prot · H709117 · 2020-05-06 00:00:00 — Men även då fanns det förstås ett slut när kläderna inte längre gick att rädda. Hemma i min garderob ligger det fortfarande trasmattor med mina gamla byxor och skjortor invävda. Det var slutstationen. Tanken då var kanske inte cirkulär ekonomi utan snarare ekonomi. lever de flesta av oss under helt andra förutsättningar, men vi borde ändå ta lärdom av detta. Vi måste sträva efter långsiktighet i våra beslut och systematiskt arbete framåt kring det cirkulära, eftersom det leder till bättre resultat och därmed en snabbare övergång till ett mer resurseffektivt samhälle – dit vi faktiskt måste. Plast är ett fantastiskt material när det befinner sig på rätt ställe. En god vän till mig och näst intill granne på norska sidan gränsen säger att han tackar för plasten . Plasten är bra, men tyvärr får den ofta ta stryk i debatten. Då fokuserar vi på plast som befinner sig på fel plats. I en av kommittémotioner skriver vi att bör verka för en internationell nytillverkningsavgift på fossil plast. Ekonomiska incitament är ofta effektiva och skulle troligtvis ha effekt även för att öka återvinningen av plast. Plast är ett vanligt material som förekommer i ett oräkneligt antal produkter. Det är dessutom billigt att framställa och har många önskvärda egenskaper som efterfrågas för många olika typer av produkter. Många av de produkter som tillverkas av plast är av engångskaraktär eller används . Därefter slängs plastföremålen i soporna och tyvärr alltför ofta även på andra platser. Från människornas samhällen sprids plastskräp vidare ut i naturen. Det har beräknats att fyra femtedelar av allt marint skräp är plast och, som jag nämnt tidigare här i kammaren, att av denna plast kommer från endast tio floder. Åtta av dessa floder är belägna i och två i . Det visar att vi även måste hjälpa andra länder i deras jobb. Det är angeläget att minska nedskräpningen av plast liksom att undvika att fossil plast bränns med åtföljande koldioxidutsläpp till atmosfären. Huvudstrategin för att hindra dessa fenomen bör vara att öka återvinningen. Med en nytillverkningsavgift skulle plast få ett högre återvinningsvärde, och plast tillverkad av icke fossilt material skulle ha betydligt lättare att slå sig in på marknaden. Vi har haft en hel del diskussioner kring hushållsnära insamling av tidningspapper. Detta har varit en het potatis ända sedan jag kom in i 2018, och det har varit många kontakter från många olika aktörer för att peka på problemet med detta. Under föregående mandatperiod fattade regeringen beslut om nya förordningar som gäller för att införa nya krav för insamling av förpackningar och tidningar. Kraven syftar till att öka återvinningen och flytta insamlingen närmare människors hem. Detta är i grunden positivt, men utfallet av regeringens förslag kan bli väldigt omfattande kostnader som dessutom skulle komma att vältras över på konsumenterna. Därför hade vi i vår kommittémotion skrivningar om att den nuvarande kostnadseffektiva insamlingen av tidningspapper skulle få fortsätta. Annars finns risk att den svenska pappersåtervinningen slutar att fungera eftersom det blir betydligt billigare att importera papper från utlandet. Sedan har det hänt väldigt mycket som har gjort att även den motionen har blivit inaktuell. hoppas vi att vi hittar en lösning för den svenska pappersåtervinningen så att vi inte slår sönder ett redan väl fungerande system. Återvinningsgraden ligger på . Dock ser vi stor förbättringspotential när det gäller andra fraktioner som till exempel plast. Sedan är det ju inte bara återvinningen som skulle drabbas, så som läget ser ut , utan även våra svenska medier skulle drabbas hårt om vi skulle införa det förslag som regeringen tidigare lagt fram när det gäller den hushållsnära insamlingen. Därför måste vi få en fungerande lösning. Jag är glad att regeringen tagit åt sig av kritiken både från drabbade aktörer och från andra politiska partier och hoppas på ett bra beslut i