina attityder gentemot de senare, oavsett om de kom från Nord- eller eller om de var officerare eller meniga.49 Allport formu- lerade hypotesen att fyra villkor måste vara uppfyllda för att kontakt mellan två grupper ska leda till en känsla av samhörighet:50 •jämförbar status i utgångsläget •krav på samarbete när en uppgift ska lösas och •stöd av auktoriteter som överordnad makt, lag, politiskt ledar- skap eller sedvänja. I de litteraturöversikter som citerades ovan konstateras att Allports bild av konfliktlösningen i stort är korrekt men att det som han formulerar som villkor snarare bör ses som faktorer som underlättar samförstånd än som regelrätta krav.51 Den viktiga lärdomen är dock att samförstånd mellan två grupper inte automatiskt uppstår när två 48Se t.ex. (2014). 49Stouffer et al. (1949). 50Allport (1954), kap. 16. 51Pettigrew and Tropp (2006), Paluck et al. (2018). Ojämlikheters ursprung och dynamik grupper lever på samma ställe. Den fjärde punkten är särskilt viktig ur ett policyperspektiv. De signaler som sänds ut från politisk nivå och i förvaltningen har stor betydelse för vilken väg utvecklingen tar. Praktiskt kan fördomar motverkas med olika typer av tvingande lag- stiftning, som kvotering, blinda ansökningsförfaranden och så vidare. Som konstaterades i föregående avsnitt har överordnade norm- sändare som lag och sedvänja betydelse för vilket utrymme som för- domar och negativ särbehandling får i ett samhälle, oavsett om de vilat på etniska, religiösa eller andra grunder. Särskild skatt på med- borgare med annan trosuppfattning än den dominerande eller ras- lagar i vissa amerikanska delstater (s.k. ) är kända historiska exempel på institutionaliserad diskriminering. I moderna demokratiska stater har sådan lagfäst segregation och diskriminering i de flesta fall rensats ut. Den svenska regerings- formen fastslår: ”Den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. […] Det allmänna ska motverka diskriminering av människor på grund av kön, hudfärg, nationellt eller etniskt ur- sprung, språklig eller religiös tillhörighet, funktionshinder, sexuell läggning, ålder eller andra omständigheter som gäller den enskilde som person.”52 Denna deklaration innebär ett åtagande från riksdag och regering att lagfäst negativ särbehandling inte ska förekomma i landet. Institutionaliserad diskriminering är därför sällsynt i . Lagstiftningen rörande fideikommiss, som tillåter prioritering av manliga arvingar, är dock ett exempel. Principiella kontra faktiska möjligheter Även i frånvaro av formell diskriminering kan ojämlikhet i situa- tioner där det föreligger en viss möjlighet eller rättighet som i princip är densamma för alla men där olika individer på grund av skillnader i förutsättningar – olika utbildning, olika informationsläge, olika poli- tiska resurser – de facto får helt olika möjligheter att utnyttja rättig- 52SFS 2011:09, 1 kap. 2 §. Ojämlikheters ursprung och dynamik heten i fråga. I varje rättsstat gäller likhet inför lagen i den meningen att man i rättskipningen bara får ta hänsyn till sådana faktorer som lagstiftningen vilar på. Skillnader i resurser – ekonomi, utbildning, nätverk – gör dock att den formella likheten inför lagen kan leda till helt olika utfall för olika individer. I synnerhet gäller detta juridiska personer, som i kraft av materiella resurser och juridisk kompetens kan ha helt andra möjligheter att driva sina intressen än privatper- soner. Ett annat exempel är att olika typer av system för att välja mellan olika utförare inom den offentliga tjänstesektorn får helt olika konse- kvenser beroende på var man bor (region, stad, stadsdel) eller vilken utbildning eller tillgång till information man har. Det räcker alltså inte att argumentera för hur ett visst system kan fungera i princip; man måste undersöka hur det faktiskt utnyttjas