prot · H80936 · 2020-11-17 00:00:00 — På det sättet kommer vi att behöva fortsätta att arbeta framöver för att underlätta för de företagare som är oroliga för sina företag framöver och om de kan fortsätta. Det är för att kunna se till att de som jobbar inom transportsektorn har ett fungerande skydd. A-kassan är otroligt viktig. Där har vi nu kunnat stärka den så att de som blir av med jobbet – för det kommer en del att bli – får ett skydd och en möjlighet till omskolning och omställning. Det är en mycket kraftig satsning på utbildningsmöjligheter vi gör. På det sättet agerar regeringen för att skapa möjligheter för samhället att klara en pandemi. Så gör också våra myndigheter. De får omprioritera och lägga saker åt sidan. De får försöka att handlägga viktiga ärenden så skyndsamt de kan. Men de prioriterar också att underlätta inte minst för transportsektorn. Det gör Transportstyrelsen. Den har också på eget initiativ gjort flera olika insatser där de ibland har fått komma till regeringen och föreslå insatser som kan göras för att transportsektorn lättare ska kunna möta de utmaningar som pandemin ställer den inför. Därför tyckte jag att det var på sin plats att markera när jag tyckte att och ibland en del andra företrädare för angriper myndigheter som att de inte förstår eller klarar alla utmaningar. De myndigheter vi har gör sitt allra bästa. De är också drabbade av en pandemi och har medarbetare som arbetar på distans. Den förståelsen och respekten måste vi ha i regeringen och i med de utmaningar vi har i samhället för att klara pandemin. När väl det är sagt ska det självklart vara en snabb, effektiv och rättssäker handläggning. Självklart ska det finnas möjligheter att kunna hitta sätt att lyssna in de synpunkter som finns för att se till att personer inte i onödan blir av med trafiktillstånd. I det här sammanhanget ligger det också på den enskilde att hålla ordning på vilka regler som finns. Har man en utmaning i att man behöver eller ämnar ställa av sina fordon kan man också kontakta Transportstyrelsen. Transportstyrelsen har också gått ut med det i information vid sina branschgenomgångar. Sensmoralen i det jag nu säger är att vi faktiskt får hjälpas åt. På det sättet har vi goda möjligheter att kunna klara av pandemin på allra bästa sätt. 62 (SD): Tack för svaret, statsrådet ! Poängen är den att man ska göra det så enkelt som möjligt i myndighetsutövningen utan att på något sätt äventyra säkerheten. Vi har ett läge med pandemin som påverkar både företagen och myndigheten. Då känns det lite märkligt om man dubbelarbetar. Kommissionens representant har svarat och sagt att man kan hantera det på ett annorlunda sätt. Jag kan ta ett exempel. Det finns företag som ställt på sitt fordon, varit ute och kört en sväng, och sedan ställt av det igen bara för att tillfredsställa hanteringen. Det känns lite grann onödigt att man ska behöva gå så långt att man ställer på ett fordon, kör en sväng, och sedan ställer av det igen bara för att få behålla sitt trafiktillstånd. Det finns all anledning i den fortsatta dialogen mellan statsrådet och myndigheten att se vad man kan göra för att göra det bättre för att snabba på för dem som vill söka nya trafiktillstånd men också så att man slipper ifrån sådana här onödiga hanteringar. Det blir onödigt även för Transportstyrelsen att skicka en massa brev och ha dialog i en fråga som egentligen inte strider mot artikel 3, som är grunden i det hela. Det finns en förbättringspotential. Ministern bör ta den dialogen med myndigheten framöver så att det blir så snabbt och effektivt som möjligt till gagn för alla. Det gäller myndigheten själv men inte minst de människor som har att sköta sin verksamhet inom transportsidan. Jag är övertygad om att ministern tar den diskussionen framöver. Om inte annat kanske jag får återkomma med någon interpellation. 