sou · H8B373d2 · 2020-11-30 00:00:00 — •Antalet rödlistade arter är högre i nyckelbiotoper i norra än i . •En ny gallringsform – naturvårdsgallring41 – verkar ha god effekt på olika typer av arter i sydliga lövskogar. 39Gustafsson, L. och , M., 2018. forskning om nyckelbiotoper – Här är resultaten. , () , s. 134. 40Det bör dock anmärkas att många reservat är bristfälligt inventerade i detta avseende. 41Naturvårdsgallring är en typ av naturvårdande skötsel som innebär att man gynnar de prio- riterade naturvärdena i ett område avsatt för naturvård genom aktiva skötselåtgärder. Att skydda nyckelbiotoper är enligt viss forskning det mest kost- nadseffektiva sättet att skydda rödlistade arter.42 Vidare har det lyfts fram att nyckelbiotoper är av mycket stor betydelse för biologisk mångfald sett till volym död ved, diversitet av död ved samt totala antalet arter kärlväxter, mossor, lavar och tickor liksom antalet röd- listade arter.43 Resultaten från projektet biologisk mång- fald i skog med höga naturvärden stödjer slutsatsen att nyckelbioto- perna har rika förekomster av signalarter och andra rödlistade arter.44 11.4.6Avverkning av registrerade och oregistrerade nyckelbiotoper En sammanställning av de analyser gjort visar att det i genomsnitt har slutavverkats registrerade nyckel- biotoper 2003.45 De nyckelbiotoper som inte identifie- rats i nyckelbiotopsinventeringen och varken upptäcks av markäga- ren eller dennes ombud, i samband med avverkningsplanering eller av i samband med avverkningsanmälan eller ansökan om tillstånd till avverkning riskerar att förlora sina naturvärden vid avverkning utan att kännedom om dessa funnits tillgänglig. Omfattningen av skador på oregistrerade nyckelbiotoper är svår- bedömd. Resultat från hänsynsuppföljning indikerar att det kan handla om i storleksordningen av den areal som berörs av anmälan eller ansökan om avverkning som utgör oregi- strerad nyckelbiotop. uppskattar att knappt 2 000 hek- tar oregistrerade nyckelbiotoper har föryngringsavverkats –2014.46 Den finns dock en stor osäkerhet vid skattningen av detta. Någon analys av hur stora arealer som tillkommit som nyckelbio- top genom att naturvärden utvecklats är inte gjord för som helhet. Nytillkomna nyckelbiotoper lär dock ha betydligt lägre natur- värden än nyckelbiotoper med längre kontinuitet, bland annat på 42Wikberg, S. m.fl., 2009, Cost-effectiveness of conservation strategies implemented in boreal : The area selection process, Biological Conservation 142, 614–624. 43Timonen, J., m.fl., 2011, Hotspots in cold climate: Conservation value of woodland key habitats in boreal , Biological Conservation144, 2061–2067. 44Skogsstyrelsen, Uppföljning av biologisk mångfald i skog med höga naturvärden. Metodik och genomförande, rapport 1:2016. 45Skogsstyrelsen, Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper, rapport 7/2016, s. 44. 46Skogsstyrelsen, Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper, rapport 7/2016, s. 45. grund av att naturvårdsintressanta arter inte har hunnit etablera sig i området i någon omfattning. Inom ramen för framtagandet av den utvecklade metoden för nyckelbiotopsinventering i nordvästra gjordes fördjupade inventeringar i den delen av landet . En analys av de resul- taten visar att skog med tydliga naturskogskvaliteter har avverkats i nordvästra mellan åren 2000 och 2018.47 Detta bedöms utgöra av den totala arealen nyckelbiotop som fanns i nordvästra . konstateras i analysen att stora arealer tillkommit, troligen framför allt genom att natur- värdena utvecklats i de berörda områdena och att totalarealen nyckel- biotoper i nordvästra är i samma storleksordning 2000 som 2018.48 För att det ska finnas förutsättningar för att nya nyckelbiotoper ska kunna uppstå krävs det att det finns skog med skoglig kontinuitet och/eller särskilda strukturer såsom en stor mängd naturvärdesträd och/eller död ved så att den arealen kan utveckla kvaliteter för att komma över den kalibre- rade