givet de restriktio- ner som finns beträffande kunskaper om de faktiska möjligheterna och egenskaperna hos de olika alternativen. Att vissa rättigheter underutnyttjas, till exempel bostadsbidrag och avtalsförsäkringar, är andra exempel på samma problem.53 Vad som har beskrivits i kapitlet är statiska faktorer som kan leda till ojämlikhet – skillnader i genetiska förutsättningar, skillnader i uppväxtmiljö under tidiga barnaår, negativ särbehandling i arbets- livet med flera. De är statiska i den meningen att om de undanröjdes, skulle ojämlikheterna försvinna; mekanismerna som leder till ett visst utfall kan ha dynamiska inslag. Det finns emellertid också mekanismer som leder till ojämlikhet som är dynamiska i en mer fundamental mening och som i ett längre tidsperspektiv kan komma att spela större roll för utfallet. Sådana mekanismer finns både i det sociala samspelet mellan jämställda – individer, grupper, länder – och i samspelet mellan en individ och hennes omgivning under livs- cykeln. 53ISF (2014), Grees (2019). Ojämlikheters ursprung och dynamik Även med helt symmetriska förutsättningar för det sociala samspelet –individer som är identiska med avseende på kompetenser, arbets- villighet och andra relevanta faktorer och som har lika stora till- gångar i utgångsläget – kan det uppstå starkt asymmetriska resultat och därmed skillnader i utfall som inte uppfattas som legitima. Detta kan visas gälla både i enkla tvåpartsrelationer (konkurrens, förhand- lingar) och i en fullt utvecklad marknadsekonomi.54 Ett enkelt exempel kan illustrera mekanismen. Om två individer konkurrerar om någon resurs och de har exakt samma förutsätt- ningar, kommer slumpen att avgöra vem som får överhanden. Om den ena parten har något bättre förutsättningar till följd av ett större startkapital, kommer den parten att ha högre sannolikhet att gå vinnande ur konkurrensen. Det kan till och med vara så att ett större startkapital kan kompensera för lägre förmåga, så att den minst skickliga går segrande ur konkurrensen. Om mötet upprepas, kom- mer denna asymmetri att förstärkas varje gång, och det finns ingen mekanism som återför fördelningen till ett mer jämlikt tillstånd; den jämlika fördelningen är alltså inte stabil. Samma mekanism verkar i förhandlingar. Om två parter som möts i en förhandling är lika starka, kommer det som förhandlingen gäller på grund av symmetrin att delas lika. Om den ena parten är något starkare, kommer denna att få något mer än hälften. Upprepas förhandlingen, kommer denna effekt att förstärkas med varje för- handlingsomgång, och ojämlikheten mellan parterna ökar stadigt. En fullt utvecklad marknadsekonomi uppvisar samma självför- stärkande effekt.55 I en tänkt ekonomi bestående av individer med samma kompetens, samma arbetsvillighet och samma startkapital genereras ett visst överskott, som av var och en placeras på finans- marknaden i någon kombination av riskfria placeringar och placer- ingar med högre risk och högre förväntad avkastning. Även om alla har samma riskbenägenhet, kommer avkastningen att bli olika för olika individer på grund av slumpmässiga skeenden på marknaden. De som har haft en mer än genomsnittlig avkastning kommer att investera i något mer riskabla placeringar och belönas för detta med en något högre förväntad avkastning. 54För en översikt, se (2016). 