prot · H70977 · 2020-02-19 00:00:00 — Det behövs fler professioner inom vården med hälsofrämjande kunskaper såsom fysioterapeuter, arbetsterapeuter, dietister och hälsocoacher. Vår roll i politiken är att underlätta för invånarna att göra hälsosamma val, inte att komma med pekpinnar och förbud. Det är tillgången till stöd, kunskap, inspiration och samarbete som vi ska fokusera på. En uttalad målsättning för politiken ska vara att bygga ett aktivt, hälsosamt som är långsiktigt hållbart för alla invånare. vill reformera fysisk aktivitet på recept, som är en metod att motivera fler människor att genomföra en fysisk hälsofrämjande aktivitet. Det kan handla om att se över tillgången till recept så att de finns i hela landet, oberoende av var man bor, samt att se över förmågan att följa receptet, då den kan variera på grund av patientens betalningsförmåga. Det skulle även kunna innebära att träffa en personlig tränare för upplägg och stöd. Ett annat förslag är att se över om skattereduktion för fysisk träning och friskvård likt RUT-avdraget skulle kunna vara en fungerande metod. Det finns många goda exempel på hälsosamma projekt i landet. Men det är just det: De är i projektform, och när pengarna är slut är även projektet slut. Vi måste bli bättre på att från början få med implementeringen in i ordinarie verksamhet om det visar sig att projektet föll väl ut. Jag berättade i förra årets folkhälsodebatt om min hemkommun i , där vi har ett samarbete mellan regionen, det vill säga sjukvården, kommunen, det vill säga skola och fritid, föreningslivet och näringslivet. Metoden når barn med övervikt eller fetma i kombination med psykisk eller fysiska ohälsa, något som ofta lett till skolfrånvaro. Detta är en fungerande samverkansmodell där den fysiska, psykiska och sociala hälsan inkluderas och som glädjande nog spridit sig till flera kommuner i och andra delar av landet. Varför lyfter jag återigen fram detta exempel? Jo, här debatterar vi folkhälsofrågor utifrån socialutskottets ansvarsområde, och jag vill påstå att för att få förändring på samhällsnivå måste debatten även inkludera andra utskottsområden där ideella föreningar – som gör ett så fantastiskt jobb –, civilsamhället och näringslivet blir naturliga samarbetspartner. Man kan verka för hälsosamma städer, involvera byggföretag som gärna är med och satsar på hållbarhet och hälsa, se friluftslivet som en hälsofrämjande resurs, satsa på säkra cykelvägar så att det finns möjlighet till vardagsrörelse och bjuda in idrottsföreningarna till skola och fritidshem – ja, möjligheterna är oändliga. Men det krävs att vi på riktigt arbetar över de organisatoriska stuprören på nationell, regional och nivå. Avslutningsvis vill jag återigen berätta hur stolt jag känner mig över att mitt parti lägger första preventionsmotion. Jag vill tacka alla de organisationer som hjälpt oss att ytterligare förbättra denna motion, vilket, mina vänner, innebär att inför nästa motionsperiod har vi moderater en ännu vassare motion. 101 (SD): har vi gått in i ett nytt decennium, och det är tid att blicka framåt. som vi blickar framåt måste vi se värdet i att lära av det som har varit och låta det vara en kompass för den framtida politiska inriktningen, för vi har mycket att göra. har omkring 15 000 människor dött av psykisk ohälsa. Självmord, som är den yttersta konsekvensen av psykisk ohälsa, ska inte betraktas som ett val. Det är ett psykologiskt olycksfall – ett olycksfall som kan förhindras med rätt åtgärder. Det har gått antog en nollvision för suicid. Och har vi inte kunnat få till någon förändring vad gäller de höga suicidtalen i . Det tycker jag verkligen är anmärkningsvärt. Om vi jämför nollvisionen för självmord med den i stället väldigt framgångsrika nollvisionen för dödsfall i trafiken, kan följande slutsats dras: Mångmiljardbelopp som satsas långsiktigt på konkreta