prot · H70958 · 2020-01-15 00:00:00 — 1 Statsminister (S): gick vi in i ett nytt årtionde. samlades man runt om i landet och ringde ut det gamla och ringde in det nya. För många är det tolvslaget av förhoppningar – förhoppningar för sitt eget liv, naturligtvis, men också för vårt land, för omvärlden och för framtiden. Vi har ett viktigt år och ett viktigt årtionde för framför oss. Min förhoppning är att den politiska debatten gärna får vara hård och tuff men att den förs med respekt och med fokus på vad vi vill åstadkomma. Folket som vi företräder och landet som vi leder förtjänar att vi samarbetar och tar ansvar för framtiden så att människors förhoppningar för kan slå in. Starten på det nya året har gett en brutal påminnelse om vikten också av internationellt samarbete. Ett civilt flygplan med bland annat svenskar ombord sköts ned. Det är en fruktansvärd tragedi. Jag känner starkt med alla er som förlorat anhöriga, nära och kära. Budskapet är: Ni står inte ensamma. Vi delar er sorg. Misstag eller ej, vi fördömer nedskjutningen och den initiala förnekelsen. Vi kräver att nu tar ansvar fullt ut. I den fortsatta utredningen behöver samarbeta utan inskränkningar, utan om eller men. Drabbade länder ska ha fullständig insyn i utredningen och möjlighet att delta med nationell expertis så att ansvaret och omständigheterna för nedskjutningen klargörs fullt ut. Den senaste tidens militära och retoriska upptrappning i Gulfen är mycket allvarlig. Risken för en eskalerande våldsspiral med förödande konsekvenser består. Regeringen fortsätter att följa utvecklingen och vidta åtgärder. Det finns ett fortsatt behov av en gemensam EU-samordning, och kommer att verka för återhållsamhet, dialog i hela regionen och en politisk lösning. I har brutala bränder dragit fram. Människor har omkommit och män, kvinnor och barn har förlorat sina hem när eldmassorna har förstört allt i sin väg. Vi känner med befolkning, men vi behöver också göra det absolut nödvändiga, nämligen stoppa klimatförändringarna. arbete för detta fortsätter intensivt och oavbrutet, hemma och internationellt, genom att lyssna på forskningen och med målet att bli generationen som lyckas med omställningen. I en orolig omvärld ska alltid vara en röst och garant för demokrati, för mänskliga rättigheter och för internationellt samarbete. Men för att kunna vara det behöver vi ett starkt och robust samhälle här hemma. stora projekt behöver vara återupprättandet av ett starkt samhälle byggt på gemenskap. Vi har i byggt ett starkt land förut. Det var ett svårt projekt, men genom att prioritera generell välfärd och tanken att alla invånare ska vara jämlika blev ett blomstrande land. Det är dags igen. Vår välfärdsstat behöver repareras, jämlikhet prioriteras och trygghet garanteras. Socialdemokraterna är välfärdsparti. Vi har sagt det länge, och jag säger det gärna igen: Ja, det kommer att behövas ännu mer pengar till kommuner och regioner, för välfärden kommer alltid först. Men i ett starkt samhälle finns det inte heller någon plats för kelgrisar. System där företag låter människor med privata sjukvårdsförsäkringar gå före i vårdkön behöver brytas. Vård ska ges till den som behöver det mest, inte till den som har betalat för en bättre köplats. Skolvalssystemet, som gynnar den vars föräldrar var förutseende nog att ställa sitt barn i kö strax efter att navelsträngen hade klippts, behöver också förändras. Likvärdigheten i skolan måste förstärkas. I ett starkt samhälle gäller våra regler överallt, i alla bostadsområden. Därför ska vi fortsätta ge polisen allt stöd de behöver för att få stopp på skjutningar, sprängningar och värvningar av tonåringar. Vårt starka samhälle ser heller inte mellan fingrarna när brott och övergrepp begås i namn av någon kultur eller religion. Vi gör inte skillnad mellan hudfärg, etnicitet eller religion. Vårt starka samhälle bygger inte bara på det offentliga utan också på tanken att varje människa bidrar till samhället genom att kanske uppfostra barn, vara