frågan. Det uppskattas att omkring en tredjedel av alla livsmedel som produceras kasseras utan att ätas upp. Det gäller från bonden till slutkonsumenten och allt som kasseras i alla led från råvara till färdig produkt hemma i kylskåpet. ökar trycket på vår jords resurser, vilket ställer ökade krav på oss att hushålla med både mat och jordbruksmark. Det mesta av svinnet sker i hushållen, men även detaljhandelsledet har ett betydande matsvinn. Återigen, fru talman, borde vi lära av gamla tider. Det är inte farligt att lukta eller smaka på maten för att ta reda på om den är skämd. Datummärkningen på en del livsmedel är helt horribelt kort, som vi hörde i ett tidigare inlägg här, och många följer datummärkningen slaviskt och vågar därmed inte äta mat som gått ut utan kastar den. En av mina ungdomskamraters föräldrar hade en liten lanthandel i en grannby. Hon säger själv att hon är ”uppfödd på för gammal mat” eftersom föräldrarna tog med sig maten som passerat bästföredatum från affären och åt den hemma i stället för att kasta den. Hon liksom jag närmar sig nu 50 och lever i bästa välmåga. Vi måste få till en attitydförändring och inse att det inte är farligt att lukta eller smaka på maten. Tyvärr ser vi även här att EU är inne och petar i detaljer utan att ta hänsyn till att klimatet ser väldigt olika ut i olika delar av , som vi hörde här tidigare om till exempel äggen. törs handlare inte frysa in kylvaror innan de går ut. föreskrifter ger intrycket att det inte är tillåtet, men på har man en lite mer liberal hållning. Dessutom gör olika inspektörer på olika sätt i olika kommuner. Genom att frysa in kylvaror kan man minska svinnet. får kunder möjlighet att köpa de frysta produkterna till ett bättre pris, vilket är välkommet för många. Därför föreslår vi att livsmedelslagen förtydligas så att det framgår att butiker får frysa in kylvaror. Annars är förädling det enklaste sättet att hantera matvaror som är på väg att passera bästföredatum. Butikerna skulle kunna få använda till exempel köttfärs och göra matlådor att sälja över disk. Om en butik inte har den möjligheten kan den kanske samarbeta med andra verksamheter såsom skolor och cateringfirmor. Därför anser vi att ska tydliggöra för handlarna att de får förädla sina kylvaror, till exempel kyckling och köttfärs. bör också få i uppdrag att ta fram en handledningsbok till företagarna om hur de kan minska sitt matsvinn. Slutligen, fru talman, föreslår att en utredning genomförs av hur ett producentansvar för läkemedlens negativa miljöpåverkan ska utformas. tillämpas systemet med producentansvar för en rad produkter. Läkemedel och rester av läkemedel i vårt avloppsvatten gör att extra rening krävs i reningsverken, och räcker inte det för att helt reducera miljögifterna. Det är rimligt att läkemedelsbranschen, likt andra branscher med miljöfarliga ämnen, tar ett producentansvar och täcker miljökostnaden för att gifter från dess produktion läcker ut via avloppsnätet eller i dagvattnet. 38 (L): debatterar vi motioner från allmänna motionstiden. Jag står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till Liberalernas reservation nr 5. Cirkulär ekonomi, vad är det? talare var inne på att det i någon mån alltid har funnits. Vi har återanvänt kläder av ekonomiska skäl. De har kunnat bli trasmattor och kanske till och med isolering i timmerhus. handlar det om att ska bli ett fossilfritt välfärdsland. Det är viktigt att cirkulär ekonomi bidrar till miljö‑ och klimatmålen samt till att flera av de globala målen för hållbar utveckling inom Agenda 2030 uppnås. Det finns en ambition vad gäller utvecklingen av cirkulär ekonomi genom januariavtalet mellan Liberalerna, regeringspartierna och . Där framgår att utvecklingen av en resurseffektiv, cirkulär och biobaserad ekonomi ska stärkas. Vad innebär detta? Jo, att en bred översyn av regelverken för återvinning och hantering av avfall och restprodukter ska genomföras, inte minst för att främja innovation och företagande. Det