prot · H70980 · 2020-03-03 00:00:00 — Det här kan inte vara en nyhet för dem. har en lagstiftning. har en lagstiftning. Länder som vi anser vara diktaturer har en lagstiftning som skyddar på området. Vad, fru talman, är det som gör att vi inte klarar av detta? Varför tog det för regeringen att komma fram till att alliansregeringens utredning inte var hundraprocentigt träffsäker? Det känns, fru talman, som om den här frågan inte är prioriterad. Vi har tidigare här lyssnat på en interpellationsdebatt mellan statsrådet och om cancervården. Självklart, ska man väga de två mot varandra kan man säga att om du själv väljer att lägga dig under kniven för att bli lite snyggare är du kanske inte så prioriterad som någon som får cancer och inte får den vård som den tycker sig förtjäna i . Men detta är ändå ett område där borde ha lagstiftning på plats . Det är ett område, fru talman, där vi bör skämmas över att inte ha klarat av att få lagstiftning på plats för länge sedan. Sedan får väl alliansregeringen också ta ansvar för att det tog tid att få fram en utredning. Men vi fick fram en utredning. Vi lämnade över den till den nuvarande socialdemokratiskt ledda regeringen. Den väntade innan den kom på: Hm, vi ska nog starta en ny utredning. Det här håller inte. De unga killarna och tjejerna där ute förtjänar bättre. 56 Socialminister (S): Detta är nog en av de mest märkliga interpellationsdebatter jag haft. Jag tänker att för dem som kommer in och lyssnar på debatten nu låter det verkligen som att regeringen tycker att detta är helt ointressant. Det är ju inte sant. Det är ingen av oss som tycker att detta är en utveckling som vi ska ha. Det är förfärligt, och det handlar inte om att jag läste om detta i går innan jag ställde mig i talarstolen. Det är klart att jag tagit del av detta tidigare. Det handlar inte minst om att ta del av synpunkter från seriösa aktörer. , som alltid har höga tankar om sig själv, får jag väl ändå göra lite besviken genom att säga att det inte är interpellationer som har drivit fram denna proposition. Men att känna att det finns ett stort tryck från samtliga partier underlättar förstås när man ska ta fram en proposition och en ny utredning, för det finns många olika intressen. Jag försökte faktiskt inte på något sätt skylla på alliansregeringen. valde själv att säga att alliansregeringen tog fram en utredning. Då var jag tvungen att förklara att det var nästan det sista man gjorde, och när den väl kom tillbaka höll den inte. Så är det med utredningar – det är inte alla utredningar som ger de lagförslag och de författningstexter som vi skulle behöva. Det underlättar mycket när de gör det. Man försöker ofta ganska länge: Kan vi inte använda delar av det här? Går det inte att bara fixa lite grann? Kan vi inte ta merparten? Men remisskritiken var för stor, och det var för svårt att göra om. Till slut bestämde vi oss för att lägga ned den utredningen och ta nya tag för att detta ska bli bra. Annars far man med villfarelser, tycker jag, om man sprider en bild av att nu tar vi tag i att rätta till skönhetsbranschen men åtgärderna inte alls blir de som människor förväntat sig. Att ha 18-årsgräns och patientförsäkring och förtydliga att det är specialistkompetens som krävs är jätteviktigt, och det är vi helt överens om. Det ska på plats, och vi här i kammaren hjälps väl åt och ser till att det går igenom i . Det kommer att läggas fram för , och det kommer att genomföras 2021. Det finns ingen som försöker sinka detta, så jag tycker att det är synd om man målar upp en sådan bild. Det ju förfärligt att tjejer – det är förvisso både killar och tjejer, men visst är majoriteten tjejer; det får vi väl ändå enas om – av olika skäl känner att detta är något som de vill lägga pengar på, något som de vill ha eller behöver. Det ska vi inte på något sätt moralisera över, men det är sorgligt att se de resultat som kan bli. Och det handlar inte om att man vill ha en andra chans; det är inte säkert att det ens är möjligt. är