prot · H70985 · 2020-03-11 00:00:00 — Den förra mandatperioden visar tydligt hur vi står för den linje som jag levererade med tydlighet i mitt anförande. Man kan nämna att vi under den förra mandatperiodens sista lade fram två tydliga inriktningar, som röstades ned av riksdagsmajoriteten. Varför han frågade hur det kunde komma sig att vi var emot under den förra mandatperioden är för mig en gåta, eftersom vi faktiskt lade fram förslagen och de röstades ned i kammaren. Det handlade om allsidig social sammansättning för skolor och i klasser, och det handlade om att stoppa vinstjakten. vet att vi lade fram förslagen. Jag förstår ärligt talat inte frågan. 107 (V) replik: Till att börja med vill jag säga att detta inte är någon hyllning till , som startade detta kaos. Åter till ledamoten . Egentligen pratade jag om ett mycket större perspektiv. Från och med friskolereformen och alla de segregerande reformerna, som infördes med hjälp av bland andra Socialdemokraterna, har Socialdemokraterna ganska varit försvarare av att vi ska ha detta. Det finns många socialdemokrater som än gör vinst på dessa skolor, så det är inte så märkligt. När det kommer till frågan om den förra mandatperioden ska jag förtydliga. ställde som krav för ett budgetsamarbete med Socialdemokraterna att frågan om vinster i välfärden skulle finnas med. Det var ett ultimatum och inte direkt något som Socialdemokraterna gick med på självmant. Vi är glada över att vi gjorde överenskommelsen, och vi är glada över att kom till, även om vi hade önskat att inga vinster alls skulle få tas ut. Socialdemokraterna ville att man skulle kunna ta ut en del vinster, men vi är ändå glada över det vi gjorde och över . Men frågan är varför tonläget ändå alltid höjs när ni vet att ni inte kommer att kunna få en majoritet för denna fråga och när ni sitter i en regering som samarbetar med partier som vill göra allt för att förstärka det extrema skolsystem som finns. Ni har också kommit överens med dessa partier om att inte röra friskolorna, inte röra deras vinster och inte röra det fria skolvalet. Då spelar det ingen roll om du, , kommer med ett förslag om allsidig social sammansättning eftersom det inte kommer att påverka någonting. Det är inte det som har varit grundproblemet. Hela sammansättningsproblematiken har handlat om att vi har skapat en marknadsskola, som själv nämnde. Så varför står ni inte upp för detta när ni har majoritet för denna fråga? 108 (S) replik: Jag tackar för frågan. Jag är fortfarande inte helt säker på att jag förstår. Jag tycker att jag står upp för denna linje mycket tydligt och har gjort det så länge jag har funnits i denna kammare. Måhända har S-företrädare tänkt att avregleringen av skolsystemet har varit något bra och att den skulle leda till större effektivitet eller, för den delen, större pedagogisk mångfald, vilket var syftet från början. På det sättet kanske har en poäng. Men om vi går tillbaka till nutid vet likaväl som jag att vi behöver det breda samarbetet i mitten av svensk politik för att hålla auktoritära krafter borta från makten. En del i detta har varit att vi har lovat att inte lägga fram några förslag om att begränsa vinstuttaget i välfärden. Detta vet , och jag antar att han bara vill få mig att säga det offentligt. Det är så det ligger till. Socialdemokraterna som parti gör fortfarande detta ställningstagande. Jag är socialdemokratisk företrädare, och jag värnar samarbetet i mitten av svensk politik för att syftet med det är att ta ansvar för landet så att det kan styras. Men jag står för vårt partis linje. 