nivån för nyckelbiotoper. De förutsättningarna fanns i nord- västra kontinuitetsskogar så att det kunde utvecklas en stor areal nya nyckelbiotoper . Detta säger dock inget om situationen i nordvästra . Kontinuitets- skogar avverkas och nya kontinuitetsskogar kan ju per definition inte uppstå inom rimlig tid. Resultaten från nordvästra säger heller ingenting om möjligheten för nyskapande av nyckelbiotoper i övriga delar av , där andelen kontinuitetsskog är mycket lägre än i nordvästra . I detta sammanhang bör dock beaktas att höga naturvärden, motsvarande nyckelbiotop, normalt tar mycket lång till att utvecklas i områden som föryngringsavverkats. 47Skogsstyrelsen, Utveckling av metod för nyckelbiotopsinventering i nordvästra , rapport 12/2019, s. 39. 48Skogsstyrelsen, Utveckling av metod för nyckelbiotopsinventering i nordvästra , rapport 12/2019, s. 42. 11.5Nyckelbiotopernas roll i myndigheternas arbete Nyckelbiotopsbegreppet är i stor utsträckning integrerat i Skogs- styrelsens verksamhet. Som nämnts finns en särskild rutin för arbetet med nyckelbiotoper.49 I rutinen finns följande beskrivning av myn- dighetens arbete med nyckelbiotoper: ska inom de resursramar och med de medel som finns till- gängliga verka för att natur- och kulturvärden i nyckelbiotoper bevaras och utvecklas. Vi ska inte medverka till skadliga ingrepp i nyckelbioto- per, vare sig vid planering eller i praktiskt genomförande. Avsteg från denna linje är endast möjliga i undantagsfall då det är uppenbart att vår medverkan i en problemlösning kan förhindra att nyckelbiotoper till väsentliga delar blir avverkade eller på annat sätt negativt påverkade. Ett skäl för avsteg från denna linje kan vara när nyckelbiotopen bidrar till att tydligt låsa in brukandet av annan produktiv skogsmark. I dessa fall kan en stickväg genom nyckelbiotopen vara önskvärd och vi bör bidra med vår kunskap kring hur detta kan göras med så liten negativ påverkan på naturvärdena som möjligt. Sådana avsteg från rutinen ska beslutas av närmaste chef samt dokumenteras som en avvikelse. 11.5.1Nyckelbiotoper utgör tillsynsobjekt för Åtgärder som väsentligt kan förändra naturmiljön ska anmälas för samråd enligt 12 kap. 6 § miljöbalken.50 Enligt före- skrifter och allmänna råd om anmälningsskyldighet för samråd enligt 12 kap. 6 § ska skogsbruksåtgärder i ett skogsområde som från en samlad bedömning av biotopens struktur, artinnehåll, histo- rik och fysiska miljö har mycket höga naturvärden och har mycket stor betydelse för skogens flora och fauna och utgör eller kan för- väntas utgöra livsmiljö för akut hotade, starkt hotade, sårbara eller nära hotade arter anmälas för samråd.51 Kriterierna för områden där samrådsplikt aktualiseras överens- stämmer således med hur begreppet nyckelbiotop definieras, vilket även framgår av det allmänna råd som meddelat i anslutning till föreskriften. Föreskrifterna gäller oavsett om naturvärdena är dokumenterade som nyckelbiotop i ett register eller inte. Det är påverkan på natur- miljön som avgör om anmälan för samråd ska göras, inte om området 49Skogsstyrelsen, Rutin – Arbete med nyckelbiotoper, H-46/2017, s. 1. 50Samrådsförfarandet beskrivs mer utförligt i kapitel 6.2.2. och 13.5.5. 514 § SKSFS 2013:3. är registrerat som nyckelbiotop. När det gäller åtgärder i skog som har naturvärde som nyckelbiotop ska anmälan om samråd därför göras, i såväl registrerade som oregistrerade nyckelbiotoper. Den som i en- lighet med 14 § skogsvårdslagen underrättat om avverk- ning, uttag av skogsbränsle eller skyddsdikning anses även ha gjort en anmälan för samråd för åtgärden enligt miljöbalken.52 Samråds- plikten omfattar emellertid alla skogsbruksåtgärder, även exempelvis gallring, röjning, uttag av död ved eller vindfällen och avverkningar , som annars inte omfattas av någon underrättelse- skyldighet. 