55Fernholz and Fernholz (2014). Ojämlikheters ursprung och dynamik För dem som har haft otur med sina placeringar gäller det omvända. På detta sätt förstärks de skillnader som har uppkommit till följd av slumpen. Ett starkt asymmetriskt utfall uppkommer trots helt symmet- riska förutsättningar; den jämlika fördelningen är helt enkelt inte stabil. I verkliga samhällen är individer naturligtvis aldrig identiska, men på grund av instabiliteten kommer skillnader i utfallet i långvariga relationer av det här slaget inte att stå i rimlig proportion till skill- nader i förmåga eller arbetsinsats. Detta är ett av de viktigare moti- ven för en korrigerande mekanism, som kan upprätthålla en fördel- ning som uppfattas som rimligt jämlik. I ett tänkt urtillstånd, när ett socialt kontrakt ska slutas, kan det förvänts råda enighet om att en sådan mekanism är nödvändig.56 Självförstärkande mekanismer under livscykeln På samma sätt som små skillnader mellan två parter i ett socialt samspel kan förstärkas finns det mekanismer i samspelet mellan en enskild människa och hennes omgivning som kan generera växande ojämlikheter från små skillnader i utgångsläget. Ett exempel är konsekvenserna av haveriet i kärnkraftstationen i Tjernobyl . Detta resulterade i något förhöjda nivåer av joniserande strålning, nivåer som av strålskyddsexpertisen inte bedömdes innebära några risker för befolkningen i . En analys av långtidseffekterna av nedfallet över har dock visat att de individer som expone- rades för radioaktivt nedfall på fosterstadiet – framför allt i en käns- lig period mellan åttonde och tjugofemte veckan – uppvisar signifi- kant sämre skolresultat.57 Barnen i de mest drabbade kommunerna hade 3,6 procents lägre sannolikhet att komma in på gymnasiet. Denna effekt kan förvåna, mot bakgrund av strålskyddsexpertisens bedömningar. Invändningen att effekten beror mer på de blivande mödrarnas psykiska reaktion än på strålningen i sig motsägs av en norsk studie av effekterna av nedfall från de sovjetiska kärnvapen- proven , som har visat på liknande effek- 56Rawls (1971). 57Almond et al. (2009). Ojämlikheters ursprung och dynamik ter, trots att dessa inte var närmare kända av den berörda befolk- ningen vare sig eller rum.58 Förklaringen måste därför ligga i att den indikator som ekonomerna utnyttjat – kognitiv förmåga och skolresultat – är känsligare än de rent medicinska indikatorer som tidigare använts inom strålskyddsforskningen. Effekterna av lågdos- exponeringen förstärks under uppväxtåren i samspelet mellan indi- vid och omgivning. Exempelvis har resursstarka föräldrar bättre möjligheter att kompensera för de skador som kan ha uppstått.59 Ett annat exempel är att två barn med samma kognitiva förmåga i allmänhet kommer att utvecklas olika beroende på hur lång föräld- rarnas utbildning är. I , där dessa skillnader kan vara stora och de kompenserande mekanismerna är svaga, har begreppet ”the 30- million word gap by age 3” använts som beteckning på den skillnad i språklig kommunikation som finns mellan barn till föräldrar med lång utbildning och barn till föräldrar med kort utbildning.60 Den avgörande faktorn är vilka uppfostrings- och utbildningsmetoder som föräldrarna tillämpar snarare än socioekonomisk status i allmän- het.61 När barnen kommer till förskolan, kommer deras förmåga att utvecklas och hävda sig att bero på vilka förutsättningar de har med sig. Framgångsrika barn får ökat självförtroende, vilket ger ytter- ligare fördelar. Barn som har svårt att lära sig att läsa läser från början mindre och får därigenom mindre lästräning, därför att det går lång- samt. Utan extra stöd och träning riskerar barnet att tappa lusten att läsa och halka efter sina kamrater. Det är svårt att hämta in ett för- språng för barn som har tappat självförtroendet.62 I värsta fall kan särskilda insatser för att höja resultaten i skolan missgynna de elever som är i störst behov av stöd, nämligen om ambitionsnivån sätts för högt och undervisningen i alltför hög grad inriktas på att klara de tester som görs till kriterium på att denna nivå klaras.63 I skolan kommer lärarna att registrera skillnader och göra be- dömningar av barnens förutsättningar. Från den pedagogiska forsk- ningen finns rapporter om att lärarnas attityder och förväntningar 58Black et al. (2017). 