ska bli enklare för hushåll att återvinna och återbruka. Det handlar om textilier, småelektronik och mycket annat. Det ska också göras en utredning om krav på pant. Vi ska utöka samverkan mellan kommunernas avfallshantering och producentansvarssystemet. Det handlar om lägsta servicenivå för hushållens avfall inklusive förpackningar, tidningar, grovavfall och farligt avfall. Vi ska också titta på produktpass, hyberavdrag och möjligheter att hyra ut lösöre. Visst, det behövs EU-gemensamma regler för mer av cirkulär ekonomi med giftfria och resurseffektiva kretslopp inom EU:s inre marknad. Avfallsområdet är komplicerat. Så fort man börjar titta på det kommer det reaktioner från många aktörer. Vi i Liberalerna tycker att det är viktigt att hitta ett system där konsumentperspektivet finns med för att vi ska kunna uppnå en cirkulär ekonomi. Liberalerna har länge haft ett stort engagemang, både lokalt och nationellt, för att utnyttjandet av naturresurser ska minska och återanvändningen av material öka. Vi tror på ekonomiska incitament i form av grön skatteväxling, som kan bidra till en nödvändig omställning. Återvinningen av material måste ständigt förbättras. Producenter har ett stort ansvar för att produkter enkelt ska kunna återanvändas eller att de ingående materialen ska kunna återvinnas. Produktdesign spelar en viktig roll för att underlätta att produkten återanvänds eller återvinns. Många medborgare påtalar just detta. Hur kan jag laga en elektronisk pryl i stället för att slänga den och köpa nytt? Det finns ett stort intresse hos konsumenterna av att kunna återanvända olika typer av produkter. Livslängd och hållbarhet är centralt. Användningen av plast måste minska och återvinningen öka. Plast har dessvärre en väsentligt lägre återvinningsgrad än många andra produkter. Liberalerna välkomnar arbetet på EU-nivå med en plaststrategi, liksom att många företag inom handeln redan tagit initiativ som gjort att användningen av till exempel plastpåsar minskar. Vi måste slänga mindre mängder mat, och det avfall som trots allt blir måste tas till vara på bästa möjliga sätt, exempelvis genom biogasproduktion. Hushållen måste uppmärksammas på vikten av att minska matavfallet. Allt fler kommuner agerar aktivt för att återvinna mer matavfall, både inom hushållen och inom kommunens olika storkök. Detta bör öka. Avfallet kan användas till energiframställning och på så sätt återanvändas, vilket tillför mycket nytta till samhället. Förpackningar och returpapper har varit en stor diskussionsfråga i utskottet. Frågan har engagerat många, vilket visar hur viktiga även dessa frågor är. Det visar också på komplexiteten i frågeställningarna, som påverkar många olika perspektiv och faktorer. Jag är glad över utskottets ställningstagande i fråga om returpapper. Vi i Liberalerna tycker att formuleringarna i betänkandet blev bra till slut. Där tydliggörs vikten av att beakta ekonomiska konsekvenser men också konsekvenser för tidningsbranschen och för demokratin, som ju är en viktig uppgift för tidningar och journalistik. Det finns två olika förordningar om förpackningar och returpapper – av förklarliga skäl, då det ena styrs av EU-direktiv och det andra av nationella beslut. Att fortsätta samla in förpackningar och returpapper är viktigt. Insamlingen kan förhoppningsvis leda till att utformningen påverkas, främst av förpackningar, så att konsumenterna får bättre förpackade produkter. Men en tidning är en tidning. Den fyller en viktig funktion, och det tryckta ordet i tidningar spelar en roll. Även om digitaliseringen fortsätter i snabb takt och utformningen av framtidens tidning är oviss är det viktiga aspekter även när vi diskuterar avfallshanteringsfrågor. I vart fall vore det väldigt olyckligt om återvinningen och avfallshanteringen i sig skulle påverka tidningarnas möjligheter negativt. I utskottets hantering har vi haft mycket diskussioner. Vi har haft besök av departement. Vi har också noterat det pressmeddelande som