prot · H80926 · 2020-10-22 00:00:00 — Det går kanonbra för , och de flesta kommunerna styrs av socialdemokrater. Jag gör gärna allt jag kan för att se till att kan fortsätta att utvecklas på ett bra sätt. Frågan om flytt av hus löstes i det här läget av . Vi följde frågan noga just för att se att den skulle kunna lösas ut. Vad vi behöver göra är att ta höjd för liknande situationer framöver. Det var en undantagssituation när det behövde göras så stora flyttningar och att de inte skulle klara av själva ersättningen. Men vi kommer att fortsätta att jobba vidare med lagförslaget för att kunna ta höjd för denna fråga. Sedan kommer vi tillbaka när vi är färdiga; vi är angelägna om att lösa frågan. I normalfallet är det så att när en fastighet löses in får du inte bara fastighetsvärdet utan även . Du gör en vinst i den delen, och det är bra. Man ska inte påstå att staten agerar ohemult i de situationerna. Jag är naturligtvis beredd att gå fram med lagstiftning när vi är färdiga med beredningen. Regeringen fick mycket att göra på . Det gällde alla departement, men särskilt mitt departement i en del avseenden. När vi såg att frågorna redan var lösta så här långt lade vi en del lagstiftningsprojekt åt sidan. Men vi fortsätter naturligtvis med den beredningen. I grund och botten handlar det om att vänta in utredningarna. Jag har inte ansvar för planfrågorna, skogsfrågorna, artskyddet eller utredningarna. Jag har ansvar för vad som står i grundlagen. Men jag är övertygad om att de problem som ni pekar på, nämligen rättssäkerheten för markägarna, ersättningsfrågorna och annat kommer att lösas inom ramen för den grundlagsreglering som finns . Det är precis det jag vill peka på. Om jag nu går fram med en ny parlamentarisk kommitté för att se över skrivningarna i regeringsformen kan inte ett sådant lagförslag lämnas före nästa val, utan då pratar vi om att en lag kan träda i kraft efter nästföljande val, det vill säga 2026, i bästa fall . Jag tror inte att någon av interpellanterna vill vänta så länge på att få något gjort. pekar ut de frågor som ni har tagit upp, och jag hoppas att vi kan lösa dem inom grundlagens ramar. Sedan gav jag i mitt första inlägg uttryck för att jag är en smula irriterad över att man inte längre har någon respekt för grundlagsuppgörelser. Det är viktiga saker. När partierna kommer överens om att från och med nu ska vissa spelregler gälla, och man har förhandlat inom ramen för en sådan översyn, då måste man ändå vara beredd att stå fast vid grundlagsuppgörelsen . Jag kan då konstatera att det vill inte göra. Jag vill påstå att det var lite annorlunda på och tid när vi verkligen kunde lita på att ni stod för den typen av uppgörelser. får vi invänta utredningarna, titta på dem och se om de löser de problem ni har tagit upp. Jag är övertygad om att vi kan se att man har kommit en god bit på vägen. Sedan kan vi ta diskussionen därifrån. 123 (M): Fru talman och statsrådet ! Låt mig läsa upp beslutet som fattades i kammaren . riktar ett tillkännagivande till regeringen i betänkande 2018/19:KU27 ”om att tillsätta en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över och stärka det grundlagsreglerade egendomsskyddet”. Det var beslutet. Det stod alla partier bakom utom Socialdemokraterna, . Jag vill också fråga statsrådet om statsrådet anser att 300 meters strandskydd är rimligt. Har statsrådet sett en strand i som är ? På Falsterbonäset finns de största stränderna . De lär inte vara på djupet. Med är du uppe i skogen och villasamhällena. Det är helt befängt med strandskydd. Det är helt orimligt. I har man kanske 10–strandskydd beroende på förutsättningarna, till exempel markförhållanden. Rent principiellt anser jag att kommunerna ska styra över strandskyddet i sina översiktsplaner, inte staten. Det handlar i grunden om markanvändning och om att ta hänsyn till markägarnas önskemål. sitter enskilda tjänstemän på länsstyrelserna och överprövar demokratiskt valda byggnadsnämnders beslut om markanvändningen – med grumliga argument, vill jag hävda. Anser statsrådet att det är bra? Tycker statsrådet att det är rättssäkert? Jag hoppas att statsrådet respekterar kammarens beslut och tillsätter den parlamentariska kommittén, även om jobbet inte är klart förrän, som nämnts, 2027. Tack för debatten! 