prot · H80950 · 2020-12-09 00:00:00 — I det sönderfall som pågår i många länder – , , etcetera – skapas enorma flyktingströmmar. Vi ser radikalisering, oerhörda humanitära umbäranden i stora flyktingläger, människor som vill transitera krigsområden för att ta sig till och så vidare. Detta ställer väldigt höga krav på att vi också växlar upp det humanitära biståndet och stödet för att hjälpa människor i nöd. Det handlar inte bara om allmosor, om någon tror det, utan det handlar väldigt mycket om att om vi inte skapar en stabilitet i närområde kommer vi att få allt svårare att hantera situationen längre fram. Sönderfallande stater, stora flyktingströmmar, radikalisering, jihadism och mycket annat innebär att vi måste agera för att få stabilitet. I flyktinglägren är det humanitära stödet – matkuponger, filtar, vaccin etcetera – något som också bidrar till att skapa stabilitet. Vi liberaler har sett, egentligen genom hela demokratins historia, att det är omöjligt att bygga demokrati utan att det finns demokrater. Demokrati är ingenting man bara kan processa fram eller besluta fram. Demokrati förutsätter att det finns enskilda individer som vill bygga demokrati, att det finns politiker som vill ställa upp i val för att driva igenom lagstiftning och trycka på voteringsknappar för att genomföra demokratiska konstitutioner, att det finns människor som driver olika frågor och som vill förbättra sina samhällen. Det är omöjligt att få en långsiktigt hållbar god utveckling för frihet och för mänskliga rättigheter i världen om man inte kraftsamlar på att stödja dem som verkligen vill bygga demokrati. Det har också lett fram till vår slutsats i Liberalerna – som än så länge faktiskt bara delas av oss i denna kammare, dessvärre – att demokratimålet bör vara överordnat fattigdomsmålet i biståndspolitiken. Det är nämligen så pass centralt att bygga demokratiska samhällen om man också vill mota bort fattigdomen. Det räcker att titta på de rika länderna i västvärlden. Deras ekonomiska utveckling har gått hand i hand med den demokratiska utvecklingen. Vi agerar nu inom ramen för januarisamarbetet tillsammans med och regeringspartierna för att stärka demokratifokuset i utvecklingssamarbetet och biståndet. Vi driver på så mycket vi bara kan för att principen mer för mer och mindre för mindre ska implementeras. Det innebär att om ett land genomför demokratiska reformer och vill utvecklas i demokratisk riktning ska vi kunna öka stödet dit. Men om ett land tvärtom går i repressiv riktning, förföljer folk, syr in oppositionella i finkan och så vidare ska också det svenska biståndet dit minskas. Jag hoppas att detta kommer att få ett ökat genomslag i svensk biståndspolitik framöver. 143 (S): Vi lever i en oerhört osäker omvärld där alldeles för många tecken pekar i en riktning som vi som är för demokrati, öppenhet, global samverkan och sökande efter gemensamma lösningar på allt fler komplexa problem i vår värld ser med stor oro på. Länder sluter sig och blir alltmer protektionistiska. Vi ser allt fler auktoritära ledare och auktoritära regimer, också i vårt eget närområde. går också utvecklingen när det gäller mänskliga rättigheter bakåt i fler länder än där den går framåt. En allt större andel av världens fattiga lever i konfliktzoner. beräknade att tre fjärdedelar av de människor i världen som lever i extrem fattigdom bor i konfliktdrabbade eller sköra stater. Vi vet att yttrandefriheten har minskat i världens alla regioner . Även friheten på nätet minskar, då politiska ledare i stället använder denna möjlighet till att övervaka människor och sprida propaganda. Auktoritära regimer stärker sitt grepp om medierna, och antalet länder som är säkra för journalister att arbeta i minskar. har fler länder gått bakåt i sin demokratiska utveckling jämfört med antalet länder som blivit mer demokratiska. Vi ser också hur det civila samhället får svårare att verka, särskilt de