prot · H80940 · 2020-11-24 00:00:00 — När vi bygger nya banor får vi möjlighet att flytta över mängder av transporter från flyget till järnvägen. Det bör vi göra för att minska våra utsläpp. Vi får också möjlighet att avlasta de banor som finns , så att de kan fungera mer som regionala banor. Vi pumpar helt enkelt in mer kapacitet i järnvägssystemet. Vi ser till att man kan köra mer tåg och att alla ska kunna resa med tåg, som är det mest hållbara sättet. Men vi måste göra det på rätt sätt. Vi behöver goda underlag för att fatta beslut om byggandet av de nya banorna. Jag vill påminna om att det har gjorts en hel del utredningar om höghastighetsbanor. Det har planerats mycket, inte minst inom ramen för den så kallade Sverigeförhandlingen. Kommuner runt om i landet, på de berörda orterna, har skakat hand med staten och sagt: Ja, vi åtar oss att bygga nya bostäder och att utveckla våra städer ifall ni bygger de nya banorna och tågen stannar hos oss. Därför var det märkligt att regeringen gav i uppdrag att komma med ett konkret förslag baserat på en helt annan kalkyl än den som förhandlats fram i Sverigeförhandlingen. I Sverigeförhandlingen har man pratat om , dessutom prisnivå. Men i det förslag som lade fram till var det blott , alltså mindre, att hantera. Vi kan nästan säga: Som man frågar får man svar. Ifall man lägger fram ett sådant förslag till måste de skära ned på någonting. Och det har nu gjort i sitt förslag. Jag vill understryka att det är ett diskussionsunderlag. Det är viktigt att säga att det inte är definitivt. Men det är också viktigt att vi får tid att diskutera förslaget även här. En stor del av järnvägsstationerna – , , , och – har i förslaget förlagts i externa lägen i flera av de scenarier som målar upp. Ett externt stationsläge fordrar, precis som säger i sitt underlag, att man reser dit, och det förutses att de flesta kommer att resa dit med egen bil. Anser ministern att det blir ett hållbart sätt att ta sig till och från stationen om man ska resa dit med egen bil? Anser ministern att det är en bra lösning att lägga tågstationer utanför städerna och inte centralt inne i staden, där vi annars är vana vid att tågstationer förläggs? Ifall han anser att det inte är en bra idé med externa stationslägen är det väl en bra idé att han redan här och är tydlig och kanske ger ett nytt uppdrag där externa stationslägen inte är ett alternativ eller möjligtvis det sista alternativet, när det inte finns några andra. 118 Infrastrukturminister (S): Jag är i allra högsta grad överens med om att vi behöver satsa mer på järnvägen och öka kapaciteten. Jag påmindes om det för inte så länge sedan, ungefär , när jag åkte med det miljonte tåget. Det var det miljonte tåget som gick på järnvägen . Det har aldrig gått så många tåg på den svenska järnvägen. Det var mitt sätt att uppmärksamma glädjen över att allt fler människor vill åka tåg, ur klimatsynpunkt, och att allt fler företag vill skicka gods på tågen. Men jag ville också manifestera att det är trångt på spåren. Det är nu så pass mycket tåg att det börjar bli trångt. varnar för att vi slår i kapacitetstaket. Därför behövs det mer järnväg. Det sista vet . Men det är viktigt för den som lyssnar att veta att om vi vill fortsätta att ställa om transportsektorn och nå klimatmålen måste vi investera i mer järnväg. Det är ingen tvekan om det. Nya stambanor är en viktig del i det. Sverigeförhandlingen arbetade på ett förtjänstfullt sätt med att mobilisera engagemang och intresse, och inte bara i , och utan i inte minst , , , och . Man visade också att vi längs stambanorna ska bygga städer och bostadsområden. Vi ska investera i klimatsmarta transporter och i regionförstoring, så att vi med järnvägen får bättre möjlighet att resa till släkt och vänner och att pendla till arbetet klimatsmart. som vi ökar kapaciteten frigör vi möjligheten att ha mer gods på eller att öka antalet pendeltåg. Vi slipper det som många säkert har upplevt , att ett X2000-tåg måste sänka hastigheten