prot · H80950 · 2020-12-09 00:00:00 — Det systematiska arbetet med informations- och cybersäkerhet bör stärkas ytterligare hos fler aktörer inom totalförsvaret. Cybersäkerheten stärks alltså. säkerhets- och försvarspolitiska samarbeten fördjupas. Försvarsmaktens operativa förmåga ökar, vilket också ökar stabiliteten i närområdet och därmed tjänar ett säkerhetspolitiskt syfte. Något vi i också ser som viktigt är utvecklingen av den civil-militära samverkan. Vi måste kunna använda våra resurser på bästa och mest effektiva sätt. Vi har redan exempel, som när Försvarsmakten hjälper till med brandbekämpning eller ställer upp med fältsjukhus. Men mer måste göras, och samverkan måste underlättas och uppmuntras. Därför är det viktigt att det nu görs insatser för att utveckla just detta. Det är också viktigt att budgeten hålls. har i uppdrag att stödja Försvarsmakten med att ta fram ekonomiska underlag. Utvecklingen av investeringsplaneringen har resulterat i att Försvarsmaktens investeringsplanering nu utgår från beslutade budgetramar. Det hoppas vi håller också framöver, eftersom det är oerhört viktigt att man nu håller sig inom de kraftigt utökade budgetramar som ges. Vi måste stärka krisberedskap och det civila försvaret i sig självt. Det har varit eftersatt, och det visar sig varje gång vi utsätts för kris, oavsett om det handlar om brand, pandemi eller något annat. Ännu är mycket fokus på kunskapshöjande aktiviteter, men vi ser att konkreta åtgärder som bidrar till ökad motståndskraft för både individer och organisationer är på gång. När det gäller uppbyggandet av det civila försvaret har vi en mycket längre väg att gå än när det gäller de militära delarna. Vi måste göra stora satsningar innan vi kan anse oss vara nöjda, också för att de satsningar vi gör på det militära försvaret riskerar att inte nå kapacitet fullt ut då det saknas resurser för det civila försvaret. De är ju ömsesidigt beroende. Försvar och samhällets krisberedskap Det civila försvaret berör hela samhället, och återuppbyggandet är en pågående process som starkt behöver fortsätta . Alla berörda aktörer behöver fortsätta att utveckla och stärka den egna organisationens förmåga att möta de krav som höjd beredskap innebär. Den samverkan som har initierats mellan myndigheter, näringsliv och frivilligorganisationer behöver fördjupas. När det gäller skydd mot olyckor har samhällets förmåga att förebygga bränder utvecklats, men det finns andra delar som behöver vidareutvecklas. Hanteringen av skogsbränderna 2018 visade att det finns förbättringsområden, bland annat i fråga om övergripande ledning, nationell prioritering och fördelning av förstärkningsresurser samt samverkan mellan kommunala räddningstjänster. Just varnar FN för att jordens temperaturhöjning riskerar att gå upp till tre grader. Det kommer att innebära mycket större risk för såväl stora bränder som översvämningar och andra kriser . Sammanfattningsvis vill jag konstatera att försvarets och samhällets krisberedskap är något viktigt, komplext och avgörande för säkerhet. Därför är det av stor vikt att vi nu förstärker med såväl ekonomiska som personella resurser. ska fortsätta att vara en stark röst för fred, frihet och demokrati. Det gäller både för vår egen del och andras. När vi ökar vår egen förmåga till skydd för våra medborgare är det en del i detta arbete. Debatten om försvaret fortsätter . Därför avslutar jag mitt inlägg här och yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 13) betänkande 2020/21:JuU1 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet (prop. 2020/21:1 delvis) 68 (M): Det behöver inte sägas, men jag säger det ändå: Vi har en väldigt allvarlig situation i vad gäller skjutningar, sprängningar och gängkriminalitet. Otryggheten växer, liksom antalet personer knutna till de kriminella gängen. Det är egentligen svårt numera att vakna och öppna en tidning utan att se att det har inträffat nya saker som hade inneburit olika extrasändningar på tv. fick vi nya siffror som