prot · H70986 · 2020-03-12 00:00:00 — Vi har många jordbruksföretagare som vill utveckla sina företag, och pengarna är inte tillräckliga. Den nya programperioden för CAP borde börja 2021, men vi vet ju alla i den här kammaren hur brexit har påverkat och vad det får för effekter. Vi får vara glada om vi har ett program på plats . Kommissionen har därför föreslagit nödvändiga övergångsregler med nya pengar och samma regler, vilket vi naturligtvis välkomnar. Det är välkommet att också lantbrukarna vet att investeringsstödet kommer att kunna vara kvar. Det är överlag glädjande att vi har ett starkt stöd för den gemensamma politiken och att den ska vara utformad så att vi ökar produktiviteten och stärker konkurrenskraften i livsmedelskedjan. Vi delar också helt och hållet regeringens bedömning att en fortsatt marknadsorientering av den gemensamma jordbrukspolitiken är helt nödvändig. Vi behöver förenklingar, lägre utgifter och större avregleringar. Det måste ske genom en rättvis konkurrens, och det får inte leda till minskande klimat- eller miljöambitioner utan till höjda sådana. Det låter nästan från några av utskottets ledamöter som att vi kan kasta livsmedelsstrategin i sjön. Jag frågar dem då vilka delar det är som de tycker att vi ska ta bort. När vi ändå träffar lantbrukarna, i alla fall lantbruksorganisationerna, hör vi att de tycker att detta är bra. Det finns drygt 30 punkter i handlingsplan 2.0. Samtliga punkter är ju nödvändiga på ett eller annat sätt, och jag förstår de bönder på gårdsnivå som säger att det här kanske inte fullt ut har ramlat ut. Men vi behöver driva politiken på det sätt vi kan, och det är inte att tillföra direkta resurser ned på gårdsnivå i form av stöd som strider mot innevarande programperiod. Det tror jag att samtliga ledamöter här är fullt medvetna om. Däremot behöver vi vidta ett antal åtgärder. När jag var med och invigde ett metodkök i för att öka kompetensen när det gäller att tillaga mer av de lokala matvarorna lyftes en särskild fråga, nämligen att charkuteribristen är skriande. Vi har inga slaktare, och vi har inga småskaliga slakterier. Just denna del finns också med som en viktig del i livsmedelsstrategin. Det är branschorganisationen och Charkföretagen som tillsammans med livsmedelsstrategin ska undersöka och synliggöra behovet. Här har vi också en möjlighet att få ut fler människor i arbete. Det finns viktiga motioner om regelkrångel och behovet av regelförändringar. Vi delar den synen, och vi lyfter gärna fram näringsminister förenklingsresa. Det finns saker att göra, och vi ska göra dem tillsammans för att minska regelkrånglet. Detta behöver göras tillsammans med den nya CAP-reformen så att det blir så rättvist som möjligt. Forskare från SLU och Ekonomihögskolan vid har framställt en rapport som berör att vi behöver fler ekonomiska incitament för att bibehålla naturbetesmarker här i landet, trots att det finns stöd. Vi behöver alltså fler naturbetesmarker. Vi har också motioner om bin. Bin och naturbetesmarker faller väldigt väl ut tillsammans. De innebär ett viktigt komplement när det gäller nödvändigheten av den biologiska mångfalden. av jordens alla växtarter pollineras av jordens vilda pollinatörer. Därför vill jag lyfta fram det LONA-projekt som kommunerna handhar. Det finns möjlighet att söka stöd från detta projekt till satsningar på bin och pollinatörer, och sista ansökningsdag är . Avslutningsvis: Det blir varmare, blötare och torrare . Vi menar att det finns stor potential för det svenska jordbruket om vi klarar av att hantera klimatförändringarna. Vi har en välbehövlig debatt om vår egen självförsörjningsgrad. Vi har också en längre växtsäsong och möjlighet att odla andra grödor. Vi har möjlighet till längre utevistelse för jordbrukets djur. Det är positiva delar. ökar skördevariationerna, och det finns risk för nya sjukdomar, svampangrepp och nederbörd under olika delar av säsongen. Det här måste vi ta oss an tillsammans. Det ser vi som helt nödvändigt. Åter till det jag började med: Utan nya bönder inget jordbruk. I detta anförande instämde , och (alla S). 