prot · H80955 · 2020-12-16 00:00:00 — I artikeln skrev man: ”medborgare och den svenska välfärden har inte råd att fortsätta med ineffektiva satsningar i form av riktade statsbidrag.” Man föreslog att generella statsbidrag bör vara huvudregeln. Tyvärr verkar inte den ansvariga ministern ha tagit fasta på det hon själv skrev 2018. De riktade statsbidragen fortsätter att utgöra en alltför stor del av de totala statsbidragen. Kritiken mot den alltför stora andelen riktade statsbidrag är däremot något vi i har tagit fasta på i vår budgetmotion, där vi utöver att tillföra mer pengar även gör om riktade statsbidrag till generella. Förutom att vi moderater ger betydligt större statsbidrag till kommunsektorn har vi också en krisbuffert i vår budget. Den hade kunnat användas för att ytterligare stärka hälso- och sjukvården och för att pressa tillbaka arbetslösheten när pandemin nu återigen har tagit fart, men regeringen saknar tyvärr en sådan buffert. Grunden för den moderata budgeten är att prioritera. Vi effektiviserar och lägger ned myndigheter. Vi justerar ned biståndet mot FN:s rekommenderade mål. Vi säger nej till meningslösa byggsubventioner och en ineffektiv klimatpolitik. Vi föreslår en stramare migrationspolitik med kvalificering till välfärden, bidragstak, slopad garantipension och begränsning av efterlevandestöd till flyktingar och nyanlända. Vi inför också villkor i försörjningsstödet. Allt detta ger oss möjlighet och utrymme att satsa mycket mer på välfärden, kommunerna, polisen och rättsväsendet. Det ger utrymme att sänka skatten för alla löntagare och pensionärer, ta bort hela skillnaden i beskattning mellan lön och pension, satsa mer än regeringen på riktig miljöpolitik och sänka drivmedelsskatterna med per liter. har vi alltså en betydande krisbuffert i vår budget, och vi lånar mindre till krispolitiken än regeringen och stödpartierna. Med vår moderata politik blir det mer pengar till välfärden, bättre krisbekämpning och lägre skatt. Eftersom har gett budgetpolitiken en annan inriktning än den vi moderater önskar avstår vi från ställningstagande när det gäller anslag inom de olika utgiftsområdena. budgetalternativ bör ses som en helhet. Vi har därför i stället ett särskilt yttrande om politik inom utgiftsområde 25, där vi alltså tillför kommunsektorn betydligt mer pengar än vad regeringen gör. 238 (V) replik: Det låter väldigt fint med mer resurser till kommunerna, men om vi tittar på budget – och ledamoten nämnde en del av det här – kan vi konstatera att vill återinföra tidsgränsen i sjukförsäkringen samt sänka taket och öka avtrappningen i sjukpenningen. vill skärpa kvalificeringen till sjuk- och aktivitetsersättning och garantipension. vill korta a-kassan . vill införa en tidsgräns i aktivitetsstödet, vilket innebär att aktivitetsstödet ersätts med försörjningsstöd. Allmänna bidrag till kommuner Tidningen har räknat ut hur många av dem som uppbär socialbidrag som är sjukskrivna, och snittet för tiden var . Det är alltså som staten nu vältrar över på kommunerna. I till exempel var dock hälften av dem som uppbar socialbidrag sjukskrivna. Med de förslag till förändringar i trygghetssystemen som lägger fram vältras ju ännu mer kostnader över på kommunerna utan att de kompenseras. försämrar inte bara för vanligt folk, utan försämrar även för kommunerna genom att ge med ena handen men ta med den andra. 239 (M) replik: Först och främst kompenserar vi kommunerna med råge; jag räknade upp hur mycket mer pengar vi tillför jämfört med regeringens budget. Det handlar alltså om 3 ½ miljard mer än regeringen , 8 ½ miljard mer 2022 och 13 ½ miljard mer 2023. Sedan måste man dock titta på vad som är syftet med politiken, och det är ju att fler människor ska komma i arbete. Vi ser nu hur en stigande arbetslöshet och ett ökande utanförskap i kommunerna också försämrar den kommunala ekonomin, så om vi får fler människor i arbete genom att göra vissa åtstramningar av systemen kommer det även att gynna kommunerna ekonomiskt. Fler människor får ju arbete. tillför vi som sagt väldigt mycket mer pengar till kommunerna, så om det skulle vara så att någon kostnad ökar för kommunerna får de full kompensation för det – och mycket mer därtill. 