aktiv i en pensionärsorganisation eller engagera sig i en kvinnojour. Vårt samhälle är byggt på plikt och rätt. Då ska varje människa veta: Du är en del av samhället. Vi är alla en del av vår gemenskap. Vi gör alla vår plikt för . Men i utbyte har vi ett samhälle som gör allt för att din morgondag ska bli något att se fram emot. Vår gemenskap är alltid inkluderande men aldrig kravlös. Plikt och rätt gäller för alla. Du som är född i ett annat land men är en del av vårt lands gemenskap har samma plikt och samma rätt. Du är jämlik dina grannar vars släkt kanske har bott här i flera generationer. Välfärd, trygghet, jämlikhet – så återupprättar vi det starka samhället. Så tar vi ansvar för framtiden. Så ser projekt ut detta kommande årtionde. Det svenska folkhemmet byggdes i en orolig värld av en generation som hade svält i färskt minne. När man tänker på det blir tanken svindlande på vad faktiskt kan åstadkomma . Vi ska ta ansvar för vårt land, och vi gör det genom att alltid prioritera jobb och välfärd. Vi tar ansvar för framtiden, och vi gör det genom att återupprätta det starka samhället, bygga trygghet i vardagen åt människor och bidra till gemensam säkerhet i vår värld. Så gör vi det här årtiondet till ett starkt årtionde för . 2 (M): Vi står på tröskeln till ett nytt decennium. Det nya 20‑talet har just börjat. Vi står också inför fyllt av hot och möjligheter. Måndagens bombdåd i och visar att vi har en historisk uppgift framför oss. Den grova brottsligheten, utanförskapet, invandringen, den dåliga integrationen, skolmisslyckandena – allt detta kräver vårt fulla engagemang nu om ska bli bättre sedan. Det är bara om vi gör det vi måste som vi kan bli det vi vill. Jag tror på . Det har jag gjort i hela mitt liv. Jag fostrades i övertygelsen att ansträngning och hårt arbete ger resultat, oavsett om det gäller i skolan, i idrottshallen eller på jobbet. Miljoner svenskar är formade av precis samma ideal: att problem är till för att lösas. Fungerar inte det man har prövat får man pröva någonting bättre och lära av misstag, sina egna och andras. Detta borde gälla även svensk politik. tog sig an sina långvariga ekonomiska problem. Då sjösattes stora reformer som lade grunden tillväxt. På 00‑talet insåg många, både till höger och till vänster, att utanförskapet hade blivit stora problem. sa att sjukfrånvaron borde halveras. Alliansregeringen återupprättade arbetslinjen. Jag grundar alltså min optimism på att vi tillsammans har löst svåra problem förut och kan göra det igen. Det är ingen naivitet, än mindre uppgivenhet, utan en realistisk optimism. De reformer som minskade budgetunderskotten och ökade tillväxten tog tid. Arbetslinjen krävde , och därför var det bråttom. Men vi såg problemen i vitögat, och vi talade klarspråk. Vi stod pall även när besluten var jobbiga att genomföra. Det är bara om man tar problemen på allvar och har en idé om vad som borde göras i stället som man kan leda och lyckas. måste nu se potentialen i vår dokumenterade förmåga att nå framgång. Vi måste gå från ord till handling, för vi är i ett allvarligt läge. Samhällsutvecklingen är rent sagt förfärlig. Misstron gror, förtroendekapital devalveras, glåporden haglar och ledarskapet lyser med sin frånvaro. Det här är inte mitt . Den här regeringen har tappat kontrollen över bidragsfusket och bidragsberoendet, tappat kontrollen över kriminaliteten och vårdköerna, tappat kontrollen över invandringen och integrationen och tappat kontrollen över vilka som ens finns i . Den här regeringen har tappat kontrollen över själva samhällsutvecklingen. har 130 människor skjutits ihjäl, och det har skett nära 1 000 skjutningar. har näst flest dödsskjutningar i hela EU. Sprängningarna saknar internationellt motstycke. Först var det handgranater och är det även hemmagjorda bomber. Hus och bilar sprängs. Två människor har dödats, och fler liv riskeras om ingenting görs. Det var ett under att ingen skadades av bomberna . Men i dödades ett barn, en 16-årig