63 Infrastrukturminister (S): är naturligtvis välkommen med både interpellationer och goda råd. är det viktigt att och bär med sig att det nu görs stora ansträngningar i svensk statsförvaltning för att underlätta för transportnäringen, inte minst från Transportstyrelsens sida. Det är därför jag tycker att det är viktigt att man har det i beaktande när man uttalar sig med självsäkerhet om hur myndigheterna borde göra eller inte gör. Världen är oftast lite mer komplicerad. Men självklart kommer säkert både Transportstyrelsen och alla engagerade att se till att vi ska hitta bra lösningar under pandemin och göra sitt yttersta för att se till att vi klarar oss genom den här krisen. Det är ett ansvar vi har allihop. Det gäller att lyhört lyssna in, strategiskt fundera över vilka utmaningar som finns, och steg för steg lösa de vardagsproblem som det innebär för människor, företag och många andra när vi har en sådan stor smittspridning som vi har. På transportsidan har vi ändå löst väldigt många av de utmaningarna på ett mycket bra sätt. Vi har ett väl fungerande godstransportsystem. Vi har aktörer som klarar de utmaningarna på ett bra sätt med de stöd och de insatser som vi har gjort från regeringens sida med stöd av . Det gäller naturligtvis inte minst regelförändringar som har underlättat för företagande. Det är så vi klarar den här krisen tillsammans med gemensamma insatser. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:104 om ett skärpt beställaransvar 64 Infrastrukturminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att skärpa beställaransvaret. För regeringen är det viktigt att de företag som beställer transporter tar sitt ansvar, och därför ska den som beställer en otillåten gods- eller persontransport kunna dömas för brott. Därför beslutade regeringen att genom en förordningsändring skärpa beställaransvaret för internationella transporter och cabotagetransporter . Den beställare som sluter avtal med trafikutövaren ska kontrollera att transporten sker med stöd av rätt tillstånd. Vidare utvidgades den krets som kan hållas ansvariga om en transport skett utan rätt tillstånd till att omfatta alla som har beställt den aktuella transporten. Det är glädjande att lagstiftningen om beställaransvar nu börjar få effekt. har i två olika domar beslutat att ålägga företag med företagsbot för att de inte gjort vad som skäligen kunnat krävas för att förebygga brott mot reglerna om cabotagetransporter. För att öka kontrollen och skapa rättvisa konkurrensvillkor för transportnäringen har regeringen arbetat hårt för att få igenom det så kallade mobilitetspaketet i EU. De nya reglerna innebär att vi fasar ut de fördelar användandet av lätta fordon har. Mobilitetspaketets genomförande kommer även att leda till att reglerna för kör- och vilotider för internationella transporter av gods och cabotagetransporter från kommer att gälla för fordon som är tyngre än . Det betyder att även att ägare av fordon som väger mellan kommer att behöva installera färdskrivare. För mig är det avgörande att skapa ordning och reda inom transportsektorn, och jag är beredd att vid behov vidta ytterligare åtgärder på området. 65 (SD): Tack för svaret, statsrådet ! Det är några saker i svaret som jag vill utveckla lite grann. I andra stycket står det: ”För regeringen är det viktigt att de företag som beställer transporter tar sitt ansvar, och därför ska den som beställer en otillåten gods- eller persontransport kunna dömas för brott.” Beställaransvaret är alltså reglerat i lagstiftningen. Tyvärr fungerar inte lagstiftningen. Den är alldeles för klen. Åklagarna säger att de inte kan leda i bevis att det är på det här sättet. Det sägs vidare i svaret, och statsrådet tog upp det också , att det finns två domar nere i där tingsrätten har utfärdat företagsbot. Jag har kontrollerat den uppgiften , och båda domarna är överklagade. De har alltså inte vunnit laga kraft. Oavsett hur utfallet blir i dessa två domar är resultatet av lagstiftningen oerhört magert. Polisen rapporterade 238 fall av otillåtet cabotage 2019 – 238 fall! Om vi nu leker med tanken att de två