240 (V) replik: Det var intressant att höra att ledamoten menar att kompensationen till kommunerna ska gå till socialbidrag när fler och fler blir utförsäkrade. Ledamoten säger också att det blir fler människor i arbete genom att man tar ifrån sjuka deras försörjning. Jag förstår inte logiken. I min värld får vi människor i arbete genom att skapa fler jobb, inte genom att skrämma människor till arbete – genom att skrämma sjuka att gå till ett jobb de inte klarar av. Och vilken arbetsgivare kommer att anställa en person som inte klarar jobbet? När det gäller att införa villkor för att få försörjningsstöd – vad menar att en människa som inte kvalificerar sig ens till försörjningsstöd ska leva på? 241 (M) replik: Först och främst visade vi under alliansåren att uppstramade regler i sjukförsäkringssystemen faktiskt gjorde nytta. Det gjorde att fler människor kom tillbaka, och det gjorde att fler människor kom i arbete. Vi ser också att utförsäkringarna har ökat dramatiskt under dagens regering jämfört med hur det var under alliansåren. Det är väldigt mycket mer än det var då. Dessutom har den här regeringen dragit in en del andra väldigt viktiga förmåner. Man har försämrat LSS kraftigt och ökat utanförskapet kraftigt. Fattigdomen i har ökat kraftigt under den här regeringen. Ska man dra någon slutsats av Alliansens politik är det alltså att de åtstramningar vi gjorde i systemen faktiskt gjorde att fler människor kom i arbete. Det ökade inte heller fattigdomen på det vis som den här regeringen har ställt till med. Jag har därför väldigt svårt att se det problem som pekar på. 242 (SD): Allmänna bidrag till kommuner Det kommunala utjämningssystemet är ett helt avgörande incitament för kommuner och regioner, som annars hade haft svårt att klara sitt åtagande att förmedla statens grundläggande uppdrag till medborgarna – speciellt i då demografin förändras och landsbygden får det allt tuffare. Det som är oroväckande är att av kommunerna redan innan pandemin planerade att dra ned på kärnverksamhet som äldreomsorg, skola och utbildning, med anledning av brister i balansen mellan intäkt och kostnad. Belåningsgraden var dessutom hög trots en lång tids högkonjunktur. Det var oroande i sig, och orsaken till att situationen är som den är kräver en viktig diskussion framöver. Det gäller inte minst med tanke på att systemet borde vara avsett att hjälpa kommuner på landsbygden och att som tredje största stad är den största nettomottagaren av stödet. Det säger kanske en del om regeringens förmåga att föra över statligt ansvar på kommunerna, som till exempel flyktingmottagande. Jag vill citera SKR:s presidium från en debattartikel i : ”Kommunernas och regionernas framtida utmaningar är stora. Mer än hälften av regionerna och 110 kommuner räknar med underskott redan i årets resultat. Finansminister har pekat på att skulle kommuner och regioner behöva mer än om välfärden ska utvecklas i takt med det ökande antal äldre, barn och unga. Det är en bedömning Kommuner och Landsting (SKL) delar.” Vidare skrev man: ”Stjälp inte över statliga kostnader på kommunerna. Finansieringsprincipen ska respekteras så att den nivå som beslutar om en reform också ska betala för den. Staten måste nu sluta att lägga på nya uppdrag på kommuner och regioner, som endast delvis finansieras av staten. En rad förändringar i socialtjänstlagen och andra regelverk har vidgat uppdrag, med ökade kostnader för utredningar, placeringar, dokumentation och uppföljning som följd. Även i mottagandet av ensamkommande barn och unga ser vi att staten stjälper över kostnaderna. Sedan staten sänkte ersättningarna till kommunerna 2017 har kostnadsövervältringen varit mer än . När ett ensamkommande barn beviljas svenskt medborgarskap upphör dessutom all statlig ersättning