åtgärder, riktad forskning, uppföljning och utvärdering ger resultat. När det gäller suicid har vi inte ens konkreta och seriösa mål för hur vi ska arbeta för en minskning av antalet självmord. Det finns fortfarande inga planer på att tillsätta en nationell samordnare för ett samlat nationellt arbete med suicidprevention, och när tjänstemän fattar beslut om att lägga ned en välfungerande stödfunktion som jourtelefonen Hjälplinjen står vår regering handlingsförlamad. Det säger ganska mycket om den verkliga viljan att få till en förändring. Man kan fråga sig varför det går att arbeta långsiktigt, strategiskt och välstrukturerat när det gäller dödsfall i trafiken men inte när det handlar om självmord, trots att sex gånger fler människor dör av självmord än i trafiken. Det är inte någon annans ansvar, utan ansvaret är vårt. Det är tid att avsluta tidigare decenniers misslyckanden och se till att vi nu verkar för en förändring. Allra först måste vi sluta att göra det vi alltid har gjort och våga pröva något nytt. Vi måste inse vikten av att arbeta med frågor som rör psykisk hälsa på ett helt annat sätt. Psykisk hälsa och psykisk ohälsa begränsas , i stora drag, till hälso- och sjukvårdspolitiken och folkhälsopolitiken. För att kunna stärka den psykiska hälsan i samhället och möta den ökade psykiska ohälsan krävs en genomgripande förståelse för att psykisk hälsa är ett område som berör flera politiska områden och en rad olika samhällsnivåer. Därför är det också hög tid att samla psykisk hälsa till ett politikområde som är styrande när det gäller insatser inom andra politikområden, det vill säga en samlad utgångspunkt för den politiska styrningen och samtliga insatser på området. Vi behöver arbeta med frågan utifrån ett helhetsperspektiv. Psykisk hälsa måste hanteras med långsiktiga och genomtänkta åtgärder där den nationella styrningen är ändamålsinriktad och tydlig. Det är dags att sluta upp med kvartalspolitiken en gång för alla och inse att vi måste ha en seriös plan som är långsiktig och löper . Om vi lyckas med det kan vi också få glädjen att analysera ett helt annat resultat när vi går in i . Suicid förekommer i alla grupper. Det är som vi vet utbrett hos unga. är suicid vanligare hos äldre, framför allt äldre män, och gruppen kvinnor utgör i stället den största andelen självmordsförsök. Det finns också en grupp som är särskilt drabbad, och det är hbtq-personer. Hos hbtq-personer är psykiska besvär mer förekommande än hos befolkningen i övrigt, och därför vill också se mer specifika insatser för att främja hbtq-personers psykiska hälsa. Vi behöver bredda det befintliga arbetet och ta till mer specifika åtgärder än just utbildningsinsatser, för det vi gör är alldeles för enkelspårigt och långt ifrån tillräckligt. Först och främst behöver vi arbeta preventivt för att minimera risken för att psykisk ohälsa utvecklas hos gruppen. Vi behöver också verka för en mer kunskapsbaserad och jämlik vård i hela landet. Därför har lagt förslag om nationella riktlinjer med fokus på förebyggande insatser där vi också belyser vikten av psykologiskt stöd som en primär behandlingsmetod vid exempelvis könsdysfori. En annan viktig faktor är forskningens avgörande roll för en hållbar kunskapsutveckling. Vi måste säkerställa utvecklingen av evidensbaserade metoder inom både hälso- och sjukvård och socialtjänst. Därför är det också högaktuellt att vi tillsätter ett nationellt forskningsprogram för psykisk hälsa där det finns utrymme för forskning relaterad till hbtq-personers psykiska hälsa och förekomsten av suicid i allmänhet. Med mer kunskap och rätt insatser kommer vi att kunna förhindra att fyra personer i tar sitt liv . Vi kan förhindra att någon förlorar sin bästa vän, sin syster eller kanske sin älskade pappa. Vi kan förhindra dessa fruktansvärda tragedier. Vi kan bättre, och ansvaret är vårt att ta. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation nr 8. 102 (C): De påverkbara skillnaderna i hälsa ska vara borta inom en generation. Det är det övergripande målet för folkhälsopolitik. Om det målet ska nås krävs mer insatser än de vi gör . Vi står oss ganska bra vad gäller folkhälsa internationellt sett, men vi har alldeles för stora hälsoklyftor inom samhället som vi måste göra mer för att sluta. Tre faktorer som har stor betydelse är utbildningsnivå, socioekonomisk bakgrund och ålder. Den första utmaningen vi ser handlar om utbildningsnivån. Just utbildningsnivå har en stor betydelse för hälsotalen. Skillnaden i hälsa mellan dem som har en eftergymnasial utbildning och dem som inte har det är väldigt stor. När en koppling är så stark och tydlig borde samhället göra mer. Att gå ut utan fullständiga betyg är en stark bidragande faktor till senare problem med hälsan. Här borde regeringen ha gjort krafttag för att se till att ungdomar faktiskt slutar skolan med fullständiga betyg. Den andra utmaningen vi kan se är klyftorna mellan dem som är födda i ett annat land och dem som är födda i . Framför allt handlar det om arbete. Risken är mycket större för den som är född i ett annat land att drabbas av långvarig arbetslöshet och långvarigt bidragsberoende, vilket i sig också är en riskfaktor för ohälsa. Att vi satsar på insatser som gör det lättare och billigare för företag att anställa är därför också starkt kopplat till folkhälsoarbetet och en viktig insats som staten skulle behöva göra. Den tredje utmaningen vi står inför handlar om psykisk ohälsa. Speciellt i gruppen äldre ser vi att vi har svårt att fånga upp detta problem. Äldres psykiska ohälsa måste belysas och uppmärksammas i primärvården på ett bättre sätt än . har därför lagt fram ett förslag, som debatterades i denna kammare , om att vi vill införa ett äldrehälsovårdsprogram som bland annat ska fånga upp just ofrivillig ensamhet och psykisk ohälsa bland äldre. De förslag som vi debatterar här i kammaren spänner över många livsområden och sektorer – allt från psykisk ohälsa till förebyggande arbete och vaccinationer. Kanske kan såväl bredden som mängden av förslag och insatser ge intrycket att det är svårt eller nästan omöjligt att åstadkomma mer jämlika villkor och möjligheter. Men i själva verket tror jag att det snarare förhåller sig tvärtom. Just bredden i de livsvillkor som bidrar till hälsoklyftorna innebär att det finns såväl enklare som mer komplexa förändringar inom alla sektorer och att alla aktörer kan bidra med något. Frågan är hur vi kan styra folkhälsoarbetet så att det faktiskt ger effekt där det behövs som mest. Folkhälsa handlar om preventiva, breda insatser som riktas mot större grupper i samhället. Det handlar även om att pinpointa problem och arbeta intensivt mot enskilda individer eller mindre grupper. har en lång tradition av att arbeta preventivt med exempelvis barnhälsovårdsprogram, mödrahälsovårdsprogram och allmänna vaccinationsprogram. Dessa program bygger på frivillighet, hög kunskap och tillit mellan profession och individ. De är goda exempel på ett effektivt och bra system som vi ska värna och utveckla eftersom det har positiva effekter på just folkhälsan. Tittar vi exempelvis på de allmänna vaccinationsprogram som erbjuds till alla barn och föräldrar ser vi att av dagens alla tvååringar är vaccinerade. Det är en hög siffra som vi ska vara stolta över. Denna höga andel tyder på att vi har ett välfungerande system som bygger på just viljan att faktiskt vaccinera. Det tyder också på att föräldrarna känner sig trygga med den kunskap de får och känner tillit till vården. Detta är värden som är otroligt viktiga för att vi även i fortsättningen ska ha en hög procentsiffra vad gäller vaccinationer. vill att vaccinationer även i fortsättningen ska bygga på frivillighet, hög kunskap och tillit snarare