det människor som är inne i den här branschen och inte känner ett större ansvar, vilket jag också vill understryka är för jäkligt. Det är viktigt att vi inte ser detta som en konsumentfråga utan som en vårdangelägenhet. Hela det vårdregelverk som så att säga slår in när patienter i allmänhet inte får rätt vård eller det sker misstag, det ska slå in direkt. Man ska inte hamna i ett läge där man ska gå den vanliga konsumentvägen. I vissa fall kan man använda sig av det också, men det här handlar om att sätta de stora delarna på plats och få till en genomgripande förändring. Vi ska också följa upp att den verkligen genomförs. 57 (M): Vi är alltså överens om att det behövs lagstiftning. Vi är överens om att det måste ske skyndsamt. Det vi inte är överens om är att det har tagit för den här regeringen. Men, fru talman, jag har en fråga kvar i min interpellation som inte är besvarad: Vilka åtgärder vidtar ministern inom sitt ansvarsområde för att hjälpa alla som blivit felbehandlade innan den nya lagstiftningen kommit på plats? Vad är ministerns besked till de kanske 50 000 felbehandlade personer som drabbats, som råkat illa ut, och som kanske fått livslånga men? Jag tror att det är många som är nyfikna på det. Vad tänker ministern göra för att hjälpa alla som har blivit felbehandlade? 58 (M): Återigen tack, statsrådet , för svaret! Jag instämmer i fråga om dem som redan är felbehandlade. De är i ett ingenmansland, och det är ingen som skyddar dem. Jag är också nyfiken på vad svaret på det blir, för de här berättelserna är på riktigt. De här tjejerna – som är i majoritet, som statsrådet sa – är på riktigt. De finns där. Jag tror att detta är ett område där det är den seriösa delen av branschen som driver på utvecklingen, för de här operationerna kommer inte av upphöra på grund av skräckberättelserna. De kommer att fortsätta. Dessa unga tjejer har inte den information och kunskap de behöver för att fatta rätt beslut. Det är dyra ingrepp. Man väljer det som låter bra och som kostar minst. Ofta är de människor som lovar mycket men levererar inte bara lite utan illa också de som är billigast – på papperet. Detta är något som händer . Det är något som händer . Tjejer far illa . Vi pratar ofta om att vi inte ska ha retroaktiv lagstiftning. Men på just det här området, där vi vet att lagstiftning är på gång, borde regeringen kunna gå ut och säga att ”Ni som felbehandlar riskerar att råka illa ut, och ni som har blivit felbehandlade ska ha möjlighet att få upprättelse eller ersättning för era förstörda liv”. Det vore bra om regeringen kunde säga det till dessa unga tjejer, som det ofta handlar om, som får livet förstört i början av livet. 59 Socialminister (S): Jag vill tacka för det fortsatta engagemanget i frågan. Det är klart att det är superviktigt och angeläget. Jag vill också säga att även när vi har denna lagstiftning på plats finns det risk att oseriösa fortsätter verka i branschen. Det kommer att bli otroligt viktigt med tillsyn, att man arbetar med att se till att lagstiftningen efterlevs, för det kan fortfarande uppstå situationer där någon tänker att ”Den här är billigare än den andra. Den andra är visserligen legitimerad, men så illa kan det väl inte vara.” Det kommer att vara en fråga om tillsyn och att kunna ingripa men också i väldigt stor utsträckning om information som gör att man inte tar dessa risker. Mitt svar i det här läget är att det finns ingen retroaktiv lagstiftning. Jag kan inte stå här och liksom hitta på att vi ska göra den mer eller mindre retroaktiv. Det är inte så svensk lagstiftning fungerar. Men det blir otroligt viktigt när lagstiftningen är på plats att vi ser till att den också blir verklighet. Det kan som sagt komma skumma aktörer som tycker att de kan tjäna pengar på det här – jag ska inte upprepa de dåliga exemplen, för de ska inte få någon reklam – och som agerar på det oavsett om det finns lagstiftning eller inte. Det är fullständigt obegripligt hur man kan ta sig den rätten i samhället . Jag är glad över att vi kommer att få denna lagstiftning på plats. Vi får hjälpas åt att ta den genom och få den att bli verklighet. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2019/20:334 om bristande konkurrensneutralitet 60 Socialminister (S): har frågat mig om jag anser att det behövs en översyn av regelverket inom lagen om valfrihet så att vi kan leva upp till konkurrensneutralitet. har även frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta inom mitt ansvarsområde för att motverka att Inspektionen för vård och omsorg vid sin tillståndsgivning säger nej till andra driftsformer. Delar av regeringens politik bygger på en sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, . Regeringen har för avsikt att lämna förslag för att säkerställa att aktörer, oavsett driftsform, har likvärdiga villkor. Konkurrensneutralitet ska råda mellan offentliga och fristående vårdgivare, såväl vad gäller ekonomiska villkor och en fungerande tillståndsgivning som vad gäller kvalitetskrav. började nya regler att gälla för vilka typer av verksamheter som behöver tillstånd från . En sådan verksamhet är hemtjänst, enligt socialtjänstlagen. Enligt uppgifter från ingår inte den så kallade vårdmomsen i myndighetens prövning av förutsättningar för att få tillstånd att bedriva verksamhet. Tillstånd får beviljas endast om verksamheten uppfyller kraven på god kvalitet och säkerhet. ställer därutöver krav avseende insikt, lämplighet och ekonomiska förutsättningar för att få ett tillstånd och sedan behålla det. 61 (M): inrättades lagen om valfrihet, eller LOV, som vi ganska slarvigt förkortar den till. Ledorden i denna lagstiftning var konkurrensneutralitet och vård på lika villkor. I svaret jag fick av statsrådet – och jag ber om ursäkt för att jag glömde att tacka för det i början – sa statsrådet att regeringen har för avsikt att lämna förslag för att säkerställa att aktörer, oavsett driftsform, har likvärdiga villkor. Konkurrensneutralitet ska råda mellan offentliga och fristående vårdgivare, såväl vad gäller ekonomiska villkor och en fungerande tillståndsgivning som vad gäller kvalitetskrav. Det trodde jag var ledorden när man inrättade lagen om valfrihet 2009, och ska man tillsätta en utredning för att säkerställa att detta verkligen gäller. står det tydligt i punkterna 60–63 att vård och omsorg ska drivas på lika villkor och på ett konkurrensneutralt sätt. I min interpellation till statsrådet lyfte jag fram . Jag skäms över att behöva lyfta fram , i mitt eget hemlän, som ett dåligt exempel, där kommunen inte förstår att behandla alternativa driftsformer på lika villkor och inte ens förstår att behandla dem konkurrensneutralt. skulle den röda majoriteten avskaffa lagen om valfrihet i . I sista sekunden lyckades ett par partier ändra åsikt, och man fick behålla lagen om valfrihet. är dock en ny nedmontering på väg. privata utförare erbjuder hemtjänst i toppklass och får lägst ersättning i . har på uppdrag av ett antal hemtjänstaktörer utrett och sammanställt kostnaderna för kommuns egen hemtjänst, eftersom kommunen själv inte kunde ta fram redovisning för vad kostnaden för en hemtjänsttimme var. Resultatet visade att en timmes uppskattningsvis kostade . Detta var 2018. fick de privata utförarna i genomsnitt i ersättning . Ingen annan svensk kommun betalar en så låg ersättning – snittersättningen ligger på . Här kan vi diskutera var konkurrensneutraliteten och vård på lika villkor finns. De privata utförarna i står för av de utförda hemtjänstinsatserna, och då tycker jag att det är ännu viktigare att man sätter fingret på det stora problemet när det gäller konkurrensneutralitet och vård på lika villkor. vet jag vad statsrådet kommer att säga, nämligen att man inte ska vara inne och peta i det kommunala självstyret. Men jag tycker att det är väldigt viktigt att lyfta denna fråga ännu högre upp, eftersom kommun inte förstår vad lagen om valfrihet innebär. Därför är jag väldigt intresserad av att ta upp denna fråga och av