109 (L) replik: Ett område som totalt gick under radarn under socialdemokraten anförande var avsnittet om studier och trygghet och Liberalernas frågor om Barn- och elevombudet. kunde vi läsa om att en 15-årig kille som hade skickat nakenbilder till en flicka på en skola i hade fått biträde och hjälp av Barn- och elevombudet att driva ett skadeståndsyrkande mot huvudmannen för att han ansåg sig kränkt av att rektorn hade informerat och konfronterat pojkens föräldrar. Vi har ett annat ärende, den så kallade soffincidenten, där en lärare lyfte upp en pojke som hade blockerat en korridor i skolan i . Denna pojke som ansåg sig kränkt har anmält detta till Barn- och elevombudet, och detta ärende är just nu uppe i högsta instans. Det finns även andra fall där lärare som har anmälts har fått sina anmälningar nedlagda av , och övriga Skolinspektionen. Men Barn- och elevombudet fortsätter att driva denna typ av skadeståndsyrkanden. Min fråga till och är: Varför vill ni behålla Barn- och elevombudet? 110 (S) replik: Jag tackar för frågan. Jag ska börja med att vara så gubbhärlig att jag refererar mig själv för att visa att jag faktiskt berörde just frågan om skolmyndigheterna. Jag sa att januariavtalet stipulerar att regeringen ska regionalisera skolmyndigheterna, vilket kommer att innebära en större myndighetsöversyn. Även ansvarsfördelning och tillsynsuppgifter kommer givetvis att bli föremål för denna översyn. Exakt detta sa jag, vilket betyder att jag har adresserat frågan om BEO. Och jag vet mycket väl vet att det finns motioner om detta som tas upp i betänkandet. Barn- och elevombudet kommer att hanteras inom ramen för denna myndighetsöversyn. Och jag vet att kommer att ha insyn i denna eftersom Liberalerna är en del av regeringsunderlaget. Det visade sig inte minst när Liberalerna var de som fick föra ut nyheten i offentligheten om att regeringen tillsätter en utredning för att ta fram en nationell plan för trygghet och studiero. Det är ett kvitto på att jag och jobbar tillsammans när det kommer till trygghet och studiero. Barn- och elevombudet kommer såklart att bli en del av myndighetsöversynen, som kommer att vara med och göra. 111 (L) replik: Liberalerna vill till skillnad från Socialdemokraterna avveckla Barn- och elevombudet. Ni vill behålla Barn- och elevombudet. I utredningen om regionalisering av skolmyndigheter är det mer fokus på hur ska jobba regionalt och hur Skolinspektionen ska jobba nationellt för att granska kvaliteten. Jag har inte sett ett enda skarpt förslag kopplat till just Barn- och elevombudet. Det fanns inte ens med i den förra regeringens skolmyndighetsöversyn. Tack och lov slängdes den utredningen i papperskorgen eftersom denna utredning föreslog att Skolinspektionen skulle avvecklas, vilket vi starkt motsätter oss. Jag vill ha svar från Socialdemokraterna: vill ni behålla en funktion som totalt har underminerat lärarkårens ställning och auktoritet och bidragit till att sex av tio lärare i den svenska skolan inte vågar ingripa mot stökiga elever? 112 (S) replik: talade om hämndanmälningar i sitt anförande. Men jag är inte säker på att han använde just detta ord. Men han talade om hot om anmälningar, eller anmälningar som inte har någon grund, som ett stort problem. Han fokuserar på Barn- och elevombudet och vill avskaffa Barn- och elevombudet till följd av dessa anmälningar. Men till Skolinspektionen görs jättemånga exakt likadana anmälningar. Men vill krama Skolinspektionen. Han älskar Skolinspektionen. Det är mycket märkligt. För den ena myndigheten si, för den andra myndigheten så. Men det handlar om exakt samma problem. De ökande individärendena hos Skolinspektionen är en konsekvens av marknadssystemet. Lärarnas individuella lönesättning har skadat lärarnas auktoritet och har skadat kollektivet i kombination med skiftade maktförhållanden i klassrummet som hänger samman med marknaden. eget skolsystem flyttar makten i klassrummet från auktoriteten läraren till kunden, det vill säga eleven och elevens föräldrar. Det kräver att man har en inspektion som fungerar som en allmän reklamationsnämnd. När kunden inte är nöjd byter den antingen leverantör eller anmäler till . De överanmälningar som vänder sig emot och läraryrkets sjunkande status är en direkt konsekvens av det marknadssystem som Liberalerna har varit ledande i att införa i detta land. 113 (KD): Skolans