eftersom det går ett långsamtgående pendel- eller godståg framför. Genom att separera det kan man öka möjligheten för mer transporter, till exempel på nya stambanor, och för högre hastigheter. jobbar på det. Redan i nuvarande nationell plan har vi slagit fast satsningen på –, –och –. Regeringens utgångspunkt är att fortsätta med bygget. Det är viktigt för . Men det är också viktigt att se till att använda resurser effektivt. Jag har konstaterat att det blir allt dyrare att bygga infrastruktur. Kostnaden och kostnadsökningen för att bygga infrastruktur är till och med högre än för mycket annan byggnation. Det är inte hållbart. Hur gärna jag än vill satsa på järnväg, väg och sjöfart måste det ske till rimligt pris. Därför finns utöver uppdraget med ett kostnadstak ett uppdrag till att särskilt analysera de kostnadsökningar vi ser nu vid byggandet av infrastruktur. I det aktuella uppdraget, som nu har delredovisat, är fokus att få en diskussion om på vilket sätt systemförändringar kan förbilliga kostnader för byggandet av stambanor. går vidare och tittar på bland annat produktionskostnader. Låt mig ta ett välbekant exempel. När såg på möjligheten att gå från slab track, betongpelare, till ballasterat mellan och visade det sig att denna ändrade byggteknik skulle kunna innebära 11 miljarder i lägre kostnader – medan restiden förlängdes kanske . Jag kan förstå att detta är en rimlig fråga att ställa. Och eftersom jag vill att vi också ska ha nya stambanor för höghastighetståg vill jag att vi nagelfar varje krona så att vi vet att vi får mer järnväg för pengarna. 119 (V): Låt oss börja i slutet med hur vi bygger nya banor mest rationellt. Jag håller verkligen med om att det finns mycket att lära, inte minst av hur man gör i andra länder. Att till exempel bygga på pelare skulle fungera på många platser i där vi tänker oss att höghastighetsbanor ska byggas. Det skulle också kräva mindre yta än att bygga nya banvallar och så vidare. Jag har länge saknat en vision hos infrastrukturministern och regeringen för hur höghastighetsbanorna ska byggas. För mig är det uppenbart att detta projekt lämpar sig för precis det Sverigeförhandlingen föreslog: Man lånar upp hela summan och gör ett separat projekt i en separat projektorganisation. Man gör det i industriell form, alltså bygger flera delar och bygger ut banorna så fort som möjligt. De ska inte byggas del för del genom nya anslag som äskas från statsbudgeten, vilket är modellen vi har , för då tar det . Det kostar också mer pengar än om man gör det som ett separat projekt. Vi kan lära mycket av hur byggdes, för den byggdes på ungefär de premisserna. Vi i är djupt frustrerade över att det händer så lite i höghastighetsbaneprojektet, och så kommer ett förslag som känns helt verklighetsfrämmande. Är det så här vi ska pressa byggkostnaderna, genom att ha en station ute på en åker där det inte finns en människa? Ministern var verkligen något på spåren när han till sa: ”Det är ingen nytta om en snabb järnväg åker förbi samtliga städer.” Kan infrastrukturministern bekräfta att det var så han sa? För om det var så han sa är vi ganska överens om att externa stationslägen inte är en bra lösning. Men ändå får vi ett förslag där extern station ska läggas i , i , i , i , i och så vidare. Det kan väl inte vara en bra lösning? Är infrastrukturministern beredd att ge ett nytt uppdrag och säga att detta inte var en bra idé utan att ska hitta andra sätt att pressa byggkostnaderna? Och varför utgick ministern inte från Sverigeförhandlingens förslag när han gav uppdraget? Varför inte säga 230 miljarder som var förslaget i Sverigeförhandlingen? Det är ändå Sverigeförhandlingen som är grunden för det samarbete som vi har med alla berörda kommuner och regioner runt om i landet. Jag tror att väldigt många vill veta varför ministern har frångått Sverigeförhandlingen. 