till kommunerna.” När pandemin slog till förvärrades situationen markant, och då är det av största vikt att staten går in och stöttar upp kommunerna och regionerna. Men om hinken har hål i botten är det viktigt att täppa till dem för att se till att resurserna används på bästa sätt. Ett exempel på det är den tunga och tidskrävande administrativa bördan. Det är ett löpande arbete som vi menar är nödvändigt för att klara framtida utmaningar. I alla verksamheter i näringslivet som jag arbetat inom är det viktigt att se över onödiga kostnader och investeringar som ofta sker av rutin. Det är avgörande för att utveckla verksamheten och bli bättre, speciellt i tider av kris. Ett förslag som vi i ser som stärkande för regionerna är att regionalisera fastighetsskatten på industrifastigheter och elproduktionsenheter. Orsaken till att vi ser det som ett viktigt förslag är att kostnaderna för sjukvården faller på regionerna. Höjningar av den regionala skatten riskerar således att jaga bort både boende och företag i regionen, vilket inte är en önskvärd utveckling. Allmänna bidrag till kommuner Därav skulle stärkandet av regionernas ekonomi genom förslaget vara ett sätt att, utan öronmärkning, ge regionerna resurser till utmaningarna, som naturligtvis är mångfasetterade då exempelvis kompetensförsörjningen inom sjukvården och den lokala infrastrukturen ska bibehållas . Enligt skulle förslaget även ge intäkt till samtliga regioner men med en skillnad på stad och landsbygd där storstäderna får ett lägre stöd per capita, vilket enligt oss är en önskvärd fördelning. Reformen gynnar alltså i synnerhet inland, som har stora nackdelar i form av exempelvis stora landytor med långa avstånd. Regionerna får också ytterligare ett incitament att attrahera långsiktiga investeringar i och med att en större andel av företagens kassaflöde kommer regionerna till del. Både kommuner och regioner behöver fortsätta att effektivisera verksamheten och se över sina prioriteringar och kostnader. Det är ofrånkomligt att det behövs ökade generella statsstöd för att undvika stora skattehöjningar och neddragningar på personal, som i sin tur riskerar att leda till en fortsatt avmattning i ekonomin. Regeringens förslag om en förstärkning av det kommunala utjämningssystemet är ett steg i rätt riktning, men det är långt ifrån tillräckligt. vill därför gå fram med ytterligare tillskott till kommunsektorn för att möta utmaningarna som kommunerna och regionerna står inför, detta för att kommunerna och regionerna ska ha en möjlighet att anställa och förbättra arbetsvillkoren och för att staten ska ta sitt ansvar för kostnaderna kopplade till coronapandemin. Utöver ökade kostnader för kommuner och regioner i form av extrapersonal, skyddsmaterial, läkemedel och fler intensivvårdsplatser har pandemin även inneburit att intäkterna har minskat och att delar av verksamheten avstannat. Även efter pandemin kommer kommuner och regioner att ha ett stort personalbehov för att exempelvis hantera vårdskulden. Kommunsektorn påverkas även av en minskad skattebas och ökade kostnader för ekonomiskt bistånd när arbetslösheten stiger till följd av pandemin. Den ekonomiska effekten av covid-19 behöver ses i ett större sammanhang, menar vi, och inte bara ur perspektivet av direkta kostnader. Det gäller också de statliga bidragen för att på lång sikt ge ett stabilare fundament. För att ge kommunerna förutsättningar att kunna förmedla grundläggande välfärd och förbättra möjligheterna att upprätta krisberedskapen, som är ett lokalt ansvar, som ett rimligt skattetryck bibehålls vill vi i tillskjuta , utöver regeringens förslag, till det kommunala utjämningssystemet . Vi menar att statsfinanserna relativt sett är goda och att vi därför bör föra över resurser från stat till kommun och region, detta som höjt tak i a-kassan och höjd garantipension skulle innebära högre skatteintäkter. Men som sagt: Utöver intäkter vet alla vi som arbetat med ekonomiskt ansvar i arbetslivet att kostnader är