59Fler exempel på långsiktiga effekter av tidiga exponeringar ges i kapitel 7. 60Hart and Risley (1995). 61Hoff (2006), et al. (2002), Rindermann and Baumeister (2015). 62Myrberg (2007). 63Neal and (2010). Ojämlikheters ursprung och dynamik påverkar barnens studieresultat, även om åsikterna om storleken av effekten går isär.64 Även på detta stadium förstärks alltså de skill- nader som finns när barnen kommer till skolan. Barnen kan påverkas av sina kamrater (s.k. peer effects) i både positiv65 och negativ66 riktning. Även om det finns statistiska pro- blem att uppskatta storleken på sådana kamrateffekter,67 är den generella bilden att det finns belägg för att de existerar.68 Det blir då betydelsefullt hur kamratgrupper bildas genom organisationen av skolornas upptagningsområden, eventuellt skolval etcetera. I valet mellan att gå ut i arbetslivet eller att gå vidare till högre utbildning visar det sig att ungdomar från familjer med kortare ut- bildningsbakgrund i högre utsträckning väljer det förra alternativet, även när de jämförs med ungdomar med samma uppmätta kognitiva förmåga.69 Det finns också indikationer på att de epigenetiska processerna har en självförstärkande effekt på individers sociala status och prestationsförmåga. Rangordningen hos rhesusapor kan avläsas i genuttrycket, med konsekvenser för nerv-, hormon- och immun- funktioner.70 En individ som får en underordnad roll i den sociala hierarkin kommer alltså att fungera sämre rent fysiologiskt. I detta fall är effekten reversibel, det vill säga att en individ som avancerar i hierarkin också kommer att förbättra sin fysiologiska status. Den citerade studien gäller rhesusapor, men det finns anledning att förmoda att effekten finns också hos människor. I valet av bostad är huvudalternativen hyrt boende och ägt boende (bostadsrätt, ägd lägenhet eller småhus). Låginkomsttagare är starkt överrepresenterade i det hyrda boendet, trots att detta leder till högre kostnader för en given bostadsyta. Enligt beräk- ningar ligger månadsutgiften för en typisk lägenhet för ett låg- inkomsthushåll mellan än kostnaden för ägt boende.71 De hushåll som har en svag ekonomi när de söker på bo- 64Se t.ex. (1994) och et al. (2015). 65Boucher et al. (2014). 66Winson and (2014). 67Angrist (2014). 68Sacerdote (2011). För ytterligare exempel, se Hanushek et al. (2003), (2006) och Carrell et al. (2009). 69Bukodi and Goldthorpe (2013), Bukodi et al. (2014), Bourne et al. (2018). 70Moore (2015), s. 95–97. 71Boverket (2016 a). Ojämlikheters ursprung och dynamik stadsmarknaden kommer alltså till följd av marknadens funktions- sätt att få en ännu svagare ekonomi. För en låginkomsttagare är risken högre att hamna i betalnings- svårigheter. Den stressituation som detta kan ge upphov till ökar i sin tur risken för att man fattar felaktiga beslut beträffande privat- ekonomin, till exempel att man tar dyra lån, med en ännu sämre eko- nomisk situation som följd. Alla människor blir sämre beslutsfattare när de hamnar i stress, men konsekvenserna av felaktiga beslut blir svårare för låginkomsttagare.72 Mönstret är alltså detsamma i olika skeden av livscykeln. Barn och unga med något sämre förutsättningar, som kan bero på tidig expo- nering för olika typer av störningar eller genetiskt arv, har svårare att utnyttja de resurser de möter under uppväxtåren och drabbas också hårdare av nya störningar som de utsätts för. Sådana självförstär- kande mekanismer verkar också under vuxenlivet och kan på lång sikt leda till konsekvenser som inte står i någon proportion till de ursprungliga skillnaderna. Den viktiga slutsatsen, som gäller både det individuella livscykelperspektivet och det samhälleliga, är att ojämlikhet måste motarbetas aktivt, om den inte ska växa av sig själv bortom vad som är effektivt ur ett samhällsperspektiv. •Människor föds med olika förutsättningar, en del naturgivna, andra resultatet av yttre påverkan under fosterstadiet. Den tradi- föreställningen om genomet som ett fixt program och miljön som en variabel faktor med temporära effekter har inget stöd i modern forskning. Det mänskliga genomet är inte fixt utan samspelar med miljön under hela livscykeln. Miljöpåverkan i tidiga skeden av livet – i vissa fall redan under fosterstadiet – kan å andra sidan ha livslånga konsekvenser. 