16 (KD) replik: Tack till ledamoten , som jag tycker talar väldigt gott om landsbygden, om de bekymmer och även om de positiva saker som finns på landsbygden! Jag tänkte på en sak när ledamoten talade om sammanhållningen i landsbygden. Klyftan mellan hur människor på landsbygden och människor i storstaden upplever tillvaron är inte längre liten utan börjar bli väldigt stor. Ett exempel som jag tycker är tydligt är när klipper bort koppartråden – tråd efter tråd runt hela vårt land. Inte minst i den trakt som ledamoten själv kommer ifrån har det varit så, och jag upplever att det är likadant i min hemkommun. Problemet är att vi pratar om att tillsätta mer pengar. Det är det som är bekymmersamt, för det är så mycket pengar det rör sig om. Därför är min fråga till ledamoten: Hur tänker regeringen här? Precis som ledamoten var inne på handlar det om att ha ett jordbruk och ett skogsbruk i vårt land, och då måste vi ha bredband. För många är det bara en dröm att få bredband till sig. Min fråga är som sagt: Hur tänker ledamoten om detta? 17 (S) replik: Tack, , för frågan! Vi socialdemokrater lever efter devisen: Från var och en efter förmåga till var och en efter behov. Och vi ser just nu att är det glesbygdslän som ligger allra längst fram när det gäller bredbandsutbyggnaden. har vi mindre kommuner som ligger efter. Därför måste vi satsa mot dem som har absolut störst behov. De län som inte hade förmågan att se att det var fiber som var framtiden och de som satsade på ett redan då gammalt ADSL-system ligger hjälplöst efter – det gäller till exempel delar av . Därför är det självklart för oss att vi ska sätta in insatserna där de gör störst nytta, och det är just nu inte i vare sig , eller , utan det är på landsbygden. Det är faktiskt stora delar av Syd- och som ligger hjälplöst efter. Det är klart att jag förstår att det blir en våldsam frustration när inte bredbandet funkar. Jag kandiderade till 2010. Man började klippa kopparnätet 2009. Det är klart att det då var en väldigt stor fråga hemma hos mig. Då kunde man möta upp detta med att bygga bredband. Man byggde länkar. Det är klart att sammanhållningen måste fungera. Man ska inte klippa om det inte finns ett alternativ, men vi kan inte satsa på ett ålderstiget system som inte klarar morgondagens krav. 18 (KD) replik: Tack, , för ditt svar! Det är precis så som ledamoten är inne på. Det har gått . Du pratar om 2009. Det är alltså , och är detta en stor fråga för många människor. De upplever fortfarande att de inte har nog med bredband eller att de över huvud taget inte har bredband. Ska vi ha en levande landsbygd, som vi bägge två jobbar för, är det klart att det är en nyckel att detta finns. Då vill det till att vi avsätter resurser för detta eller att vi ställer krav på att vänta med den här klippningen tills det finns ett gångbart alternativ, vilket vi inte har sett. Det finns en annan sak som är ganska aktuell just . har infört en straffavgift på för skogsägare som lägger ett virkesupplag vid allmän väg. Det är också en typisk sådan fråga som har ett landsbygdsperspektiv. De tänker: Jaha, de bestämmer detta. De klipper koppartråden, och vi har inget bredband. lägger de också på en straffavgift för att vi lägger upp virke. Speciellt i dessa tider med mycket granbarkborrar borde vi inte lägga en straffavgift på våra skogsägare för sådant här. Då är min fråga till ledamoten: Vad tänker ledamoten om detta? 