120 Infrastrukturminister (S): Jag är inte säker på att väldigt många vill veta, för har jag inte fått den frågan. Det stämmer inte heller, för utgångspunkten är bland annat Sverigeförhandlingens förslag. Det var ett gediget och framgångsrikt arbete av HG – frid över hans minne – och . De gjorde ett fantastiskt arbete med att mobilisera kommuner och regioner på ett bra sätt, vilket också är utgångspunkten för arbetet. Jag blir extra glad när väljer att citera mig, för det är alla statsråds dröm. Givetvis är utgångpunkten denna. Vi bygger järnväg för att öka möjligheterna till regionförstoring. Vi ska öka kommunikationerna i landet och ta vara på det engagemang som finns hos kommuner och regioner. är dock en självständig myndighet som har i uppdrag att titta på olika sätt att få en sådan stor och viktig satsning att hålla sig inom kostnadsramarna och även hur man kan minska kostnadsökningarna i stora infrastrukturella projekt. Därför ska det bli spännande när uppdraget redovisas i sin helhet och vi får se produktionsteknikförändringar eller annat som kan innebära att kostnaderna minskar. Just nu uppmärksammas särskilt en diskussion om schaktmassor. Det finns nämligen en risk att schaktmassor blir dyrare framöver till följd av en tolkning som en annan myndighet har gjort om natur- och miljövärden i schaktmassor. Detta skulle givetvis fördyra inte bara nya stambanor för höghastighet utan också många andra infrastrukturprojekt i vårt land. Vi behöver bygga mer infrastruktur. Vi behöver ha mer kapacitet i det svenska järnvägssystemet. En viktig del i att bygga nya stambanor och få det snabbt genomfört är att ha en samlad organisationsform. Det ska också genomföras industriellt, för vi behöver hitta smarta byggtekniker. Därför var det intressant när studien visade att det med förändrad byggteknik mellan och skulle bli 11 miljarder billigare och förlängd restid med . Vi ska vara aktsamma med statens resurser och våra gemensamma skattemedel. Jag tycker att utgångspunkten är att vi ska ha mer järnväg för pengarna. Jag ser fram emot att se expertisen och kompetensen på redovisa hur till exempel förändringar i produktionsteknik kan göra att stambanorna blir billigare att bygga. Till skillnad från tänker jag inte tala mig varm för någon särskild byggteknik. Huruvida det ska vara pelare, ballasterat, slab track eller andra tekniker överlåter jag med varm hand åt ingenjörer. Jag är dock noga med att vi ska använda internationell erfarenhet. Därför har vi slutit ett särskilt avtal med bland annat . Tack vare statsminister och president samarbete har vi också på transportministernivå slutit ett avtal om att utbyta information och kunskap om just byggandet av stambanor för höghastighetståg. Här har fransmännen bred erfarenhet, vilket varken svenska entreprenörer eller har. Detta kunskapsutbyte är viktigt, för det här kommer att bli det största industriella projektet i i modern tid. Det går att likna vid byggandet av stambanorna . Därför är det viktigt att vi noga analyserar och kostnadsuppdaterar underlagen innan vi slutgiltigt tar ställning. Men när vi väl gör det ska vi bygga så snabbt och så smart som möjligt. 121 (V): Jag ställde ett antal frågor, och ibland får man inte alltid svar i dessa debatter. Men jag fick faktiskt ganska många svar. En fråga var varför ministern inte utgår från Sverigeförhandlingen, och ministern svarade att utgångspunkten är Sverigeförhandlingen. Det är bra. Då borde inte externa stationslägen vara en lösning över huvud taget, och då borde också budgeten vara större än det som ministern satte upp som en ram och begränsning för . Därför är det fortfarande lite höljt i dunkel var siffran kommer från. Infrastrukturministern har fortfarande en chans kvar att svara på det. Ministern bekräftade också att han var korrekt citerad och att det inte är någon nytta om tågen bara åker förbi städerna. Det tolkar jag som ett ganska tydligt besked om att externa stationer inte är någon vidare bra lösning. Jag fick också besked om att ministern tycker att det rimliga är att bygga höghastighetsbanorna som ett separat industriellt projekt. Självklart säger inte jag att de ska gå på pelare på alla ställen; jag sa det som ett intressant, konkret exempel eftersom vi ändå pratar om pressade produktionskostnader och nya lösningar. Den sista frågan, som jag inte fick något svar på, är helt enkelt: När blir det ett beslut om att vi ska bygga höghastighetsbanor i ? Vi är väldigt många som vill få besked om det, och vi har väntat väldigt . Kan ministern ge oss det beskedet här vore jag väldigt tacksam. 