72Shah et al. (2012), et al. (2013), Mullainathan and Shafir, E. (2013). Ojämlikheters ursprung och dynamik •De miljörelaterade och sociala faktorerna dominerar i bilden av vad som skapar ojämlikhet mellan individer och grupper. Utrym- met för påverkan är betydande. Att en viss faktor är genetiskt be- tingad är inte heller ett argument för att man inte i möjligaste mån ska kompensera för den. •På dominerar dynamiska och självförstärkande effek- ter som orsak till ojämlikhet. Detta gäller både på samhällelig nivå och i det individuella livscykelperspektivet. Detta kan leda till att ojämlikheten växer av sig själv, även i avsaknad av yttre krafter som verkar i den riktningen, om den inte aktivt motarbetas. 5 Konsekvenser av ojämlikhet Det finns en omfattande litteratur som redovisar samband – korrela- tioner – mellan olika mått på ojämlikhet och olika välfärdsvariabler. Orsakssamband kan gå i båda riktningarna och kan ibland ge upphov till självförstärkande effekter eller, med en vardagsspråklig term, onda och goda cirklar. Det är därför viktigt att komplettera observa- tioner av korrelationer med analyser av mekanismer som kan för- klara sambanden. Detta kräver både adekvata mått på ojämlikhet och förståelse av de system som observeras. 5.1Allmänna konsekvenser av ökad inkomstspridning Konsekvenser av ojämlikhet har beskrivits och analyserats på både samhällelig och individuell nivå. Analyser av samband inom detta område är av flera orsaker svåra att genomföra. Som underlag för beslut om offentliga åtgärder är det önskvärt med kunskap om orsaks- samband – hur en förändring av någon viss faktor påverkar utfallet i en för politiken intressant dimension. Orsakssamband måste då be- skrivas på individnivå för att vara meningsfulla. Ett samband mellan två variabler som mäts på samhällsnivå – till exempel mellan in- komstfördelning och medellivslängd – säger ingenting, om man inte kan beskriva hur inkomstfördelningen kommer till ut- tryck på individnivå i något avseende som kan påverka hälsan och därmed den förväntade livslängden. Det måste med andra ord finnas en eller flera trovärdiga mekanismer varigenom ojämlikheten på- verkar individers föreställningar och agerande. Många av de välfärdsvariabler som är i fokus för diskussioner om politikens utformning uppvisar en mättnadseffekt. Hälsa, lycka och många andra indikatorer påverkas positivt av stigande inkomst, men effekten avtar ju högre inkomsten eller stimulansen är. För exempel- vis en fysiologiskt grundad indikator som förväntad livslängd leder ökade inkomster till minskad stress, ökade möjligheter att hantera olika störningar, sjukdomar och så vidare, som fysiologin sätter gränser för vad som kan åstadkommas med ytterligare resurs- insatser. Ett positivt allmänt samband mellan inkomst och förväntad livslängd är alltså vad som bör förväntas, som detta sam- band blir svagare vid ytterligare inkomstökningar ju högre inkomsten är. När det gäller mer upplevelsebaserade indikatorer som lycka eller tillfredsställelse, ligger förklaringen till mättnadseffekten i den mänsk- liga perceptionens tendens till mättnad – ju högre stimulans, desto starkare intryck, men intrycket växer långsammare än proportio- nellt.1 Det kan i typiska fall se ut som i figur 5.1. Figur 5.1 Typiskt samband mellan inkomst å ena sidan och hälsa, lycka eller annan indikator på välfärd å den andra Källa: Egen beräkning. 