övergripande mål är att förmedla kunskap. Målet är att eleverna, vare sig de är barn, ungdomar eller vuxna, ska få kunskap för att kunna få ett jobb och bli självförsörjande. Men kunskapen har också en annan mycket viktig funktion som vi aldrig får tumma på. Det handlar om bildning, det vill säga kunskap som bidrar till själens utveckling – att man växer som person, att man får en starkare känsla för det sammanhang som man befinner sig i och vad som har format det och en själv. Dit hör också värdegrunden och kunskapen om vår historia och vår kultur men också att berikas av andras kulturer. Alldeles lyssnade jag på , som är ny generaldirektör för , på ett seminarium om unga kriminella. Hennes första punkt var just skolan som den starkaste skyddsfaktorn mot kriminalitet. Vi vet att det faktum att man går ut skolan med godkända betyg också är den starkaste skyddsfaktorn mot arbetslöshet, psykisk ohälsa och långtidssjukskrivning, alltså i stort sett alla typer av utanförskap. Men för att ungdomarna – eleverna – ska få denna livsviktiga kunskap behövs några grundläggande saker. Det behövs kompetenta lärare – pedagoger – som är den viktigaste yrkesgruppen för elevens lärande. Där finns flera utmaningar. Lärare behöver kunna fokusera på att undervisa. Det behövs fler lärare och bättre lärarutbildningar som ger lärarna rätt verktyg för att kunna bedriva sitt arbete. Eleven behöver dock även stöd hemifrån. Föräldrarna är de absolut viktigaste personerna för ett barn. Föräldrar som involverar sig och bryr sig om sitt barns resultat i skolan är otroligt viktiga för barnens skolgång – föräldrar som stöttar, följer upp och samverkar med skolan för elevers bästa. Om föräldrar kan få stöd i sin uppgift att vara förälder kan det förebygga både psykisk ohälsa och problem socialt. Det kan därför vara en hjälp för föräldrarna att få kunskap om barnets naturliga utvecklingsfaser i olika åldrar i livet. Vi menar också att föräldrar ska få stöd i att hjälpa sina barn att klara skolans krav. Därför föreslår vi kristdemokrater en satsning på att alla skolor på ett mer aktivt sätt ska involvera föräldrarna i barnets lärande. Satsningen handlar bland annat om särskilda utbildningsträffar för föräldrar där skolhuvudmännen ska erbjuda föräldrarna konkreta verktyg för att stötta barnen. Experter och tolkar ska kunna involveras vid behov. I samband med sådana träffar finns också möjlighet att tala om vad som är skolans uppgift respektive föräldrarnas och familjens uppgift, och en form av föräldrakontrakt kan upprättas där föräldrarnas och skolans olika roller och ansvar tydliggörs. Där kommer elevens och familjens rätt att välja skola in. Man måste ha rätt att välja bort en skola med bristande kvalitet, där eleven kanske mobbas och inte får den trygghet och studiero som man har rätt att förvänta sig. Man måste ha rätt att välja en skola där eleven får god undervisning och där eleven kan utvecklas efter sin potential. Den elev som bor i ett utsatt område med en skola där en stor andel av eleverna inte får godkända resultat ska inte vara bunden dit utan ska kunna välja en skola där det är större chans att lyckas, men det förutsätter ju att föräldrarna och eleverna får information om rätten att välja skola och om vilka skolor de kan välja. Kommunen bär ett ansvar för att informera och bistå med material, på olika språk, om skolvalet och de skolor som finns att välja på. Jag vill i detta sammanhang också lyfta fram Skolinspektionens otroligt viktiga roll i granskningen av skolor, både kommunala och fristående. vill stärka Skolinspektionens möjlighet att göra fler inspektioner, och oanmälda inspektioner, för att man ska kunna se om skolorna verkligen följer läroplanen och skollagen. Vi vill dock även ge Skolinspektionen i uppdrag att lyfta fram goda exempel och på det viset bidra till en utveckling runt om i landet. Man är nämligen runt och ser hur olika skolor jobbar, och som det är får man bara veta det som är fel – inte det