fallen i skulle leda till fällande dom i högre instans är utfallet av den skärpta lagstiftningen av rapporterade fall. Jag tycker att det är väldigt dåligt. Ministern hänvisar också till mobilitetspaketet i EU. Det är gott och väl att det har kommit på plats. Vi är många som har kämpat för att få till det. Det kommer dock inte att lösa problemen på de svenska vägarna. För att mobilitetspaketet ska få någon som helst verkan krävs att vi har en kontrollverksamhet som fungerar ute, som är av den omfattningen att upptäcktsrisken blir så stor att det inte lönar sig att bedriva otillåten verksamhet. Men framför allt måste också åklagarsidan vara för att möta upp detta, och det är den uppenbarligen inte med tanke på hur dåligt utfallet är. Mobilitetspaketet är alltså bra. Det ska vi vara nöjda med. Men det krävs också att startar upp en kontrollverksamhet värd namnet, ser över lagstiftningen där den är alldeles för tunn, vilket den är just i fråga om beställaransvaret, och ser till att vi får rejäla sanktioner. Det har skapats en marknad som flyger helt under radarn bara därför att upptäcktsrisken är så låg. Och skulle det hända att polisen är på plats och stoppar en transport leder det inte till någonting i slutändan. Det ser vi gång på gång. Jag fick ett mejl från en gammal kollega inom polisen om ännu ett fall som lagts ned. Det visar att lagstiftningen inte är tillräckligt skarp för att nå dem som sätter i system att runda lagarna. Det slår undan benen för det seriösa företagandet. Vi får en situation på vägarna där folk ligger och kör transporter som inte får göra det, där förare sitter och kör snart sagt dygnet runt i fordon med manipulerade färdskrivare eller där man försöker krypa undan lagstiftningen med de här små 3,5-tonnarna. Det är ett jättebekymmer. Jag skulle vilja höra statsrådets tankar och idéer för framtiden om hur man löser detta. 66 Infrastrukturminister (S): Detta är en debatt som och jag har haft . Jag vill ändå påminna om att , när vi hade en regering som leddes av , det parti som och tycker ska leda det här landet, fanns inte klampning. Då fanns inte sanktionsavgifter. Då fanns inte skärpt beställaransvar. Då fanns inte öronmärkta resurser till polisen för cabotagekontroller. Då fanns inte den utredning om effektivare kontroller av yrkestrafiken som har möjlighet att lägga fram ett förslag om en yrkestrafikinspektion och långtgående sanktionsväxling. Då fanns inte heller en vilja från den att hitta ett mobilitetspaket, vilket vi lyckades förhandla fram inom EU och som när det nu implementeras ger helt andra förutsättningar för rättvisa villkor och ordning och reda inom transportsektorn, inte minst på den svenska arbetsmarknaden, så att de som arbetar inom transportsektorn ska kunna ha skäliga och bra villkor. Det är utstationering från dag ett för cabotagetransporter och för landdelen av kombidirektivet. Det är helt andra regelverk när det gäller att återvända med fordonet och som personer. Det är skärpta krav på inte minst smarta färdskrivare. Detta är saker som har drivits igenom av en socialdemokratiskt ledd regering – många insatser, inte minst sedan jag tillträdde som infrastrukturminister, för att skapa ordning och reda i yrkestrafiken. Mycket mer behöver naturligtvis göras. Det är ingen tvekan om det. Jag ser fram emot när vi nu ska implementera mobilitetspaketet och skärpa kontrollerna ytterligare. Jag har heller inga bekymmer med att, om det skulle visa sig behövas, också gå vidare och skärpa beställaransvaret. Jag konstaterar dock att det fortfarande inte har varit i kraft så . Vi börjar nu se de första domarna, som kan komma att bli prejudicerande och därmed påverka beteendet i transportsektorn. Min fråga till är snarare: Med den argumentationslinje som har, tror ni att det kommer att hända mer saker i transportsektorn med en moderatledd regering? Ser ni framför er att ett samarbete med partier som inte vill agera för en reglering av transportsektorn i den utsträckning