än tvång, pekpinnar och straff. En annan bred insats som riktar sig mot stora grupper handlar om fysisk aktivitet och rörelse. Att fysisk aktivitet har stor positiv inverkan på vår hälsa har nog ingen kunnat missa. Men trots det rör vi oss allt mindre. Speciellt oroväckande är utvecklingen hos våra barn och unga, där vi kan se att stillasittande och övervikt ökar. Individen själv har naturligtvis ett stort ansvar för sin fysiska aktivitet och sin hälsa i stort. Men samhället kan göra mycket för att främja en god hälsa och stimulera till mer aktivitet och rörelse i vardagen. Folkhälsoarbetet måste därför genomsyra hela samhällsbygget – allt från hur vi planerar våra bostadsområden, gång- och cykelvägar, det offentliga gemensamma rummet inne i byar och städer till hur vi utformar vår arbetsdag och schemalägger rörelse och pulshöjande aktivitet i skolan för våra barn. Alla dessa insatser har bäring på folkhälsan. Det är inte bara bland barn som dessa insatser är viktiga. Rörelse och fysisk aktivitet är också speciellt viktigt inom gruppen äldre. Därför yrkar jag bifall till reservation nr 14 som handlar om fysisk aktivitet på recept. Även om jag känner glädje över att vi kan fatta beslut om två tillkännagivanden som stöder och som har stor betydelse för folkhälsopolitiken ser mycket allvarligt på det faktum att klyftorna kopplade till utbildning och socioekonomisk bakgrund ökar i samhället. Här får vi inte släppa fokus, utan i stället behöver vi växla upp arbetet för att kunna sluta hälsoklyftorna inom en generation. 103 (V): Vi lever i ett samhälle där hälsoklyftorna tyvärr ökar. Det handlar också om ökad ojämlikhet. Detta kan nog inte lösas med bara folkhälsa, för det handlar om strukturer, fördelning och så vidare. Hela mitt anförande kommer att handla om arbetet mot självmord eftersom det ingår i det förebyggande folkhälsoarbetet. Självmord är ett stort samhälls- och folkhälsoproblem. tar 1 500 personer sitt liv. Det är ett självmord var , eller fyra människoliv . Ytterligare 15 000 personer försöker att ta sitt liv och 150 000 har allvarliga självmordstankar. Många är alltså berörda, personerna själva och deras familjer, vänner och så vidare. Kan man förebygga självmord? Ja, det är klart att man kan. Men då måste vi göra mer. Precis som en tidigare talare sa kan vi jämföra med ett annat område med nollvision, nämligen trafiken. Här har man fått ned antalet dödsfall, kanske genom att man har varit fokuserad, gjort förbättringar, mätt och varit väldigt på. Vi ser inte motsvarande satsning när det gäller självmord trots att det dör sex gånger fler i självmord än i trafiken. Alltså borde det göras mycket mer på detta område. Män är kraftigt överrepresenterade när det gäller självmord. Det är känt . Detsamma gäller gruppen hbtq-personer. Här måste vi gräva och göra analyser och på allvar titta på både genus och hbtq-perspektiv för att komma vidare. Det behöver också utarbetas tydliga riktlinjer för hur ett regionalt arbete mot självmord kan stärkas för riskgrupperna, för här ligger ansvaret. Regering och riksdag har försökt att förebygga självmord, och 2008 antogs en nollvision. Att ingen ska behöva ta sitt liv är själva the mission. Men bara en nollvision kommer aldrig att räcka. I trafikpolitiken framträder ett tydligt mönster där nollvisionen kompletteras med en mängd konkreta och mätbara åtgärder. Exempelvis analyserar kontinuerligt allvarliga olyckor i trafiken, vilket är jättebra. Detta borde också göras för självmord. Det är nödvändigt att följa upp nollvisionen regionalt och nationellt och utvärdera nollvisionen, annars kommer inget att hända. Självmord kan förebyggas på en rad sätt, exempelvis genom att vi ser till att vården är beredd, kompetent och offensiv och genom att analysera de självmord som sker. Även personer som har varit i kontakt med vården begår självmord. Det är