prot · H709140 · 2020-06-16 00:00:00 — Jag vill också tydliggöra att vi inte har deltagit i beslutet gällande vårändringsbudgeten och att vi avser att avstå i denna omröstning eftersom den gäller justeringar av den gällande budgeten, som vi inte står bakom. Tre saker har väglett oss kristdemokrater i arbetet för att ta genom krisen: att värna vård och omsorg och dess personal, att värna jobb och företag och att värna civilsamhället. Vi har försökt och försöker vara ett konstruktivt oppositionsparti som arbetar aktivt för att regeringens samarbete med ska kunna fungera bra och för att krisåtgärder snabbt ska kunna komma på plats. Vi jobbar för att komma med förbättringsförslag och för att lyfta perspektiv som hamnat i skymundan, men vi tvekar inte heller att peka på det som har blivit fel. Låt mig säga något om vården och omsorgen. Det är bra att regeringen har ställt resurser till förfogande för direkta kostnader för pandemin och höjt de generella statsbidragen. Jag är också glad för att det som vi i krävde i vår vårmotion – ytterligare generella tillskott till kommunerna för att klara välfärden och undvika varsel i krisen – nu blir verklighet. har återigen visat att vi kan driva fram förändringar och krisåtgärder när regeringen är alltför passiv. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Men krisen sätter också ljuset på flera saker som inte var hållbara före och som tillsammans med pandemin riskerar att skapa en närmast ohållbar situation. Det handlar om vårdens och omsorgens personal. Det behövs fortfarande krispaket för att lösa deras situation. Och det behövs . Vi har personal som har slitit oerhört hårt och som fortfarande inte vet om eller när återhämtningen kommer. Tillsammans med pandemin som fortsätter, ökad sommarbelastning med olyckor i sommarens spår och den vårdskuld som byggs upp med inställda och uppskjutna behandlingar och operationer är det uppenbart att det inte räcker med tack och tal om hjältar. Det krävs också politiskt ansvarstagande för att klara detta, hantera vårdskulden, trygga sjukvårdens kvalitet och se till att den pressade vårdpersonalen äntligen får vila ut. Lösningarna måste vara hållbara också . Om sjuksköterskorna efter semestern kastas in i nya flyttkaruseller och 70-timmarsveckor kommer sjukskrivningarna att skena. Att 21 regioner och 290 kommuner på egen hand ska verkställa och klara detta tror inte vi på. Det krävs också att staten agerar mer kraftfullt. Vi har förslag, men vi är också prestigelösa så länge det är genomförbart och hjälper. Vi är beredda att förhandla om sådana förslag om det krävs. behövs nämligen hjälp i en situation som riskerar att bli personalen övermäktig. Detsamma gäller äldreomsorgens personal. På kort sikt behöver vi stimulera omvandling av timanställningar till fasta anställningar i äldreomsorgen. Och ett långsiktigt arbete behövs för att förbättra villkoren. har länge drivit omfattande förslag på att personalen ska få vettig arbetsledning, på att de delade turerna som slår mot människors familjeliv ska ned till ett minimum, på att personalens nöjdhet ska förbättras och på ökad personalkontinuitet som höjer kvaliteten och stärker relationen mellan brukare och den anställde. Det är bra att det nu tycks finnas jordmån för att genomföra sådana reformer. Vi måste fortsätta att värna jobb och företag. får nu ett omsättningsstöd. Det är en fråga som har drivit med kraft. Det skulle behöva utsträckas och justeras i detaljer, men det är bra att det är på plats. Det var också bra att regeringen, och myndigheterna tidigt agerade för att kreditmarknaden skulle fungera, bland annat genom retroaktivt anstånd med skatter – där kunde vi kristdemokrater bidra till tidigareläggning och sänkt ränta på anståndet – genom kreditgarantier hos exempelvis Riksgälden och . Sjuklöneansvaret, karensavdraget och en stärkt a-kassa i krisen är andra områden där det har funnits samsyn. Korttidspermitteringarna var också viktiga för att rädda jobb