som är bra. Vi ser med oro på det faktum att barn och ungdomar rör sig allt mindre. Stillasittandet påverkar bentäthet och muskelmassa, men det påverkar även kondition och uthållighet. Sämre kondition ökar risken för övervikt, vilket har ett tydligt samband med försämrad självbild och psykisk ohälsa. Vid i har man studerat effekterna av daglig fysisk aktivitet, och inte nog med att skelettet blev starkare – elevernas koncentrationsförmåga och problemlösningsförmåga förbättrades också, och därmed även studieresultaten. Särskilt intressant är att pojkarnas skolresultat förbättrades avsevärt mycket mer än flickornas. I dagens skolsystem släpar pojkarna tyvärr efter flickorna, och det är en större andel pojkar än flickor som inte klarar godkända betyg. Bland de elever som fick daglig fysisk aktivitet i Bunkefloskolan höjdes dock allas resultat, både pojkarnas och flickornas, och pojkarna kom ikapp flickorna. I vår motion yrkar vi i på att antalet idrottstimmar ska utökas från 600 till 700. I motsvarande mån ska elevens val minska. På det sättet ger vi killarna möjlighet att komma ikapp flickorna och bli riktigt duktiga i skolan som de får daglig fysisk aktivitet. Jag förväntar mig därför att alla ni som vill att flickor och pojkar ska ha lika goda chanser i skolan ställer er bakom vårt förslag. I väntan på att vi får gehör för vårt förslag kan de enskilda skolorna införa daglig fysisk aktivitet, förslagsvis genom att knyta kontakt med en lokal idrottsförening som hjälper till att aktivera eleverna på raster och håltimmar. Elevhälsan är en annan viktig funktion för att vi ska kunna hjälpa eleverna att klara studierna. Jag har arbetat som skolsköterska, och jag har upplevt elever som haft svårt att sköta skolan – som inte har gjort läxorna, som inte har kommit ihåg att ta med sig gympakläder och så vidare. När elevhälsan har kopplats in och vi har kunnat titta på vad som är grundproblemet för eleven har det inte sällan visat sig handla om till exempel ett missbruksproblem i hemmet. Då går elevens hela tankevärld åt att tänka ut strategier: Vad är det jag kommer att möta när jag kommer hem – är pappa berusad? Är mamma misshandlad? Det är inte lätt att koncentrera sig på skolan då. Därför är det mycket viktigt att man har en tillräckligt utbyggd elevhälsa som kan klara av att möta eleverna i den situation de befinner sig i och att man har ett stöd från och samverkan med . Det handlar om att hitta sätt att hjälpa barnet, så att barnet inte ska behöva känna att ansvaret för familjens väl och ve ligger på de egna axlarna. Barn tar nämligen ofta på sig det ansvaret. Det förekommer också, som någon annan har varit inne på här , att elever faller mellan stolarna – till exempel mellan elevhälsan och barn- och ungdomspsykiatrin. Det bidrar knappast heller till att skapa trygghet för eleven. anser att det är olyckligt att vi har två olika huvudmän, det vill säga att elevhälsan organiseras av kommunen medan hälso- och sjukvården i övrigt organiseras av regionerna. Vi vill samla ansvaret på en huvudman, och är det alltså regionerna som vi menar att ansvaret skulle överföras till. Självklart skulle elevvårdspersonalen fortsätta att finnas på plats ute i skolorna. Vi vill också införa en elevhälsogaranti: Man ska som elev kunna komma i kontakt med elevhälsan . Med de digitala lösningar som finns och med en samlad elevorganisation ska detta vara fullt möjligt, inte minst med tanke på att hälso- och sjukvården i övrigt klarar en garanti för besök . Skolans övergripande mål, herr talman, måste vara att så många elever som möjligt ska gå igenom skolan med godkända betyg. Det är helt oacceptabelt som det är , att en fjärdedel av eleverna lämnar skolan utan fullständiga betyg. Det är ett katastrofalt misslyckande, inte minst med tanke på det jag sa inledningsvis om skolans skyddsfunktion. En fjärdedel av ungdomarna får inte det skyddet. Man kan se ett samband mellan undervisningstid och skolresultat. I har eleverna