som sker skulle vara mer framgångsrikt? Min utgångspunkt är att vi arbetar i för att skapa sjysta villkor på svensk arbetsmarknad. Jag har ett långtgående samarbete med både och åkeriföretagen. Genom att se till att parterna är med, genom att flytta fram de svenska positionerna och genom idogt arbete också i har vi nu vänt utvecklingen. Vi börjar se en ökad ordning och reda i transportsektorn. Vi har också börjat skaffa verktyg som faktiskt är verkningsfulla. Senast fick jag vid ett digitalt besök hos polisen i bevittna hur man med en sanktionsavgift på får effekter direkt, till skillnad från när man fick skicka böter till ett utländskt företag och innan det eventuellt kom någon betalning tillbaka. har vi skapat verktygen. Vi ökar rättstillämpningen. Vi kommer att öka kontrollerna än mer. Så nog är vi på god väg. Min och regeringens ambition är att skapa ordning och reda så att det ska bli attraktivt för människor att jobba i transportsektorn. Man ska känna att framtidsdrömmen inte är att bo i en hytt på en parkering och laga maten utanför utan trygga arbetsvillkor och sjysta löner. De som bedriver verksamhet inom åkerisektorn ska kunna göra det med tillförsikt och med marginaler som ger utrymme att investera i nya fordon som klarar nya utmaningar, inte minst på hållbarhetsområdet. Detta är min vision. Vad är vision? 67 (SD): Tack för svaret, ! Jag tror inte att jag behöver förklara hur min vision ser ut när det gäller villkoren för åkerinäringen. Det budskapet torde ha gått fram för länge sedan, och det kommer jag att driva så länge jag har en plats i riksdag. Vi ska ha ordning och reda på vägen. Det finns inget alternativ i min värld. Det som fick mig att skriva den här interpellationen var återigen ett fall med ett fordon som hade 697 procents överlast – ! I 14 kap. 15 § första punkten trafikförordningen står att polisman ska hindra fortsatt färd om maxlasten överskrids med . Vi kan nog vara överens om att detta är en bra bit över det. Detta är verkligheten ute på vägen, dagarna i ända. Hur kommer det sig då att vi ser de här rasande stora överlasterna? Det är bara för att det inte sker någon sanktion mot verksamheten. Den som beställer detta lever helt tryggt med att ingen kommer att störa det. Det är därför det är så allvarligt, vill jag påstå. Det här fordonet som hade 697 procents överlast var nedregistrerat från till 3,5. Det var därför man fick den effekten. I och med det fanns det inte krav på ett trafiktillstånd för internationell trafik och inte heller krav på färdskrivare. Det är så här det går till när de stora bolagen nyttjar detta – . Man kan åka till vilket storföretag som helst i – det är som att åka till en bikupa och titta på flustret, där bina far ut och in. Ungefär så ser ut med 3,5-tonnarna som kommer med gods. Jag tycker att det är en sorglig utveckling att företag som säger sig värna både människor och miljö nyttjar denna typ av transporter. Förarna sitter ju och kör bokstavligt talat dygnet runt. De stupar ut ur hytten av trötthet. Mina gamla kollegor i polisen är djupt bekymrade över den verksamheten. Jag fick ett mejl från en gammal kollega som var frustrerad och uppgiven över att det sker så lite för att komma åt detta. Det enda som kan inträffa när en polis stoppar ett ekipage är att man stör just den aktuella transporten, men det får ingen effekt längre bort. Man tar inte dem som beställer dessa transporter och som sätter i system att runda lagstiftningen och utnyttja människor å det grövsta, för det är ju det vi pratar om. Av de 100 miljoner som polisen fick för att åtgärda cabotagetransporterna eller göra mer kontroller kan polisen bara redovisa 2,6 miljoner. Resten försvann in i systemet, och det har fått mig att författa ytterligare en interpellation som vi kommer att diskutera framöver. Det är alltså bara 2,6 miljoner som man har redovisat, och på det viset är det liksom : Vi kommer inte framåt när det gäller att komma åt den kriminella verksamhet som sker på vägen. Jag hoppas nu att statsrådet gör något för att verkligen pusha på det arbetet. 