124 Justitie- och migrationsminister (S): På den första frågan om rättssäkerheten kan jag säga att alla förvaltningsbeslut kan överklagas i domstol. Det är inte bara några enskilda tjänstemän som gör bedömningar, utan i slutändan är det en prövning också i domstol. Vad är det som har hänt efter tillkännagivandet? Jo, det som har hänt är att det blev ett januariavtal med en punkt som handlar om denna fråga. Som ett utflöde av den punkten, resultatet av den punkten, kom och . En annan punkt i januariavtalet handlar om att se över strandskyddet för att göra det mer flexibelt. Vi socialdemokrater kommer aldrig att gå med på att avskaffa strandskyddet. Vi vill absolut inte ha en utveckling som innebär att man bygger igen stränder. Man behöver inte åka särskilt långt ut i för att se hur det kan gå om man fullständigt släpper på regleringarna. Det vill vi inte eftersom vi anser att vi har ansvar för medborgarnas möjligheter att komma ut till kusterna och ta del av våra naturvärden. Det står vi för. Däremot kan man diskutera flexibiliteten. I olika delar av landet kan man se på denna fråga på olika sätt. Det ger den översynen ett uttryck för. Innan vi börjar rota i grundlagarna tycker jag att vi ska avvakta utredningarna, , och den översyn som görs av strandskyddet, och då kommer ni att se att många av problemen kan lösas inom ramen för utredningarna. Fördelen är att de löses betydligt fortare än vad som blir fallet om vi går grundlagsvägen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:16 om sillfisket i 125 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag avser att arbeta för att kuststaterna ska komma överens om kvotfördelningen och därmed också undvika att MSC-märkningen på norsk vårlekande sill, så kallad NVG-sill, förloras. har också frågat mig hur jag avser att verka för att driva fiskförvaltningsfrågan inom EU, med syftet att uppfylla kraven på förvaltningsplaner i enlighet med forskarnas råd samt mellan EU och övriga inblandade parter. har slutligen frågat mig hur jag avser att säkerställa en proportionerlig fiskerikontroll i med en tillämpning och uppföljning av lagstiftningen i linje med övriga EU-länder. förhandlar berörda kuststater bland annat om förvaltningen och fiskemöjligheterna för det långt vandrande beståndet NVG-sill. Utkomsten av kuststatsförhandlingarna om sill har stor betydelse för svenska beredningsföretag och den svenska pelagiska fiskenäringen. har relativt små andelar av fisket, men beredningen av sill är relativt omfattande och är en viktig marknad för beredda sillprodukter. har kuststatsförhandlingarna komplicerats av att det saknas en överenskommelse som omfattar samtliga kuststater och av att det endast finns en partiell överenskommelse mellan EU, , och om en förvaltningsstrategi. En konsekvens av att det inte finns något avtal om fördelning mellan samtliga kuststater är att det har fastställts unilaterala fiskemöjligheter som sammanlagt har överskridit överenskommelserna om totala fiskemöjligheter. Detta bedöms inte hållbart på lång sikt, vilket även fått effekten att , , meddelat att organisationen avser att dra in sin miljömärkning av detta fiske om inte ett sådant avtal kommer på plats. Fördelningen av sillbestånden kan dessutom komma att kompliceras ytterligare i och med att antalet kuststater kommer att öka vid utträde ur Europeiska unionen. Det är viktigt att säkerställa ett biologiskt och socioekonomiskt långsiktigt hållbart sillfiske. Tillgången till högkvalitativa råvaror är viktig för fiskberedningsindustrin, som till största delen är lokaliserad i kustkommuner där det är ont om alternativ sysselsättning. Jag kommer att verka för att EU i förhandlingarna med övriga