122 Infrastrukturminister (S): Den sista frågan förbryllar mig något. Det torde ändå vara ganska välbekant att beslut om infrastruktursatsningar i tar vi i nationell plan. Det är där vi beslutar vilka infrastruktursatsningar vi gör, och besluten om –, –eller för den delen –är beslut som redan nu finns i nationell plan. Det är klart att utgångspunkten när vi beslutar om infrastruktur är den ram som ställer till regeringens förfogande efter en infrastrukturproposition, och sedan är det beslut i nationell plan. Det är så vi i beslutar om infrastrukturprojekt. I övrigt tycker jag att utgångspunkten måste vara det gedigna arbete som en alliansregering faktiskt satte igång. Det är intressant att notera både för som vänsterpartist och för mig som socialdemokrat att det var en borgerlig regering som påbörjade arbetet inom ramen för Sverigeförhandlingen. Sedan tog vi vid i regeringsställning – Socialdemokraterna tillsammans med – och fortsatte arbetet. Dessvärre har och på nationell nivå ändrat sig och står inte längre bakom byggandet av nya stambanor. Vi kan dock notera att ute i regioner finns det ett väldigt starkt stöd, inte minst i , , , , och andra orter längs stambanor. Hur kommer det sig? Jo, för att i byggandet av ny järnväg ser man också möjligheterna att utveckla städer och arbetsmarknadsregioner, att bygga mer bostäder och att kunna klara klimatmålen. Vid sidan av alla diskussioner om byggtekniker tror jag att det viktiga för den som lyssnar på denna debatt är att komma ihåg varför vi diskuterar byggandet av mer järnväg: Det är för att klara klimatkraven och för att se till att vi i vår generation tar vårt ansvar. Där är byggandet av järnväg väldigt smart. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellation 2020/21:130 om dansbandens överlevnad 123 Kultur- och demokratiminister (MP): har ställt tre frågor till mig om dansbandens överlevnad utifrån den coronapandemi som pågår. Hon frågar om jag håller med om att dansbandskulturen löper stor risk att försvinna för gott till följd av coronapandemin och dess effekter, hur jag ska säkerställa att dansbanden lever vidare efter pandemin och hur jag ska säkerställa att folkparker och andra scener och platser finns kvar och inte går i konkurs till följd av coronapandemin. Låt mig först konstatera att jag verkligen förstår den mycket svåra och allvarliga situation som kulturverksamheter och dansband befinner sig i under denna pandemi. Rådande rekommendationer som manar till avstånd mellan personer omöjliggör eller i vart fall försvårar kraftigt dansbandsarrangemang, eftersom dansen förutsätter närhet mellan personer. Dansbanden är en viktig del i utbudet av kultur i hela landet. Förutom att dansbanden bidrar till vårt Musik- och kultursverige och till rörelse, glädje och närhet, som är så viktiga delar för vårt välbefinnande, är dansbanden också viktiga för besöksnäringen på många orter runt om i landet. Regeringen har infört olika krisstöd som riktar sig både till näringslivet generellt och till det särskilt drabbade kulturområdet. Av årets riktade krisstöd på totalt till kulturområdet är redan 1 miljard fördelad. Jag vet att den del av krisstödet som ansvarat för även har beviljats vissa dansband. kommer ytterligare krisstöd till kulturområdet att kunna sökas av dansband, andra kulturaktörer och arrangörer. Regeringen har , , även aviserat att förlänga flera andra krisstöd för att vi tillsammans ska kunna ta oss genom denna pandemi och minska skadeverkningarna på kulturen, näringslivet generellt och övriga samhället. Stöden