centralt i av lågkonjunktur. Det kräver en större diskussion om hur statliga beslut ska genomföras på lokal nivå som vi ser fram emot att föra i denna kammare framöver. Allmänna bidrag till kommuner Men är vi i angelägna om att slopa lagkravet på modersmålsundervisning, då med undantag för nationella minoritetsspråk. Därutöver menar vi att det tredje året i gymnasiet för praktiska linjer ska slopas – för att ta några exempel. Vi i står för övrigt heller inte bakom att vissa bidrag betalas ut till utländska medborgare, och vi står heller inte bakom det faktum att illegala invandrare tar del av en villkorslös vård, förutom akutvård. Den ekonomiska effekten av de saker jag just räknade upp är svår att uppskatta, och därför inkluderas den inte heller i vår budgetkalkyl. Klart är dock att det skulle gagna både stat, region och kommun på både lång och kort sikt. Det innebär att vi totalt förstärker kommunsektorn med drygt 22 miljarder , vilket vi ser som nödvändigt. Våra siffror i detalj går att finna i vår budget under kapitel sex. Vi avstår dock från att delta i beslutet. Jag vill önska talmanspresidiet, övriga kollegor och medborgare en god jul och ett gott nytt år. 243 (V): För sedan debatterade vi granskning av utjämningssystemet ur ett tillväxtperspektiv. En enig riksdag beslutade att uppmana regeringen att tillsätta en utredning som ser över hela det kommunalekonomiska utjämningssystemet. I mitt anförande berättade jag om min födelseort, en bruksort som mer än halverat sitt invånarantal under min livstid, en kommun som har många strukturella svårigheter och där fler flyttar ut än som flyttar in. Många kommuner är i samma situation och kan se att de som flyttar in söker sig till kommunen för att det finns lediga bostäder. Ofta har de av något skäl hamnat utanför arbetsmarknaden. Ett populärt ord för detta är social dumpning. Det innebär att rika kommuner med få hyresrätter hjälper sina kommuninvånare att få hyreskontrakt i kommuner med bostadsöverskott. På så sätt överlåter man också till den nya kommunen att ta ansvaret för det sociala stödet och för försörjningen, och klyftorna mellan kommunerna ökas än mer. Så här kan vi inte ha det. Vi kan inte ha ett delat på det här viset. Därför måste kommunsektorn stärkas, och det är kommunerna med störst utmaningar som behöver mest. Vi kan inte ha skatteskillnader på , som innebär att det kan skilja nästan i skatt för dem som tjänar beroende på var de bor. Kommuner och Regioner konstaterar i sin ekonomirapport att i landsbygdskommuner beräknas antalet invånare som är eller äldre i snitt öka de kommande tio åren, som antalet invånare i yrkesför ålder minskar . Vem ska jobba i äldreomsorgen i de kommunerna? Under den förra mandatperioden drev igenom de så kallade rättvisemiljarderna, en tioårig mångmiljardsatsning till kommuner med områden som karakteriserades av exempelvis hög arbetslöshet, låg utbildningsnivå och lågt valdeltagande. Satsningen riktades till insatser för jobb, utbildning, service, fritid och sociala insatser. Allmänna bidrag till kommuner som skillnaderna mellan kommunerna ökar alltmer valde regeringen att ta bort rättvisemiljarderna. vill återinföra och fortsätta denna viktiga satsning. För att mindre kommuner ska kunna erbjuda en välfärd på lika villkor föreslår vi också ett särskilt stöd till mindre kommuner, som jämnar ut de stora regionala skillnaderna i sammanlagd kommunalskatt. I glest befolkade regioner är det dyrare att bedriva sjukvård. finns ett glesbygdstillägg i det kommunala kostnadsutjämningssystemet. Den tekniken vill vi använda i inkomstutjämningssystemets strukturbidrag. Det blir då ett anslag som betalas ut direkt och finansieras helt av staten, detta utan att någon annan region behöver få minskat anslag. Hälso- och sjukvården behöver stärkas även i glest befolkade regioner. Välfärden står nu inför många stora utmaningar. Coronapandemin har resulterat i en vårdskuld när operationer och behandlingar har skjutits . Kommuner och regioner står också