kuststater strävar efter att uppnå en långsiktigt hållbar förvaltning av sill och andra bestånd samt att fiskemöjligheterna beslutas i linje med den gemensamma fiskeripolitikens mål och principer. För att uppnå detta är långsiktiga förvaltningsstrategier betydelsefulla verktyg, och arbetet med att se över strategier som är inaktuella och upprätta nya strategier för de bestånd som inte har någon behöver därför fortsätta. Ett fungerande kuststatssamarbete är en förutsättning för en långsiktigt hållbar förvaltning, och jag stöder därför generellt en strävan att hitta lösningar för att få till stånd kuststatsavtal som inkluderar samtliga kuststater. När det gäller de pågående förhandlingarna om EU:s förordning om fiskerikontroll har sedan presenterade sitt förslag 2018 drivit att bearbetade fiskeriprodukter ska undantas från kraven på spårbarhet. De bearbetade produkter som fiskbranschen och regeringen vill se undantagna från spårbarhet har genomgått tillverkningssteg där råvarorna tillagats, kryddats och/eller konserverats så att det ursprungliga skicket inte kvarstår. Vi menar att det därmed är svårt att följa varje råvara. innehåller produkterna också mer än en art. Exempel på sådana produkter är fiskbullar eller fiskburgare. har fört fram att kontrollnyttan inte står i proportion till de höga kostnaderna för att upprätthålla den noggrannare interna spårbarheten för dessa produkter. Regeringen anser att regelefterlevnad och kontroll är viktiga element för att säkerställa ett hållbart fiske och att målen som sätts upp inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken nås. Kontrollåtgärderna för att stoppa illegalt fiske ska stärkas samt vara ändamålsenliga, kostnadseffektiva, proportionerliga och leda till förbättrad och effektiv fiskerikontroll – men utan att den samlade administrativa bördan för företagen ökar. Det är också viktigt att det ges lika villkor för fiskets aktörer. Spårbarhet är ett viktigt verktyg för att stoppa det illegala fisket, och det är därför av största vikt att det finns ett effektivt och väl fungerande system för spårbarhet. nationella spårbarhetssystem, alltså det system som redan finns på plats i , har fått kritik från fiskenäringen, som menar att systemet bland annat medför oproportionerligt höga kostnader och bidrar till diskriminering i förhållande till aktörer i andra EU-länder. I samband med utbrottet av covid-19 förde regeringen en dialog med näringen om bland annat denna fråga, och ett resultat blev att Havs‑ och vattenmyndigheten införde vissa lättnader i spårbarhetskraven. Utöver detta har regeringen uppdragit åt Statskontoret att utvärdera spårbarhetssystemet och vid behov föreslå förändringar i systemet och kraven på rapportering. Statskontoret ska redovisa uppdraget . 126 (KD): Tack för ditt svar, ministern! har , som en konsekvens av redan existerande lagstiftning och som enda land i , infört ett spårbarhetssystem som innebär att information ska samlas in, registreras och flöda i realtid mellan alla aktörer i hela livsmedelskedjan. Övriga länder inom EU har i huvudsak valt att implementera detta genom att varje aktör ska ha kontroll ett steg framåt och ett steg bakåt i värdekedjan, det vill säga enligt gällande livsmedelslagstiftning. Den svenska implementeringen innebär en oproportionerlig regelbörda och byråkratisering av svensk fiskebransch i förhållande till vad som åstadkoms i form av kontrollnytta och ett hållbarare fiske. Konsekvenserna, fru talman, är en utslagning av små och medelstora företag samt en generellt minskad konkurrenskraft för svensk fiskebransch. Dessa konsekvenser kommer dessutom att eskalera ytterligare, oavsett utfallet i det nu pågående arbetet med uppdatering av lagstiftningen kring fiskerikontroll inom EU. Det är uppenbart att detta står i strid med inte bara det övergripande målet i svensk livsmedelsstrategi utan även det mer specifika att utformningen av regler och villkor ska stödja målet om en mer konkurrenskraftigt hållbar