prot · H80945 · 2020-12-02 00:00:00 — Den som ser på var fokus har legat i implementeringen ser att det har varit ganska skevt. Man har ofta landat i att räkna huvuden och hur många militärer och poliser som är kvinnor i olika internationella insatser snarare än att ha kvalitativa mål för hur det går med att implementera resolutionen. har ju en feministisk regering. Det är något som jag är stolt över, även om jag är i opposition. Men detta epitet förpliktar, och jag undrar därför vad , som utrikesutskottets ordförande och en av de ledande socialdemokraterna, anser behöver göras för att implementeringen av 1325 ska bli bättre. Jag tänkte vara så fräck, fru talman, att jag kommer med ett eget förslag. Vi i har i vår budgetmotion föreslagit att en svensk ambassadör ska inrättas för just resolution . Jag tror att detta skulle öka trycket och förstärka implementeringen. Regeringen utnämner ju titt som tätt den här typen av ambassadörer; senast under detta år har vi sett hur man har utsett en ambassadör mot – inte för – organiserad brottslighet. behöver nästa feministiska kliv tas, och det behöver inrättas en feministisk ambassadör för resolution . Vad tänker om det här? 139 (S) replik: Ambassadör för arbetet mot organiserad brottslighet – om man använder den lite långa beteckningen får man ordning på prepositionerna så att man inte halkar galet. Jag har själv halkat galet i de där ordstäven. Det är absolut en intressant tanke att utse en särskild ambassadör för 1325-arbetet. är det viktigt att inte säga att detta är någonting som en enda person kan lösa. Det här är ett stort och brett arbete, som måste ske både politiskt och diplomatiskt. Jag upplever att vi har ett brett stöd för det här i riksdag. Vi har jobbat bra genom i utrikesutskottet och i de sammansatta utrikes- och försvarsutskotten när det gäller internationella militära insatser för att det ska vara utbildning för vår egen personal och för att personalen också ska bära med sig detta ut i verksamheten tillsammans med andra länders soldater på plats och för att det verkligen ska nå längst ut i verksamheten till kvinnor i de områden där insatserna verkar. Det är regeringens uppgift att utse ambassadörer, som mycket väl vet. Det är inte någonting som ska besluta åt regeringen. Idén är absolut intressant, och det är inte alls otänkbart att det kan inträffa att det även utses en ambassadör med just detta ansvar. Men även om det sker är det viktigt att komma ihåg att det inte får bli en ursäkt för andra att tycka att nu är det här löst, att nu har vi en ambassadör och låter den sköta detta. Det kollektiva ansvaret för att jobba brett, strategiskt och långsiktigt med detta kommer att kvarstå, även om en sådan ambassadör skulle utses av regeringen. 140 (V) replik: Jag håller med om mycket av resonemang. Jag tror att det är viktigt att skicka med den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen att det inte räcker att bara revidera sin handlingsplan , utan man måste också studera vad man kan göra mer. Att utse en ambassadör är en sådan sak som man skulle kunna göra. Det är viktigt att regeringen tänker till här. Det är också viktigt att tydligt koppla ihop agendan med kvinnors ekonomi och den ojämlikhet som vi ser över världen, där ett antal få rika miljardärer äger mer än hela kvinnliga befolkning. Vi behöver också allihop ta ansvar, precis som är inne på. Och här har jag och ett stort ansvar för att förändra mansnormen i samhället och i världen i stort. Det är viktigt att lyfta mäns roll i genomförandet av agendan för kvinnor, fred och säkerhet. Här menar jag att vi alla behöver steppa upp och ta ett större ansvar. 141 (S) replik: Det är svårt att ha någon annan uppfattning än i just det han framför . Arbetet måste fortsätta. Det är ett kollektivt arbete för både kvinnor och män, för oss politiskt valda, för våra tjänstemän inom UD, för vår personal som är utsänd i civila eller militära insatser och i vårt arbete i FN. I vårt arbete, varhelst vi befinner oss, är det viktigt att dels ställa frågan var kvinnorna är, dels hävda kvinnors rättigheter att alltid delta, respekteras och få verka på lika villkor. 