färre undervisningstimmar än OECD-snittet; det motsvarar ungefär per läsår , och då har man ändå inte räknat bort de lärarlösa lektionerna. Detta är något vi måste titta närmare på. ingång har varit att vi behöver utöka undervisningstiden så att vi åtminstone kommer upp i OECD-snittet. Väl så viktigt är dock att eleverna får tidiga stödinsatser när man ser att någon har svårt att nå målen. Det är helt på tok att skolorna sätter in mest stödinsatser under det sista grundskoleåret; skolan behöver vara mer flexibel och lyhörd. Man ska som sagt kunna sätta in resurser tidigt, och det ska inte vara fel att när det behövs ta några barn åt sidan i särskilda undervisningsgrupper. Det skulle gynna även de elever som kan behöva lite särskild stimulans för att inte tappa sugen och intresset. Vi kristdemokrater vill bygga en skola där varje elev får möjlighet att utvecklas efter sin potential. Vi vill inte att någon ska lämnas efter och inte heller att någon ska hållas tillbaka. Detta gäller även barn från de nationella minoriteterna. Alldeles hölls det ett seminarium här i på detta tema. har en hel del att jobba på här för att kunna leva upp till de åtaganden som finns gentemot de nationella minoriteterna. Vi kan hoppas att nya regler när det gäller fjärr- och distansundervisning kommer att kunna förbättra dessa förutsättningar. Jag vill avslutningsvis ställa mig bakom samtliga förslag i kommitté- och partimotioner. Eftersom våra förslag bereds förenklat avstår jag dock från yrkanden utan hänvisar till vårt särskilda yttrande. 114 (S) replik: Jag noterar att ger uttryck för ungefär samma uppfattning som finns i ett motionsyrkande från i detta betänkande om att man borde organisera om elevhälsan och flytta den till regionen, om jag förstår rätt. Jag skulle vilja veta mer om hur tänker sig att detta ska fungera. Från min horisont handlar elevhälsans uppdrag om att arbeta förebyggande och om att vidta främjande åtgärder. Det handlar om att vi ska ha en hälsofrämjande skola som eleverna mår bra av att gå i. Då behöver elevhälsan, som jag förstår det, finnas nära den verksamheten. Kanske behöver elevhälsan rent av finnas i den verksamheten och vara med i planeringen av strukturerna i den verksamheten – inte som en åtgärdandeinsats när någonting redan har gått fel utan för att med sina specifika kompetenser kunna vara med och planera hur skolan ska inkludera alla barn och hur skolan ska vara hälsofrämjande ur fysisk och psykosocial synpunkt. Jag tänker att saker som balans mellan kost och motion och saker som goda och tillitsfulla relationer är de helt nödvändiga nycklarna för att människor ska må bra. Om dessa ska införlivas i skolans verksamhet behöver elevhälsan finnas nära den verksamheten – rent av i den verksamheten. Hur skulle vi vinna på ett lyfta elevhälsan från denna verksamhet och längre bort, till residensstaden eller till närmaste ställe där regionen finns? 115 (KD) replik: Tack, , för frågan! Det är jätteintressant att vi får tala lite mer om denna fråga, för det är en jätteviktig fråga. Som jag sa i mitt anförande ska elevhälsan självklart fortfarande finnas på plats i skolan – i respektive skola där det bedrivs skolverksamhet. Den ska finnas där som en väl fungerande och integrerad del. Organisatoriskt har man dock sin chef på regionen, och där har man också möjlighet att samverka utan att det ska behöva uppstå huvudmannaskapsgränser när det gäller ärenden som handlar om den enskilda eleven. Det finns ganska mycket erfarenhet från elevhälsopersonal som upplever att kommunen som arbetsgivare inte förstår vad arbetet i elevhälsan innebär. Man får till exempel inte den fortbildning man behöver, och man kanske inte har de verktyg man behöver för att kunna bedriva sitt arbete. Vi tror att regionen är en mycket bättre organisatör av detta. Man ska dock självklart ha ett väldigt nära samarbete med kommunen. Man ska se att detta är någonting som görs tillsammans. Det finns många andra samverkansformer där man jobbar lokalmässigt nära varandra – familjecentralerna är en sådan modell. På en del ställen finns också barn- och ungdomshälsa där anställda hos olika arbetsgivare jobbar i samma lokaler. Jag tror att elevhälsan skulle vinna väldigt mycket på att detta lyfts upp på det här viset. 