11.5.2Nyckelbiotopernas roll i nationell strategi för formellt skydd av skog Den nationella strategin för formellt skydd av skog, fastställd 2005 och reviderad 2017, utvecklar hur den värdebaserade ansats som ligger till grund för naturvårdspolitiken bör komma till uttryck vid myn- digheternas arbete med formellt skydd av skogsmark.53 I första hand ska staten ta ansvar för att bevara de skogsbiologiskt mest skydds- värda objekten. Vid urvalet av dessa områden är även friluftsintres- sen, övriga miljökvalitetsmål och andra bevarandevärden viktiga. Avsikten med ett värdebaserat arbetssätt är att arbeta planmässigt så att det är skogarna med de högsta naturvärdena som skyddas for- mellt eller avsätts frivilligt. Strategins mål är att naturvärdena i dessa områden inte ska försämras och att formellt skydd och frivilliga av- sättningar ska komplettera varandra så att skyddsvärda områden bevaras. I strategin anges att grundkravet för att ett område ska prioriteras för formellt skydd är att det utgår från en skogsbiologisk värdekärna. Naturvårdsavtal kan under vissa förhållanden även tecknas för om- råden med höga sociala värden utan skogsbiologisk värdekärna, lik- som för områden som bedöms ha stor betydelse för uppfyllandet av åtgärdsprogram för hotade arter. Förutom värdekärnan kan även en mindre andel utvecklingsmark och arronderingsmark ingå i ett for- 526 § förordningen (1998:904) om anmälan för samråd. Se även kapitel 13.5.6. 53Skogsstyrelsen och , Nationell strategi för formellt skydd av skog. Reviderad version 2017. I normalfallet ska av ett naturreservat utgöras av värdekärna.54 En skogsbiologisk värdekärna definieras i strategin som ett sam- manhängande skogsområde som av eller bedömts ha en stor betydelse för fauna och flora och/eller för en prio- riterad skogstyp. Storleken på en värdekärna varierar från enstaka hektar till i sällsynta fall flera hundra hektar. I första hand avses ett område som med avseende på bestånds-, struktur- och artdata be- dömts ha stor betydelse för rödlistade arter, signalarter och andra skyddsvärda arter. Enligt strategin ingår nyckelbiotoper och objekt med naturvärden normalt som en delmängd i begreppet värdekärna. Inför inrättande av områdesskydd inventeras området med om- givningar på nytt och värdekärnor, utvecklingsmark, skyddszoner och arronderingsmark dokumenteras mer i detalj. Det har då ingen betydelse om en värdekärna är registrerad som nyckelbiotop eller inte, det är de faktiska förhållandena i naturen som är avgörande. Anledningen till att strategin prioriterar befintliga värdekärnor är att det tar för de flesta typer av skogliga värdekärnor med dess innehåll av strukturer såsom gamla träd och grov död ved att bildas. Befintliga skogsbiologiska värdekärnor prioriteras för skydd framför utvecklingsmark då det enligt strategin är mer kostnadseffektivt att bevara befintliga värdekärnor än att tillåta avverkning för att senare återskapa värdefulla områden. De områden som utgörs av registrerade nyckelbiotoper värderas enligt gemensamma rekommendationer som tagits fram av de värder- ingsbolag som upphandlats av . Ersättning ska utgå för marknadsvärdesminskningen och i den bedömningen utgår värde- raren från att ersättning för nyckelbiotopen skulle erhållas med hänsyn till den administration som en sådan avverk- ning skulle kräva. Vid denna bedömning används den högre prislistan för certifierat virke. Alternativet skulle vara att använda en prislista för icke certifierat virke och förlägga den tänkta avverkningen år ett. 54Skogsstyrelsen och , Nationell strategi för formellt skydd av skog. Reviderad version 2017, s. 38. 