inför ett mycket stort rekryteringsbehov. Det kräver både stora utbildningsinsatser och betydande ansträngningar för att öka välfärdssektorns attraktivitet. vill först och främst öka de generella statsbidragen kraftigt så att kommuner och regioner ska kunna möta de kostnader som följer av den demografiska utvecklingen utan att behöva ta till nedskärningar eller skattehöjningar. Kommuner och regioner har också stora investeringsbehov. Vi anser därför att staten ska ta ett större ansvar och bidra till att viktiga samhällsfastigheter som är nödvändiga för olika välfärdsfunktioner ska byggas ut. Vi vill ha ett investeringsstöd. Barn behöver bra skolor, och de äldre behöver fungerande boenden anpassade efter deras behov. I går kom med en delrapport. Den konstaterar flera olika strukturella, och välkända, problem. Den gav också flera olika rekommendationer. Vi har kunnat se att under den här mandatperioden har sänkningar av skatter och höjda rutavdrag prioriterats av regeringen och samarbetspartierna. De extra tillskotten till kommunerna som och regeringen beslutade om förra mandatperioden har plockats bort till förmån för Liberalernas och skattesänkningar. är det tid att rusta upp äldreomsorgen så att vi får en äldreomsorg att lita på, vilket är precis det som kommissionen konstaterar behövs. Alla människor ska mötas med trygghet, omsorg och värdighet. föreslår därför ett upprustningspaket till äldreomsorgen. Vi tillför resurser för att finansiera personalsatsningar och satsningar på utvecklande fritid och sociala aktiviteter för de äldre. Välfärden lider av personalbrist som ser ut att öka . Vi kan bland annat se att det fattas många utbildade lärare. föreslår därför en satsning på fler utbildningsmöjligheter som kombinerar betalt arbete i välfärden med utbildning. Med vårt förslag finansieras l 000 nya platser . Det har visat sig att modellen med kombinationen av arbete och utbildning har varit populär där den erbjudits och lockat många till läraryrket. Kommunerna och regionerna står närmast invånare och står också för huvuddelen av vår välfärd, till exempel skola, barnomsorg, äldreomsorg och sjukvård. Allmänna bidrag till kommuner skrev en ung centerpartist en debattartikel om att det är rättfärdigt att välfärdsstaten faller och att man i stället borde spara ihop till sin egen vård. Det är en syn som inte delar. I vårt är vi solidariska och delar med oss. I vårt satsar vi på välfärd för alla och stoppar nedskärningar och utförsäljningar av välfärden. I vårt har skolor och äldreomsorg en tillräcklig bemanning för att klara uppdraget, och de som arbetar i välfärden har bra arbetsvillkor och fasta heltidstjänster. Därför tillför vi mer än regeringen under utgiftsområde 25 vid sidan av de satsningar som vi har under andra utgiftsområden. Men eftersom redan har röstat för regeringens förslag till rambudget avstår vi från att lägga förslag och deltar inte i beslutet. I stället hänvisar jag till vårt särskilda yttrande. 244 (KD): Vi diskuterar här kommunernas ekonomi, och då ligger det nära till hands att också diskutera välfärden. Det är i primär- och sekundärkommunerna, alltså i kommuner och regioner, som mycket av den välfärd bedrivs som vi alla behöver eller kan komma att behöva när vi är utsatta, sjuka eller sköra. Den verksamheten är oerhört viktig. Jag är glad för att vi kristdemokrater tillsammans med och andra partier under det här året har drivit på för ökade tillskott till kommunsektorn. Vi gjorde det via ett utskottsinitiativ, och vi gjorde det då vi krävde ytterligare medel till kommunsektorn, inte minst för att man inte ska behöva varsla personal mitt under krisen. Det hade kunnat få mycket negativa effekter om kommunsektorn hade spätt på den våg av varsel och uppsägningar som vi har sett i coronapandemins spår. Jag är glad för att vi kunde driva på för ytterligare medel till kommunsektorn. Vi står bakom de generella tillskott som regeringen tillför till kommunsektorn . Det är bra. Det är stora tillskott, men