116 (S) replik: Jag tror att elevers hälsa vinner på att vi satsar på elevhälsan. Jag tror att elevers hälsa vinner på att vi satsar på en likvärdig elevhälsa och att vi med de nya utredningsdirektiven kan få till stånd en lägsta anständighetsnivå för vad det betyder att ha tillgång till elevhälsa för varenda elev i hela vårt land. Det tror jag att vi vinner på. Jag tror att vi vinner på att ha nära samverkan mellan skolan – som i undervisande personal – och elevhälsan, innefattande specialpedagogisk kompetens, social kompetens och psykolog, läkare och skolsköterska. Jag tror att vi vinner på denna samverkan. Vi vinner givetvis också på en bra samverkan mellan skolan, elevhälsan och barn- och ungdomspsykiatrin, eller för den delen den sociala barn- och ungdomsvården på . Självklart ska dessa samverkansprocesser bli bättre och närmare, och det behöver vi göra insatser för. Men jag förstår fortfarande inte hur kvaliteten i den elevhälsa som eleverna möter dagligdags skulle bli bättre av att skolsköterskans eller skolkuratorns chef sitter i i stället för i eller rent av på skolan, organiserad under rektorn. Det får gärna utveckla. 117 (KD) replik: Elevhälsan har en väldigt viktig roll att spela i det förebyggande arbetet och – precis som sa i sitt första inlägg – i att tala om kost, hälsa, motion, fysisk aktivitet, att ha sunda levnadsvanor, att sova och så vidare. Det kan man mycket väl göra även om man har någon annan som betalar ut lönen; det spelar ju ingen roll om den som betalar ut lönen sitter i residensstaden eller någon annanstans. Man måste dock ha en god organisation, och jag är helt övertygad om att man kan nå dithän. Under den förra mandatperioden, när jag satt med i SKL:s primärvårdsberedning, fanns det en väldigt stor samsyn kring att detta – att överföra huvudmannaskapet och ha ett gemensamt huvudmannaskap för all hälso- och sjukvård – skulle vara en viktig reform för att kunna förbättra elevhälsan. är det uppdelat. Hälso- och sjukvården för de mindre barnen – – bedrivs av . Sedan är det kommunens elevhälsovård som ansvarar för de förebyggande delar som är kopplade direkt till skolan under nio till tolv års tid. All annan hälso- och sjukvård bedrivs dock fortfarande av , eller regionen, och sedan är det regionen som sköter det hela när de lämnar skolan. Detta innebär en hattighet och en bristande kontinuitet för eleven. Ett samlat huvudmannaskap för elevhälsovården skulle gynna det hela, och det förhindrar inte att man fortfarande finns kvar i skolan och jobbar nära tillsammans med skolpersonalen. (forts. § 15) Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 14 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde Punkt 3 (Vinster i välfärdsverksamhet) 2. res. 4 (V) 26 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:96 S, 66 M, 20 KD, 18 L, 15 MP, 1 - 4:25 V, 1 - Avstod:60 SD, 31 C Frånvarande:4 S, 4 M, 2 SD, 2 V, 2 KD, 1 L, 1 MP Punkt 5 (Det kommunala utjämningssystemet) 2. res. 5 (C) 31 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:96 S, 66 M, 60 SD, 25 V, 20 KD, 18 L, 15 MP, 2 - Frånvarande:4 S, 4 M, 2 SD, 2 V, 2 KD, 1 L, 1 MP Punkt 6 (Riktade statsbidrag till kommunsektorn) 2. res. 6 (M) 66 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:96 S, 59 SD, 25 V, 20 KD, 18 L, 15 MP, 2 - Frånvarande:4 S, 4 M, 3 SD, 2 V, 2 KD, 1 L, 1 MP Kammaren biföll utskottets förslag. FiU27 Vissa ytterligare ändringar av placeringsreglerna för Första–Fjärde AP-fonderna Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Fler investeringsmöjligheter för AP-fonderna) 2. res. 26 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:96 S, 66 M, 60 SD, 31 C, 20 KD, 18 L, 15 MP, 1 - :25 V, 1 -