prot · H80932 · 2020-11-10 00:00:00 — § 1 Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet 1 (SD): Det finns inga ursäkter för en regering som suttit vid makten som förklarar rättsvårdande myndigheters ansträngda situation. Däremot finns det medvetna politiskt fattade beslut av en ansvarig regering som förklarar varför verkligheten ser ut som den gör. Regeringens ointresse för lag och ordning har gått som en röd tråd genom hela regeringsinnehavet. Vi har sett kristillstånd inom svensk polis, underfinansiering av domstolar och underfinansiering av , och inte minst har vi nu en kriminalvård som har gått upp i stabsläge på grund av en påtaglig platsbrist i våra anstalter. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Detta innebär att läget är så allvarligt att kriminalvårdens förmåga att klara grunduppdraget och upprätthålla säkerhet för intagna och personal är hotad. är det återigen upp till oppositionen att sätta press på en regering som saknar egen drivkraft och politik för att ta framåt. 2 Justitie- och migrationsminister (S): Det svenska rättsväsendet genomgår just nu den största expansionen, den mest genomgripande moderniseringen och den mest omfattande upprustningen . Det handlar förstås om polisen: 10 000 fler anställda till 2024, ny teknik, omfattande utbyggnad av kamerabevakningen och nya polisutbildningar i och , splitternya. Polisen har fått renoverade och utbyggda lokaler på en lång rad orter: , , , , , , – ja, till och med polishuset i har fått en ansiktslyftning . Det allra senaste är det nya, stora polishuset i . Det handlar om polisen, om domstolarna och om genomgripande modernisering och satsning på modern teknik och säkerhet. Nya domstolsbyggnader finns på plats i och i , och nya är på gång i , , och . Om- och tillbyggnader har skett eller är på gång i , och , bara för att nämna några orter. Men framför allt handlar det om kriminalvården, som är ämne för dagens debatt. Den har också växt mycket snabbt. har brottsbekämpningen kommit igång. Allt fler gärningsmän häktas och döms till fängelse, och straffen har höjts. dömde svenska domstolar ut sammanlagt över 10 600 fängelseår. Det är en ökning . Det har fyllt upp anstalterna. Vi har skärpt straffet för grovt vapenbrott, där den misstänkte nu automatiskt häktas i väntan på dom, och detta har dessutom fyllt upp häktena. Vi har 1 000 fler frihetsberövade än . Det har lett till att vi också där har fått fatta beslut om ett stort antal nyinvesteringar för att bygga i kapp. Häktena i , , , och har renoverats, och flera av dem har byggts ut. Vi har öppnat ett nytt häkte i . Vi har byggt ut anstalten utanför . Vi har också förstås sett till att man har haft pengar för alla dessa investeringar i kriminalvården. Detta är bra, och det kommer vi att fortsätta med. Tyvärr tappade vi fart 2018, när , drev igenom sitt budgetförslag vi var i övergångsregering. Dessa tre högerpartiers budgetbeslut innebar att kriminalvården underfinansierades med , och det skulle ha lett till omfattande nedläggningar. kunde vi återkomma som regering , och det första vi fick göra då var att tillsammans med och Liberalerna återställa kriminalvårdens resurser och lägga till ytterligare pengar. Bara 2019 förstärkte vi Kriminalvården med , så att man kunde gå vidare med sina utbyggnadsplaner. Då kunde vi återigen säga till Kriminalvården: Kör på nu med era planer och fortsätt utbyggnaderna! Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Då kom också nya, stora strukturbeslut om nya, stora anstalter i och , nytt häkte i , ytterligare utbyggnad av häktet i , stor och efterlängtad renovering och utbyggnad av anstalten i , utbyggnad av Hallanstalten utanför och mycket mer. På bord ligger nu dessutom vårt budgetförslag, där vi tillskjuter ytterligare 2 ½ miljard kronor i ökade anslag för . Vi bygger alltså ut, men vi måste också fortsätta att satsa på kvaliteten i svensk kriminalvård. Svensk kriminalvård tillhör världens bästa, vill jag påstå. Återfallen i brott minskar konsekvent och har gjort så . Det är ett bra resultat. Det är ett fint tecken på att allt det fantastiska arbete som kriminalvårdens anställda gör har stor betydelse. Vi måste nu se till att det fortsätter så även kommande år. Med detta, fru talman, ser jag fram emot en bra debatt . 