det räcker inte. Vi behöver också göra särskilda satsningar som inte minst går till vård och omsorg. Vi fick i går, och vi kan se att de strukturella problemen när det gäller äldreomsorgen, som har varit väl kända långt före pandemin, nu måste angripas och adresseras med kraft. Då duger det inte att, så att säga, bara skeppa ut pengar, utan man måste också ha reformer och idéer om hur man ska åtgärda de strukturella bristerna. Det är därför vi föreslår en stor personalsatsning som går ut på att kraftigt förbättra villkoren för äldreomsorgens personal. Vi behöver öronmärka medel och kräva motprestation av kommunerna. Vi behöver få ned antalet ofrivilliga delade turer som gör det svårt för många att få ihop familjeliv och arbetsliv och som innebär en kraftig stress för medarbetarna. Vi behöver få upp nöjdheten och inflytandet hos medarbetarna, och vi behöver se till att cheferna i äldreomsorgen får ett rimligt chefsansvar. har varje chef i äldreomsorgen direkt medarbetaransvar för i snitt 60 personer. Detta har vi påtalat och har lagt fram reformer för att komma till rätta med, men regeringen har varit passiv. Det duger förstås inte att äldreomsorgens medarbetare mer eller mindre blir chefslösa, ledarlösa, när de hamnar i svåra och utsatta situationer. Det är klart att också detta är en förklaring till de höga sjukskrivningstal som redan fanns inom äldreomsorgen när vi gick in i pandemin. Allmänna bidrag till kommuner Vi ser också ett kraftigt behov av att förbättra personalkontinuiteten och se till att fler vill arbeta i äldreomsorgen och att den äldre i behov av hemtjänst får möta färre personer hemma hos sig. Det höjer också kvaliteten rejält i den äldreomsorg som bedrivs. Vi vet att byggandet av relationer mellan den som ger omsorg och den som får omsorg är väldigt viktigt. Vi lägger sammanlagt 4,4 miljarder mer än regeringen på äldreomsorgen, och vi lägger en del av de pengarna på att höja den medicinska kompetensen inom äldreomsorgen med tillskott till fler sjuksköterskor, till en medicinskt ansvarig för rehabilitering i varje kommun och till att ta bort förbudet att anställa läkare i kommunerna. Vi lägger också mer än regeringen på vården för att se till att vi när smittspridningen, det här akuta läget, lägger sig och vi ska börja ta itu med vårdskulden tar all kapacitet som finns i i anspråk och samordnar den på ett bra sätt så att vi kan se till att de medborgare som är i behov av vård kan få det oavsett var den vården finns i vårt land. Det här är några av de viktiga satsningar som vi menar måste tillföras det som regeringen har föreslagit. Mer pengar är bra, och det behövs ytterligare pengar, menar vi, men det behövs också kraftfulla reformer som underlättar för kommunerna och regionerna att klara sitt vård- och omsorgsuppdrag i den svåra tid som vi nu befinner oss i. Av någon dunkel anledning har den här kammaren inte röstat för de kristdemokratiska budgetramarna. Därför avstår vi från yrkanden rörande utgiftsområde 25 och hänvisar till vårt särskilda yttrande. 245 (V) replik: Jag ska försöka hålla min fråga kort för att det här inte ska ta så . Många unga vuxna slutar besöka tandvården i förebyggande syfte när de inte längre har tillgång till avgiftsfri tandvård, det vill säga efter att de har fyllt . Därför infördes under förra mandatperioden gratis tandvård upp till . Vi från vill bygga ut tandvården med ett riktigt högkostnadsskydd, men KD väljer att gå åt andra håller och ta bort kostnadsfri tandvård för alla för att finansiera andra saker. Jag funderar på hur det förbättrar tandvården för unga. Det står också i handlingarna att KD skulle ha mer träffsäkra satsningar. Det skulle vara intressant att få veta vilka satsningar det är som förbättrar tandvården för unga. 246 (KD) replik: Vi har framför allt satsningar på att unga människor ska få arbete, för att man ska kunna komma tillbaka till arbetsgemenskapen om man har blivit av med sitt arbete under pandemin. På det sättet får man en bättre ekonomi.