grabb. Jag minns att efter dödsmisshandeln i demonstrerade 10 000 människor i mot gatuvåldet. Men det gör man inte . Det här är en sliten fras, men våldet får inte normaliseras. går välfärden på knäna och kommuner tvingas säga upp personal trots att befolkningen växer. Hårt arbetande skattebetalare kan inte lita på att välfärden fungerar. Cancerköerna har fördubblats sedan den här regeringen tillträdde, och då allt fler unga mår dåligt har köerna till barn- och ungdomspsykiatrin tredubblats. Rapporter om bidragsfusk avlöser varandra, och det handlar om allt från en irakisk försvarsminister till systematiska felutbetalningar i . rapporterade tidningen om en kvinna som misstänks ha lurat till sig en halv miljon i bidrag. Växande problem kräver alltså tuffare prioriteringar. Då ser man över sina planer och fattar nya beslut. Därför kommer att lägga en fullt finansierad extrabudget på finansutskottets bord. Den innehåller mer pengar till välfärden och kommuner och mer pengar till polisen och rättsväsendet. Det blir nu uppgift att göra rätt prioriteringar om den här regeringen inte kan eller vill. Tar vi inte tag i det här kommer något att gå sönder i som kanske inte kan lagas alls. Det handlar om skattebetalarnas tillit till samhällets institutioner och människors tillit till varandra. I växer samhällsproblemen för medan regeringen dividerar om ordningen på sina 73 punkter. regering klarar varken av att fatta nödvändiga beslut eller att prioritera rätt när det gäller våra skattepengar. I SVT:s mätning hade av svenska folket respekt för januariöverenskommelsen. Allt fler ställer sig nu frågan: Har över huvud taget någonting blivit bättre i ? Det enda som egentligen skulle kunna lösa ut den politiska paralyseringen i vårt land är ett extraval. Då läggs korten på bordet igen. Svenska folket får fatta ett nytt beslut om hur ska påbörja det nya decenniet. Är ni nöjda, eller ska vi byta riktning? Ett nytt mandat kan ges, och ett nytt mandat kan tas. Kan man inte leda landet ska man inte leda landet. I står vi nu politiskt och organisatoriskt redo att möta väljarna igen. behöver en ny regering så fort det över huvud taget är möjligt. 3 (SD): Vi tvingas tyvärr konstatera att det gångna året, 2019, var ett på många sätt förlorat år. Otryggheten, splittringen och orättvisorna fortsatte att tränga allt djupare in i som nation, fortsatte att dela upp vårt land och våra samhällen och fortsatte att slå in kilar mellan människor. Det skedde 236 sprängningar fram , och till och med mitten av december skedde 316 bekräftade skjutningar, varav 38 resulterade i dödsfall. Nästan hälften av landets kvinnor i åldern 20–väljer att ta en annan väg eller ett annat färdsätt på grund av sin oro för att utsättas för brott. Det här är inte bara siffror, herr talman. Det här är den kalla, bistra verkligheten för många människor som lever i , där den eskalerande brottsligheten och otryggheten gör att man tvingas lägga om och anpassa sitt liv. Man tvingas anpassa sig efter en kaosartad omgivning som gör allt tydligare avtryck i vardagen. Man tvingas ge upp en del av den frihet som många av oss andra tar för given. Oförmågan att ta itu med dessa djupt rotade problem gör att inte ens en tiondel av svenska folket tycker att regeringens politik håller måttet. Vad som är än mer anmärkningsvärt är att inte ens regeringspartiernas egna väljare är speciellt imponerade. Bara lite drygt två av tio anser att den vänsterliberala politiken duger. Det säger en hel del. När inte ens de egna sympatisörerna förstår det rimliga i det som pågår har det gått väldigt, väldigt långt. Vi har en regering som helt saknar krisinsikt. Vi har en regering som helt saknar förmågan att se verkliga problem och följaktligen saknar förmågan att identifiera lösningar på problemen. Vi har ett regeringsunderlag som är så splittrat i jakten på att hitta någon som helst röd tråd att det får anses vara ett omöjligt uppdrag. Pyttipannapolitikens tidevarv, herr talman, började med och och slutar