omfattar bland annat korttidspermittering, anstånd med skatteinbetalningar, omställningsstöd och omsättningsstöd till enskilda näringsidkare. Även dessa stöd kan sökas av konstnärer och kulturaktörer, det vill säga även dansband och dansarrangörer. Regeringen har och även stärkt det statliga stödet till allmänna samlingslokaler, som bland annat Folkets Hus och Parker och andra lokalhållande organisationer kan söka. Regeringen gör betydande och nödvändiga insatser för att Kultursverige ska klara krisen. Alla goda krafter behövs dock för att vi fortsatt ska ha ett starkt kulturliv även efter krisen. Regeringen har därför även stärkt regioners och kommuners ekonomi genom betydande förstärkningar av det generella statsbidraget. Förstärkningarna uppgår 2020 till och 2021 till . Även dessa medel kan användas till kulturområdet. Därtill kommer ytterligare stöd att behövas till kulturen med anledning av det svåra läget och de skärpta restriktioner som drabbar kulturlivet än mer. Alltsedan krisen slog till har jag löpande haft dialoger, möten och samtal med många olika kulturaktörer för att få kunskap om läget inom alla delar av kulturlivet. hade jag tillsammans med statsrådet och ett så kallat publikråd för arrangörer inom kultur- och idrottsområdet om förutsättningarna för att ta emot publik och hur reglerna kan förändras när pandemin lättar. Det var ett mycket bra möte, och aktörerna och kommer att ha fortsatt dialog. För att svara på tre frågor vill jag summera genom följande: Jag tror inte att dansbanden kommer att försvinna för gott framöver. Jag tror att kärleken till dansbandsmusiken och dansen består, varför även dansbandskulturen kommer att finnas kvar även efter att pandemin har släppt taget om oss. Det är det som jag och regeringen arbetar för . 124 (SD): Tack, kulturminister , för svaret på min interpellation! Frågan om dansbandens överlevnad kan vid en första anblick verka lite banal, framför allt om man själv inte har intresse eller förståelse för hur stor denna kultur och genre faktiskt är. arrangeras 9 000 danser med 3,5 miljoner människor. Det kan jämföras med fotbollen, som hade 3,2 miljoner i publiken 2019 och inga . Jag är fullt medveten om att även dansbanden har kunnat ta del av de krisstöd som har presenterats . En del band har sökt, andra inte. Jag och många med mig är dock fortfarande oroade över bandens överlevnad. Det är, precis som ministern också skriver i sitt svar, inte bara banden som denna fråga handlar om, utan de blir en del i ett kretslopp. Utan band, ingen musik. Den biten förstår vi alla. Men utan dansbana kan inga band bokas, och då blir det inte några intäkter för någon. Det här blir inte bara en kulturfråga utan mycket riktigt även en näringspolitisk fråga, som i och för sig inte ligger på kulturministerns bord men så nära man kan komma. De dansställen som finns kvar är viktiga och har stor betydelse för bygden och orten. ligger de kanske inte i centrala staden utan en bit utanför. Av den anledningen blir detta även en landsbygdsfråga. Hela landet ska leva – inte bara . Jag är orolig över att många band kommer att tappa hoppet om att börja spela och turnera igen. Även om jag hoppas att vi kan öppna upp teatersalonger, biografer och hela samhället igen tyder mycket på att det inte kommer att bli så. Vi kommer att se 2021 som med hårda restriktioner. Av den anledningen blir det ännu viktigare att ha något att se fram emot som gör en glad och lycklig. Dansen är något många saknar och ser fram emot: Var ska vi sova ? Leende guldbruna ögon. Guld och gröna skogar. Det är inte så 2020 blev. Många frågar sig om vi dansat och sjungit dem . Branschen står inför många utmaningar och faktiska problem. Man har fått sälja turnébussen för att få likviditet i bolaget. Man har lämnat branschen för att försörja sig genom att exempelvis bli snickare eller chaufför. Hur ska branschen återhämta sig när man varken har gnistan, material eller lusten att återvända till dansbandslivet? Jag undrar genuint hur regeringen ser på detta. Banden flyr branschen eftersom man inte känner framtidshopp. När hoppet har lämnat en, hur ska man då överleva? 