inget litet antal som går därifrån utan att ha fått hjälp. Här måste vi lyfta på locket och se vad det är som händer i vården, eller snarare vad som inte händer i vården. Detta kan man fundera på. Många har stora behov av att läggas in, men det bortser man från. Detta är ytterst en fråga för regionerna. Inspektionen för vård och omsorg ska regelbundet sammanställa och analysera inrapporterade självmordshändelser och sedan föra tillbaka resultaten till vård- och omsorgsgivarna. Men finns det ingen tillförlitlig analys av vad som har skett, utan det är i stället ett stort frågetecken. Att all tillgänglig kunskap om självmord i anslutning till vården måste sammanställas säger sig självt. vill att en lämplig myndighet ska ges i uppdrag att utreda hur det förebyggande arbetet mot självmord kan stärkas regionalt och bli mer effektivt. Det är viktigt att göra en hälsoanalys av självmord och misstänkta självmord. Det är viktigt för anhöriga och forskning och för hur vi ska arbeta vidare. Det är också viktigt att förbättra kunskapen om varje enskilt självmord för att ytterligare förstärka vården. Detta är en självklarhet. vill att en lämplig myndighet får i uppdrag att analysera hur varje enskilt självmord kan utredas och leda till ett förbättrat förebyggande arbete. Vi behöver få ut mer information om hur självmord kan förebyggas. Vi behöver också prata mer om självmord. Det är fortfarande ett ganska tabubelagt ämne. Vi vill att en lämplig myndighet får i uppdrag att ta fram ett nationellt informationspaket om psykisk ohälsa och självmord speciellt riktat till hälso- och sjukvård, socialtjänst, skola, föräldrar och andra anhöriga. Vi behöver ha mer kunskap, och vi behöver definitivt arbeta med denna fråga på ett mer effektivt sätt. Vi kan göra mer. Jag yrkar bifall till reservation 6, som berör hela detta område. (forts. § 17) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 15 Beslut om ärenden som slutdebatterats MJU6 Jakt och viltvård Punkt 2 (Viltförvaltningsdelegationernas ansvar och beslutanderätt) 2. res. 1 (M, SD, KD) 137 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:86 S, 28 C, 24 V, 17 L, 13 MP, 2 - 1:60 M, 59 SD, 18 KD Frånvarande:14 S, 9 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 3 MP och (båda S) samt (MP) anmälde att de avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. (M) anmälde att hon avsett att rösta nej men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 3 (Åtgärder för minskad vildsvinsstam) 2. res. 2 (C) 28 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:87 S, 62 M, 59 SD, 24 V, 17 L, 14 MP, 2 - Avstod:1 S, 18 KD Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP (S) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 5 (Jaktmedel och jakthjälpmedel) 2. res. 4 (KD) 18 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 62 M, 59 SD, 28 C, 24 V, 17 L, 14 MP, 2 - Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Punkt 6 (Eftersöksjakt) 2. res. 6 (M) 62 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 28 C, 24 V, 17 L, 14 MP, 2 - Avstod:59 SD, 18 KD Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 1 (Mål för skogspolitiken) 2. res. 2 (L) 18 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 62 M, 28 C, 24 V, 18 KD, 14 MP, 1 - 2:17 L, 1 - Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Punkt 5 (Arealmål för skyddad skog) 2. res. 6 (M, SD, KD) 139 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 28 C, 24 V, 17 L, 14 MP, 2 - 6:62 M, 59 SD, 18 KD Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Punkt 6 (Virkesproduktion och klimatfrågor) 2. res. 8 (C) 28 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 62 M, 24 V, 17 L, 14 MP, 2 - Avstod:59 SD, 18 KD Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Punkt 7 (Angrepp av granbarkborre i skyddade områden) 2. res. 10 (M, SD, KD) 139 