och bibehålla produktionskapacitet i företagen. Men det finns också en stor plump i protokollet om hur januaripartierna som de värnat tillsvidareanställda i permitteringssystemet tvingat företag att skicka ut andra anställda i kylan. har alltså, för att leva upp till lagen, krävt av 75 000 företag att de ska göra sig av med tidsbegränsat anställd personal. Det är ett statligt krav på företag att sparka personal, för att få ta del av offentligt stöd i den djupaste lågkonjunkturen i mannaminne. Det har man gjort när det uppenbart rätta, åtminstone i det korta perspektivet, är att få så många som möjligt att haka fast i sina anställningar. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Det är en politik som går rakt emot erfarenheter från finanskrisen i , , den partssammansatta arbetsgruppen 2011, utredning och proposition , bedömning och Finanspolitiska rådets konstaterande . Just detta är faktiskt usel krispolitik. En mängd krisåtgärder har vidtagits. Till sin natur är många tillfälliga. När flera snart löper ut skulle regeringen, för att det inte ska uppstå en skadlig osäkerhet, behöva lämna fler besked om vad som kommer. Man har gjort det gällande sjuklönen. Det är bra. Men också på andra områden skulle det behövas. Det är viktigt för att skingra osäkerhet som skapar passiva eller försiktiga beslut, inte minst när det gäller privata investeringar, och riskerar att förlänga och försena krisen och dämpa återhämtning. Signaler om höjda skatter på jobb och företag är i det här läget inte vägen för att lägga grund för privata investeringar. En tredje sak är att vi måste värna civilsamhället, detta kapillärsystem i samhällskroppen som når ut till den som är utsatt eller i nöd, som bidrar med värme och gemenskap och som främjar hälsa och motverkar ensamhet. Det är en plats där vi genom samarbete och möten föder framtidstro och hopp, inte rädsla och hat. En sak är värd att tänka på. När vi gärna talar om vikten av samhällets grundläggande värden och värderingar – visa respekt, solidaritet, ömsesidig förståelse som grund för frihet – måste vi förstå att det inte i första hand är genom åsikter utan genom handlingar vi formas. Det sker inte minst i civilsamhällets alla gemenskaper och föreningar. Men civilsamhället är i kris som en följd av pandemin. Stöden saknas eller fungerar dåligt för civilsamhället, som inte liknar företag, när krisen slår brett mot Föreningssverige. När valborgseldarna uteblir är det något av en ekonomisk katastrof för scouterna. När försäljningen av majblommor, som normalt ger intäkter för att stötta utsatta barn, inte kan genomföras hamnar de i kris. Idrottsföreningar som spelar stor roll för barn och ungas hälsa och gemenskap tappar stora intäkter när sponsring och evenemang uteblir. Lägerverksamhet ställs in och deltagaravgifter försvinner, men kostnaderna står kvar. Civilsamhällets föreningar och hjälporganisationer har visat att de ställer upp för utsatta, också när de själva blöder. Det gäller organisationer, kyrkor och samfund. Röda Korset, , Hela Människan, Räddningsmission med flera ställer om för att nå fram till behövande i krisen. Jag menar att det är dags för det offentliga att helhjärtat stötta dem, så att de kan fortsätta sitt arbete för gemenskap, hälsa och trygghet och med sin enorma uthållighet sträcka ut en hand till den som är i nöd. Tillsammans med lade vi därför fram ett förslag om ett initiativ att ge regeringen i uppdrag att lägga fram ett krispaket för att värna ett varmt och levande civilsamhälle under och efter krisen. Det skulle omfatta en civilsamhällesakut för föreningar och organisationer som redan är godkända mottagare av offentligt stöd men som tappat intäkter som en följd av krisen, extra stöd till dem som ställer om samt omvandling av projektbidrag till generella bidrag som gör att föreningar kan känna sig trygga med att de får medlen även om projekten är svåra att genomföra. Jag kan notera att övriga partier i utskottet har avvisat detta. Ansvaret vilar tungt på dem. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Det är en ny värld vi lever i – och det är samma gamla värld. Pandemin påverkar hela mänskligheten – och vi är samma gamla människor. Vi lever våra dagar i spänningsfältet mellan ont och gott, med vår frihetslängtan, vårt behov av gemenskap, vår vilja att leva och uppleva kärlek, sanning, gemenskap och en god miljö, vårt ansvar för att värna människovärdet, oavsett geografiskt eller kulturellt avstånd, och vårt ansvar för kommande generationer. Vi gör detta med all vår ofullkomlighet. Det är upp till även oss i denna kammare att göra vad vi kan för ett samhälle där alla får chans till värdighet i livets alla skeden. Just nu kräver det mer än annars, med större insatser från det offentliga och från våra gemensamma resurser. Vi ska använda dem på bästa möjliga sätt för att säkra liv och hälsa genom fungerande sjukvård och omsorg. Vi ska rädda jobb, om möjligt, och det entreprenörskap som är så viktigt för samhällsbygget. Vi ska värna ett levande och varmt civilsamhälle som lägger en grund för samhällsgemenskapen. Det arbetet måste fortsätta. 5 (S): har världen och genomgått en väldigt stor prövning. Även om restriktioner lyfts både här och på andra håll och förhoppningarna om en mer normal tillvaro är stora är det för tidigt att blåsa faran över. Coronakrisen har i första hand drabbat många människors liv och hälsa, men den har också lett fram till ett mycket allvarligt ekonomiskt läge. Den globala ekonomin har tagit paus. Hela branscher har sett sina intäkter mer eller mindre försvinna. Jag vet att det är många som är oroliga för framtiden, för sina jobb och för att inte kunna betala sin hyra eller räntorna på sina bostadslån. När vi här debatterar riktlinjerna för den ekonomiska politiken och vårändringsbudgeten kan vi konstatera att har varit i ett historiskt och mycket allvarligt ekonomiskt läge som har drabbat hela samhället. Men vi kan också konstatera att det politiska systemet har kraftsamlat, vilket har nämnts tidigare här. Jag vill passa på att tacka för det fina samarbete som vi har haft inte minst i finansutskott. Vi har visat att politiken kan samarbeta och kraftsamla för att ta gemensamt ansvar i en svår och orolig tid. klassade regeringen covid-19 som en samhällsfarlig sjukdom. har vi debatterat och beslutat om ett pärlband av extra ändringsbudgetar med mycket kraftfulla insatser för att bromsa smittspridningen, stärka vården och omsorgen och trycka tillbaka de ekonomiska effekterna av viruset. Det kan vi göra för att vi har en ekonomisk styrkeposition. De senaste årens ekonomiska politik har ju handlat mycket om att rusta och svensk ekonomi med muskler att hantera olika former av kriser. Den styrka som vi har byggt upp har vi också kunnat använda. Det är historiska åtgärder som har vidtagits. Totalt uppgår de direkta kostnaderna till . Därutöver har vi ställt ut garantier och krediter för ytterligare nära . Det är många undersköterskor, sjuksköterskor och läkare och mycket omsorgspersonal som har jobbat långa dagar för att rädda liv och vårda sjuka och troligen kommer att göra det ganska många veckor och månader till. Vi bär alla ett stort ansvar för att göra vårt bästa för att inte sprida smittan vidare, trots att reserestriktioner lyfts, för att vi ska vara säkra på att vården inte överbelastas och att man får den välbehövliga paus och återhämtning som man verkligen gjort sig förtjänt av. För att ytterligare underlätta för sjukvården och se till att man kan stanna hemma när man är sjuk har vi ersatt karensavdraget och tagit bort kravet på läkarintyg , som resurserna för exempelvis smittbärarpenning ökats. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Kommuner och regioner spelar en väldigt viktig roll i kampen mot viruset genom sitt ansvar för smittskydd, sjukvård och äldreomsorg. Regeringen har varit tydlig med att pengar inte ska, inte får och inte kommer att stå i vägen för sjukvårdens och omsorgens viktiga arbete. I vårändringsbudgeten tillförs ytterligare 2 miljarder för att kompensera för kommunsektorns extraordinära sjukvårds- och omsorgskostnader. Det här är också närmast en lek med siffror – om det behövs mer pengar kommer vi att skjuta till de resurser som behövs för att klara kostnaderna. Utöver de riktade medlen till coronakostnader stärker vi hela välfärdssektorn genom historiskt stora tillskott. Men även andra aktörer och de statliga myndigheter som deltar i att begränsa virusutbrottet behöver ha de resurser som krävs. beslutar vi därför om ökade anslag till SOS Alarm, som fått en ökad anstormning av inkommande samtal. tillförs pengar för att stärka vaccinberedskap. , som har i uppdrag att samordna regionerna i koordinationen av tillgängliga intensivvårdsplatser, tillförs de resurser som behövs för det uppdraget. Coronaviruset har slagit hårt mot svensk ekonomi. Det ekonomiska läget är fortfarande osäkert. Det är svårbedömt och kan snabbt förändras. har vi agerat snabbt och kraftfullt för att stötta i grunden livskraftiga företag och därmed rädda jobb. Vi har sänkt arbetsgivaravgifter och egenavgifter. inför vi ett kraftfullt omställningsstöd. Vi har på plats ett system för statliga hyresbidrag för särskilt drabbade sektorer. beräknas drygt 10 000 avtal om tillfälliga hyresbidrag ha tecknats. Vi har infört korttidsarbete som beräknas kosta . Det är en historisk åtgärd för att rädda jobb och svensk produktionskapacitet. I talande stund är det över en halv miljon svenskar som är korttidspermitterade. För att särskilt stötta vissa branscher har vi riktat stöd till exempelvis kulturen, idrotten och civilsamhället. Som i många andra kriser har inte minst vikten av nyhetsrapportering och kritisk granskning synliggjorts, i den här krisen mer . Därför tillför vi i vårändringsbudgeten i mediestöd för att säkerställa att tidningar i hela landet kan fortsätta sin viktiga verksamhet trots vikande intäkter. Trots de omfattande åtgärder som vidtagits är det ändå många som har blivit av med jobbet och förlorat sin anställning. För att stärka den ekonomiska tryggheten för dem har vi gjort det möjligt för fler att kvalificera sig för arbetslöshetsförsäkringen, som taket i försäkringen höjts. Därtill tillför vi medel för att fler ska kunna utbilda sig och delta i insatser som leder till ett nytt jobb. Arbetsförmedlingen föreslås få större resurser för att hantera en ökad arbetslöshet och säkerställa en likvärdighet över landet. Rätten till nystartsjobb förlängs för dem som har nystartsjobb. Resurser tillförs även folkhögskolorna, yrkesvux och satsningar på jobb inom de gröna näringarna. Vi kan även se att fler väljer att vända sig till universitet och högskolor. Medel tillförs därför för studiestöd och till CSN. Men vi vill också att våra ungdomar även den här sommaren ska få möjlighet att göra sina första erfarenheter på arbetsmarknaden i arbetslivet och få sin första lön. Vi satsar därför nästan för att kommunerna ska kunna erbjuda sommarjobb för ungdomar. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Trots det extraordinära läget väntar inte heller andra samhällsproblem. Kampen mot brottsligheten fortsätter. examinerades nära 500 polisstudenter. Därmed är polisen större än den någonsin har varit, och den ska fortsätta att växa. skjuter vi i vårändringsbudgeten till resurser till andra delar i den viktiga rättskedjan. ska vid gränsen kunna stoppa narkotika och vapen genom ökad närvaro. Även Säkerhetspolisen, Domstolar, Kriminalvården och får ökade anslag. Under den förra mandatperioden stärkte vi . Vi sparade i ladorna och stärkte välfärden med . Därför kunde vi gå in i den här krisen med 100 000 fler som jobbar i vår gemensamma välfärd. Det fanns 100 000 nya utbildningsplatser på plats i , och den lägsta statsskulden var ett faktum. Framtiden är fortfarande osäker. Det är förstås svårt att göra prognoser om framtiden. Det är inga glädjebesked som vi i normalfallet