1Inom psykologin går denna regelbundenhet under namnet Weber-Fechners lag. Den har be- kräftats inom modern neurofysiologisk forskning (Dehaene 2003). För empiriska illustratio- ner, se också Deaton (2008). Om man jämför två samhällen med samma medianinkomst men med olika inkomstspridning, kommer det samhälle som har högre sprid- ning att uppvisa ett lägre medelvärde på utfallsvariabeln.2 Det beror på att bidragen i den nedre delen av fördelningen drar ner medel- värdet för utfallsvariabeln mer än bidragen i den övre delen av för- delningen ökar det. För en bred kategori av välfärdsindikatorer som förväntad livslängd och upplevd lycka bör man alltså förvänta sig att medelvärdet över samhället sjunker, när inkomstspridningen ökar för en given medelinkomst. Detta är en rent mekanisk konsekvens av mättnaden och har ingenting med eventuella socialpsykologiska effekter av fördelningen att göra. 5.2Barns livschanser och den intergenerationella rörligheten Det finns en allmän tendens att fattigdom drabbar barn i högre utsträckning än fattigdom generellt i ett samhälle. Tre fjärdedelar av EU:s medlemsländer uppvisar denna tendens.3 I är andelen hushåll med låg ekonomisk standard jämförelsevis låg, men även här är kategorin ensamstående med barn överrepresenterad bland dem som definieras som individer i hushåll med låg ekonomisk standard.4 En indikator på barns livschanser är den intergenerationella rörlig- heten, ofta kallad den sociala rörligheten, det vill säga hur oberoende barnets möjligheter av föräldrarnas position i den dimension som är i fokus. Rörligheten kan mätas till exempel för utbildning, inkomster eller social status.5 Dessa olika dimensioner kan leda till olika resultat, det vill säga rörligheten kan vara hög i ett avseende och lägre i ett annat. Inkomströrligheten, som alltså mäter hur svagt sambandet mellan föräldrars och barns inkomster är, är högre i mer jämlika länder. Detta visades tidigt i en jämförelse mellan och USA6 och har sedan 2Med matematiskt språkbruk minskar väntevärdet av en konkav funktion, när spridningen ökar under det att fördelningens medelvärde hålls (se appendix till detta kapitel för bevis). 3Atkinson and Marlier (ed.) (2010). 2018/19:100, bil. 2; vidare avsnitt 3.4. 5Torssander and (2010). 6Björklund and Jäntti (1997). generaliserats internationellt av Corak i vad som har kallats ”the great Gatsby curve”7 och inom av Chetty et al.8 Sambandet mellan ojämlikhet och låg inkomströrlighet har av också visats gälla i en jämförelse mellan arbetsmarknads- regioner inom Sverige.9 I rapporten beräknas en svensk Gatsby-kurva som mäter sambandet mellan inkomstojämlikhet och socioekono- misk rörlighet över arbetsmarknadsregioner och födelsekohorter i . I regioner eller med höga nivåer av inkomst- ojämlikhet råder ett starkare samband mellan fäders och söners inkomst. Av analysen framgår att länken bakom Gatsby-kurvan finns mellan fäders inkomst å ena sidan och deras söners kognitiva och icke-kognitiva förmågor och utbildningslängd å den andra. I diagrammet nedan mäts ojämlikheten med ginikoefficienten, men sambandet gäller även med andra mått på ojämlikhet. Figur 5.2 Gatsby-kurvan i Not: Storleken på cirklarna motsvarar folkmängden i respektive region. Varje cirkel i figuren repre- senterar det genomsnittliga sambandet mellan barndomsojämlikhet för söner födda –1980 och låg social rörlighet inom en lokal arbetsmarknadsregion. Den räta linjen visar det genomsnittliga sambandet, det vill säga Gatsby-kurvan. Källa: (2019). 7Corak (2013). Se också et al. (2017). 8Chetty et al. (2014). 9Brandén (2019). Analysen bekräftar den internationella bilden att sambandet mellan föräldrars tillgångar och barns utvecklingsmöjligheter i utvecklade ekonomier framför allt går via utbildningssystemet.10 Mekanismerna beskrivs närmare i avsnitt 5.4.