11.5.3Nyckelbiotopsrika brukningsenheter prioriteras för formellt skydd av skog Enligt den nationella strategin för formellt skydd av skog finns en prioriteringsgrund som avser brukningsenheter med hög andel nyckel- biotop. Enligt de kriterier som fastställts i strategin avses med detta begrepp brukningsenheter där och av den produktiva skogsmarksarealen utgörs av nyckelbiotoper. Vid- are gäller att arealen också ska utgöra ett betydande ekonomiskt värde för fastigheten. –2015 inrättades av de beslutade bio- topskydden och överenskomna naturvårdsavtalen på fastigheter med en nyckelbiotopsandel överstigande och där nyckelbiotops- arealen utgjorde minst 3 hektar.55 I den reviderade strategin 2017 anges ett nationellt mål för for- mellt skydd av nyckelbiotoper på nyckelbiotopsrika brukningsenheter. Till 2020 ska enligt målet nyckelbiotop på små och medelstora brukningsenheter (upp till ) där arealen nyckelbiotop utgör av arealen ges formellt skydd. Inom brukningsenheten behöver arealen nyckelbiotop dock samman- taget överstiga . Myndigheterna förväntas i första hand prio- ritera brukningsenheter där andelen nyckelbiotop utgör väsentligt av arealen produktiv skogsmark. Om det på en nyckelbiotopsrik brukningsenhet finns flera nyckelbiotoper kan någon eller flera av dessa objekt prioriteras för formellt skydd. Under perio- den –2019 har närmare registrerade nyckelbiotoper på sådana brukningsenheter skyddats genom naturreservat () samt genom biotopskyddsområde och naturvårdsavtal (totalt knappt ).56 Det är därmed inte troligt att målet om kommer att uppnås . I områden där en reservatsprocess inletts inventerar emellertid inte efter nyckelbiotoper. Detta innebär i praktiken att stora arealer oregistre- rade nyckelbiotoper förmodligen skyddats formellt , trots att de inte framgår av denna statistik. 55Skogsstyrelsen, Nulägesbeskrivning om nyckelbiotoper, rapport 7/2016, s. 44. 56Naturvårdsverket, Miljömålen Årlig uppföljning av nationella miljömål 2020, rapport 6919, s. 475. Figur 11.4 Nyckelbiotopsrika brukningsenheter utanför formellt skydd Areal och antal (produktiv skogsmark) Källa: Underlagsrapport – Nyckelbiotoper. Nyckelbiotopsrik brukningsenhet innebär att av arealen är registrerad nyckelbiotop, dock , och inte omfattas av formellt skydd. Oregistrer ade nyckelbiotoper ingår ej. Sammanlagt finns det 3 225 nyckelbiotopsrika brukningsenheter med totalt nyckelbiotop. Av denna areal överstiger av arealen. Möjligheten att bilda biotopskyddsområden eller att teckna natur- vårdsavtal för kända nyckelbiotoper prövas av enligt myndighetens rutin för bildande av biotopskyddsområden57 och den nationella strategin för formellt skydd av skog. Det finns inte någon formell koppling mellan det naturvårdsbio- logiska begreppet nyckelbiotop och områdesskyddet biotopskydds- område. De olika naturvärden som kan innebära att ett område klassi- ficerats som nyckelbiotop överensstämmer dock i princip med de särskilt skyddsvärda markområden där har delegerats beslutanderätt för att bilda biotopskyddsområden. Biotoptypen äldre naturskogsartade skogar definieras enligt allmänna råd58 som ”äldre skogar som uppkommit genom naturlig föryngring. I om- rådena har ingen eller endast obetydlig avverkning skett under de 57Skogsstyrelsen, Rutin – Bildande av biotopskyddsområden, H-28/2014, s. 5. 58SKSFS 2013:1, allmänna råd till 7 kap. 11 § (1998:808) och 6 § förordningen (1998:1252) om områdesskydd enligt m.m. eller så bedöms områdena ha varit kontinuerligt träd- bevuxna i flera trädgenerationer. Där finns ett inslag av mycket gamla träd eller ett påtagligt inslag av död ved.” Biotoptypen mark med mycket gamla träd innehåller även de naturvärden som är typiska för en nyckelbiotop: ”Gran, tall, ek och bok är normalt mycket gamla träd när de uppnått en ålder som är minst dubbelt så hög som lägsta tillåtna ålder för föryngringsavverkning. Övriga trädslag bör normalt ha uppnått en ålder av . Med mark avses här det område som behövs för att bevara träden eller de trädanknutna arter som lever i marken, på träden eller i träden.” 