3 (M): Som alla känner till har vi en allvarlig situation i med eskalerande gängkriminalitet. Skjutningarna har befunnit sig på väldigt höga nivåer och har ökat från de redan höga nivåerna. Det står klart att 2020 tyvärr kommer att bli ytterligare ett mörkt rekordår när det gäller skjutningar och gängkriminalitet i . När de gängkriminella flyttar fram sina positioner är det laglydiga medborgare som får dra sig tillbaka. Därför är detta inte bara en rättsfråga utan ytterst en frihetsfråga. Kriminaliteten begränsar vanliga människors frihet att leva det liv de vill. Det finns så många människor i det här landet som undrar vad som har hänt med och som inte känner igen sig längre. De vill inte att det ska vara på det här sättet. Till dem vill jag säga: Ni har helt rätt. Det behöver inte heller vara så här. Det går att förändra det här landet och göra saker och ting till det bättre igen. Vi moderater har föreslagit en lång rad mönsterbrytande reformer för att stärka hela rättskedjan. Det handlar om fler poliser, nya polisiära verktyg för att klara upp fler brott, skärpta straff och ökade resurser till hela rättskedjan. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet En viktig del i det arbetet är just kriminalvården. Även där har vi kunnat ta del av mycket allvarliga brister . En myndighet som tvingas upp i stabsläge och platser som inte räcker till – det är verkligen inte bra. Men det är inte så konstigt, för faktum är att det finns färre platser på svenska anstalter jämfört . Det är därför det är fullt på fängelserna. Och även medelbeläggningen i anstalterna var högre 2010, , än . Det vill säga att problemet inte handlar om att regeringen skulle ha varit särskilt framgångsrik i att lagföra fler personer, utan det finns andra orsaker till platsbristen, trots att befolkningen i det här landet har ökat med nästan 1 miljon människor och att gängkriminaliteten har eskalerat. Detta kräver en helt annan politik. Det kommer att krävas flera tusen nya platser inom kriminalvården . Vi har från föreslagit en särskild enhet kopplad till unga gängkriminella, så att de inte ska återfalla i brott. Det kommer att krävas fler överföringar av utländska medborgare till andra länder och en lång rad andra saker. Men det, fru talman, kommer inte att hända av sig självt. För detta krävs en helt ny politisk inriktning i . 4 (SD): Man kan se tillbaka på de budgetförslag som har debatterats för rättsväsendets del. har varit det parti som tagit ansvar för hela rättskedjan i fråga om både anslagna medel och vilka åtgärder som behöver vidtas. När andra partier har satsat på polisen har också satsat på , domstolar och Kriminalvården. Det är att ta ansvar mot en politisk populism som för minsta möjliga krona vill få mesta möjliga mediala utväxling. Vi har sett detta från regeringen och andra partier som gjort utspel och satsningar kring svensk polis men lämnat den övriga rättskedjan åt sitt öde. kommer att fortsätta att ta ansvar för en bredare politisk debatt, och det är nu hög tid att oppositionen sätter hårt mot regeringen om svensk kriminalvård. Vi behöver fler anstaltsplatser och fler häkten än vad regeringen har aviserat, och detta behöver ske i en snabbare takt än vad regeringen har planerat. Vi behöver också se till att den tredjedel utlänningar som skrivs in på våra anstalter i stället checkar in på anstalter i sina egna hemländer. har under en alltför utnyttjats av andra länder som låtit sina medborgare avtjäna straff i våra anstalter. Det finns goda förutsättningar med tecknade avtal inom som reglerar att utlänningar ska avtjäna straff i hemländerna. Men den politiska viljan från regeringen att stå upp för och ta strid mot kostnader som uppstår till följd av brott som utlänningar begår i har helt saknats. Vi behöver tänka nytt. Hur kan nyttja en europeisk anstaltskapacitet för att hantera tillfälliga överbeläggningar? Kan själva distansen till ett europeiskt fängelse på ett mer effektivt sätt bryta ned en kriminell identitet och kanske verka mer avskräckande? står beredda att pröva dessa frågeställningar för att utveckla svensk kriminalvård. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet behöver en regering som utvecklar kriminalvården i en konservativ riktning. Fokus måste flyttas från förövare till brottsoffer. Vi föreslår att brottsoffer ska få ett ökat inflytande över när och var intagna ska få permissioner. Brottsoffer ska även kunna neka intagna permissioner. Vi vill att verkställighet av straff ändras i grunden och att den nuvarande tvåtredjedelsfrigivningen helt slopas. Förtidsfrigivning måste grundligt kunna motiveras. Vi behöver se till att svenska anstalter med ett högkvalitativt innehåll är förbehållna invånare som inte ska utvisas. Utlänningar som ska utvisas ska i första hand avtjäna straff i sina egna hemländer. Om det är omöjligt måste vi hitta ett riktigt oattraktivt och avskalat alternativ till våra svenska anstalter. Det finns saker att göra, och det har funnits förslag och politik på bordet. Men vi har inte sett en regering som har drivits av en egen vilja att lösa problem. 5 (C): Kriminalvården är en väsentlig del av rättskedjan, och den har ägnats alldeles för lite uppmärksamhet i rättspolitiken . Kanske är det därför vi har hamnat där vi är med en kriminalvård som är, om inte i kris, så i alla fall i ett allvarligt läge. När jag tittar igenom tidigare debatter om just kriminalvården ser jag att jag uppmärksammade det eftersatta underhållet och de risker som det innebär. Nedgångna anstalter är dåliga anstalter. Överbelagda anstalter är farliga anstalter. I den situation som har uppstått har riskerna ökat både för den intagna och för personalen. Det återfallsförebyggande arbetet blir mindre verkningsfullt än vad det skulle behöva vara. Och, fru talman, det återfallsförebyggande arbetet borde stå i främsta rummet och vara vårt främsta fokus. Fängelsestraff handlar om att straffa den som bryter mot de regler som vi gemensamt i demokratiska processer bestämt ska gälla, men det handlar också om att förmå människor som har hemfallit till kriminalitet att bryta en destruktiv livsstil och hitta tillbaka till ett hederligt liv. Jag brukar i dessa sammanhang alltid påminna om det enorma värde som ligger i att lyckas med att bryta den kriminella banan. Viktigast är naturligtvis brottsoffren. Ett lyckosamt återfallsförebyggande arbete innebär att färre människor blir just brottsoffer. Den skada de lider av brottsligheten de utsätts för är en börda som ska bäras av hela samhället. Vi ska alla stå upp och stå fast bredvid den som utsatts för brott eller som riskerar att utsättas. Faktum är också att den brottsdömda själv har enormt mycket att vinna på att lyckas ta sig ur en kriminell livsstil. Att vara kriminell är att utsätta sig för stora risker. Kriminella riskerar förstås att själva utsättas för brott. Men forskningen visar också att kriminella i långt högre utsträckning än andra drabbas av såväl sjukdomar som olyckor. Den kriminella livsstilen gör det svårt, för att inte säga omöjligt, för de kriminella att ha funktionella relationer och leva ett tryggt och utvecklande liv tillsammans med människor som de bryr sig mycket om och som bryr sig om dem. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Det är också en synnerligen god samhällsekonomisk affär att lyckas förmå en kriminell att sluta vara kriminell och i stället ägna sig åt att skapa värde på lagligt sätt. Kostnaderna är enorma. Vi skulle antagligen kunna lägga mycket mer på åtgärder som syftar till just detta och ändå gå med vinst. Budgetfrågan kommer inte sällan upp i dessa sammanhang – vi har redan hört det. Dessvärre är det inte så enkelt. Det går inte att bara trycka in mer pengar i systemet och tro att man automatiskt får ut mer verksamhet. Det krävs något annat, någonting däremellan. Det handlar om att ha drivkrafter så att man använder resurserna på ett bra sätt och så att man gör rätt saker med dem. Man kan kalla det ledarskap, och kanske har det på många håll i vår offentliga förvaltning lidits brist på just det goda ledarskapet. 