19 (S) replik: Vårt utskott hade tillsammans med trafikutskottet en välbehövlig och viktig dragning om just virkesupplagen. Det är klart att jag kan tycka att man har missat två viktiga aspekter. Det är trafiksäkerhetsaspekten, och det är klimat- och miljöaspekten för den lilla enskilda skogsägaren, som åläggs att göra en avverkning utifrån granbarkborreangrepp. Jag menar nog att man kan och bör kräva former av undantag. Denna avgift är inte betungande för storskogsbruket – eller den berör över huvud taget inte storskogsbruket. Men den berör definitivt den lilla skogsägaren, och detta berör bekämpningen av granbarkborreangreppen. Jag kan avsluta med att säga: För oss är det självklart att en fungerande landsbygdspolitik innebär att vi har en postservice som fungerar och som tar sig ut, att vi har stöd till lanthandlarna och att vi har en statlig samhällsservice. Det är därför som vi bygger ut samhällsservicekontoren. Det är därför som vi säkerställer att Arbetsförmedlingen ska finnas och vara verksam i hela landet. För oss är det hela landet före resten. 20 (M) replik: Jag är den första att understryka att vi från sida verkligen står bakom livsmedelsstrategin och livsmedelsstrategins mål. Men vi uttrycker en djup oro för vart vi faktiskt är på väg. Jag vet att ledamoten är väldigt ambitiös och vill landsbygden väl. Det hör jag väldigt ofta. Problemet är att man inte levererar något. Det levereras ingenting. Vi går åt fel håll. Mjölkproduktionen är som vi alla vet motorn i svenskt jordbruk. Vi har alltid sett den som motorn. Vi har alltid sett den som den parameter som visar hur det går för svenskt jordbruk. Ledamoten talade i sitt anförande om släktingar som lagt ned gårdar när de blivit för små, på grund av en storleksrationalisering. Storleksrationalisering är absolut inte dumt. Det är inte något som är fel. Det är det som har lett till att vi har kunnat öka vår produktion så mycket som vi har gjort . Men när vi får en så kraftig storleksrationalisering som vi kommer att behöva få de kommande tio åren – och om antalet gårdar minskar oerhört mycket – kommer vi också att få en väldigt stor miljöbelastning runt de enheter som blir väldigt stora. Därför skulle det vara intressant, fru talman, att höra ledamotens resonemang när det gäller till exempel beteslagstiftningen , när besättningarna kommer att bli stora och det krävs en ganska hög markbelastning och miljöbelastning runt dessa gårdar. 21 (S) replik: Tack, , för frågorna! Ja, jag ställde frågan. Om nu livsmedelsstrategin inte levererar skulle jag gärna vilja höra vilka delar i livsmedelsstrategin man tycker att vi ska plocka bort. Vi har också aviserat ett bondepaket, men det blir rätt svårt att införa ett bondepaket innan vi vet vad som kommer i den nya CAP:en, innan vi vet vad som ska ligga inom den gemensamma jordbrukspolitiken och vad som ska ligga som nationella stöd. Detta tror jag att vi måste ha respekt för. Som jag sa från talarstolen är vi allmänt förgrymmade på brexit och de konsekvenser som det innebär, men vi får ändå ta det med oss. När det gäller konkurrenskraften och andelen mjölkbönder kan jag konstatera att jordbruket och LRF ändå ser ganska ljust . Det är bland annat generationsväxlingen som är en stor hämsko. Det finns också oro inför den nya CAP:en. Det finns en oro för att politiken inte orkar hålla samman och att vi inte har en gemensam inställning: att detta är oerhört viktigt. Jag tycker ändå att vi har det. Det skickar ut väldigt tydliga signaler till sektorn om att det är viktigt att satsa på detta. Jag kan konstatera att man i mitt hemlän har väldigt svårt att genomföra generationsväxlingar. Man tycker att det är besvärligt. har vi holländare som kommer och tar över jordbruk, och de tycker att det går fantastiskt bra att driva jordbruk i . Då måste jag konstatera att det kanske finns någonting som vi kan göra själva och som sektorn kan göra. Jag tror ändå att de unga bönderna är på rätt väg här. De ser att det är helt nödvändigt att göra vissa investeringar för att de ska kunna och orka satsa. Jag tycker att vi måste möta upp det. 22 (M) replik: Jag konstaterar att jag inte fick något svar om beteslagstiftningen. Jag hoppas att ledamoten återkommer i sitt nästa anförande vad gäller den frågan. Ledamoten lyfte i sitt anförande upp vikten av investeringsstöd. Jag tror också att det är jätteviktigt att vi verkligen värnar om det när vi går in i den nya CAP-perioden, för jag får också de signalerna. Det är