regeringen skickat ut kring frågeställningarna. Vi välkomnar nu att det finns en bred samsyn i utskottet om att hitta lösningar som också beaktar vikten av demokrati och tidningsbranschens möjligheter . Vi välkomnar att det finns en bred enighet. En cirkulär ekonomi ska bidra till ett giftfritt kretslopp av produkter. Vi i Liberalerna ser det som viktigt att konsumenterna kan välja och har bra information om vad de köper och konsumerar. Det måste bli lättare för konsumenterna att kunna få produkter lagade. Det är viktigt att alla aktörer i samhället bidrar och tar ansvar för utvecklingen av kretsloppet. Det slängs nämligen enorma mängder kläder . Elektronik samlas på hög. Plast läcker ut i naturen och påverkar kretsloppet. Matsvinnet fortsätter att vara stort. Detta är ett enormt slöseri med naturresurser, både nationellt och globalt. Det vill vi i Liberalerna bidra till att ändra på. 39 (S): Precis som inledde med att säga känns det som att vi i detta ärende är ganska överens. Vi yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. I betänkandet står felaktigt att det ska finnas ett särskilt yttrande från S. Det gör det inte, utan vi står bakom förslaget. Kamraterna i utskottet har varit väldigt vältaliga och talat om tidigare generationers återbruk – hur vi har nyttjat resurser på ett betydligt bättre sätt, oftast av ekonomiska orsaker. Jag kan konstatera att vi har en marknad som designar produkter för att gå sönder. Det är skadligt för det mesta. I mitt fritidshus har jag två kylskåp som är åtminstone , som stampar på och går alldeles utmärkt. I min villa i där vi har bott har vi förmodligen bytt kylskåp fyra gånger. Det är inte för att de har varit dåliga utan helt enkelt för att de har gått sönder. Detta är skadligt för framtiden och något som vi naturligtvis inte har råd att hålla på med. I detta perspektiv håller jag med om att konsumenternas efterfrågan på hållbara material är oerhört viktig. Från politiken måste vi också ställa högre krav och ha högre ambitioner för att säkerställa att konsumenterna får ändamålsenliga produkter som håller och går att laga. Detta kräver nya arbetssätt och nya affärsmodeller. Den modell med frihandel som vi eftersträvar kräver också en bättre märkning och att vi inom EU kommer överens om att införa tullar eller fullständigt försäljningsstopp för skadliga eller icke återvinningsbara material. För mig som socialdemokrat är det självklart att bidra till en globalt hållbar användning av jordens resurser. har som innovativt och öppet land förutsättningar för detta. Vi har innovativa företag och en marknad som vill och kan ta detta ansvar. En restprodukt är en produkt som är säljbar i nästa led. Det är viktigt att den är designad så att den faktiskt går att återvinna. I en produkt där plast och papper blandas, till exempel, måste materialen gå att skilja. Utvecklingen måste gå framåt, och vi måste främja forskning och innovation för att kanske få fram kartong utan plast, som håller vätska inne. Det handlar om det så kallade ekodesignkravet, som innebär att producenten ska ta hänsyn till produktens totala miljöpåverkan redan i designstadiet. Detta tycker vi bör utvecklas ytterligare. Det är den typen av krav och åtgärder som faktiskt gör att vi kan ta kliv och möjliggöra ett hållbarare samhälle. Regeringen har tillsammans med samarbetspartierna ambitionen att vidta ytterligare åtgärder för att stärka och utveckla återvinningen och göra det lättare att återvinna och återbruka bland annat textilier. Det ska utredas om vi ska införa ett pantsystem som omfattar fler produkter. Vi tittar på etappmål för förpackningar. Vi behöver också titta på återvinning av elektronik. Det krävs tydliga, kraftfulla insatser för att komma till rätta med spridningen av plaster. Precis som från KD nämnde är det plast på fel ställe som är fel. Plast på rätt ställe kan vara väldigt bra. Själv är jag tjänstledig från en plastkemisk industri som gör plaströr till va-sektorn och gruvsektorn, kabelskyddsrör