68 Infrastrukturminister (S): Jag måste säga att jag blir förvånad. Nej, det är inte 2,6 miljoner som har redovisats. Polisen har redovisat väsentligt mycket mer än så, inte minst insatser för att utbilda närmare 400 poliser i cabotagekontroller och dessutom en mängd andra insatser. uppgifter är lite anmärkningsvärda i det sammanhanget. Och om det är för lite , hur är det då i relation till det regeringsalternativ som stöder? Jag vet inte hur man kan räkna det i procent, för det gjordes ju ingenting tidigare. Det är ju under åren 2014−2018 och som insatser har gjorts för att begränsa otillåten cabotagetrafik, skapa ordning och reda och skapa sjysta förutsättningar för svenska åkerier. Det är nu vi har klampning, sanktionsavgifter och beställaransvar – sådant som kanske annars inte ens hade varit på agendan att debattera i en interpellationsdebatt med en kanske moderat transportminister. Jag uppskattar engagemanget för chaufförer som stupar av trötthet. En viktig del i att säkerställa att chaufförer har god arbetsmiljö är bland annat att det finns en fungerande skyddsverksamhet, att man har skyddsombud som kan agera. Här i har ju agerat för att stoppa och avveckla de regionala skyddsombuden och göra neddragningar på och det förebyggande arbetet. Hur man röstar och agerar i och vad man säger måste hänga ihop. Det är väl en lärdom. Jag tvivlar inte på engagemang. Jag bedömer att det är viktigt och att det är äkta. Men som parti har mycket kvar att redovisa när det gäller att fullt ut ställa sig bakom ordning och reda i den svenska transportsektorn och möjligheter för fackföreningsrörelsen, inte minst när det kan vara fråga om utstationering från dag ett vid cabotagetransporter och vid kombidirektivet. skapar vi möjligheter tack vare det mobilitetspaket som vi har förhandlat fram nere i med benäget bistånd av inte minst och svenska parlamentariker och också naturligtvis genom de förhandlingsinsatser som vi har gjort från regeringens sida. kommer vi att implementera mobilitetspaketet och få helt andra förutsättningar. Detta, tillsammans med effektivare kontroller av yrkestrafiken, gör att jag känner hopp . Visst finns det utmaningar. Det är ingen tvekan om det. Och skulle det visa sig att vi behöver skärpa beställaransvaret har jag inga bekymmer med att göra det. Men vi ska också avvakta rättstillämpningen av beställaransvaret och se om det utvecklas en praxis. ska vi utvärdera lagstiftningen, och visar det sig nödvändigt har jag inga bekymmer med att också återkomma. 69 (SD): Tack, statsrådet, för svaret! Vad som har skett historiskt kan jag inte ta ansvar för. Jag tycker kanske inte att historien är det bärande när man ska titta framåt för att hitta en lösning på bekymmer ute på våra vägar. De förare som är aktuella här omfattas inte av skyddsombud, fackliga avtal eller kollektivavtal, utan de är hittvingade utifrån och ska utföra ett arbete. Via kontantkortstelefoner får de sina uppdrag på en spotmarknad. Vi handlar med människor i det här landet numera, och det är en oerhört allvarlig situation. Låt mig bara visa vad polisregion hittade under en enda vecka när man gjorde en särskild insats. På 42 av de kontrollerade fordonen anmärkte man på brister, och två fordon belades med körförbud. Två förare ertappades med att köra på någon annans förarkort, och totalt rapporterades elva förare för brott mot kör- och vilotidsreglerna. Längsta dagliga körtid var och ! 7 förare av fordon över och 16 förare av lättare fordon rapporterades för överlast. Högsta tillåtna maximilast överskreds . 14 fordon hindrades från fortsatt färd. 19 ADR-fordon kontrollerades, varav 6 brottsrapporterades. 18 förare rapporterades för hastighetsöverträdelser. En förare rapporterades för olovlig körning. Elva förare fick sina körkort omhändertagna. Detta rullar på. Om det inte får konsekvenser för den som nyttjar olagliga transporter kommer det att rulla på. Vi måste få ut kontroller på väg. Jag hoppas att budskapet går fram tydligt: Vi måste få en mycket effektivare kontroll på vägen och ett skarpare beställaransvar. 