142 (KD) replik: Både i förra årets debatt om utgiftsområde 5 och i den här debatten har en del konsulära ärenden nämnts. Det är ju oftast inom ramen för internationell samverkan som den här typen av fall kan lösas genom samarbete. Vi har ett fall som är aktuellt just , en svensk medborgare, , som sitter fängslad i . Enligt de rapporter som har kommit från Amnesty och andra organisationer riskerar han att bli avrättad vilken dag som helst, för att inte säga vilken timme som helst. Det här fallet har varit aktuellt under . Djalali och hans familj har fått starkt stöd, inte minst från internationella organisationer som , Scholars at Risk, , och ett stort antal Nobelpristagare som har engagerat sig i hans fall. Alla de olika organisationerna har tydligt och klart uttalat krav på att Ahmadreza Djalali ska friges. Dock sticker den eller ut i den här samlingen genom att inte kräva den svenske medborgaren frigivning. Jag vill fråga vad det beror på att det socialdemokratiskt ledda inte kräver Djalalis frigivning och vilka signaler det skickar till den brutala diktaturregimen i , som mot alla humanitära principer håller Djalali fången och hotar att avrätta honom. 143 (S) replik: Tack, , för frågan! Jag blev faktiskt uppringd av en iransk bekant som hade uppgifter om att det som sas i går om att Djalali skulle flyttas till det fängelse där man förväntar sig att dödsdomen ska verkställas inte hade genomförts. Det är ett litet, litet ljus av hopp i denna eländiga historia. Det som jobbar för, och som jag själv också har tagit upp i mina kontakter med olika iranska företrädare , är att detta dödsstraff inte ska verkställas. Det är det som har koncentrerat arbetet på vad gäller kontakterna med . Det är också det som jag själv har tagit upp i olika kontakter. Vi är alltid emot dödsstraff, oavsett vem det är som utsätts för dem. Och vi jobbar alltid från svensk sida särskilt med det konsulära stödet när det handlar om människor med svenskt medborgarskap som riskerar dödsstraff. Det kommer vi att fortsätta göra. Det gör vi i det här fallet och i alla andra eventuella aktuella fall. 144 (KD) replik: Jag har ställt samma fråga till utrikesministern: kräver inte regeringen och UD Djalalis frigivning? Jag fick inget svar då, och jag fick inte svar nu av . I stället blev det en utläggning om varför vi är emot dödsstraffet. Och det är självklart viktigt, men det är inte svar på frågan. Det finns andra frågetecken som är allvarliga i hanteringen av det här fallet, till exempel att inte har kontaktat de länder som har erbjudit sig att hjälpa till via sina diplomatiska kanaler i . Ett av de länderna är , andra länder är och . Inget av dessa länder har kontaktats av svenska . I en situation där en svensk medborgare riskerar att avrättas i en av världens värsta diktaturer tycker jag att man måste ta alla chanser som finns för att rädda hans liv. 145 (S) replik: Uppgifterna om vilka länder som har eller inte har varit i kontakt med vad gäller att få hjälp i det här fallet har jag inte kunskap om. Jag förutsätter att man arbetar brett med att samla stöd. Vi har ju sett uttalanden från olika håll till stöd för att han inte ska avrättas. Sedan exakt vilka länder som har kontaktats eller inte har jag inte några uppgifter om. 146 HANS (M) replik: sa i sitt anförande att gränser inte ska flyttas genom angrepp, utan de ska flyttas genom överenskommelser och på fredliga sätt. Ja, det håller väl alla med om. säger att vi ska fokusera mer på nedrustning och på demokrati. Jag gör faktiskt en liten koppling till en man som när han för kom från sa: Fred . Jag måste ärligt säga att det där låter lite naivt. Jag ser fram emot att min misstanke klargörs när besvarar min replik. Vi ser att hotet ökar från öst och att det finns rörelser från sida som påverkar och svenskt territorium och vår omvärld på ett sätt som