och så vidare, fullt återvinningsbara. De görs också av fossila delar, men så länge det går att återvinna och göra nya produkter när vattenledningen tagit slut eller grävts sönder är det detta som måste premieras. Det som måste åtgärdas är framför allt de skadliga engångsplasterna. Där delar jag också synen att vi måste vara ett föregångsland och driva på, för att också kunna hjälpa andra länder att fasa ut och börja med insamling. har i uppdrag att utreda hur den fastighetsnära och kvartersnära insamlingen av förpackningsavfall och returpapper fortgår och vilka effekter utbyggnaden av systemet förväntas ha när det gäller miljönytta och ökad tillgänglighet samt hur produktutveckling och konkurrensförhållanden ser ut. Ansvaret för insamling av returpapper, som kamraterna har tagit upp här, diskuteras just . En framtida insamling av tidningspapper måste beakta konsekvenserna för pappersåtervinningen, kostnaden för insamlingen och konsekvenserna för journalistiken. Konsekvenserna för tidningsbranschen och landets kommuner måste beaktas. Returpappersinsamlingen måste vara kostnadseffektiv och främja cirkulär ekonomi. För oss socialdemokrater är det extra viktigt att konsumenten inte betalar . Det var därför producentansvaret var så bra och så viktigt. Man betalar när man köper produkten, och sedan säkrar producentansvaret att den tas om hand när den går ut. Ska vi införa flera olika system blir det knepigt. Vi vill verkligen hitta en lösning på detta problem, men det är viktigt att konsumenten inte betalar . Avfall från elektronisk utrustning och annat elavfall är en av de snabbast växande avfallsströmmarna i både och EU. I många länder utanför EU återvinns nästan ingenting. I rapporter vi får kan vi se bilder på hur barn gräver fram telefoner och gamla tv-apparater ur soptippar. Detta är naturligtvis ingen bra utveckling. Dessa produkter läcker tungmetaller rakt ut. Det främjar varken ekonomin, miljön eller klimatet. Dessa produkter har dock ett väldigt högt värde. I är vi världsledande. Vid anrikningsverk uppe i , , utgår av produktionen från återvunnet material. Produktionen är dock beroende av att det finns jungfruligt material som kan blandas med det återvunna. Detta behöver vi fortsätta att utveckla, och vi behöver också säkerställa att man kan bryta dessa jungfruliga produkter i rimlig mängd. Vi ska inte begå rovdrift på våra ändliga resurser, och vi behöver skapa nya processer för att återvinna mer, särskilt av de sällsynta jordartsmetaller som är helt nödvändiga för elektrifieringen. Ska vi klara den nödvändiga elektrifieringen måste vi också klara återvinningen av dessa produkter. I finns ett lagstiftat producentansvar för elutrustning och batterier. Det är bra att vi partier som står bakom januariavtalet har aviserat nya åtgärder och att en utredning ska tillsättas om hur producentansvaret för elutrustning respektive batterier kan utökas med till exempel krav på pant för batterier, mobiltelefoner och annan elektronik. Det behövs ett nytt regelverk, som regeringen bereder, i syfte att förbättra insamling och materialåtervinning och att säkerställa återvinning av värdefulla material samt att vi fasar ut icke laddbara batterier. En övergång från en linjär till en cirkulär ekonomi kräver förändring av hela värdekedjor. Det kräver upprätthållandet av värdet på material under hela livscykeln, smartare produktion och mer hållbart konsumentmönster. Jag hoppas att vi under den här mandatperioden, trots att vi just nu har fokus på den världsepidemi som rasar, ska kunna ta fler kliv framåt och bli betydligt mer resurseffektiva. I detta anförande instämde (S). 