6 (V): Jag känner mig extremt bekymrad över situationen i kriminalvården, särskilt för alla anställda. Jag tänker på alla som arbetar ute på anstalterna, där överbeläggningen är en allvarlig arbetsmiljöfråga. Det börjar bli farligt för de anställda och för klienterna, men jag har en lösning. Som en lösning på detta stora problem föreslår att personer som inte är dömda för sex- eller våldsbrott, som har genomgått behandlingsprogram och som har eller mindre kvar av sitt straff ska börja avtjäna den villkorliga frigivningen . Det skulle handla om ungefär 1 500 platser och innebära att av de intagna skulle påbörja den villkorliga frigivningen. Kriminalvårdens personal ska självfallet göra en särskild prövning av om det är lämpligt att personen släpps ut . Elektronisk övervakning och stenhård kontroll genomförs som vanligt av frivården. Sköter du dig inte åker du in igen. I en sådan här allvarlig situation måste politiken leverera konkreta lösningar. tar det ansvaret. Regeringen har inte levererat realistiska lösningar. av påpekanden från kriminalvården om dels överbeläggning, dels renoveringsbehov har regeringen i stället gjort allt för att fylla de redan slitna anstalterna. Straff på straff har förlängts utan att man vet riktigt varför och utan att man bryr sig om vilken effekt det får för kriminalvården. Det är direkt oansvarigt, och står vi här . Det finns andra mer långsiktiga lösningar när det gäller överbeläggning, till exempel att bygga modulbyggnader, som anstalten i . Och det är kostnadseffektivt att bygga stora anstalter, som föreslår. Vad som egentligen behövs är en omställning av hela kriminalvården till att göra det som funkar, och det är inte att låsa in personer på långa straff. Det är att bygga upp straff i frihet, något som jag har drivit och som kriminalvården efterfrågar. Varsågod, regeringen – ytterligare en lösning på en allvarlig situation! 7 (KD): är fast beslutna om att bekämpa den grova, organiserade brottsligheten. För att göra det krävs att ledande personer försvinner från den kriminella miljön, och det krävs att förtroendet för rättsstaten återupprättas genom att rättvisa straff skipas och brottsoffer får upprättelse. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet För att uppnå detta krävs att det finns kapacitet i häkten och anstalter hos kriminalvården. Kriminalvården är hårt ansträngd. Det är fullt. Det är 2 200 dömda som går och väntar på att domen ska verkställas. Antalet dagar man kan vänta har dubblerats från 50 till 100, vilket medför uppenbara problem. Kriminalvården gör bedömningen att det kommer att krävas minst 5 750 anstaltsplatser och 2 640 häktesplatser till 2029. Det troliga är dock att platsbehovet kommer att bli ännu större när satsningarna på polisen får genomslag och när straffen skärps för ett flertal brott. Eftersom brottsutvecklingen har varit mycket negativ med fler grova brott kommer fler kriminella att behöva tillbringa betydligt på anstalt. Här finns det, fru talman, inga genvägar. Det krävs en långsiktig utbyggnad. Men problemet har vi här och , och då måste mer göras för att frigöra kapacitet också på kort sikt. anser att utlänningar som döms för brott i i betydligt högre grad ska avtjäna sina straff i sina hemländer. Kapaciteten är mycket ansträngd, och av de intagna i svenska fängelser är utländska medborgare. Att fler avtjänar sina straff i hemländerna är nödvändigt både för att avlasta kriminalvårdens kapacitet och för att minska den kostnad som det medför att bedriva kriminalvård. Det medför också en positiv effekt när det gäller att underlätta utvisning. Andra länders brottslingar är inte ansvar. För att avlasta kriminalvårdens beläggning bör också fängelseplatser hyras utomlands, vilket satsar stort på i vår skuggbudget. Kriminalvården får enligt vårt förslag sluta avtal med mottagarländerna. Det ska även vara möjligt för Kriminalvården att sluta avtal med tredje land om att avtjäna straff i det landet om det anses lämpligt. Oavsett om avtal träffas med hemland eller tredje land måste givetvis humanitära och rättsliga förhållanden beaktas, såsom principen om non-refoulement. Hela rättsväsendet behöver förstärkas. Statskontoret har konstaterat att ”inom få politikområden är statliga myndigheter så beroende av varandra som inom rättskedjan”. Det får inte skapas flaskhalsar. Regeringen har dock inte agerat på ett samlat sätt för att möta de problem som den grövre kriminaliteten innebär. Hade de gjort så hade utvecklingen inom kriminalvården kunnat förutses . 8 (L): Liberalerna är glada över att sent omsider ha fått fart på regeringen när det gäller att dra igång cementblandarna och bygga nya anstalter och häkten i . Viktigt för Liberalerna när vi ingick samarbetet med regeringen inför den här mandatperioden var att satsa på rättsväsendet. Därför ser vi , beslutat eller föreslaget, satsningar på 10 miljarder varav 2,7 miljarder är på kriminalvården. Bättre sent än aldrig, säger vi om de här satsningarna. Men det är svagt att vi har hamnat i den här situationen, och jag tror att debatten behöver handla en hel del om detta: de långsiktiga planeringsförutsättningarna, vad som händer med prognoser och vad som händer med de bedömningar man gör över omvärldsutvecklingen. Jag återkommer till det. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Liberalernas grundläggande politiska syn på kriminalpolitiken är att det här behöver göras. Vi behöver ha fler anstaltsplatser, vi behöver låsa in fler av de värst kriminella – livsstilskriminella, de grövsta brottslingarna – . Detta står inte på något sätt i motsats till att vi gör progressiva och ambitiösa förebyggande insatser och tidigt är tydliga mot unga som hamnar i brottslighet. Det finns ingen motsättning. Vi menar att det här är helt avgörande för säkerheten för medarbetare och intagna. Situationen på våra anstalter är mycket ansträngd. Överbeläggningen är näst intill total. I Ekots lördagsintervju kunde vi höra generaldirektören förklara att man kommer in med 100 nya platser. Men detta är i stort sett 100 dubbelbeläggningsplatser, det vill säga de som jobbar där ska möta två intagna både när de låser upp och när de stänger . Detta är en säkerhetsrisk som det kommer att kosta mycket pengar att hantera. Det är rimligen inte heller bra för de intagna, som verkligen behöver ligga i sin cell och fundera över sitt liv och vad man ska göra bättre. Övrig tid, när man inte är i cellen, ska man jobba, utbilda sig och behandlas. Det ska vara tryggt. Det ska vara svårt att rymma och svårt att begå nya brott. Med den överbeläggning vi har på våra anstalter blir det svårt att splittra gängen. Tanken är att man ska komma bättre ut. Vi har hört vittnesbörd om hur arbetet på anstalterna går ned. Tiden för människor att lära sig något och kanske finna en chans att komma tillbaka utanför murarna med ett jobb går ned. Man kommer sämre ut jämfört med när man kom in, och det är inte bra. Polisen kan inte göra sitt jobb. Det blir sämre effektivitet. Polisen får gripa samma personer gång på gång, eftersom de som står i soningskön kanske begår nya brott, kanske grova våldsbrott. Detta är även respektlöst mot brottsoffren. Regeringen måste återkomma med en plan för att se till att det här håller framöver. Det är , och det får inte brytas. 