inte har avtagit sedan motsvarande debatt . Vi bestämmer inte åt andra länder att de inte ska träda över gränsen eller kränka , men vi måste vara förberedda när andra länder har bestämt sig för att göra det. är säkerhetsmässigt orolig, och det sa också. Jag skulle vilja fråga: Finns det någonting som har hänt som har skärpt synen på hotet från öst? 147 (S) replik: Jag tackar för frågorna. Det jag sa var att gränsflyttning inte ska ske genom angrepp eller krig, och om gränser ska flyttas ska det ske genom politiska beslut och diplomatiska förhandlingar. kontrasterar detta mot satsningarna som görs på nedrustning. kommer vi att fatta beslut i riksdag om en historisk upprustning av det svenska försvaret. Vi får gå tillbaka till 50‑talet eller ännu längre för att hitta en liknande stor militär upprustning i svensk försvarshistoria. Det handlar alltså inte om ett pacifistiskt budskap om svensk total nedrustning när jag talar om nedrustningsansträngningar. Dessa nedrustningsansträngningar är fokuserade på att fortsätta att nedrusta kärnvapen i världen. Det är ett mycket viktigt arbete som tyvärr har stannat av och där just nu olika nedrustningsavtal tenderar att falla snarare än förnyas och förbättras. I detta perspektiv är det oerhört viktigt att jobba med nedrustning. Det handlar i första hand om kärnvapen, men att det inte ska skapas nya typer av massförstörelsevapen är också ett viktigt arbete i detta. frågar också om riskläget runt oss har skärpts. Ja, det har det gjort. Vi ser hur angriper grannländer på ett sätt som är fullkomligt oacceptabelt, och det har vi givetvis tagit intryck av. 148 HANS (M) replik: Jag tackar för klargörandet. Hela försvarspropositionen bygger på antagandet att vi ska få hjälp av Natoländer innan eller vid ett väpnat angrepp. Det är dimensionerandet för försvarets utformning, inte den militära alliansfriheten. Vi måste vara förberedda på att gränser kan kränkas på mer eller mindre allvarligt sätt. Då är vi också beroende av samarbete. Regeringen säger att den militära alliansfriheten tjänar väl och avfärdar varje tanke på att över huvud taget diskutera och överväga frågan om medlemskap i . Det är ett medlemskap som skulle innebära att vi i detta skärpta läge får försvarsgarantier från länder som vi vill och behöver samarbeta med. Hur hänger det ihop att konsekvent säga nej till att vara en del av Nato och förvänta sig att de ska ställa upp för ? 149 (S) replik: har tillsammans med ett mycket nära samarbete med Nato. Det fungerar väl och är uppskattat av alla tre parter. har dessutom numera genom försvarsminister idoga arbete en palett av olika bilaterala och trilaterala samarbetsavtal med både Natoländer och icke-Natoländer. Vi har en säkerhetspolitisk linje där vi säger att om något land i vårt närområde angrips kommer vi att vara solidariska med det, och vi förväntar oss motsvarande solidaritet tillbaka om vi skulle angripas. Det är inte detsamma som Natos artikel 5 och den automatiska garanti som finns där. Det finns skillnader. Ett svenskt Natomedlemskap skulle öka osäkerheten för och öka osäkerheten i och i vår del av . Det vore dåligt. 150 (MP): talar vi i kammaren om internationell samverkan och målet att säkerställa intressen i förbindelser med andra länder. I det vägleds vi av ett antal fina principer: demokrati, mänskliga rättigheter, rättsstatens principer, dialog och medling, fred och säkerhet samt jämställdhet genom en feministisk utrikespolitik. Dessutom har vi Agenda , hela världens gemensamma måldokument om hur vi ska klara klimatkrisen och den biologiska mångfalden som människor världen över får möjligheter till ett bättre liv med utbildning och större social rättvisa. Året vi snart lägger bakom oss blev inte som vi tänkt. Sedan upptäckten av en ny virussjukdom är mycket förändrat. Inte heller kunde någon se framför sig vad det här året skulle bära med sig, inte bara en global pandemi som sätter människors liv och hälsa på spel utan också ett antal kriser i coronans spår. Vi är