förhoppningsvis med och . Inte ens i detta läge när välfärden krackelerar, när utgifterna skenar, när social, kulturell och ekonomisk splittring har blivit så påträngande får vi något som kan liknas vid en rationell reaktion från regeringen. Det är häpnadsväckande uselt. I stället för att sätta stopp för den misslyckade politiken fortsätter man. Man fortsätter i samma riktning. beviljades närmare 120 000 uppehållstillstånd i vårt land. 120 000 människor . Det motsvarar landets tolfte största stad, . Det får vara slut på det här . Det får vara slut på det tomma pratets politik och slut på floskler. Det får vara slut på den verklighetsfrånvända skygglappspolitik som inte har medfört annat än skada för vårt land. Våra äldre, våra sjuka och våra barn och unga ska inte behöva stå för notan när politiken sviker. Det krävs en kedja av tydliga politiska beslut för att åstadkomma någon form av vändning på den negativa utveckling vi ser. En politik som strävar efter att nå ett nettominus vad gäller migrationen är en absolut grundförutsättning. signaler som markerar att är fullt måste sändas ut. har gjort det. har gjort det. har gjort det. Och måste göra det. Vi måste också reparera de hål som har rivits upp i vårt välfärdssystem. Anställda inom vård och omsorg måste ges lugn och arbetsro. Kommunerna behöver tillräckliga och långt större resurser än de regeringen har mäktat med att skjuta till. Vi måste också stärka hela rättskedjan. I detta anförande instämde (SD). 4 (C): Resan hemifrån mig i hit till tar med tåg. Det är en resa som tar mig från en av största arbetsmarknadsregioner över åkrar och genom skogar. Tåget passerar med dess akademiska puls och rullar vidare genom orter och industriområden där småföretag och välkända varumärken verkar sida vid sida. Slutligen hamnar jag här, mitt i huvudstadens myller. Det är en och en halv timmes resa genom det som bygger starkt: samspelet mellan industri och akademi, mellan de gröna näringarna, de mindre företagen, logistikcentralerna och exportbolagen. Men det är också en resa som påminner om hur viktigt det är med en politik som stärker allt det här och som förstår att villkoren och behoven ser annorlunda ut beroende på var man kliver på eller stiger av. Trots att är ett land som det på många sätt går väldigt bra för – vi lever allt längre, 5 miljoner människor har ett jobb att gå till och våra företag är världsledande på många områden – finns det stora utmaningar. Om ska bli ett tryggare och starkare land måste vi klara av att möta utmaningarna. Då måste vi fortsätta sänka skatterna för företagen och förändra svensk arbetsmarknad så att den med låg eller ingen utbildning lättare kan hitta sitt första jobb. Då måste vi stärka det svenska rättsväsendet, få ut fler poliser på våra gator och gripa och straffa dem som begår brott eller rekryterar andra till att begå brott. Vi måste sluta klyftan mellan stad och land och se till att den som är med och jobbar och bidrar eller som redan har gjort det under ett helt yrkesliv får samma tillgång till god omsorg och sjukvård, oavsett var i landet man bor. har varit en starkt pådrivande kraft för den svenska sjukvården, som stärks. Det har vi gjort genom en kömiljard som redan har gett önskad effekt i form av kortare köer, genom mer pengar till barn- och ungdomspsykiatrin och till en ny primärvårdsreform. Det är viktiga steg framåt för en närmare och bättre svensk sjukvård. Men, herr talman, det finns fortfarande mycket mer att göra. vill se en utbyggd elevhälsa med fler kuratorer och skolsköterskor. Vi vill se mer förebyggande arbete i hälsovården för våra äldre och skapa ännu fler karriärvägar för all fantastisk vårdpersonal, som är de som bibehåller och utvecklar en vård i världsklass . Allt det här skulle utveckla svensk sjukvård så att den skulle bli ännu bättre. Men den verklighet vi står inför nu kräver också politiker som tar ansvar för ekonomin, som investerar i det som ger utveckling och tillväxt och som förstår att använda varenda