visar att av allt att döma kommer att bli ännu ett mörkt rekordår när det gäller antalet skjutningar i . Det har inträffat en skjutning hela 2020. Låt det sjunka in! Men det stannar inte där. Vi ser också hur antalet döda i skjutningar ligger på mycket höga nivåer. Antalet sprängningar, eller egentligen sprängdåd, ett ord som på ett bättre sätt beskriver vad det egentligen handlar om, ligger också på en hög nivå. kunde vi konstatera, eller tvingas ta del av, att kriminella personer placerat en sprängladdning inne på en läkarmottagning och detonerat den, med följden att en 85-årig kvinna skadats svårt. Alla de här tråkiga sakerna har ökat : skjutningarna, sprängningarna, antalet personer i de kriminella miljöerna och antalet mord genom skjutningar. Det är egentligen bara en sak som har sjunkit, och det är antalet poliser i yttre tjänst. Så ser det ut, när vi nu samlas till budgetdebatt . Ansvaret för den här situationen faller mycket tungt på den regering som är inne på sitt sjunde år i regeringsställning. Det innebär inte att det inte finns andra som saknar skuld eller att alla problem uppkom 2014. Det inser alla. Men det går inte att frånskriva sig ett ansvar för den som sitter vid regeringsmakten och har gjort det . Man är inne på sitt sjunde år i regeringsställning, och situationen i vad gäller otryggheten är värre än . Ansvaret faller tungt på regeringen, som länge vägrade att inse problemen och deras omfattning. Man pekade finger åt dem som påpekade problemen och som sa att någonting inte stod rätt till och att det måste vidtas ett antal kraftfulla åtgärder. Efter att på flera punkter tvingat regeringen att agera har man sent omsider börjat göra förändringar. Men av allt att döma verkar man mer intresserad av att lägga de förändringarna i utredningar som ska arbeta , i flera fall till och med , och ha fokus på det snarare än att leverera lagstiftning, konkreta reformer och tydliga resultat här och . Det ansvaret kan den här regeringen inte lägga på någon annan. Det ansvaret måste de klara av att ta själva. Den stora risken är att människor i håller på att tappa hoppet och känner att det inte finns någon framtid i ett som blir alltmer otryggt och där skjutningar, sprängningar och kriminalitet är vardagsmat. Jag har talat med så många människor som sagt: Finns det någon framtid i ? Vågar man ha sin familj, sina barn och sina nära och kära här? Jag föreställer mig att det är många här i kammaren som har mött ungefär samma beskrivningar. Det är en väldigt tråkig utveckling. Mitt svar till dem är: Även om situationen är allvarlig är den inte hopplös. Det är ingen naturlag att det ska se ut på det här sättet, att man ska vakna och ställa sig frågan inte om det har inträffat någonting utan vad som har inträffat och på hur många olika platser. Vi har från sida länge pekat på , men inte för att skulle vara ett perfekt land, för att det inte skulle finnas kriminalitet där eller för att de på alla sätt skulle vara bättre än vi. Vi har pekat på utifrån ett visst perspektiv, nämligen att man hade mycket allvarliga problem med gängkriminalitet men inte nöjde sig med att bara säga: Det är oacceptabelt; nu måste någon göra någonting – kan vi inte bara sätta oss ned och prata lite förutsättningslöst och se om vi eventuellt kan bli överens om någonting? Nej, där valde de politiska partierna, faktiskt i bred politisk enighet, att genomföra mycket tuffa reformer mot gängkriminaliteten. Flera av de reformerna har vi moderater lagt på bord, för vi ser att de fungerar. I har antalet personer i de gängkriminella miljöerna minskat , medan det i har exploderat i rakt motsatt riktning. Det handlar till exempel om kraftigt skärpta straff. Så är det. Vi vill införa den danska modellen med att kunna ge dubblerade straff för gängkriminalitet. Det är i grund och botten återfallsförbrytare vi pratar om här – personer som gång på gång på gång begår nya brott. Det är betydligt svårare för dem att begå nya brott om de är frihetsberövade än om de rör