många som har sagt det gång på gång, men det är värt att säga igen: En kris slår aldrig jämlikt. Det är de redan mest utsatta som drabbas värst, och det är i sårbara samhällen som pandemins framfart blir tydligast. Det handlar om ekonomisk nedgång, utebliven utbildning och en fattigdomsbekämpning som kastats . Då är inte läge att backa. Då måste vi kliva fram och åter konstatera att stora, globala utmaningar hanterar vi bäst tillsammans. Ensam är inte stark. Ensam är bara ensam. Fred och säkerhet bygger vi tillsammans med andra på flera olika sätt och arenor. Vi gör det inom ramen för FN, EU, , med flera – och också i som kommande ordförande. FN:s roll kan inte överskattas, och bidrag är viktigt. Genom aktivt deltagande i förändringsarbetet och ett starkt kärnstöd till många av FN:s organisationer har också en starkare röst än vad vår storlek annars hade berättigat. Eftersom dialog och medling, säkerhet och fred är vägledande principer för är FN:s kapacitetsbyggande och fredsfrämjande arbete också ett område där är med och bidrar. har också arbetet med att göra FN bättre rustat för att möta nya säkerhetsutmaningar, såsom kopplingar mellan klimatförändringar, matsäkerhet och instabilitet. Jag ska också säga några ord om . Vi stöder helhjärtat de nordiska statsministrarnas ambition att ska vara världens mest hållbara och integrerade region och att den nordiska samverkan måste stärkas så att vi står bättre rustade vid nästa kris. Vi trodde nog alla att vi stod varandra närmare än vad krisen visade. Låt oss därför göra det till en styrka och jobba ännu hårdare framåt för att göra målet verkligt. Som flera tidigare konstaterat är EU vår viktigaste utrikespolitiska arena. Här arbetar vi aktivt för klimat, mänskliga rättigheter och demokrati. Striden om de grundläggande principerna och budgeten måste därför vinnas för att vi ska kunna fortsätta som union tillsammans. I denna kammare sitter vi som i ett fritt och demokratiskt val har vunnit det svenska folkets förtroende att företräda just dem. Denna frihet är inte alla förunnad. I fortsätter demonstrationerna mot den illegitima ledaren , och i går människor man ur huse för att den sista lilla gnuttan av den grundläggande mänskliga rättigheten att ha rätt till sin egen kropp inte ska gå förlorad i en barbarisk lagstiftning. Frihet, demokrati och mänskliga rättigheter går hand i hand. De är inte bara värda att kämpa för utan också att försvara. Det är förfärligt, men faktum är att demokratin i världen är på tillbakagång. Det är en sanning som svider men ett tydligt bevis på att vårt arbete behövs. Det gör i världen är inte bara viktigt här och utan . Mycket av vårt arbete internationellt går ut på just det, och även om det inte är så enkelt att mäta så vet vi att om inte goda krafter går samman skulle allt se ännu sämre ut. Om ingen finns där för att stötta opposition och civilsamhälle skulle slaget vara förlorat innan det börjar. Vi ska möta motståndet och de totalitära krafterna med frihet och öppenhet. Men vi får inte blunda för att de som är av annan uppfattning, de som vill inskränka demokrati och mänskliga rättigheter, också spelar på andra arenor. Där måste vi vara mer uppmärksamma. Jag är därför glad att även arbetar med att bemöta och motverka desinformation. Om bilden av blir en annan än den egentligen borde vara riskerar vi att förlora inflytande. Därför är desinformation också ett farligt hot. Vi minns ju alla ”Last night in ” och den bild som då sattes hos många, även om den också fick mycket motstånd och positiva krafter gick emot. Genomförandet av Agenda 2030 är centralt för världens utveckling, och starka internationella institutioner är centrala för dess genomförande. I coronakrisens spår står stora delar av världen inför nya och ännu större utmaningar, och precis som demokratiarbetet har fått en backlash i pandemins spår har även fattigdomsbekämpningen drabbats. Här kan ingen regering stå handfallen, utan tiden för att kraftigt agera är . Den feministiska