70 Infrastrukturminister (S): Med tanke på att det är den här regeringen och jag som statsråd som har lagt fram och genomdrivit att vi nu har ett skarpare beställaransvar och en utredning om effektivare kontroller på väg, och utökade kontroller av yrkestrafiken och sanktionsavgifter kan jag säga: Kan vi fortsätta i den riktningen kommer säkert också att bli nöjd. Utgångspunkten är väl ändå att vi måste ha politiskt stöd för att skapa ordning och reda på den svenska transportmarknaden och se till att polisen får utökade resurser. har polisen också numerärt utökats ordentligt. Mer än 10 000 nya polisanställda är den målsättning som finns. För att skärpa detta ytterligare har vi tillsatt en utredning om effektivare kontroller av yrkestrafiken där vi, utöver sanktionsväxling som kan vara ett viktigt verktyg som kan användas i bredare omfattning, också har gett utredaren i uppdrag att titta på en särskild organisationsform. En yrkestrafikinspektion kallar man det i dagligt tal. Där skulle polisens trafikverksamhet tillsammans med det som Transportstyrelsen bedriver kunna utgöra grunden för en ny samlad organisation. Vi har erfarenheter av sådant från inte minst , där det innebär effektivare kontroller på väg. Det är regeringens utgångspunkt att vi måste öka kontrollverksamheten. Det kommer att gynna sjysta villkor inom transportsektorn, och det kommer framför allt att gynna dem som är seriösa åkare. Det finns ett fantastiskt initiativ som har tagits av åkeriföretagen med Fair Transport 2.0. Där går man fram från branschens sida och föreslår transportköpare att använda , så att de vet att det är goda transporter. Låt oss bli fler som gör reklam för Fair Transport och ser till att transportköparna i större utsträckning använder certifierade, kontrollerade och hållbara åkerier. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2020/21:114 om skydd av personal som har vägen som arbetsplats 71 Infrastrukturminister (S): har frågat inrikesministern om han avser att vidta åtgärder för att skydda den personal som har vägen som sin arbetsplats. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Jag tar mycket allvarligt på uppgifter om att någon skadats eller förolyckats på våra vägar. Särskilt beklagligt är det om detta drabbar någon av alla dem som har vägen som sin arbetsplats. Regeringen arbetar målmedvetet och systematiskt med att förbättra såväl trafiksäkerheten som arbetsmiljön på landets vägar. Vi har satt ett ambitiöst etappmål om att antalet omkomna i vägtrafiken ska halveras till 2030, vilket givetvis inbegriper dem som förolyckas i trafiken medan de utför sitt arbete. I den nationella infrastrukturplanen finns det bland annat en satsning på medborgar- och trafikantinformation för ökad trafiksäkerhet i vägtrafiken, utöver de investeringar i infrastrukturen som planeras och som ska bidra till ökad trafiksäkerhet. Effekterna väntas exempelvis bli ökad hastighetsefterlevnad. Men även andra åtgärder har vidtagits för att förbättra trafiksäkerheten. Ett förbud har till exempel införts mot att använda mobiltelefon eller annan kommunikationsutrustning under färd med motordrivet fordon. En annan åtgärd är att ett krav har införts på att tunga fordon ska ha vinterdäck på samtliga axlar vid vinterväglag. För att särskilt skydda denna grupp gav regeringen Transportstyrelsen i uppdrag att utreda säkerheten för personal som utför arbete inom eller i anslutning till vägområdet. Transportstyrelsen redovisade sitt uppdrag . De föreslår ändringar i trafikförordningen för att stärka säkerheten för personal som har vägen som sin arbetsplats. Just nu analyseras Transportstyrelsens förslag och slutsatser inom . Regeringen avser också att ta fram en ny arbetsmiljöstrategi där arbetet för att minska skador och dödsfall i arbetet är en självklar del.