9 (MP): Svensk kriminalvård tillhör världens bästa, och det återfallsförebyggande arbetet i kriminalvården har förbättrats . Det återfallsförebyggande arbetet är kriminalvårdens viktigaste uppgift, och när kriminalvården lyckas förebygga att en dömd brottsling begår nya brott ser vi till att färre människor blir brottsoffer. Vi sparar pengar i samhället, och vi ser till att människor kan leva ett meningsfullt, hederligt liv. När kriminalvården nu har brist på platser äventyras detta viktiga återfallsförebyggande arbete. ser mycket allvarligt på de risker som följer i platsbristens spår. Vi ser risker vad gäller säkerhet, med högre risk för våld både mellan intagna och mot personal och risk för rymningar. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Med det sagt är det ändå positivt att generaldirektörens besked till justitieutskottet har varit att man faktiskt har lyckats upprätthålla ett väl fungerande återfallsförebyggande arbete. arbetar i regeringen för att bygga ut kapaciteten i kriminalvården för att möta det arbete som görs av polisen och resultaten av att vi faktiskt har drivit igenom flera träffsäkra straffskärpningar, bland annat skärpta straff för grova vapenbrott. 10 Justitie- och migrationsminister (S): Som jag sa i mitt inledningsanförande genomför vi just nu en av de största renoveringarna, upprustningarna och expansionerna i svenskt rättsväsen som vi någonsin har gjort. Vi gör utbyggnader över hela , vilket naturligtvis är en följd av att det finns ett så pass stort behov i hela rättskedjan av att se till att klara av dem som grips och döms i anstalt. I grunden är det här positivt. Utvecklingen är sådan att de som sitter i fängelse och i häkte är ofta folk som tidigare sprang runt med vapen på stan. De häktas nu automatiskt, och de kommer i stället in i kriminalvården. Det är den grundläggande utvecklingen. Sedan hör vi en del utslungade påståenden i debatten. säger att det är färre platser än . Det må ha varit så , men det är fler platser nu än när vi tillträdde. De nedläggningarna skedde . har vi byggt ut antalet platser i kriminalvården. Det är fakta. Och vi fortsätter att kraftigt bygga ut. Det vi ställdes inför när vi tillträdde var ett mycket stort underhållsbehov. Man hade inte satt av tillräckligt mycket pengar för att renovera de fastigheter som fanns. Vi kan tycka att eftersom Alliansen satt – ledde arbete , knappt några bovar fångades och beläggningen var låg – kunde man åtminstone ha passat på att renovera och se till att det fanns bra anstalter och häkten. Det vi ställdes inför i början av vår mandatperiod var att stänga en del platser därför att förfallet hade gått så långt att lokalerna helt enkelt var uttjänta. Detta har vi nu tagit tag i, och vi ser nu till att det renoveras och byggs ut på de ställen där det går. Jag påpekade att har , haft ett tillfälle att påverka budgeten på riktigt, nämligen när ni trumfade igenom en budget medan vi var övergångsregering. Då underfinansierade de tre högerpartierna Kriminalvården med . Om det hade fått fortsätta hade vi i stället för att göra påslag och renovera fått lägga ned anstaltsplatser. Tack vare att den regering som sitter återkom kunde vi lägga tillbaka en halv miljard. Min fråga till de tre högerpartierna, som har upptäckt behovet i Kriminalvården, är följande. Om ni nu var så angelägna om att se till att Kriminalvården ska ha de resurser som behövs, varför underfinansierade ni och varför satsade ni inte när ni hade tillfälle? Varför var vi tvungna att hälla i ytterligare det första vi fick göra när vi återkom? Vi kommer att fortsätta utbyggnaden och renoveringarna för att klara Kriminalvårdens behov. 11 (M) replik: Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Låt oss bena ut siffrorna en gång för alla. fanns det 4 895 platser i svensk kriminalvård. Den senaste årsstatistiken visar att det finns 4 331 platser. Det är alltså drygt 500 färre. Det är den senaste årsstatistiken. Jämför man med utgången av 2014 är det ungefär oförändrat, till och med något färre. sker detta mot bakgrund av att det finns 1 miljon ytterligare människor i landet, och som ansvarigt statsråd har gängkriminaliteten exploderat. Fler kriminella, allvarligare otrygghet och fler människor som är rädda men färre platser i Kriminalvården jämfört med och 2010.