utrikespolitiken är inte något som vi bara säger utan också något som vi gör. Den avspeglar sig i all politik som den här regeringen bedriver, och det är värderingar som vi tar med oss in i alla internationella rum. När utvecklingen går framåt sker det inte av sig självt. Detsamma gäller när kvinnors rättigheter rullas tillbaka. Det sker inte i ett vakuum utan görs av män med makt som gång på gång gör allt de kan för att trycka kvinnor tillbaka. Mot dessa rörelser och mot dessa män är vår utrikespolitik en tydlig och stark motvikt. ger feminismen en plats i de internationella finrummen, och det är jag otroligt stolt över. Tillsammans med rörelser för fred och jämställdhet runt om i världen kommer vi att kunna flytta berg och rucka på åldrande strukturer. Det är viktigt att vi går före och skapar utrymme för andra att komma efter. Jag kommer att fortsätta peka på den feministiska utrikespolitiken i varje sammanhang där internationella åtaganden diskuteras – inte bara för att jag själv är feminist, utan också för att jämställdhet är en förutsättning för att vi ska nå de andra målen i Agenda och för att vi ska nå fred och säkerhet i världen. Utmaningarna är många. Coronakrisen kommer inte att göra vägen framåt enklare utan tvärtom. Vi har fler konflikter än vi haft , och gamla oroshärdar har blossat upp med mycket mänskligt lidande som följd. Många människor är på flykt och har ingenstans att ta vägen. Klimatförändringarna och demokratins tillbakagång på många ställen förstärker den osäkra situationen. Osäkerheten skapar risk för ännu fler krig och konflikter. Vi i tycker att ska skriva på kärnvapenkonventionen för att ta ytterligare steg i vårt arbete med nedrustning och icke‑spridning. träder konventionen i kraft, och blir observatör. Det är bra, för vi har en historia av fredsbyggande och nedrustning. Det är någonting som vi måste arbeta vidare med. Mycket måste göras, och roll i världen är viktig. Den budget som ligger på bordet gör att vi kraftfullt kan arbeta framåt för att vara en del av lösningarna, både som en aktiv partner och som ett föregångsland. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 151 (V) replik: höll ett i många delar väldigt bra anförande. Jag håller med om mycket. På slutet passade hon på att komma in på nedrustning och specifikt kärnvapennedrustning och . Jag välkomnar det besked som gett om att de vill ansluta sig till konventionen. Tyvärr sitter de i en regering som har fattat beslut om att man just nu inte ska ansluta sig till konventionen men däremot bli observatör och statspartner. Det är ganska viktigt i det skede som vi nu befinner oss i. Konventionen har fått 50 undertecknare. kommer den att träda i kraft. Det betyder att man kommer att hålla ett möte . Sannolikt kommer en konferens att äga rum . Allt pekar på att det kommer att ske i , som är huvudstaden eller högkvarteret för den här typen av frågor. har ett väldigt stort ansvar att definiera rollen som statspartner. Det här är ju det första mötet. Det är här man ska ta sin utgångspunkt från de 50 länder som har undertecknat konventionen men också alla de länder som är med som observatörer. Det kommer att vara väldigt stor skillnad mellan om skickar dit en person som åker dit och lyssnar och om deltar aktivt med en agenda och försöker göra de förändringar som man redan lyft fram i röstförklaringen . Därför undrar jag hur ser på roll i nedrustningsarbetet och vad regeringen tänker sig att man ska göra för att pusha konventionen och agendan framåt. Vi vet att vi kommer att ha en . har sin ”stepping stones approach”, som jag är lite tveksam till utifrån att den inte är så supertydlig i att trycka agendan framåt. Men jag vill höra vad tycker och tänker. 