sig ute på gatorna. Vi vill kriminalisera deltagande i de kriminella gängen. Vi vill också skärpa reglerna för utvisning. Är det så att du är utländsk medborgare och begår brott i är inte landet för dig. Men det räcker inte med det, fru talman. Det är även mycket annat som måste ske. Vi måste tillföra nya verktyg till polisen och till hela rättskedjan. Det handlar om att förbättra möjligheten att använda hemliga tvångsmedel och övervaka gängmedlemmar. Det handlar om att införa visitationszoner för att kunna leta efter vapen och sprängmedel. Det handlar om att införa en ny huvudregel i sekretesslagstiftningen för att kunna dela all relevant information med polisen. Det handlar också om att kunna göra det enklare att beslagta kriminella personers egendom. Det ska inte vara flashigt att vara kriminell. Man ska inte kunna åka runt i den där dyra bilen med den där fina klockan på armen trots att man är nolltaxerad, för det skapar incitament för många unga personer att följa med in i kriminaliteten. Vi ska inte ha det så. Vi behöver även införa anonyma vittnen för att råda bot på den tystnadskultur som håller inte minst många av våra utanförskapsområden i i ett järngrepp. Skjutningar kan ske på öppen gata mitt på ljusan dag inför människor, men ingen har sett något, ingen vågar träda fram och ingen vågar berätta. Den situationen måste vi förändra. Dessutom behöver vi öka resurserna till rättsväsendet. Vi har i vår moderata budget föreslagit en miljardsatsning på rättsväsendet. Det handlar om fler poliser. Det handlar om att ge dem bättre betalt, för att öka attraktiviteten. Men det handlar också om att stärka hela rättskedjan och att få alla delar att följa med. Polisen, åklagarna, Kriminalvården, Domstolar, och Säkerhetspolisen – alla skulle de med budget få högre anslag, mer pengar och större resurser än med den budget som regeringen och dess samarbetspartier har lagt på bordet. Det är ett faktum. Så ser det ut. De resurserna hade kunnat ha stor inverkan. De hade kunnat ha stor effekt i den väldigt allvarliga situation som vi just nu har. Men tyvärr har regeringen med samarbetspartier valt att lägga sig på en lägre nivå. För det bär de ett ansvar. Jag inledde med att säga att det är många människor som tappar hoppet. Jag kan förstå den känslan. Men jag vill återigen uppmana människor att inte känna så. Detta går att förändra. Det går att hantera problemen. Det är ingen naturlag att det ska se ut på det här sättet. Tappa inte hoppet – byt regering i stället! 69 (SD): I varje regeringsförklaring vid makten har statsminister deklarerat att regeringen ska krossa gängkriminaliteten i vårt land. Vi kan nu konstatera fler skjutningar, fler döda genom gängrelaterat våld, fler sprängningar och fler oskyldiga som dödats än någonsin i vårt land. Lägg därtill att nästan inget gängrelaterat mord har klarats upp eftersom ingen törs prata med polisen. Gängkriminella har tagit kontrollen över hela samhällen i vårt land. När någon kan väl kan åtalas krävs det att de döms i för att de ska få ett straff värt namnet. Den rödgröna regeringens totala haveri med att krossa gängkriminaliteten bottnar inte främst i en avsaknad av vilja. Haveriet bottnar helt enkelt i en avsaknad av att bottna i politik och ambitioner som krävs för att ändras den här utvecklingen. behöver en mer konservativ kriminalpolitik som står upp för rätt och fel, som betonar det egna ansvaret för egna handlingar och som inte bara törs markera utan som vill markera när gränsen passeras. Vi behöver en regering som vill ompröva politik för att nå andra resultat. Ingen i vårt land kan på riktigt tro att en regering som har misslyckats har rätt förutsättningar för att göra någonting annat eller . Vi är ett antal partier i den här församlingen som presenterar politiska förslag men även budgetramar och ambitioner för våra myndigheter. Det måste vara trist, herr talman, att som justitieminister behöva släpa sig hit med den minst tilltagna budgeten av samtliga partier som lägger