många som vill investera och hitta på nya smarta lösningar i hela livsmedelskedjan. Det blir oerhört viktigt att vi hittar medel till det. Sedan gäller det generationsskiften. Först och främst krävs det såklart att det finns någon som är intresserad och som vill göra detta. Det lyftes tidigare att banker kanske inte alltid är välvilligt inställda till att skjuta till medel. I viss mån kan man förstå det, för det kanske inte visas kalkyler med tillräckligt kassaflöde och lönsamhet. Där finns det en del saker som vi kan göra från politikens sida. representerar ju jag ett parti som förespråkar sänkta skatter, och ledamoten här, fru talman, representerar ett parti som förespråkar höjda skatter, så där skiljer vi oss åt. Men detta skulle kunna vara en sak. Jag möter många bönder som talar om problem med regler som finns, men väldigt många lyfter frågan om det bemötande som de får av olika myndigheter. Det handlar om mängden myndigheter som de ska behöva möta, men framför allt gäller det bemötandet från myndigheter och den rättsosäkerhet som de säger sig uppleva. Därför skulle jag vilja fråga ledamoten om han har någon insiderinformation om var vi ligger i pipeline vad gäller utredningen av tjänstemannaansvar. 23 (S) replik: När det gäller frågan om tjänstemannaansvar får jag nog hänvisa till kollegorna i . Det är kanske de som har bäst insikt i var den frågan ligger. Jag ska beröra beteslagstiftningen lite grann. Klimatförändringarna och det vi har kunnat se de senaste två somrarna gör det helt nödvändigt att titta på att möjliggöra variationer. Jag tror ju att vi har möjlighet att ha djur ute av året än vad vi har . Under vissa delar av året kanske vi måste kunna göra undantag och se lite mer flexibelt på det här. Det tror jag att vi bör kunna komma överens om, och jag tycker att även näringen har kommit med bra inspel om vad som kan göras. Grunden för jordbrukets trovärdighet är ändå att vi har friska, välmående djur som kan vara ute – utan att bli störda av djurrättsaktivister. Det är fullständigt ohållbart och någonting som vi absolut måste se till att stoppa. 24 (SD) replik: Jag tror att gjorde en halmgubbe. Han säger nämligen att livsmedelsstrategin kritiserades. Jag hörde inte det. Jag hörde mer att folk sa att livsmedelsstrategin inte levererar. Därför tänkte jag prata om livsmedelsstrategin. Livsmedelsstrategin har åtgärder som huvudsakligen får effekt på lång sikt, och det är ett av grundproblemen. Då måste man ju ha en politik även för den korta sikten. I väntan på livsmedelsstrategins effekt måste man bland annat öka den låga lönsamheten. talade om att man inte kan ge stöd i strid med nuvarande regler, som jag uppfattade det. Men jag vill säga att det räcker med att göra som ville, nämligen ge lantbruket rättvisa konkurrensvillkor. Det sa ju . Det kan man göra . Man kan sänka arbetsgivaravgiften, slopa sjuklöneansvaret, kompensera för ökade slaktavgifter och sänka dieselskatten. På så vis får lantbrukarna rättvisare konkurrensvillkor på direkten, och de får dessutom ökad lönsamhet. Då kommer vi att ha lantbrukarna kvar när livsmedelsstrategin äntligen får effekt . Är det inte så, ? 25 (S) replik: Tack, , för frågorna! För oss är det nog ändå väldigt viktigt att ha jämlika och rättvisa spelregler, oavsett sektor. Ska vi göra insatser specifikt för en bransch krävs det väldigt goda argument för detta. Ska vi göra det för jordbruket och för lantbruket krävs det också att detta följer de gemensamma överenskommelser och den jordbrukspolitik som vi har kommit överens om i EU. Där skiljer vi och oss åt väldigt tydligt. I motion läser jag att vi genom CAP ska säkerställa det svenska jordbruket. Det är klart att holländare, italienare och greker kan säga samma sak, men det är inte riktigt det vi har kommit fram till. Den gemensamma jordbrukspolitiken bygger ju just på att alla länder ska ha rättvisa och lika konkurrensfördelar. Det är ju det vi vill slåss för. Vi vill säkerställa vår möjlighet att göra nationella satsningar på de områden där vi ligger lite före, till exempel djurvälfärdsfrågan, som det nu tack och lov ser ut som om vi får gehör för att kunna stötta på ett bättre sätt. Till exempel ska en låg antibiotikaanvändning premieras. Det tycker vi är väldigt bra. Här har haft ett långt arbete i EU. var vi förlöjligade, men tittar man på : Hur har gjort för att uppnå detta? Jo, vi har jobbat väldigt brett med djurvälfärd för att nå framgångar. Det är genom att vara aktiv och spela in våra frågor och få förståelse från de andra länderna som vi har möjlighet att faktiskt genomföra någonting som blir bra för alla. 26 (SD) replik: Då fick vi beskedet att Socialdemokraterna inte specifikt vill öka lönsamheten för lantbruksnäringen i närtid. Man vill i stället jobba på lång sikt och med regler gemensamma för EU. Jag kan påminna om att det inte alls är ovanligt att man gör specifika insatser för branscher som har problem, och orsaken till att det svenska lantbruket har problem är faktiskt en asymmetri. Det är politiska regler som gör att lantbruksnäringen har problem som inte andra näringar har, och då kan vi politiker fixa de problem vi själva har satt upp. beskriver EU-politik på rätt sätt: Vi vill i första hand tänka på i EU-förhandlingarna. Det är inte någon konstig position, utan det är den position man har som är konstig. Om vi i får som vi vill kommer alltså att göra som alla andra medlemsstater. Då tror vi att i många stycken – kanske inte i alla, för det är svårt med EU-förhandlingar – kommer att få ett bättre utfall. Den bristande lönsamheten handlar inte bara om att gårdar försvinner, vilket är otroligt tråkigt och det värsta. Men om man inte intresserar sig för det kan man ju peka på att den låga lönsamheten även ökar växtnäringsläckaget till eftersom man inte gör investeringar i miljöteknik som skulle ha ökat lönsamheten som man hade minskat växtnäringsläckaget till . Det finns alltså även miljöeffekter, och det är bara ett av flera exempel. Minskande djurbesättningar är ett annat exempel liksom minskad betning av de svenska savannerna, mulens marker, vilket minskar den biologiska mångfalden. 27 (S) replik: lägger ord i min mun, som att Socialdemokraterna inte skulle bry sig om det här. Ingenting kan vara mer felaktigt. Vi har med en S-ledd regering, oavsett om det har handlat om mjölkkris, torka eller någon annan kris, säkerställt att vi har kunnat införa relevanta och viktiga stöd för vår jordbruksnäring. Det avser vi att kunna göra även , och då måste vi också ha gehör för våra frågor. Då måste vi anses trovärdiga. När vi lyfter fram att vi vill ha ökade miljö- och klimatåtgärder måste det gälla alla, annars snedvrider vi konkurrensen. Vi kan inte enskilt införa olika former av stöd när vi inte har fått godkännande för det. Det tror jag att de allra flesta förstår. Man kanske inte tycker att det är bra, men det är ändå förutsättningarna. var inte med , men när den tidigare alliansregeringen tillsatte , som jag ändå tyckte var bra, visade den väldigt tydligt att vissa jordbruksföretag hade väldigt hög lönsamhet. Det gällde framför allt de som hade egna marker och fler ben att stå på. Det var arrendebönderna och de bönder som inte hade gjort nödvändiga framtidsinvesteringar som hade en dålig lönsamhet. Det är det vi fortsättningsvis ser, och det är därför som just generationsväxlingen är en viktig fråga att ta tag i. För att vi ska vara trovärdiga måste det också vara trovärdigt där ute. Vad är det för åtgärder som faktiskt efterfrågas? Vi ska vara med och ta diskussionerna. Vad är det som är branschens uppgift, och vad är det som är politikens uppgift? Tro ingenting annat – vi socialdemokrater kommer att jobba stenhårt för dessa frågor! 