tar del av, även om en del prognoser ser lite bättre ut än . Vi vet ännu inte när krisen kommer att vara över. Vi är beredda att agera ytterligare om krisen blir längre än vad vi alla hoppas på och att styra om och ställa om i de olika system som finns på plats. Men inget land, inte ens , har oändliga resurser. Därför ska vi ta ansvar för att det finns pengar att kickstarta svensk ekonomi med när krisen väl är över. kommer den att vara det. Då ska vi vara redo att fortsätta att bygga ett starkare samhälle och sätta ny fart på igen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 6 (C): Det har varit en vår som liknar inget annat. Vem kunde ana när vi skrev att det här året totalt skulle domineras av ett virus som från spred sig över världen? Vi har slagit alla rekord inte minst när det gäller den ekonomiska politiken. Takten och storleken i krispaketen motsvarar inte något annat i modern tid. Det är givetvis just nu betydande grader av osäkerhet. Men nog kan man ana en viss ljusning. Länder världen över, inklusive , lättar på vissa restriktioner. Vi börjar handla och resa så sakteliga och försiktigt. Man ska dock inse att den ljusningen är behäftad med betydande osäkerhet. Det är lätt att inse vad som skulle hända för finansmarknader och annat om den öppning vi nu ser leder till en backlash och att länder ser sig tvingade att stänga ned sina ekonomier och samhällen igen för att hindra en andra våg. Det skulle innebära inte minst en ekonomisk svärta av en typ vi ännu inte sett, och då har vi upplevt väldigt mycket under det här året. Det är alltså ett mycket osäkert läge. Det gäller att vara väldigt försiktig i sina prognoser. Vi har en tendens att dra ut den nuvarande utvecklingen i tangentens riktning och säga att det är så det kommer att bli. Så gör vi såväl när det ser sämre ut som när det ser bättre ut. Just nu kan det mycket väl vara så att vi framför oss har väldigt mycket av krishantering och väldigt mycket av tuffa tider och krav på stora åtgärder. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Vi hoppas givetvis att det inte är så utan att den första tuffa vågen var den enda i coronahanteringen och att vi nu kan gå mot en ny normalitet där vi sakta men säkert tar steg i en bättre och vänligare riktning. Men det finns ingenting som säger att den typen av positiv utveckling är given. Det gäller alltså att vara mycket försiktig. Vårens arbete har skett på ett flertal ledder. Det har kanske framför allt handlat om att säkra centrala samhällsfunktioner. Vissa saker ska helt enkelt fungera i , eller ej. Vissa flyglinjer ska gå minst en gång oavsett om det är 3, 13 eller 313 personer som behöver åka. Vissa färjelinjer, inte minst till , ska fortsätta att fungera. Vissa samhällsfunktioner måste upprätthållas nästan till varje pris. Det arbetet har handlat om att stimulera och ge medel till kommuner och regioner. Det har handlat om att göra historiska åtgärder för att hålla jobb och företag under armarna och se till att viktiga funktioner kan överbrygga den mest akuta fasen. Det är givetvis för tidigt att utvärdera vad som gjordes rätt, vad som borde ha gjorts mer, vad som borde ha gjorts mindre, och vad som borde ha gjorts tidigare. Där är det ännu alldeles för mycket osäkra faktorer där vi helt enkelt inte vet svaret. Vi kan konstatera att har fortsatt att fungera. Centrala samhällsfunktioner har inte fallerat under dessa mycket tuffa tider. Det handlar givetvis framför allt om att man ute på främsta linjen har gjort ett hästjobb oavsett om det har handlat om vård, omsorg, transporter, logistik, livsmedelsförsörjning, eller vad det nu kan vara. Det handlar givetvis också om att vi i denna kammare har samlat oss och på väldigt fattat väldigt många viktiga beslut, och dessutom de allra flesta i total enighet. Det har också funnits en öppenhet att efter diskussion i utskott och kammare förfina, förändra och utveckla förslagen. Den typen av öppenhet och samarbetsanda är mycket positiv