fram sina förslag här. Till och med satsar mer pengar på rättsväsendet än vad den rödgröna regeringen gör. Det är såklart ett kvitto på att regeringen saknar en ambitionsnivå som inte minst ser som nödvändig för att vända utvecklingen med en eskalerande kriminalitet och ett ständigt svek mot brottsutsatta. satsar nästan 10 miljarder mer än regeringen på rättsväsendet bara . Det är en rejäl satsning även för vår del. Men det är en satsning som vi har valt se som en investering för vårt land i där coronapandemin tär på vår ekonomi och våra arbetstillfällen. har saknat ambitionsnivåer för rättsväsendet, vilket har gjort att vi har stora och nödvändiga investeringar att göra. Vi anser att det vore en god affär att inte skjuta på de investeringarna när omständigheterna av flera skäl nu talar för att vi behöver handlingskraft här och . Vi vill utöka takten på byggandet av våra anstalter. Vi behöver både fler tillfälliga platser på kort sikt och permanenta platser på , inte minst för att fler personer med vår politik kommer att sitta på anstalt. Med regeringens ambitionsnivå kommer Kriminalvårdens kapacitet att vara fortsatt ansträngd kanske fram i tiden. Det är någonting som inte tänker acceptera. Vi behöver också se över hur vi kan använda en europeisk anstaltskapacitet för att lösa Kriminalvårdens överbeläggningar på kort sikt och när det han hända . Men det handlar även om hur vi kan använda europeisk anstaltskapacitet för att bryta ned gängkriminellas status. Kriminalvården är ett av de områden där vi gör störst investeringar, med nästan 2,2 miljarder mer än regeringen . Den andra stora anslagsposten för är , där alla tycks vara hyggligt överens om att det behöver utbildas fler poliser. Men vi är bekymrade över de tomma platserna på våra utbildningar samt att så många sökande inte är lämpliga. Det krävs helt enkelt nya åtgärder för att nå nya resultat. föreslår lön under utbildning så att fler grupper i samhället, kanske personer mitt i livet, ska se det som en rimlig möjlighet att kunna utbilda sig till polisyrket. Vi föreslår också en rejäl lönesatsning på våra poliser, som gör ett fantastiskt jobb och som vi vill behålla länge i yrket med bibehållen kompetens där den gör som störst nytta. Det kräver ett omtag både i arbetsvillkor och i lönekuvertet.Vi satsar nästan 1 ½ miljard för en lönesatsning i nästa års budget samt 1 ½ miljard för att utbildningen ska kunna ske med betald lön. Vi satsar också pengar på att samtliga utsatta områden i vårt land ska kunna kameraövervakas och på att fler ordningsvakter ska trygga kommuner till dess att vi har tillräckligt många poliser. Vi möter även upp äskandet från , och därutöver satsar vi ytterligare medel. Vi har högre ambitionsnivåer än regeringen för samtliga anslag inom rättsväsendet. Men inte minst har vi även en statlig skadeståndsgaranti som gör att brottsoffer ska få ut hela sitt skadestånd på ett enkelt sätt med garantin. budgetförslag utgör just den ambitionshöjning som är nödvändig på kort sikt. Men vi har också stora investeringar för att rättssamhället ska stå sig starkt under en väldigt i vårt land. Det är vad svenska folket verkligen förtjänar av samhällsutveckling åt fel håll. 70 (V): Vi lever i en utmanande tid där alltför många känner en otrygghet och en oro. Det är en oro över om deras barn kommer att få tillräckligt mycket hjälp i skolan, oro över om bussen till jobbet kommer vara full nu och oro över att gå till butiken på hörnet . Otryggheten i samhället växer för att alltför många också vill att det ska vara lite oroligt. Men det behöver inte vara så här. Om vi vill kan vi förändra samhället till det bättre. Vi kan skapa en skola där alla elever har en självklar plats och en kollektivtrafik som även under tuffa perioder som den här har plats för både undersköterskor och lärare. Vi kan förändra så att torget är en välkomnande plats och inte en plats där gängkriminella tar någons liv. Jag vet att det går att förändra. Jag vill förändra. I mitt finns det inte några utsatta områden. Det finns bara trygga områden. Det är trygga områden för vanligt folk, utan höga stängsel och murar. Trygghet därför att vi litar på varandra. Men då måste en förändring ske i grunden. I ekonomiskt jämlika samhällen är brottsligheten lägre. När klyftor mellan människor minskar så minskar också kriminaliteten. Det är egentligen en självklarhet att om skillnaden mellan oss är liten har alla ungefär samma förutsättningar från början, och då ökar också tryggheten. som antalet brottsutsatta i har gått ned i stort har skjutningar och mord drabbat några fattiga storstadsområden hårt. Det är ingen slump utan har att göra med att ojämlikheten har ökat snabbast i sett till hela västvärlden. Ojämlikheten växer för , och då ökar också oron, otryggheten och skjutningarna. Dagens unga kriminella växte upp av växande klassklyftor, arbetslöshet, barnfattigdom och hopplöshet. Det enda sättet att långsiktigt vända den utvecklingen är att minska klyftorna och göra till ett land där alla barn har rimliga livschanser. Regeringen påstår sig vilja minska kriminaliteten och dess orsaker. Men det stämmer inte. Då hade inte ojämlikheten i varit så pass stor som den är . Den socialdemokratiska regeringen ser medvetet till att klassklyftorna växer. De rika blir rikare. Eliten växer på bekostnad av alla andra. Hade regeringen menat allvar med att skapa trygghet för alla i hela hade privatiseringen av skolan stoppats, för skolan är ett utsorteringssystem – du duger, men du duger inte. Lärare ser redan i lågstadiet vilka barn som det kommer att gå illa för och som löper störst risk att hamna i kriminalitet – vilka barn som kommer att bli unga grabbar som utnyttjas av gängkriminella till att agera springpojkar med narkotika och vapen. Ändå görs inget förrän det är . Jag är dotter till en mellanstadielärare. Min mamma är känd för att alltid få de jobbigaste klasserna, de bråkigaste eleverna. Herr talman, är inte någon du bråkar med; det kan jag lova. Jag vet inte hur jag har sett min mammas gamla elever gå fram till henne i mataffären i och tacka henne för kraven hon ställde på dem som unga så att de inte hamnade snett i livet. Men den sortens skola finns inte . är vinstjakten för skolans ägare viktigare än lärarnas undervisning. Hur ska jag som rättspolitiker kunna skapa trygghet i när svensk skola går på knäna? Den skenande ojämlikheten är grogrunden för skjutningar och dödande. Utsatta områden är fortfarande alldeles för utsatta. Det är helt nödvändigt att får fler poliser som är riktigt bra på sitt jobb, känner området de arbetar i och har rätt uppbackning och bra förutsättningar. Det behövs fler poliser som är riktigt bra på sitt jobb, har en bra arbetsmiljö och orkar ta fajten mot kriminella . Detta har fixat. måste vi också se till att poliserna blir 10 000 fler, som utlovat. Men om du frågar poliserna själva vad de tror kommer att hjälpa för att bekämpa kriminaliteten är det få som tror att de kan lösa detta problem på egen hand. Mycket behöver förändras. Det hjälper föga att skjuta till en massa ytterligare poliser med den ena handen som man med den andra handen gör livschanserna ännu mer orättvisa för dem som växer upp i utsatta områden. Det behövs modiga politiker som tar modiga beslut och vill förändra på riktigt, inte bara dutta med lagstiftningen, och som inte för allt i världen vill inneha regeringsmakten. vill förändra på riktigt. Vi vill minska kriminaliteten och minska de ekonomiska klyftorna mellan människor. Varje unge som inte passar in i privata skolors vinstmarginaler blir nämligen ett barn som gängkriminella kan fostra in i en mörk och destruktiv värld. Varje unge som ser sina föräldrar söka jobb efter jobb och alltid få avslag är ett barn som inte vill vara en del av samhället. Bara om vi skapar en ekonomi där alla unga i förorten har samma chanser som andra unga kan vi få stopp på skjutningarna på allvar. Det enda sättet att uppnå detta är att ge alla barn tillräckliga möjligheter att lyckas i livet, från förskola till skola och det första jobbet, och att se till att alla vuxna har tillräckliga möjligheter att ge sina barn ett bra liv. Det trygga kan vi skapa. Det går att förändra, och det går att minska klyftorna mellan människor. Samhället sitter ihop, och detta måste rättspolitiken se. Då kan inte klyftan mellan människor fortsätta att växa. 71 (M) replik: Jag lyssnade intresserat på anförande. Det finns mycket där som jag tror att många håller med om, och jag delar också bilden när det gäller skolans viktiga roll. Skolan är en murbräcka mot både segregation och utanförskap och även mot kriminalitet. Även om den inte löser alla problem ger den, tror jag, en väldigt bra start i livet. Sedan är svaret kanske inte riktigt så enkelt som att det bara handlar om att det finns ett vinstintresse och att det inte fanns några problem. Många av de dåliga skolorna är faktiskt kommunala skolor, som drivs på andra sätt. Detta tycker jag att missar i sin analys, och det gör ingen förvånad. Jag funderade lite på just att det ändå finns vissa saker som vi, oavsett om vi tycker olika om många andra saker, kan försöka bli överens om. Ingen gillar ju kriminalitet, för att ta en ganska självklar sak. Det pågår nu ett initiativ från regeringens sida för att mellan de olika partierna försöka resonera sig fram till olika typer av lösningar som ska hålla . Jag var redan från början ganska kritisk till detta – inte till ambitionen att försöka komma överens, för det är väldigt bra. Men det är bra om man i så fall inleder med att försöka tala om vad man ska bli överens om och göra det på ett förtroendefullt sätt så att man inte bjuder in med armbågen via medierna utan kan ha en bra diskussion redan från början. Jag skulle gärna vilja höra hur ser på både den ambitionen och det arbete som genomförs i den så kallade Trygghetsberedningen. 72 (V) replik: Tack, , för frågan! Jag tror att du och jag och våra partier är ganska överens om att just Trygghetsberedningen var en bra ambition. Låt oss försöka komma överens! Jag tycker att det är bra att vi i politiken har stora konfliktområden där vi inte alls är överens, men också områden där vi faktiskt försöker möta de stora utmaningar som samhället står inför. Jag tycker inte att regeringen och har lyckats med den ambitionen. Vi kan diskutera hur inbjudan till oss i de olika partierna såg ut, men jag kan som ledamot i konstatera att vi står långt från varandra när det gäller vårt sätt att se på samhället och vilka de största kriminalpolitiska utmaningarna är. Då tänker jag att det finns två alternativ. Antingen lägger vi ned beredningen. Det tycker jag vore tråkigt; jag tycker inte att det är så politiken ska fungera, och jag tycker inte att det är så befolkning ska uppfatta oss politiker. Jag skulle hellre vilja att vi gör om direktiven till beredningen och faktiskt tittar på vad vi skulle kunna komma överens om och vilken dialog vi kan ha i stället. Jag tänker att det finns ett par saker vi skulle kunna diskutera närmare, bland annat hur rättskedjan i ska fungera. Vi kan alla konstatera att den inte fungerar . Storsatsar man på polisen kommer det att bli väldigt mycket jobb för åklagarmyndigheterna. Det är just nu väldigt fullt på anstalter och häkten, just för att man har lyckats bra i domstolarna, som har jobbat järnet för att få fällande domar för kriminella. Låt oss tala om helheten på våra myndigheter! Det tror jag skulle vara ett bättre steg än att filosofera kring vilka stora utmaningar den rättspolitiska debatten har. 73 (M) replik: Jag är inte helt säker på att jag är överens med och när det gäller vad man kan komma överens om eller ens den grundläggande analysen. Men det finns ändå någon form av samsyn, tycker jag mig höra när jag lyssnar till : Det är enklare att bli överens om saker om man pratar med varandra om vad man ska bli överens om och vilka områden man ska titta på än om man inte gör det. Detta gäller väl inte bara i de här parlamentariska beredningarna utan även i livet i stort.