11.6Nyckelbiotopernas roll för skogsbruket De två svenska certifieringssystemen för skogssektorn, FSC och PEFC, har översiktligt beskrivits i kapitel 4.5. Båda certifieringssyste- men är kopplade till begreppet nyckelbiotop på så sätt att alla skogs- bruksåtgärder i nyckelbiotoper är helt eller delvis förbjudna i dessa områden. Enligt FSC:s svenska skogsbruksstandard ska nyckelbiotoper undantas från alla skogsbruksåtgärder, förutom åtgärder påkallade för att bevara eller främja biotopens naturliga eller hävdbetingande biologiska mångfald.59 De skogsägare som är certifierade enligt FCS har därmed accepterat att inte avverka nyckelbiotoper. Enligt PEFC får i nyckelbiotoper endast åtgärder för att bevara eller förstärka bio- logisk mångfald utföras.60 Enligt PEFC får dock, när andelen nyckel- biotoper överstiger PEFC:s krav på frivilliga avsättningar för naturvård, och staten inte är beredd att ersätta markägaren, av- verkning med förstärk hänsyn göras under vissa angivna förutsätt- ningar.61 Certifieringssystemen innehåller även krav på markägaren att prio- ritera nyckelbiotoper vid egna avsättningar för naturvårdsändamål.62 Det finns inget krav enligt någon av certifieringarna på att nyckel- 59FSC standard för skogsbruk i (2020 utkast), princip 6.4.1. 60Svenska PEFC:s skogsstandard (2017–2022), 5.1.4. 61Svenska PEFC:s skogsstandard (2017–2022), 5.1.6. 62PEFC 5.1.3 och FCS 6.5.1. biotopen ska vara inventerad eller registrerad av . Det är skogens naturvärden som nyckelbiotop som är avgörande. Enligt certifieringssystemet FSC ligger ansvaret på markägaren själv att ta reda på var i skogen nyckelbiotoperna finns, vilket kräver fältinsatser av personer med rätt kunskap. FSC konstaterar att det kan finnas olika uppfattningar om vad som är en nyckelbiotop, men att som myndighetsrepresentant har sista ordet.63 Certifieringssystemen innehåller ingen egen definition av nyckel- biotop utan hänvisar till sådana nyckelbiotoper som överensstämmer med definition och metodik . Skogsstan- darderna enligt certifieringssystemen kräver således inte att nyckel- biotoper är registrerad för att den ska undantas från skogsbruk utan endast att det aktuella området uppfyller definition och metodik. Om en virkesköpare enbart handlar med certifierade skogsbrukare kan även den förädlade produkten bära FSC certifieringens varumärke. Även om inte all råvara omfattas av skogsbrukscertifieringen finns det regler som tillåter certifiering av en produkt från olika råvaru- källor – den så kallade spårbarhetscertifieringen. För att en produkt som kommer från delvis certifierad och delvis icke certifierad skogs- råvara ska få bära FSC varumärke , krävs att virkesköparen garanterar att inget virke har oacceptabelt ursprung, vilket innefattar virke från avverkningar som hotar höga naturvärden. För PEFC del krävs att virkesköparen som vill använda PEFC:s varumärke innehåller certifierad råvara. För den åter- stående delen krävs att virkesköparen har ett system för att kontrol- lera att ingen icke certifierad råvara från skogen härrör från så kallade kontroversiella källor. Spårbarhetscertifieringen kräver en riskbedömning som i korthet går ut på att virkesköparen måste ha kännedom om råvarans ursprung. Även när råvaran inte kommer från en certifierad skogsbrukare krävs att virkesköparen har tillgång till dokumentation som visar att råva- ran inte kommer från ett kontroversiellt ursprung. Om det rör sig om virke från en registrerad nyckelbiotop, och detta framgår av den dokumentation som föranleds av en avverk- ningsanmälan, blir detta en indikation för virkesköparen om att källan 63FSC uppger på sin hemsida (): ”har som myndighetsrepresen- tant sista ordet, även om skyldigheten att hitta nyckelbiotoperna ligger hos skogsägaren.” Denna uppfattning kommer dock inte till utryck i skogsbruksstandarden. är oacceptabel eller kontroversiell enligt de båda certifieringssyste- men. Detsamma gäller för en oregistrerad nyckelbiotop. I det senare fallet är det emellertid inte lika uppenbart att området hyser sådana värden att det enligt utgör en nyckelbiotop. För småskogsbrukets del har nyckelbiotopsregistreringen varit mycket kontroversiell och föremål för en intensiv debatt. Det har påpekats att föreskrifter om samråds- plikt för skogsbruksåtgärder i nyckelbiotoper samt myndighetens