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 28 C, 24 V, 17 L, 14 MP, 2 - 10:62 M, 59 SD, 18 KD Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Kammaren biföll utskottets förslag. UU13 om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete Punkt 1 (rekommendationer) 2. res. 63 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 59 SD, 28 C, 24 V, 17 KD, 17 L, 14 MP, 2 - :62 M, 1 KD Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Kammaren biföll utskottets förslag. § 16 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde Punkt 1 (Avslag på framställningen) 2. res. 1 (V) 25 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 62 M, 59 SD, 28 C, 18 KD, 17 L, 14 MP, 1 - 1:24 V, 1 - Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Punkt 2 (Riksdagsordningens huvudbestämmelser om ledningsstruktur) Under denna punkt föreslogs ändringar i huvudbestämmelser i riksdagsordningen. Utskottet hade föreslagit att ändringarna skulle beslutas enligt 8 kap. 17 § första stycket andra meningen regeringsformen. Enligt denna bestämmelse kunde anta bestämmelser i riksdagsordningen genom endast ett beslut om minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter röstade för beslutet. Under denna punkt hade endast yrkats bifall till utskottets förslag, men beslutet skulle enligt riksdagsordningen ändå fattas genom omröstning. vice talmannen konstaterade att minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter hade röstat ja, och kammaren hade således bifallit utskottets förslag till beslut. Partivis fördelning av rösterna: För bifall:88 S, 62 M, 59 SD, 28 C, 1 V, 18 KD, 17 L, 14 MP, 2 - Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Amineh Kakabaveh (-) anmälde att hon avsett att rösta nej men markerats ha röstat ja. Kammaren biföll utskottets förslag. FiU49 Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Kammaren biföll utskottets förslag. NU9 Underskott i förhållande till elnätsföretagens intäktsramar för tillsynsperioden –2015 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Outnyttjade underskott) 2. res. (M, SD, KD, L) 156 för res. Kammaren biföll res. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 28 C, 24 V, 14 MP, 1 - :61 M, 59 SD, 18 KD, 17 L, 1 - Frånvarande:12 S, 9 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP CU7 En utvecklad översiktsplanering Punkt 1 (Översiktsplanens aktualitet) 2. res. 1 (KD) 18 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 61 M, 59 SD, 28 C, 24 V, 17 L, 14 MP, 2 - Frånvarande:12 S, 9 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 1 (Hyreslagen) 2. res. 1 (V) 3. res. 2 (KD) 26 för res. 18 för res. Kammaren biträdde res. 24 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 61 M, 59 SD, 28 C, 17 L, 14 MP, 1 - Avstod:18 KD, 1 - Frånvarande:12 S, 9 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Amineh Kakabaveh (-) anmälde att hon avsett att rösta nej men markerats ha avstått från att rösta. Punkt 2 (Kriminella gruppers användning av lägenheter) 2. res. 3 (L) 18 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 61 M, 59 SD, 28 C, 24 V, 17 KD, 14 MP, 1 - 3:17 L, 1 - Frånvarande:12 S, 9 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 5 KD, 2 L, 2 MP (M) anmälde att han avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Punkt 3 (Bostadsrättsregister) 2. res. 4 (C, L) 45 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 62 M, 59 SD, 1 C, 24 V, 18 KD, 14 MP, 1 - 4:27 C, 17 L, 1 - Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 1 (Hemlig dataavläsning) 2. res. 1 (V) 26 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:88 S, 62 M, 59 SD, 28 C, 18 KD, 17 L, 13 MP, 1 - 1:24 V, 1 MP, 1 - Frånvarande:12 S, 8 M, 3 SD, 3 C, 3 V, 4 KD, 2 L, 2 MP (MP) anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 2 (Platskrav) 2. res. 2 (M, SD, KD) 139 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: