prot · H80940 · 2020-11-24 00:00:00 — Sedan säljer han godset vidare till en uppköpare utomlands, kanske i eller , och får betalt och pengar insatta på sitt konto. har dessa svarta pengar överförts till bolagets konto. Överföringen är till synes helt okej, eftersom uppköparen som han har sålt till är seriös. Vips har han alltså tvättat pengar. De smutsiga papperspengarna finns nu på kontot, där de ser lagliga ut. Skulle eller polisen göra en razzia, utreda och försöka att gå vidare med det här och fråga skrothandlaren hur han har fått tag i den koppar som han sålt till uppköparen kan denne, i och med att vi tillåter kontanthantering, fabulera ihop en historia om att en massa personer och småföretagare har varit inne och lämnat koppar till ganska små summor – brukar de få. Det är i Hökarängen, det är den här rörfirman och det där byggbolaget som har lämnat in skrot. Eftersom summorna är så pass små kräver inte penningtvättslagen att skrothandlaren kommer med uppgifter om företagen. Det enda han behöver visa och polisen är ett utslag i kassaapparaten som visar att han har betalt ut pengarna. 39 (SD): Jag blandar mig i den här interpellationsdebatten av två skäl. Det ena skälet är att jag sitter i trafikutskottet, och på vårt bord finns naturligtvis järnvägstransporter. I den region där jag själv är bosatt hade vi enorma problem när tågtrafiken gång på gång stod stilla. Det berodde på att man stal kopparledningen, den så kallade jordledningen, vid järnvägen. Det blev stora driftsstörningar som fick konsekvenser för hela samhället. Det kostar pengar att återställa ett system som inte fungerar, och det kostar pengar när tågen inte rullar. Det här är ett jättebekymmer. De som stjäl kopparn får några för materialet, medan stölden åsamkar samhället stora kostnader. Handeln är också väldigt enkel, eftersom det är kontanthantering. De kriminella nätverken nyttjar detta för att tvätta pengar. I statsrådets svar står det: ”Jag vill först säga att jag delar synen på att stölder av koppar och andra metaller är ett problem som drabbar samhället på flera sätt och som kan medföra stora samhällskostnader. Regeringen har varit tydlig med att detta måste bekämpas och motverkas.” Då kan jag i ärlighetens namn inte förstå varför man inte ändrar lagstiftningen och tar bort kontanthanteringen. Återvinningsbranschen själv vädjar om att man ska ta bort kontanthanteringen. Även polisen vädjar om detta. Jag förstår inte regeringens motstånd mot att ta det steget. Att förhindra kriminell verksamhet med alla till buds stående medel måste ju vara prio ett i allt vi gör. Då kan man inte ha ett system som låter kriminella tvätta sina smutsiga pengar. Man måste åtminstone göra ansatser för att stoppa det. Jag kommer från åkerinäringen, och vi har problem med kriminell verksamhet. Det är något som jag har tagit upp i debatter här. får man svaret att det är internkontroll som ska komma åt detta. Då brukar jag svara att den dagen de kriminella ägnar sig åt internkontroll för att undvika kriminalitet i sin verksamhet lovar jag att gå på händer mellan och . Det löftet ställer jag ut här också, för det lär vi aldrig få se. Jag hoppas nu innerligt att statsrådet driver den här frågan, ändrar inriktning och ser till att vi får bort kontanthanteringen. 40 Näringsminister (S): Jag tror att det är viktigt att man är noga. av den handel som sker finns inom de organisationer som har anslutit sig. Därutöver finns det över 1 000 ytterligare företag. Att här i talarstolen utmåla dem alla som kriminella tror jag att vi ska vara försiktiga med. Det lät så; jag hoppas och tror att inte menar det. kunde vi se ganska mycket av inte minst kopparstölder. Det ställde i sin tur till ganska stora konsekvenser för infrastrukturen, precis som jag sa i mitt interpellationssvar och som nämner. Sedermera har vi, näringen och inte minst jobbat på för att försöka att minska det här, och vi ser alltså en positiv utveckling. Låt mig ta ett exempel utifrån det som pratade om. var antalet stölder 318 för att året efter, 2013, öka till 349. Detta har sedermera minskat, för att 2018, vilket är den senaste siffran vi har, vara 74. Det är fortfarande 74 stölder för mycket, men jag vill ändå påpeka att en hel del av de vidtagna åtgärderna i branschen och naturligtvis också dna-märkning, bättre uppföljning och ibland även materialbyte har gjort att utvecklingen har gått åt rätt håll. Då blir frågan naturligtvis varför man inte går fram med ett kontantförbud. Jag tror att man lurar sig själv lite om man tror att det löser allt. Vi vet att många av de här ligorna också för stöldgods över gränserna. Detta skulle ju inte omfattas av något kontantförbud, utan vi måste fortsätta att jobba på straffrättsligt och se till att utnyttja den teknik som möjliggör dna-märkning och uppföljning. Vi måste fortsätta att jobba på med den typen av åtgärder som har vidtagit för att göra det här. står två representanter för och kräver reglering. Det var inte så länge sedan jag stod här i talarstolen och debatterade mot en av representanter i näringsutskottet, som tvärtom, fru talman, menade att vi är alldeles för klåfingriga och i stället borde förenkla genom att ta bort regler. Förenklingspolitiken och förenklingsmålen behöver tas fram och göras mycket effektivare, menade man. I båda dessa fall finns naturligtvis klokskap. Det är klart att vi ska göra vårt yttersta för att göra livet svårt och surt för kriminella element. Det gör vi med hjälp av skärpta straff, uppföljningsförstärkning av polisen med mera, och ska vi hitta en balans där vi inte i onödan påför byråkrati och regelverk som gör det svårt för näringen. Det här är en balansakt som också måste förändras , fru talman. Vad har hänt när utredningen kom? Jo, vi har fått en hel del ny teknik och ökad digitalisering, som gör att det finns bättre möjligheter att följa upp. Om det skulle visa sig – och det vill jag vara tydlig med, till såväl debattörerna som dem som följer debatten – att den positiva utveckling vi har sett inte fortsätter, eller ännu värre vänder, ska ingen tro att vi kommer att tveka inför att reglera ytterligare. Men jag påpekar att ingen tror att det räcker med att införa ett generellt kontantförbud för att förhindra stölder. Det kan vara ett verktyg, och det är därför förbudet har varit bra. 41 (SD): Jag tackar ministern för svaren. Att stölderna har gått ned kan bero på att man lägger mycket mer pengar på bevakning, men det är ett resursslöseri. Ministern har rätt i att ett kontantförbud förmodligen skulle innebära att ligorna skulle försöka föra ut metallen ur . Naturligtvis måste man jobba på flera områden och förstärka tullen. Det är absolut nödvändigt. Man måste jobba på flera håll och kanter. Ministern säger att det skulle bli mer byråkrati. Låt oss titta på hur återvinningsbranschen ser ut. Det är företag som jobbar med att riva infrastruktur, och då uppstår metallskrot. Att dessa företag skulle tycka att det är byråkratiskt jobbigt med ett förbud mot kontanter låter helt orimligt. Alla seriösa företag låter sina affärer gå över faktura. Till och med privatpersoner handlar sällan med kontanter. Med det sagt är jag absolut inte för ett kontantfritt samhälle. Kontanter är jätteviktiga, men just inom områden där vi ser sådana problem skulle vi med ett alexanderhugg kunna försvåra enormt för dem som vill vara kriminella. Jag menar naturligtvis inte att alla dessa företag är kriminella, men de som vill skulle få oerhörda problem om det infördes ett förbud mot kontanthandel. Då skulle transaktionerna vid inköp av materialet bli spårbara för skattemyndigheter och polisen. Man skulle i utredningsfasen mycket lättare komma till insikt om varifrån kopparn kommer, om den kommer från en legal rivning av ett större fastighetsbestånd eller om det helt enkelt inte finns någon förklaring. Då är det fråga om någon form av stöld. Av de svar jag har fått från ministern är jag fortfarande frågande till att det skulle vara så svårt för regeringen att införa förslaget. Regeringen har infört personalliggare på restauranger och så vidare. Ni har infört en enorm byråkrati för många småföretag så att de inte ska kunna fuska med skatten. Men i det här fallet skulle ingen seriös företagare drabbas. Det är väl ingen seriös företagare som egentligen vill ha kontanter. Man vill ha pengar på kontot direkt. Det är bara jobbigt att hantera kontanter. Regeringen har väntat så länge på att göra något åt problemet. I alla utredningar har alla instanser varit för ett kontantförbud. Byggindustrin utsätts för inbrott – material stjäls därifrån – och måste lägga en mängd pengar på bevakning. Återvinningsindustrierna måste bevaka sina skrotgårdar. SJ och SL får stora problem när kablar stjäls och ställverk förstörs. Det blir enorma följdkostnader för att återställa infrastrukturen. För ett metallvärde på några kan det kosta flera miljoner att återställa. Kulturbyggnader förstörs för att koppartak och stuprännor slits av. Kyrkorna har börjat ersätta taken med förzinkad plåt i stället. Är det verkligen rimligt att låta bli att införa en enkel åtgärd för att komma åt problemet? 42 (SD): Jag tackar statsrådet för svaren. Jag har här en debattartikel undertecknad av åtta vd:ar eller kommunikationschefer för skrotföretag. De skriver att det nu behövs krafttag för att minska brottsligheten. Inom EU har ett antal länder, exempelvis , och , redan infört kontantförbud för att hindra stölderna. De vädjar till politiker att hjälpa samhället och den etablerade industrin att bli av med kriminaliteten, som är så oerhört kostsam för samhället. Ett kontantförbud drabbar endast den sektor som måste ha en ospårbar transaktion för att undvika att synas. När man inte vidtar de åtgärder som branschen efterfrågar gynnar man de kriminella och deras verksamhet. Man skapar ekonomiska resurser för de kriminella, som man på ett hyggligt enkelt sätt skulle kunna bromsa genom att införa kontantförbudet. Jag förstår inte motviljan mot att införa en åtgärd som på hyggligt enkla grunder kan försvåra för dem som ägnar sig åt kriminalitet. Det borde vara prio 1 för oss alla att verkligen sätta ned foten gentemot de kriminella nätverken. 43 Näringsminister (S): Det finns nog ingen regering i modern tid som har satt ned så många fötter mot just de kriminella nätverken. Vi har skärpt straffen för ett stort antal brott i vårt samhälle, och vi kommer att fortsätta det arbetet eftersom det är nödvändigt. Vi har genomfört den största förstärkningen av den svenska polisen, med målet 10 000 ytterligare polisanställda till 2024. Vi har stärkt tullen, och vi har stärkt arbetet mot penningtvätt. Vi jobbar kontinuerligt i dialog med branscher för att införa ny teknik för att till exempel spåra upp metaller som stjäls från infrastrukturen. Vi ser resultatet av arbetet, och det går åt rätt håll. Är det tillräckligt? Nej, vi måste naturligtvis fortsätta. Det är mot den bakgrunden jag i mitt svar sa att regeringen kommer att fortsätta arbetet därför att det är nödvändigt av flera skäl. Debattörerna har varit inne på dem, både utifrån den olägenhet de innebär och för att vi vill slå undan benen och finansieringen för kriminella nätverk. Skulle det visa sig att ytterligare åtgärder behöver vidtas kommer jag inte att tveka att göra det. Men jag tror att man lurar sig själv om man tror att bara man gör så här och så här är problemet borta. Så enkelt är det inte. I stället är det viktigt att fortsätta att jobba brett med dessa åtgärder. Jag tror dessutom att vi behöver titta över ytterligare straffrättsliga skärpningar på området. Det ska helt enkelt utdömas hårdare straff när man blir påkommen med, i det här fallet, stöldgods. Jag förstår naturligtvis att jag inte har någon anledning att betvivla ledamöternas engagemang, men jag vill bara påpeka att det är lite svårt att se den raka linjen hos . Här finns två ledamöter som kräver mer reglering. stod jag här och blev anklagad för att inte vilja ta bort regelverk och byråkrati. Då säger att detta inte innebär någon byråkrati. Det är klart att det gör. Man kan inte bara skärpa lagar, utan man måste dessutom bygga upp en uppföljning. Till den utredning vi nu pratar om fanns många positiva remissvar, men det fanns också en del tveksamheter. De handlade just om den roll som skulle ha. Till exempel var självt tveksamt till detta. Om utvecklingen inte fortsätter på den linje som vi vill ha – den går ju åt rätt håll – eller skulle ännu värre vända, är jag beredd att vidta ytterligare åtgärder för att se till att klämma åt dem som ägnar sig åt den typen av verksamhet. 44 (SD): Det låter inte som om det här skulle vara någon omöjlighet. Men först och främst vill jag säga att detta inte är någon höger–vänster-fråga utan en fråga om sunt förnuft. Att det skulle bli mycket byråkrati tror jag inte. Det är snarare så att om man inför ett generellt kontantförbud för handel med metallskrot och polisen eller gör en razzia kommer de på ett mycket enklare sätt än att kunna be skrothandlaren att verifiera och visa sina inköp. I stället för att då försöka undersöka om hans historia är riktig när han berättar att han köpt från Sunes rör och allt vad det är kan de direkt se de elektroniska transaktionerna i tidigare led och följa dem tillbaka till metallens ursprung. Naturligtvis behövs det flera åtgärder; det håller jag absolut med om. Vi var inne på att tullen måste stärkas eftersom detta kommer att medföra att man flyttar metallen utomlands på olika sätt. Men den stora vitsen med detta är att när eller gör en razzia kommer det inte att finnas ett svart hål de inte kan gå vidare från och där de måste gå på de uppgifter som skrothandlaren lämnat om att han köpt från den och den. Det kommer att finnas elektroniska bevis för vad som skett. Finns det inga elektroniska transaktioner, ja, då är det uppenbart att den här skrothandlaren har köpt skrotet svart. Det finns liksom ingen verifierad köpare. 45 Näringsminister (S): Vi har nog i grund och botten samma uppfattning, nämligen att detta är verksamhet som vi måste göra vårt yttersta för att bli av med. Det som är positivt är att vi har sett att vi kunnat minska dessa stölder och därmed också annan brottslighet som är förknippad med dem. Som sagt: Skulle den utvecklingen brytas eller vända måste vi fortsätta med de verktyg vi har eller ta fram nya verktyg. Det tvekar jag inte en sekund att göra. vet vi ju, fru talman, att i alla andra sammanhang där branschen själv är involverad och gör ett arbete brukar det bli ganska flexibelt och effektivt. Men vi kommer som sagt att fortsätta följa frågan, och jag tvekar inte en sekund att vidta de åtgärder som krävs för att ytterligare försvåra för de kriminella element som lever på detta. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2020/21:123 om fortsatt stöd till bussbranschen 46 Näringsminister (S): har frågat mig om jag avser att föreslå ett riktat stöd för avställda turistbussar enligt modell från och Transportföretagen. Det är ett mycket besvärligt läge som vårt land befinner sig i med anledning av den pågående pandemin och dess följdverkningar. Regeringen följer utvecklingen mycket noga för att minska och förhindra fortsatt smittspridning men också dämpa effekterna på jobb och företag. Vi för därför en ganska tät dialog med det svenska näringslivet om detta. Många branscher, däribland företag som utför busstransporter, har drabbats hårt ekonomiskt till följd av pandemin. , det vill säga , presenterade regeringspartierna, och Liberalerna förlängningar på flera av de stora stödåtgärder som har tagits fram under vår och sommar för att möta pandemin och mildra dess effekter på jobb och företag. beslutade regeringen om ett nytt omsättningsstöd till enskilda näringsidkare. Det är ett stöd som har särskild betydelse för en betydande del av bussbranschen. Dessa företag utgör en viktig del av det svenska transportsystemet. Regeringen analyserar kontinuerligt effekterna av de presenterade stödåtgärderna och följer utvecklingen noga, inte minst i dialog med det svenska näringslivet och dess intresseorganisationer. 47 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Ja, drabbades världen och av pandemin, en pandemi som formligen slagit undan benen på bussbranschen och för all del också många andra branscher. Bussbranschen störtdök i samband med att vi fick detta utbrott och rekommendationerna kom att vi skulle undvika att resa. Bussbranschen lever ju på att transportera människor till besöksmål eller vad det nu kan vara, så när pandemin slog till blev det stopp i verksamheten. Det finns företag som har minskat . Det är nästan stillastående, kan man säga. Det kommer ju ett liv efter pandemin, och då måste samhället fungera. Vi måste ha fungerande företag som kan starta upp igen och utföra de transporter som vi kommer att vara i behov av, för hur det än är kommer människor att kunna börja resa igen när vi är igenom krisen. ser vi ett litet ljus i tunneln i vaccinationsdiskussionerna. Det kan bli fråga om allmän vaccinering, kanske , och sedan får vi se hur pass snabbt utvecklingen går till att vi kan starta upp samhället igen. Men då vill det till att det finns företag som kan utföra de transporter som samhället behöver. Bussbranschen är också som en stödfunktion till järnvägstrafiken – en ganska omfattande stödfunktion, vill jag påstå, för när det blir störningar i tågtrafiken kallar man in bussar för att ersätta de tåg som då står still. Men det sprider sig inte över alla bolag, utan det är de som ligger utmed de stora järnvägsstråken som kan få del av detta. Det är inte tillräckligt för att man ska kunna bedriva sin verksamhet eller ha en trygghet i verksamheten, utan det måste till annat. Sedan är det så att på en normal marknad, när verksamheten fungerar som den brukar göra, kan man köpa på sig fordon när man får utökade transporter och sälja av fordon när transporterna blir färre. Den naturliga regulatorn finns inte . Om jag nu sitter med kanske fyra fem bussar och har stopp i verksamheten måste jag ju göra allt jag kan för att minska mina kostnader. Men det finns ingen marknad som jag kan sälja av ett fordon på, för vem ska köpa det? De andra står också still. Den naturliga regulatorn, den naturliga möjligheten att sköta flödena med pengar, den finns alltså inte . Nödbromsen har verkligen slagit till i verksamheten. Många företag blöder, och många kommer att duka under om det inte kommer att finnas stöd även fortsättningsvis. har lagt fram ett förslag på hur man skulle kunna övervintra. En buss kostar ju pengar även om den är avställd. Det finns kapitalkostnader i fordonet, så även om man inte har skatter och försäkringar och sådant att betala finns det annat som måste betalas. Frågan är: Kommer regeringen att sätta in åtgärder för att rädda bussbranschen och liknande branscher som lider under pandemin? 48 Näringsminister (S): Detta är utan tvekan en tuff tid – tuff och väldigt sorglig för dem som har mist anhöriga och av lidande för dem som drabbats av sjukdomen, särskilt för dem som drabbats . Vi vet ju att en del drabbas extra hårt av denna sjukdom. Lägg därtill den chock som mötte vår ekonomi, som jag tycker att beskriver väl när det gäller bussbranschen. Jag tror tyvärr att beskrivningen skulle kunna gälla många branscher: buss‑, taxi- och flygbranschen, ja, hela transportbranschen. Delar av industrin stod stilla och delar av sommaren. Restaurang-, hotell- och eventbranschen, ja, hela besöksnäringen – jag skulle kunna fortsätta ett bra tag till. Detta är den situation vi har, såväl i vårt land som i många andra delar av världen. Det är, fru talman, mot denna bakgrund man ska se de enorma stödåtgärder som regeringen har föreslagit för och som i nästan alla delar har ställt sig bakom. Vi talar om hundratals miljarder av skattebetalarnas pengar, som vi har använt just för att mildra effekterna för jobb och företagande. Effekten var att vi efter en initial uppgång i antalet konkurser och kunde se en stabilisering . Jag tror att det var avgörande att vi kunde få ett antal stödåtgärder på plats. På samma sätt, fru talman, har löntagarna drabbats ganska hårt. Arbetslösheten har gått upp kraftigt, och det har naturligtvis varit väldigt svårt för många av de människor som har tappat jobbet – särskilt som det har drabbat branscher som vi vet ofta anställer många unga och också nyanlända, det vill säga de som inte är särskilt etablerade på arbetsmarknaden. , fru talman, ser vi återigen en ökning av antalet smittade, såväl i vårt land som i större delen av . Detta gör naturligtvis att vi har fortsatt vidta åtgärder för att stötta vårt näringsliv. Som jag sa i mitt svar tidigare beslutade vi tidigare under månaden att förlänga ytterligare ett antal av dessa åtgärder, och aviserade vi att vi nu också tittar på att ytterligare förlänga både omsättnings- och omställningsstödet. Vi tittar på uppskov, och vi har dessutom ytterligare förlängt det stöd som kanske har varit allra viktigast för det svenska näringslivet, nämligen korttidsstödet, . Detta gör vi därför att vi behöver stå tillsammans och hjälpas åt under väldigt svåra tider. Det kommer vi att fortsätta göra. hänvisar till det förslag som kommer från bussbranschen. Jag kan försäkra om att nästan alla branscher har olika förslag och idéer om hur man skulle kunna mildra effekterna. Vi fortsätter föra den dialogen, och jag utesluter inga åtgärder. Även om man kan hoppas på det bästa, det vill säga att det kommer ett vaccin som är och kan distribueras bland befolkningen, kan vi inte planera utifrån detta. Vi måste utgå från det vi känner till, och det är mot den bakgrunden vi fortsätter att jobba på och undan för undan antingen lägga fram konkreta förslag eller avisera kommande förslag för att fortsätta stötta det svenska näringslivet så att det förhoppningsvis kan övervintra. Med detta sagt, fru talman, tror jag att vi alla i grund och botten ändå inser att vi kommer att få negativa effekter av detta. Vi får göra vårt bästa för att se till att de blir så små som möjligt, men det kommer tyvärr att bli sådana. 49 (SD): Tack för svaret, statsrådet! Hoppet är det sista som överger människan, och det är väl gott. Om man följer den utveckling som sker just på vaccinsidan ser det trots allt hoppfullt ut. Det blir bra resultat i de prover man gör. Det senaste jag hörde gällde ett vaccin som man kunde förvara i stället för att ha det nedkylt till −70. Så visst finns det ljuspunkter, men det måste också finnas ljuspunkter för de företag som lider av den situation vi har . Ska vårt samhälle kunna starta om och fungera vill det till att företagen finns kvar. Vi kan liksom inte starta med ingenting. Persontransporterna är oerhört viktiga för hela samhällsfunktionen. Oavsett om man förflyttar sig med tåg, buss, flyg eller taxi är transporterna en viktig grundbult för hela vårt samhälle och den funktion det har. Därför är det så rasande viktigt att sådana viktiga samhällsstrukturer har en möjlighet att överleva. Har de inte det blir det mycket svårare att starta om övriga delar av samhället. Låt oss för ändå hoppas att vaccinet kommer så att allmän vaccinering kan ske någonstans . Då kan man se ljuset i tunneln och planera lite för hur man ska göra för att övervintra fram till dess. Bussbranschen har lagt fram ett väldigt bra förslag när det gäller att hålla företagarna lite under armarna. Bussarna står ju still. Och ett fordon som inte producerar – bussen är ju en produktionsapparat – kostar pengar. Bussbranschen har lagt fram ett förslag om ett stöd på per fordon och per dag som det är avställt, under förutsättning att det har varit avställt under minst en veckas tid. Det är ett ganska bra förslag som gör att företagarna har en rimlig chans att övervintra så att de finns kvar när vi rullar igång vårt samhälle igen. Jag vet att också flygbranschen är i samma situation, liksom taxibranschen och många andra. Alla vill ha stöd och hjälp. Det är skattebetalarnas pengar, men dessa företagare är ju också skattebetalare.