och bör fortsätta. Det är någonting vi kan försöka bevara även efter att coronakrisens bortre parentes är nådd. Det finns ett flertal slutsatser att dra från . En slutsats skulle givetvis kunna vara att vi behöver vara mer beredda nästa gång en pandemi slår till. Jag skulle dock vilja hävda att en mer relevant slutsats är att måste bygga upp en ödmjukhet och en beredskap för att oväntade saker händer. Vi är inte odödliga på något sätt. Vi behöver ha en planering för att ska fortsätta att fungera när oväntade saker händer. Det kan vara pandemi. Det kan vara kris eller krig i vår närhet. Det kan vara ytterligare en sommar med väldigt stora bränder. Det skulle kunna vara någonting som jag nu inte kan överblicka. Det ligger så att säga i frågans natur. Vi kommer att sätta oss ned och fundera på: Hur ska det nya efter egentligen se ut? Ett av de grundläggande perspektiven måste vara att bygga beredskap på ett brett sätt. kommer vi att fatta beslut om en ny civilförsvarsproposition. Vi kommer att fatta beslut om framtiden för det militära försvaret. Vi kommer att fatta beslut om hur vi ska bygga den svenska framtida infrastrukturen och mycket annat liknande. Riktlinjer för den ekonomiska politiken och Vårändrings-budget Där tror jag att de olika beredskapsperspektiven behöver vara vägledande på ett sätt som de inte varit på mycket . Det handlar inte på något sätt om att bygga upp det som en gång fanns. Det hade varit både dyrt och omodernt. Det handlar om att se till att viktiga samhällsfunktioner har en plan B. Om inte det normala tillvägagångssättet fungerar har man redan på förhand en bild av hur man då skulle agera. Så behöver fler samhällsfunktioner agera i sin planering. Den lärdomen får vi inte tappa bort om vi nu går mot något bättre tider. Det talas också mycket om, och undertecknad är med i en del av den diskussionen, att det måste finnas resurser för en kickstart, en omstart, ett sätt att väldigt praktiskt bygga det nya . Det är bara att konstatera att det ännu är för stora mått av osäkerhet för att föra den diskussionen riktigt skarpt. Det handlar om exakt när det kan börja och exakt hur mycket ett svenskt nystarts- och omstartspaket ska omfatta. Undertecknad skulle vilja ha något mer information om den ekonomiska utvecklingen och något mer information om smittspridningen och vad vi tror innan den typen av resonemang kan föras helt och hållet. I ett sådant arbete behöver ett nytt och mer robust finnas med. Det finns alltså tydliga broar att bygga mellan beredskaps- och resilienspolitik och en investeringsdriven återställning som skapar jobb och incitament för företagen att investera och utvecklas. Dessa två storheter tror jag i mångt och mycket att man kan resonera om i ett sammanhang. Avslutningsvis är det också uppenbart att vi gick in i denna krishantering med en stor lyx jämfört med andra länder. En av världens lägsta statsskulder har gett oss en betydande trygghet i krishanteringsarbetet. Vi har inte som många andra länder runt om i världen behövt fundera så mycket i termer av om vi har råd, för det har vi. Vi har haft råd, och mer därtill, att ta de historiskt stora steg som vi gjort när det gäller skattesänkningar genom sänkta arbetsgivaravgifter. Vi har i denna kammare slagit nytt svenskt rekord i skattesänkningar . Det har varit omsättningsbaserade stöd, slopat sjuklöneansvar, stora tillskott till välfärden och mycket mer. Dessa resurser har vi haft tack vare att vi har haft väldigt tuffa regler för hur statens finanser ska hanteras, hur plus och minus går ihop och hur vi sakta men säkert får ned statsskulden till mycket låga nivåer. Den lyxen förtjänar även kommande generationer av krishanterare. De finanspolitiska ramverk vi har är mycket bra och har tjänat oss mycket väl. Jag tror också att ramverken behöver utvecklas ytterligare och tajtas till. Vi ska se till att bibehålla kärnan, som innebär att ska ha sunda statsfinanser och ordning och reda i den ekonomiska politiken.