125 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag instämmer i det beskriver. Det gäller dansbanden som kulturyttring, som forum för landsbygdsutveckling och betydelsen för lokal besöksnäring. Det gäller framför allt den glädje som så många längtar efter när det handlar om just dansen. Den känsla av hopplöshet som beskriver finns hos många inom dansbandssektorn och speglar också den hopplöshet som finns inom stora delar av kulturlivet . Det tycker jag själv naturligtvis är oerhört tråkigt, och det är något där vi behöver göra vad vi kan från politiskt håll för att underlätta. Vi är mitt i en pandemi , och det är på många sätt oförutsägbart att se vart den kommer att ta vägen. Men likväl är det viktigt att vi kan jobba med flera saker . Som en följd av de mer hårda restriktionerna och den ökade smittspridningen måste vi verkligen lägga vår kraft på att bekämpa pandemin. Det är tufft, men jag känner en uppslutning från stora delar av samhället. Jag stod i pressrummet och hade en pressbriefing tillsammans med representanter för trossamfunden. går vi in i den kanske viktigaste perioden för många kristna. Att i det läget stänga kyrkorna smärtar för många, men man inser att det är nu det behöver göras för att vända smittspridningen. Vi måste få en bred uppslutning bakom detta, för ju snabbare vi bekämpar smittan, desto snabbare kan vi också återgå till det normala. Men måste vi förbereda för en annan verklighet. Vi måste både stötta de sektorer som har drabbats mest och se till att det finns en möjlighet till återhämtning och återstart. Vi måste planera för ett läge då smittan ser annorlunda ut. Det är det arbetet som jag har lyft upp i det publikråd som regeringen har kallat in till. Det är det uppdrag vi har gett till att se på hur man kan tänka framåt när det handlar om regelverket. Sedan är det också arbetet med den nya pandemilagen. Dessa punkter är viktiga. Det ger hopp, och det ger en känsla av att vi vill och behöver se en annan framtid. Just dansen, som så mycket bygger på kontakt mellan människor och många som delar ett dansgolv tillsammans, är särskilt drabbad av pandemin. Då menar jag att det såklart är viktigt med arbetet med vaccin. Det ger hopp i sig, även om vi inte ska tro att det kommer att gå fort. Och det är också nödvändigt med ekonomiskt stöd. Jag är mycket glad att regeringen aviserade att vi förlänger stödet till korttidspermittering en bra bit in . Vi har också gått ut med en förlängning av omsättningsstödet för egenföretagare och omställningsstödet. Det är viktigt. Just för dansbanden vet vi att korttidspermitteringarna har varit ett av de allra viktigaste näringspolitiska stöden som ett komplement till de riktade kulturstöden. Just nu jobbar med att fördela det senaste stödpaketet till det fria kulturlivet. Precis som jag och regeringen har sagt tidigare anser vi, utifrån det nya läget, att om pandemin påverkar kulturområdet kommer det att finnas behov av ytterligare stöd. I budgeten finns också 1 miljard avsatt för kulturens återstart. Ju längre pandemin påverkar, desto mer kommer de pengarna också säkert att ta sig uttryck som rena krisstöd, men vi måste också ha tanken på kulturens omställning och återstart framför ögonen. Jag är glad att lyfte upp just dansbanden, för det är en särskilt utsatt grupp som jag kommer att följa noggrant . 126 (SD): De som protesterat och hörts i debatten har föreslagit bland annat sänkt momssats och sittande publikgräns på 500 personer. Detta var i och för sig innan den andra pandemivågen slog till. Efter en ännu restriktivare publikgräns som till slut landade på åtta personer för allmänna sammankomster känns det långt ifrån ett öppnande för dansbanden med tanke på närheten vid dans. Har regeringen tittat eller ens tänkt på om det går att ha andra restriktioner just för att försöka öppna så långt det går?