ställningstagande om att dessa områden bör bevaras medför en hand- lingsdirigerande effekt redan i samband med registreringen. I fjällnära skog har myndigheten även hänvisat till registrerade nyckelbiotoper för att avslå ansökningar om avverkning. Vidare har framhållits att har en uttalad policy om att inte medverka till avverk- ning av områden som klassats som nyckelbiotoper vilket återspeglas i myndighetens rådgivning och myndighetsutövning. När Skogssty- relsen trots denna policy inte fattar något beslut för att förhindra avverkning såsom till exempel beslut om förelägganden med försik- tighetsmått, förbud eller inrättande av områdesskydd skapas en osäker- het för markägaren om vilka åtgärder som får vidtas. Att de certifie- rade virkesköparna inte köper virke från nyckelbiotoper medför att det inte finns någon avsättning för virke från nyckelbiotoper och att det inte går att få lönsamhet i en sådan avverkning oavsett om något förbud meddelas eller inte. Enligt utredningens uppfattning upprätt- hålls policy därmed utan att markägaren får ersätt- ning för den ekonomiska förlust som registreringen i praktiken med- för för dem. Att en nyckelbiotop kan registreras av så sent som vid den tillsyn som följer vid en avverkningsanmälan kan innebära att en förväntad och nödvändig inkomst uteblir för markägaren. Som nämnts ovan har storskogsbruket utfört sina egna nyckelbio- topsinventeringar. De har använt sin egen metodik men Skogssty- relsen har ansvarat för kontroll och viss utbildning. skogsbruket har också ett betydligt större utrymme att fördela sina frivilliga avsättningar till områden som utgörs av nyckelbiotoper. har tidigare genomfört riktade nyckelbiotopsinventeringar men är nyckelbiotopsinventering en integrerad del av den ordinarie naturvärdesbedömningen. Innan en gallring, föryngrings- avverkning eller ett vägbygge planeras bedöms skogen med egen metod för naturvärdesbedömning. Syftet är då att ta ställning till om skogen är en nyckelbiotop som ska avsättas, en naturvärdes- lokal som också ska avsättas eller om skogen i fråga är en produk- tionsskog som ska brukas. Naturvärdeslokal motsvarar Skogsstyrel- sens begrepp objekt med naturvärden. Äldre naturvärdesbedömningar kvalitetssäkras i riktade inventeringar i samband med att till exempel en ekopark64 inrättas eller om det finns andra anledningar att se över naturvärdena i ett landskapsavsnitt. Oavsett inom vilken process som en nyckelbiotop identifieras har som policy att alltid avsätta nyckelbiotopen för naturvård. Bolaget har även som ambition att aldrig byta ut en nyckelbiotop när bolaget byter ut frivilliga avsättningar för att förbättra de totala avsätt- ningarna. har registrerade nyckelbio- toper på sina marker. Därutöver finns en mängd oregistrerade nyckel- biotoper bland bolagets naturvärdeslokaler. Anledningen till det är att bolaget historiskt sett inte lagt stor vikt vid att definiera den exakta gränsen mellan nyckelbiotoper och naturvärdeslokaler eftersom de sistnämnda också avsätts. har under iden- tifierat närmare nya nyckelbiotoper på sin mark. Med hjälp av regelbundna fältkalibreringar kan bolaget försäkra sig om att de egna nyckelbiotopsbedömningarna ligger i linje med . Även om metodik skiljer sig åt från myn- dighetens är mycket av det centrala bedömningsgrunderna lika. Vad gäller avverkningsuppdrag på annan mark gör även en naturvärdesbedömning. Utgör området en nyckelbiotop enligt bo- lagets bedömning avsäger sig bolaget uppdraget. 64Stora sammanhängande landskap med höga naturvärden och möjlighet till rekreation på mark. har en skräddarsydd skötselplan som är fastlagd i ett formellt 50- årigt avtal mellan och . I planen anges mål för olika delområden samt vilka områden som är avsatta för naturvård och var skogsbruk bedrivs. Alla skogsbolag genomförde, på egen bekostnad, riktade inventer- ingar av nyckelbiotoper enligt det mandat storskogsbruket fick när den landsomfattande nyckelbiotopsinventeringen initierades.