livsmedelskedja samt att marknaden för livsmedel ska kännetecknas av en väl fungerande konkurrens. Det står också i strid med i regleringsbrev uttryckta instruktioner för kostnadseffektiva regelverk, det vill säga att de regelverk och rutiner som myndigheterna förfogar över ska vara kostnadseffektiva och förenkla för medborgare och företag samt minimera den administrativa bördan för företagen i linje med målen i livsmedelsstrategin, som vi antog i kammaren för . Därför är det väldigt glädjande att ministern nu tillsatt en utredning om spårbarhetssystemet, som faktiskt bara finns i . Min fråga till ministern är dock: Hur kunde regeringen låta införa ett obligatoriskt spårbarhetskrav, dessutom som enda land i EU, trots svidande kritik från både fiskenäringen och svensk dagligvaruhandel? Var det till och med så att det var ett misstag att införa kravet? 127 (M): har en mångtusenårig tradition av fiskeri – de senaste utgrävningarna i har visat att det går tillbaka nästan 10 – och en månghundraårig tradition av en basnäring som är väldigt viktig för vår husmanskost, som står på finbordet efter att tidigare ha varit så kallad fattigmanskost. Från att ha varit en väldigt livlig fiskeflotta på många hundra fartyg har fiskeflottan på sydkusten krympt till ungefär 20 tappra fartyg. Man har sett utmaningar i form av en mängd olika påfrestningar. Det mest grundläggande är självklart minskade fiskbestånd. Det finns många olika orsaker till det, exempelvis miljöpåverkan, säl och skarv. Regelkrångel från många olika myndigheter och EU:s fiskeripolitik har också påverkat. Interpellanten lyfte i sin interpellation fram ett antal av de åtgärder som man behöver se över, vilket regeringen till viss del gör. Man kan dock lägga till ytterligare ett antal olika frågor som har uttryckt i sitt 34-punktsprogram för en hållbar fiskeripolitik. Det här är en yrkesgren som är hårt ansatt av olika regler som är krångliga och som ibland går emot varandra. Detta är statsrådet högst medveten om; det vet jag. Jag vill fastställa att det i vårt gemensamma arbete för de tappra fiskare som står kvar finns en politisk enighet. Jag vill i detta inlägg uppehålla mig i nutid. damp stilleståndet för sillfiske detta år ned, som en överraskning för riksdagsledamöter i miljö- och jordbruksutskottet och framför allt för näringen. Kostnaderna minskar inte bara för att båtar ligger stilla vid kaj. Fartyg kostar, speciellt när de ligger stilla, liksom redskap. Det får också konsekvenser för beredningsindustrin, där uppsägningar har varit följden. Ersättningarna för detta är en problematik med nuvarande avtal. Vi går in i en ny långtidsbudget för EU med nya förhandlingar, och jag vill fråga ministern hur man avser att hantera stilleståndsersättning framöver. Det gäller både direktstöd och hur man kan hantera stillestånd och nyttja yrkesfiskarnas kunskaper till exempel vad gäller att leta efter spökgarn, forskning och att ställa om sina redskap, exempelvis att gå från torsktrålare till sillgarn och plattfiskeredskap. Indikationerna, som är en liten omständighet , enligt vad uttrycker, är när man går in i förhandlingarna att det som mest ska gå att få ersättning – det innebär alltså ersättning ungefär en månad . Innevarande år är ; med tanke på påfrestningarna på yrkesfisket tror jag inte att vi framöver kan se fram emot att den blir kortare. 128 Statsrådet (S): Tack, interpellanten och , för frågorna! Jag ska försöka att svara på dem så gott jag kan. En utmaning är att det egentligen är minst två helt olika frågeställningar i den här interpellationen, även om de givetvis hänger ihop – till syvende och sist påverkar detta fiskarens förutsättningar att bedriva sin verksamhet. Jag är glad över att den samsyn som finns om hur viktigt detta är har noterats i debatten. Det är en viktig näring av kulturella och historiska skäl men kanske framför allt för att det är en del av levande kustsamhällen; det påverkar så mycket mer än bara fisket. Detta är dessutom ett