skattekrona med förnuft. Det kräver också att staten tar ett större ansvar. Vi tillför i budgeten ytterligare till kommuner och regioner. Det är bra. Men det kommer inte att räcka. Svensk sjukvård behöver mer pengar. Vi ser ett behov av att skjuta till många miljarder under den här mandatperioden. kommer därför i budgetförhandlingarna med start redan nu i vår att driva på för mer pengar till kommuner och regioner, för att säkra att hela får tillgång till en trygg och tillgänglig vård. Så tar vi ansvar för att minska klyftan mellan stad och land och för att bygga ett starkare . är sedan var med och tog ett brett ansvar för genom januariavtalet. Tack vare inflytande fick en regering som värnar öppenhet och tolerans, som driver på för liberala reformer och som är för en resultatinriktad miljö- och klimatpolitik och fler jobb och starkare företag i hela landet. Det är en politik som bär tydliga spår av våra förhandlingsframgångar och som bygger vidare på vår grundtanke om att det som stärker individen och våra företag också stärker som land. kommer att fortsätta arbetet för att minska skillnaderna i , för att sluta klyftan mellan dem som har ett jobb och dem som inte har det och mellan dem som väljer att bo i stan eller att bo långt ut på landsbygden. Vi ska fortsätta kämpa för ett land där fler känner trygghet och där dödligt våld och organiserad brottslighet trycks tillbaka. Vi kommer att välja att göra det som är rätt framför det som är lätt. Det är bara så vi kan ta hela framåt. 5 (V): Herr talman, ledamöter och åhörare! Det folkliga firandet på gator och torg var måttfullt och begränsat. hade vi en budget som kom från höger. Den kom från och och fick stöd av . Den innebar sänkta skatter för dem som tjänar mycket och för lite pengar till välfärden. har vi en budget från januaripartierna. Den innebär sänkta skatter för dem som tjänar mest och för lite pengar till regioner och kommuner. Välfärdskrisen fördjupas i . Och det märks. När jag var i besökte jag byskolor som kommunledningen, i något som liknar panik, försökte lägga ned för att sedan ångra sig. I får två av tre elevassistenter gå fast de behövs. I vill kommunen sälja ut det kommunala bostadsbeståndet. Och på sjukhusen i , där personalen är hårt pressad, ska hundratals sägas upp. I samlas de som protesterar utanför kommunfullmäktigemötena. Kommunledningen verkar inte riktigt veta vad den gör. Så ser det ut över hela . Det är regeringens ansvar att se till att välfärdskrisen i hävs. I går förklarade att vi vill se extra till kommuner och regioner. Det behövs för att bara bibehålla den kvalitet vi har på servicen . Egentligen behövs mer. Och behövs faktiskt ännu mer. Det går inte att lova sänkta skatter till dem som har mest och säga: ”Vi klarar välfärden.” Det håller inte. Det är ett politiskt val. Jag hoppas att vi kommer att få besked från regeringen om att de håller det de sa i valrörelsen om att välfärden kommer först. Det är dags att ge det beskedet . Det duger inte att säga att man kommer att ge det eller att det kommer . Det är nämligen nu elevassistenterna får gå i . Det är nu de öppna förskolorna läggs ned. Det är nu sjuksköterskorna på akuten i funderar på om de orkar arbeta kvar. Det är dags att agera. Välfärdskrisen gör mer ojämlikt, mer otryggt. Människor funderar på om de behöver en privat sjukvårdsförsäkring och på om de kan lita på barnens skola. Men regeringen vill gå vidare och göra ännu mer otryggt och ännu mer ojämlikt. De vill slå sönder löntagares anställningstrygghet. Om man försämrar turordningsreglerna, som januariavtalet föreskriver, är det ett recept på godtycke. Det är ett recept för att chefen ska kunna peka ut den som har slitit ut sig som den som får gå. Det är ett recept för att den som har sagt emot en orättfärdig behandling ska bli den som får gå när företaget drar ned. Det är ett dåligt system. Ett system där fria fackföreningar med bra lagstiftning i ryggen förhandlar är ett system som fungerar och som ska värnas. Vi