att höra vad socialministern har att säga. 62 Socialminister (S): Det är klart att har hört mitt svar – jag har ju givit det – och det är svårt att utveckla det så oerhört mycket mer i replikskiftena här. När beskriver situationen i blir det svårt att lyfta det till en generell diskussion. Jag är inte bekant med situationen specifikt i . Det jag vill skicka tillbaka till är att det är upp till varje kommun huruvida man vill ha lagen om valfrihet eller inte. Detta är uppenbart någonting som kommun har diskuterat, och kommunen har landat i att fortsätta ha flera utförare. Det går att ha olika åsikter – och det har vi ju till och från – om hur man ska agera, vilka aktörer som funkar och inte funkar och hur man ska få långsiktighet. Men det finns en aspekt som kan tas upp bara för att beskriva vad det skulle kunna handla om, och jag har ingen aning om huruvida det är så i fall. Det finns ganska många fall inom där de privata aktörerna inte har hand om nätter och ; det är inte alls ovanligt. Där är det i stället den kommunala som ska stå för just dessa delar. Detta är inte de billigaste timmarna – de är ganska svåra att få personal till. Det krävs en helt annan personaltäthet och en annan typ av organisation. Man kan fundera på om det är rimligt att en privat aktör inte behöver ta hand om hela uppdraget utan faktiskt kan säga att aktören inte kan hantera vissa delar eller att den vid sjukskrivningar också ska kunna vända sig till någon typ av personalbank. Jag säger inte att det är så i fall, och jag vet inte i hur många fall detta gäller. Det finns dock för många situationer där det faktiskt är så. Det är inte bara summan – ersättningen – som ska vara likvärdig. Jag förstår på att hon nästan likställer dessa saker, men det handlar ju om vad man lägger i uppdraget. Det är svårt att tala om, för ser väldigt olika ut. Beroende på detta – och det gäller alltifrån avstånd och förutsättningar till målgrupper och hur tunga de brukare man går hem till är – finns det skäl att forma systemen så att de blir så välfungerande som möjligt. Jag tycker att det behöver föras en god lokal diskussion om hur detta ska fungera. Även frågan om att man inte behöver ta hela ansvaret utan kan ta de bitar man vill är en del som går att diskutera. undrade om inte LOV innebär att man ska ha konkurrensneutralitet. Detta handlar inte minst om det som själv beskrev: Det finns ibland en misstänksamhet från alla olika håll, och man tycker att det inte råder konkurrensneutralitet i ersättningen eller i uppdraget. Det finns olika sätt att se det, och finns skäl för oss att se över detta och – om det behövs – också lägga fram förslag som gör att vi närmar oss konkurrensneutralitet. Det är absolut utgångspunkten. 63 (M): Jag har stor respekt för att statsrådet inte har full insyn i kommuns inre angelägenheter. Jag har även stor respekt för att statsrådet inte vet hur hela verksamheten ser ut. Så är det. Statsrådet har helt rätt – givetvis finns det skillnad i hur man lägger upp ansvarsområdena i olika kommuner, med nattpatruller och med olika tillståndsgivningar. Statsrådet har absolut helt rätt – det är inte det jag är ute efter. Det jag vill lyfta fram är att situationen i har gått så långt att alla avtal med de privata utförarna från och med nu är uppsagda, och nya avtal ska skrivas . Det innebär att skillnaden blir . Jag har haft många samtal med olika privata utförare och även med dem i kommunens egen regi i . De säger att detta inte handlar om att det ska vara lika nivå på ersättningen, utan det handlar om att det ska vara en nivå som kompenserar de utgifter utförarna har. ska nya avtal tecknas, och de privata utförarnas kostnader ska efterdebiteras. Detta innebär att privata utförare får ligga ute med lönekostnader i . Ett företag, som är ganska stort i , har en lönekostnad på 3 ½ miljon. Ska detta företag ligga ute med pengar ? Statsrådet förstår summan av det problem som jag försöker att lyfta fram. Detta är en utmaning som vi står inför och