152 (MP) replik: Det är otroligt viktigt att fortfarande ligger i framkant när det gäller nedrustningsarbetet i världen på alla de arenor som finns och i alla de rum där de här frågorna diskuteras, så att vi också har ett strategiskt arbete för att få nedrustning på plats. Vi ser tyvärr att utvecklingen går åt helt fel håll även här. Det är avtal som bryts och stater som inte verkar ha några som helst ambitioner i den här riktningen längre. Det är otroligt utvecklande. Jag kan inte ge svar på precis hur vi kommer att göra, men kommer att göra allt för att vi ska ha en så tydlig röst som det bara är möjligt i alla de rum där nedrustning diskuteras. 153 (V) replik: Det är ett välkommet om än något oprecist besked från . Det får man ändå ta med sig. Jag tror att det är viktigt att ha klart för sig att det här är den första konvention som träder i kraft som inte är undertecknare av. Det är ett historiskt misstag, menar jag. Men har misstaget skett, och vi får anpassa oss till den situation som råder. Jag är helt övertygad om att har en roll att spela som regeringspartner till Socialdemokraterna. Ni har varit lite för passiva. Men jag har sett goda tendenser, framför allt från , när det gäller att pressa regeringen i olika typer av frågor i utrikespolitiken. Här har ni ett stort ansvar. behöver ni ta det ansvaret, både när åker på och när vi åker som observatör på konferensen kopplad till . 154 (MP) replik: Jag kan inte annat än hålla med . Jag kommer att göra allt jag kan för att det arbetet ska bli så kraftfullt, strategiskt och utvecklande som möjligt. 155 (KD): Jag yrkar bifall till reservation nummer 1. Vi debatterar utgiftsområde 5 Internationell samverkan, vars budget uppgår till som ska användas för att stärka intressen i världen. ska bedriva en värdebaserad utrikespolitik syftande till att stärka fred, frihet och utveckling samt förståelse, försoning och mänskliga rättigheter. Vår utrikespolitik är ett uttryck för att vi alla har ett ansvar för varandra, ett uttryck som är grundläggande i den kristdemokratiska ideologin. Därför måste frihet, säkerhet och demokrati samt de mänskliga fri- och rättigheterna vara huvudmål för utrikespolitiken. ska fortsättningsvis bidra till både etablerade och nya insatser inom fredsfrämjande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande verksamhet. Vår närvaro och våra insatser i exempelvis , och gör skillnad för människor som bor och verkar i dessa länder. Vi har en skyldighet att bistå människor i nöd med hjälp, oavsett var i världen de befinner sig, och att försvara de mänskliga rättigheterna. Utöver detta ska utrikespolitiken även främja handel och hållbar utveckling. Frihandel och marknadsekonomi är vägen framåt för att öka välståndet och lyfta människor ur fattigdom. Utifrån dessa grundläggande principer ska utrikespolitiken främja svenska intressen i omvärlden. EU är och ska vara det centrala forumet för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. EU:s styrka ligger i en utrikespolitik baserad på normer och värderingar. Som en av världens största ekonomier, världens största handelspartner och världens största biståndsgivare har EU möjlighet att påverka utvecklingen i världen genom en rad olika kanaler. Att EU talar med en gemensam röst i utrikespolitiken är väsentligt för att ta till vara medlemsländernas intressen och bidrar till att nationer och regioner i EU:s både direkta och indirekta närhet stabiliseras och reformeras vad gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Trots utvecklingen i med våld och tortyr mot fredliga demonstranter blockerades EU:s överenskomna sanktionsregim av . Detta eftersom även ville se kraftfullare sanktioner mot i och med konflikten om naturresurser i . De två konflikterna har egentligen inget med varandra att göra, men kunde på grund av vetorätten stoppa EU:s agerande gentemot diktaturen i . EU:s misslyckande att markera mot och sätta tryck på makthavarna i är det senaste av flera exempel som understryker vikten av att ställer sig bakom kommissionens krav att enskilda medlemsländers vetorätt slopas när det gäller utrikespolitiken, exempelvis vad gäller ställningstaganden rörande mänskliga rättigheter. Den politiska och ekonomiska hjälpen till demokratikämpar och civilsamhälle i måste breddas.