hälsosamt och bra livsmedel som vi vill säkerställa också för framtiden. Därför är frågorna både vida – eller breda – och små. Vi behöver förmå att hantera alla delarna både vitt och styckevis. Jag börjar med frågor, som är ursprunget till interpellationen och som är kopplade såväl till kuststatsförhandling med andra länder och den problematik som finns där som till spårbarhetssystemet. När det gäller kuststatsförhandlingarna är det jätteangeläget från regeringens sida att driva gentemot i första hand EU, som är den förhandlande parten i de här sammanhangen, för att få till hållbara kvoter och nivåer. Detta är dock komplicerat. Det stora problemet är inte att komma överens med andra stater – , , , , och så vidare – om en hållbar kvot totalt, utan det är att vi inte kommer överens om fördelningen. Vissa länder hävdar att fördelningen ska ske utifrån zontillhörighet; andra länder hävdar att den ska ske utifrån historiskt fiske. Resultatet blir att man sluter det som kallas unilaterala avtal. Detta innebär att det sammantaget blir alldeles för stora kvoter, och det är inte hållbart . Detta är en stor utmaning, och jag är bekymrad för att det till och med kommer att bli en ännu större utmaning i och med UK:s utträde ur EU. En av de stora frågor som driver detta – och en av de stora knäckfrågorna i utträdesförhandlingarna – är just fisket. Britterna är väldigt angelägna om att räkna zontillhörighet och att ta en större del av detta fiske, och det kommer att göra den här frågan än svårare. Det kommer också att innebära att EU är en part i dessa förhandlingar, för EU är en part givet att UK har varit med. Vi kommer egentligen inte ens att ha förhandlingsrätt i dessa frågor. Vi behöver givetvis driva på, och vi behöver skapa opinion. Vi behöver säkra kanaler för samarbeten kring och kontroll av detta så långt som det är möjligt givet de förutsättningar som finns. Problemet med kontroll kopplat till detta blir att om det inte finns något avtal bryter heller ingen mot något avtal. Det innebär att de kontrollmekanismer som annars finns – sanktioner och annat som vi använder när ett EU-land bryter mot en EU-överenskommelse – inte är applicerbara. Detta är en diskussion som förs och som vi försöker att hitta lösningar i, framför allt tillsammans med andra berörda länder inom ramen för EU-samarbetet. Det är där vi bäst kan påverka detta just . När det gäller spårbarhetsfrågan finns det två delar. Vi har ett arbete på gång inom EU som betyder att man kommer att skärpa den kontrollförordning för spårbarhet som finns. Där har drivit flera frågor. En av dem handlar om det som jag redogjorde för i mitt svar, nämligen hur vi ser på processade produkter. Den frågan driver vi fortfarande. Vi försöker att skapa majoritet för vårt synsätt i denna fråga, och jag hoppas att vi kommer hela vägen i hamn. Andra frågor har vi lyckats med, till exempel registreringen av fritidsbåtar, som var en annan del i denna förordning som skulle ha skapat mycket stora problem för om det hade blivit som i ursprungsförslaget. Den har vi nu fått bort. Jag får återkomma till övriga frågor, för där tog min tid slut. 129 (KD): Tack, ministern, för svaret! Ministern får gärna fortsätta att tala om att regeringen själv har låtit införa ett obligatoriskt spårbarhetskrav. Ministern får gärna utveckla det. Det är ju väldigt bra att ministern nu har låtit se till att en utredning ska ske; det är väldigt positivt. Sillfisket är ju otroligt viktigt för många kustkommuner, exempelvis , vars kommunledning är här , och . fiskas det tonvis med sill från . Detta är ett viktigt livsmedel för konsumenter; bara i äter vi sill för . Sill äts heller inte bara i utan också utomlands. Dessutom handlar det om många arbetstillfällen. Det är positivt att regeringen faktiskt har fått till det här med undantag för kustnära sillfiske under torskstoppet. Det är nog ingen överdrift att säga att detta faktiskt har räddat östra och blå näring från fullskalig katastrof. Men i stället för