som har pekat på, utifrån att man går in och granskar alla de privata utförarnas ekonomi och har åsikter om att alla privata utförare har en försämrad ekonomi. Det beror givetvis på att ersättningsnivåerna är så låga. Det är inte en vård på lika villkor som jag tycker är acceptabel. Det här innebär, tyvärr, att står alla 17 privata aktörer i på ruinens brant och kommer successivt, en efter en, att begära sig själva i konkurs. Då har vi inte vård på lika villkor och ingen konkurrensneutralitet. Jag tycker att det är viktigt att lyfta upp den här frågan ett snäpp högre eftersom kommun inte behandlar sina privata aktörer på ett sjyst sätt när man gör så här. När de står för den högsta kundnöjdheten men den lägsta ersättningsnivån i är det inte rättvist. 64 Socialminister (S): Jag hör vad säger, och jag utgår från att det där är en diskussion i . Men frågan till mig som socialminister från interpellanten är om det behövs en översyn av regelverket inom lagen om valfrihet så att vi kan leva upp till konkurrensneutralitet. Då är mitt svar att i den mån vi behöver göra en översyn tittar vi på detta i vårt samarbete mellan regeringen, och Liberalerna för att försäkra oss om att vi har konkurrensneutralitet. I vilken form det ska ske och vad resultatet blir får vi återkomma till. Jag tyckte sedan att det var lite viktigt att också svara på andra fråga, nämligen om jag inom mitt ansvarsområde avser att vidta åtgärder för att motverka att säger nej till andra driftsformer. Jag har naturligtvis efterhört hur det faktiskt står till på den här punkten. Enligt de uppgifter som jag har fått från stämmer det inte att myndigheten nekar tillstånd till verksamheter som ska bedrivas i privat regi, dessutom inte heller med någon koppling till den så kallade vårdmomsen. Det är för mig viktigt att få ge beskedet att det inte är den värderingen och prövningen som ska ske, utan ska ge tillstånd till de aktörer som skulle kunna bedriva i det här fallet hemtjänst eller andra verksamheter enligt socialtjänstlagen för att de uppfyller de krav som är uppställda. Det tycker jag är viktigt att vi är tydliga med. 65 (M): Nej, kanske inte säger nej, men de har starka åsikter gällande de privata aktörernas förmåga att driva sin verksamhet utifrån den dåliga ekonomi de har på grund av de låga ersättningsnivåerna. Ett snabbt överslag som är gjort i , tack vare genomlysning av i kommun, visar att om de 17 privata aktörerna efter skulle tvingas i konkurs, vilket är ganska sannolikt, skulle det innebära en ökad kostnad för kommun med . Det är ganska stora summor vi pratar om, och det är våra skattepengar vi pratar om. Jag tycker att det är tacknämligt att man, som ministern säger, har tillsatt en utredning. Jag hoppas att den kommer att vara så snabb som möjligt så att regeringen i närtid kan presentera ett förslag som innebär att vi måste kunna tillgodose vård på lika villkor och garantera att konkurrensneutralitet gäller för alla aktörer inom vård och omsorg, även i kommun. 66 Socialminister (S): Jag vill bara understryka att det inte är någon utredning tillsatt, utan det pågår ett arbete med detta. Sedan får vi fundera på och återkomma med formen för det och vad resultaten blir. Men vi har för avsikt att kunna lämna ifrån oss förslag på området. Jag tycker att det spelar en viss roll om det här är en diskussion om villkoren i eller om det är en fråga om att på något sätt agerar på ett sätt som inte är konkurrensneutralt. Det är inte min bild, och jag förstår att inte heller framhärdar i det, för IVO:s prövning handlar ju om förutsättningar för privata utförare att få tillstånd att bedriva sin verksamhet och vilka regelverk som de då ska uppfylla. Det är angeläget att alla aktörer inom välfärden – det gäller alla som arbetar med och möter människor som är utlämnade på olika sätt och i behov av samhällets vård och omsorg – verkligen är seriösa och har förutsättningar att bedriva en god verksamhet på det område där de vill verka. Det är IVO:s uppdrag, inte att göra en värdering i om det är en privat aktör. Det känns viktigt att få avrunda med att säga att det är klart att det är viktigt att det är konkurrensneutralitet. När man säger vård på lika villkor tänker man väl oftare på patienten och brukaren, som oavsett sina förutsättningar ska ha möjlighet att få lika vård. Men privata aktörer är ju en stor del av vården och inte minst av hemtjänst och äldreomsorg, så det är klart att det är verksamheter som ska fungera. Det är dock kommun som sätter villkoren för sitt LOV-system. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2019/20:341 om skadereduktionsperspektiv på tobaksområdet 67 Socialminister (S): har frågat mig hur jag ställer mig till tillämpningen av ett skadereduktionsperspektiv på tobaksområdet, som till exempel skulle kunna innebära att tobaksrökning särskiljs från rökfria tobaksprodukter vad gäller restriktioner och beskattning. Det övergripande målet för regeringens tobakspolitik är att minska allt tobaksbruk, även rökfria tobaksprodukter såsom snus, och förhindra att minderåriga börjar använda tobak. Målet antogs av 2011 och har därefter fastställts i regeringens reviderade strategi för alkohol-, narkotika‑, dopnings- och tobakspolitiken 2016–2020, den så kallade ANDT‑strategin. Rökning är en av de främsta förebyggbara riskfaktorerna för sjukdom och för tidig död. Att utsättas för andras tobaksrök påverkar också hälsan negativt. Regeringen vill se ett fortsatt minskat tobaksbruk där rökningen ska vara starkt reducerad och inte längre utgöra ett dominerande folkhälsoproblem. Med förebyggande arbete skapas även förutsättningar för jämlik hälsa. Regeringen har därför ställt sig bakom målet om ett rökfritt . Snusning ökar också risken för ohälsa och sjukdom. Det finns tillräcklig kunskap om snusets skadeverkningar för att avråda från snus, och hälsoriskerna med snus kan inte avfärdas med att rökning är ännu farligare. Snusets skadliga effekter jämförs ofta med rökningens, men en sådan jämförelse är vansklig eftersom få produkter eller beteenden är så hälsofarliga som just rökning. Det bästa för hälsan är inte att gå från att röka till att använda annan tobak utan att gå från att röka till att inte använda tobak alls. När det gäller andra produkter, med och utan tobak, som hettas upp och förångas vet vi ännu inte vilka hälsoeffekter de har. Vi vet till exempel inte vad e-cigaretter innehåller och hur dessa ämnen påverkar hälsan. WHO, , har konstaterat att även om risknivån inte är klarlagd är e-cigaretter utan tvekan skadliga. Därför bör en försiktighetsprincip tillämpas och e-cigaretter regleras som skadliga produkter. Genom att inkludera e-cigaretter och andra produkter som till användningssättet motsvarar rökning i rökförbudet slipper man även gränsdragningsproblem mellan produkter som innehåller tobak och produkter som inte gör det. Utvidgningen av rökförbudet till att omfatta fler allmänna platser utomhus och fler produkter var en viktig åtgärd för att minska den sociala exponeringen och avnormalisera rökning. Enligt WHO är ungdomar särskilt känsliga för visuella signaler och sociala normer. Eftersom e-cigaretter efterliknar det rökande beteendet är det angeläget att rökförbudet även omfattar e-cigaretter. Annan användning av tobak än genom rökning eller inhalering, exempelvis snusning, faller utanför rökförbudet. WHO pekar på pris- och skatteåtgärder som effektiva styrmedel i det tobaksförebyggande arbetet. Både snus och e-cigaretter beskattas utifrån att de är skadliga produkter, men skatten är klart lägre jämfört med cigaretter och röktobak eftersom de utifrån nuvarande kunskap antas vara mindre skadliga än rökning. Regeringens ANDT-strategi löper ut . Arbetet med att ta fram en förnyad strategi kommer att pågå . Innan regeringen formulerar en ny strategi är det viktigt att samla in kunskap och erfarenheter från nuvarande ANDT-strategi. ska lämna en samlad redovisning. Den kommer att utgöra ett viktigt underlag i arbetet med en förnyad strategi.