40 (MP): Coronakrisen påverkar allas vår vardag i stort och smått. är fokus på att minska smittspridningen, att rädda människors jobb och att sjukvården ska klara av det hela. Men efter den akuta fas vi nu är i kommer återuppbyggnaden av samhället, och detta debatteras nu hett på olika ledarsidor. Coronakrisen har kommit att blottlägga många sårbarheter i vårt samhälle. Krisen ger nya erfarenheter och tankeramar. Efter den här krisen tror jag att vårt samhälle kommer att se annorlunda ut på många sätt, och jag är övertygad om att cirkulär ekonomi än mer kommer att vara ett framtidsspår, som följd av coronaviruset. En av de sårbarheter som har visat sig är att det är skört med globala handelsmönster och leverantörskedjor. Vi har sett hur material har fastnat vid gränser och hur produktion har stannat av. En självklar slutsats att dra är att det är viktigt att ha beredskap för produktion på hemmaplan, i och i . har kommit med en syntes av forskning, och ett av förslagen i deras rapport är att man ska inrätta marknadsplatser för att återanvända och återvinna produkter i . Här är det väldigt viktigt med samarbete mellan olika typer av branscher – industriell symbios, som man kallar det – cirkulära marknadsplatser och att detta kopplas ihop med EU, som också har ett sådant arbete på gång. Det är mycket viktigt att vi från politiskt håll gör allt vi kan för att se till att det finns bättre marknader för att återanvända och återvinna material i , och EU. Sedan ska vi självklart inte vända världen ryggen. Till exempel är det väldigt viktigt att utvecklingsländer inte möts av höga tullmurar och att de får hjälp att utveckla en hållbar handel med sjysta villkor. De är hårt drabbade av pandemin, med en ökad fattigdom som följd. Men varför är det då så viktigt med cirkulär ekonomi utöver krisberedskap? Jag vill egentligen hellre kalla cirkulär ekonomi för en planetekonomi. Det vi egentligen pratar om är en ekonomi som håller sig inom planetens gränser – det är inte ekonomin som sätter gränserna, utan det är de facto planeten. Allt annat är en chimär. Den ekonomi som vi har innebär att vi står i ständig skuld till framtiden, till våra barn. Den biologiska mångfalden minskar i en hög takt. En miljon djur- och växtarter hotas av utrotning. Fem gånger har jorden drabbats av ett massutdöende som utplånat nästan allt liv . befinner vi oss i något som kallas det sjätte massutdöendet, och människan är orsaken. Den linjära produktionen med slit och släng bygger på att det finns billiga råvaror att använda och ständigt ta upp ur jorden. Det är inte rimligt. Miljökostnaderna måste bakas in i kalkylen. Det behövs ökade skatter på naturresurser, så att vi jämnar ut priserna mellan jungfruliga material och återanvända material. Så har vi klimatkrisen. Vi har bara på oss att ställa om till ett klimatsmart samhälle, och just nu kan våra ungdomar inte demonstrera på gator och torg, men leder alltjämt demonstrationen digitalt. Användning av resurser står för en väldigt stor del av klimatutsläppen, och resurseffektivitet är en nyckel för att få ned utsläppen. Det finns många viktiga sociala aspekter på den cirkulära ekonomin också. Om vi kan cirkulera material behöver vi inte ta upp naturresurser under vidriga förhållanden i länder långt borta. Här på hemmaplan har vi ju mycket arbetslöshet som väntar framöver. Den cirkulära produktionen är väldigt arbetskraftsintensiv medan den linjära har mer fokus på maskiner och naturresurser. Vi behöver alltså öka beskattningen på naturresurser och ha en mer gynnsam beskattning på arbete, så att det blir en växling där, med fortsatt goda arbetsvillkor, förstås. Detta är också något som partierna i januariöverenskommelsen står bakom. Vilka åtgärder behöver vi då vidta för att få fart på den cirkulära ekonomin? Detta är ju något vi har pratat om länge, men det händer saker frustrerande långsamt, kan man tycka. behöver en tydlig vision för en cirkulär ekonomi, och regeringen jobbar med en strategi för detta. De cirkulära affärsmodellerna behöver dominera över de linjära. Vi behöver innovation och produktdesign, att tänka utanför boxen. Jag har haft förmånen att träffa många företagare och prata om detta. De sa: Vad då boxen? Skit i den! Det finns ingen box! Det är en otroligt positiv anda, nyfikenhet och experimentlusta hos företagen.