riskerar att få tysta och rädda arbetsplatser. Vi behöver göra tvärtom: göra oss av med allmän visstid, göra någonting åt missbruket av bemanningsföretagen och förbättra vardagen för dem som har timanställningar med alltför få timmar och som väntar på sms:et i telefonen. Det är det enda rimliga. Regeringen vill också införa marknadshyror i nyproduktion. Det är helt självklart vad som händer med marknadshyror och akut bostadsbrist. Vinsterna för fastighetsägarna ökar. Desperationen för dem som inte får en bostad ökar. Den svenska bostadsmarknaden lider inte av för låga hyror. Den lider av för få lägenheter med rimliga hyror. Det löser man genom att ge stöd som är kopplade till rimlig hyra, genom att bygga ut lån och genom att ha en plan för att bygga bort bostadsbristen. Hyresgästerna är ofta alltför maktlösa. Alltför många får lämna sin lägenhet efter en renovering som de aldrig bad att få så grundlig som den gjordes. har till stora delar ett dåligt innehåll. Men januariavtalet bygger också på en illusion. Den bygger på illusionen att januaripartierna har majoritet. Vi har i själva verket en liten minoritetsregering med ett minoritetssamarbete. En sådan regering får en väldigt skakig resa om den inte inser vilket läge som råder och agerar därefter. Jag hoppas att regeringen snart når den insikten och börjar prata med dem som vill bygga välfärden starkare, som vill ha trygga och fasta arbeten och som vill att man ska kunna få en bostad som man har råd med. 6 (KD): lär ha sagt att det som gör en person kvalificerad att bära ett politiskt förtroendeuppdrag är vederbörandes förmåga att förutsäga vad som kommer att inträffa , , och och sedan efteråt förklara varför det inte hände. Vi kristdemokrater når uppenbarligen inte upp till dessa churchillska krav, för de förutsägelser som vi gjorde för nästan exakt om vad januariöverenskommelsen skulle leda till har tyvärr alla besannats. Vi varnade då för att avsaknaden av gemensamma visioner skulle göra att det politiska ledarskapet gick i baklås. Vi varnade för att samarbeten och kompromisser skulle försvåras i stället för att underlättas. Vi varnade för att januariöverenskommelsen i praktiken skulle ge små partier på ytterkanten veto i viktiga frågor. har vi fått se hur stoppat regeringen från att göra upp om gängbrottslighet och migration. Vi varnade för att denna överenskommelse skulle hindra det konstruktiva borgerliga samarbetet i . ser vi hur och Liberalerna i fråga efter fråga tackar nej till samarbeten och försök att finna gemensamma vägar framåt med referens till just januariöverenskommelsen. De liberala partierna har i praktiken lämnat det borgerliga samarbetet i och i det dagliga arbetet. Vi varnade för att avtalet skulle leda till en skattepolitik som bara gynnar dem med de högsta inkomsterna men inte ger något till låg- och medelinkomsttagare. när januaripartiernas första budget har blivit verklighet har en storbanks-vd fått en skattesänkning på . Men sjuksköterskan, vårdbiträdet och polisen, de som beskyddar och vårdar oss, fick inte en enda krona mer i plånboken. Vi varnade för att denna överenskommelse skulle motverka sitt eget syfte, nämligen att bekämpa , och att detta parti skulle riskera att växa ytterligare. visar flera opinionsinstitut att SD är största parti. Vi varnade för att om brunsmetningen, smutskastningen, insinuationerna och de hysteriska liknelserna belönas skulle de bara fortsätta och bli värre. ser vi hur statsministern själv sjunker till nivån att kalla oppositionen för blåbrun. Detta pågår som nästan 80 000 patienter väntat olagligt länge på att få den vård de behöver, som regeringens egna departement visar att det finns behov av att bygga 26 000 nya äldreboendeplatser – man har ingen plan för hur det ska gå till – och som polisen har varit tvungen att i sin statistik införa en ny brottskategori för sprängningarna. Det är detta som politiken borde handla om: att lösa samhällsproblemen och ha bästa för ögonen. Det hade inte behövt vara så här.