28 (MP): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. Det byggs bostäder, köpcentrum och industriområden, och marken får ge plats åt infrastruktur. Detta sker som vi vet att måste stärka matproduktionen. Livsmedelsstrategin är tydlig, det vill säga att den totala livsmedelsproduktionen ska öka och att vi ska öka självförsörjningsgraden. Åkermarken är naturligtvis av strategisk betydelse. Vi står inför stora klimatutmaningar. Klimatförändringarna försvårar, på vissa ställen omöjliggör, livsmedelsproduktionen helt. Vi måste ha nya strategier. Den senaste sammanställningen av exploatering av jordbruksmark i –2015 visade att förstördes . Det är dessutom bästa åkerjordar runt om på landsbygden som riskerar att exploateras. Jag vill betona att jag tillhör de gröna politiker som anser att kommunerna måste ta ett bostadspolitiskt ansvar och se till att det byggs bostäder. Men hållbar stadsutveckling och hållbar landsbygdsutveckling måste innebära att ekosystemtjänsterna skyddas, och ett särskilt fokus måste riktas mot livsmedelsförsörjningen. Vi måste ha starkare skydd för dricksvattnet och för åkermarkerna. När jordbruksmarken väl är hårdgjord kan den inte återställas. Det är en irreversibel process. Kommunerna har inte verktyg och stöd nog för att kunna stoppa exploateringen av . föreslog en skärpning av för att ge länsstyrelserna större möjligheter att ingripa i och stoppa planer på exploatering av för att värna . Förslaget måste genomföras. Jag anser att det redan nu finns ett behov av ett moratorium mot omfattande exploatering av jordbruksmark för handel, industrimark och bostadsbyggande runt om våra större städer. Tryggheten i livsmedelsförsörjning behöver sättas i fokus. Jordbrukspolitik borde intressera många fler politiker. är det läge att engagera sig när en ny period för den gemensamma jordbrukspolitiken i EU ska utvecklas. 2 500 forskare pekade i ett öppet brev till EU ut den nuvarande jordbrukspolitiken som huvudorsak till förlust av biologisk mångfald. Detta kräver nytänkande. I stället för att basera jordbruksstödet på ytenhet bör EU-ersättningar baseras på vad lantbrukaren faktiskt gör och hur det bidrar till omställningen till en mer hållbar matproduktion. Det skulle gynna svenska lantbrukare väl. EU:s nuvarande jordbrukspolitik har lett till en katastrofal minskning av den biologiska mångfalden. Exempelvis har fåglar i jordbruksområden minskat . Pollinerarna behöver vi i jordbruket; en mängd olika insektsarter, inte bara bin och humlor utan också allt från små flugor till tripsar. Har ni hört talas om dem? Vissa av dem har vetenskapen inte ens hunnit upptäcka. De försvinner från allt fler platser i rasande fart. Med nya metoder har svenska forskare, som jag besökt på Station på , tillsammans med Artdatabanken upptäckt 1 000 nya insektsarter i . Några riskerar att försvinna innan de ens har beskrivits för vetenskapen. prioriteringar är att öka miljöersättningarna och stöden för landsbygdsutveckling. mål är höjda klimat‑ och miljöambitioner. Varje lantbrukare har en oerhört viktig roll som förvaltare av våra gemensamma ekosystem. Därför måste stöden hädanefter i högre utsträckning utgå från de värden som lantbrukare kan främja när de brukar markerna. Jordbruket producerar livsmedel, men det producerar också rent vatten, friska jordar med daggmaskar, kolinlagring, jungfrulin på ängen och sånglärkor på fälten. Lantbrukaren kan sälja sina livsmedel, men ju mer samhällsnytta som lantbruket producerar, desto mer betalt bör staten ge det för dess miljöarbete. går av jordbruksstödet till av lantbruken i EU. Systemet gynnar på många håll i andra medlemsländer rent feodala strukturer och korruption, vilket motverkar effektiviteten inom jordbruket. Rutiner för transparens och kontroll är viktiga, och i har vi också våra alldeles egna problem med it-system och utbetalningar. Regeringen har tillfört extra resurser och tillsatt en styrelse vid , men det verkar nu som att helt nya grepp behöver tas inför nästa stödperiod. Stödet måste utvecklas så att också småbrukare och grönsaksodlare kan främjas. Vi behöver satsa på mer diversifierat lantbruk och fler förädlingsföretag kopplade till lantbruket. Vi behöver öka fokus på att hävda naturbetesmarkerna, och arealen naturbetesmarker måste fördubblas.