att nu luta sig tillbaka och säga att allting är bra tycker jag att det är dags att regeringen funderar på vad det är som hindrar att den blå, kustnära näringen blir ännu viktigare, också med tanke på livsmedelsstrategin. En viktig sak är detta med långsiktighet. Jag tror att det är viktigt att vi nu faktiskt kan få långsiktighet i besluten som fattas för de fiskare och för de företag som jobbar med näringen, så att de vet vad som gäller framåt. Det är oerhört viktigt. De säger själva: Vi måste ha en långsiktighet. Vi har dyra båtar, dyra fabriker och många anställda. Vi måste veta vad som händer framåt. En annan sak som jag också tycker är viktig är att har den lägsta andelen fiske för humankonsumtion av alla , trots att sill och skarpsill är både klimatsmart och nyttigt. Det är faktiskt väldigt glädjande, herr talman, att vi nu har de lägsta dioxinnivåerna i östra . Vi har legat långt under gränsvärdena för dioxin . Det som dock kan bekymra är att man inte talar så mycket om det, utan man hör alltid att sillen är full av dioxin. Men det är ju inte så längre, så jag tycker att det är viktigt att man tar upp att sillen är mycket positiv på det sättet. En annan sak är kvoterna. Ett bekymmer är att kvoterna som går till humankonsumtion är . Resten går till fiskmjöl. Humankonsumtionen är viktig för förädlingsindustrin, för kustsamhällena och för konsumenten. Kvoterna för humankonsumtionen är nu nere , vilket kan ses i ljuset av livsmedelsstrategin, som vi förresten beslutade om vilket kan vara bra att veta. Grundstenen för livsmedelsstrategin är ju att det ska bli bättre lönsamhet och mer konkurrenskraftigt. En bärande sten är också att självförsörjningen av livsmedel ska öka. 130 (M): Jag vill haka på interpellanten och understryka detta med långsiktighet. Det har varit rätt hattigt, bland annat när det gäller stilleståndsersättningen. Jag hoppas att statsrådet svarar på hur man i det korta perspektivet avser att hantera frågan under sillstoppet detta år och vad man svarar fiskarna i bland annat . Det gör ont i hjärtat att det efter ett långt yrkesliv i branschen var spiken i kistan eller botten ur för , som är en fiskeikon nere i Nogersund. Med tanke på alla de utmaningar som finns framöver behövs det ett helhetsgrepp över hela näringen. Problematiken, som jag tror att statsrådet är väldigt medveten om, är att när man 2011 lade ned och startade Havs- och vattenmyndigheten tappade man näringsperspektivet. Detta är en näring med företagare som har kostnader när fartygen ligger stilla. De rostar faktiskt när de ligger i vattnet, och det kostar oerhört mycket i underhåll. Vad gör man på kort sikt, och vad gör man på ? Att vi kommer att få se fler stillestånd framöver är jag helt övertygad om. När vi har frågan uppe om just avtalen med andra EU-länder, framför allt de gränsande till , måste vi förstås också ta upp den heta frågan om bottentrålning. Vi är alla överens om fördelarna och nyttan med det hållbara fiske som det kustnära yrkesfisket utgör. Men det blir ju helt futilt när man har trålare som ger sig in i och fullkomligt bottenskrapar allt som finns där. Hur ser statsrådet på den frågan? 131 Statsrådet (S): blev det ju inte lättare, för nu kom det några frågor till. Jag ska försöka svara så gott jag kan på den begränsade tid jag har. Jag börjar återigen med interpellantens frågor, vilket jag tycker är rimligt, och svarar då på den som jag inte riktigt hann med i första rundan, nämligen om spårbarheten. Kort kan jag säga att det är Havs- och vattenmyndigheten som varit ansvarig för hur vi ska tillämpa regelverket. Det sägs i debatten, och det sa också interpellanten, att bara har gjort på det här viset och att alla andra länder har gjort på ett annat sätt. Det indikerar att alla andra EU-länder skulle ha gjort på samma sätt och att är avvikande. Det är både sant och falskt. De flesta länder har ju anpassat regelverket utifrån hur det fungerar i respektive land, så jag skulle säga att alla har gjort olika.