organisationer och människor som arbetar för jämställdhet, hbtqi-frågor, miljö och landrättigheter. Men som jag också sa tidigare här under vår debatt har vi ändå kunnat se att den globala fattigdomen har halverats. Över 1 miljard människor lyftes ur fattigdom. Men går utvecklingen bakåt igen . Vi står mitt i en global pandemi. Som jag sa tidigare riskerar, enligt , mellan 40 och 60 miljoner människor att hamna i extrem fattigdom. befarar att ytterligare 200 miljoner jobb kommer att försvinna, och Programme förutspår att ytterligare 130 miljoner människor kommer att drabbas av akut matbrist på grund av pandemin. Det gör totalt att, precis som ledamoten sa, ungefär 270 miljoner människor kommer att lida av akut matbrist, vilket är närapå en fördubbling. Den pandemi vi står i förvärrar en redan allvarlig humanitär situation. har antalet människor som är i akut behov ökat från 128 miljoner till 400 miljoner på grund av pandemin. mer än någonsin behöver vi samverka. Vi behöver också ha ett bistånd som är smart och effektivt. Och utifrån ett svenskt perspektiv ska vi se till att varenda skattekrona används på rätt sätt. Därom tvistar vi inte över huvud taget. Vi kan också känna oss någorlunda trygga med att det svenska biståndet håller en god klass. Det utvärderades av OECD-Dac, som konstaterade att det håller mycket god klass. Faktum är att det håller världsklass. Det svenska biståndet har också gett oss stor respekt i omvärlden i relation till vår storlek. Den respekten betydde mycket då vi satt i . Vi ses , trots vår ringa storlek som nation, som en både oberoende och solidarisk röst. Det är någonting som vi ska vara oerhört stolta över. Vi ska också vara ödmjuka inför att har gått från att vara ett land som de facto var ett biståndsmottagarland till att vara ett av världens absolut bästa länder ur många olika perspektiv. Genom genomförandet av en reformpolitik, inte minst en socialdemokratisk reformpolitik, gick vi från att vara ett utvecklingsland till att vara en av världens största biståndsgivare på mindre än fyra generationer. Vårt mycket långvariga humanitära engagemang är också ett historiskt arv som vi har en möjlighet att lämna vidare till våra barn. Det är också en hörnsten i den svenska utrikespolitiken. Genom biståndet stöder vi demokratiutveckling och flickors och kvinnors rättigheter. Vi förebygger en klimatkris som drabbar oss alla. Helt enkelt bidrar vi till en mer hållbar och sjyst värld. Precis som jag sa är inte syftet med det svenska biståndet i grund och botten att det är av bni. Det svenska målet för vårt bistånd är att minska fattigdom och förtryck världen över, dessutom i en situation som är så otroligt komplex som den är just . Jag vill avsluta med att säga att jag tror att alla här inne egentligen förstår att om man i det läge som jag precis har beskrivit kapar en tredjedel av det svenska biståndet blir konsekvenserna förödande för de projekt som finansierar i utsatta länder och regioner. Det kommer att skapa mänskligt lidande där det finns hopp, död där det finns bot och konflikt där det finns fred. Med detta sagt vill jag också understryka att Socialdemokraterna står upp för enprocentsmålet och för den internationella solidariteten i då den verkligen behövs. Vi står upp för både det humanitära och det långsiktiga utvecklingsbiståndet som bidrar till ökad jämställdhet, minskad hunger, minskad svält, minskad korruption och färre konflikter. Det ökar också fackliga rättigheter, stöttar demokratiutveckling och bidrar till en mer hållbar, stabil och trygg värld. Därigenom bidrar vi också till ett både bättre och tryggare . Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 144 (M) replik: Jag skulle vilja inleda det här replikskiftet med att konstatera att , som sagt, har en unikt stor biståndsbudget. lägger alltså i kronor mer pengar än , trots att är en så stor ekonomi som . Regeringen prioriterar att lägga nästan dubbelt så mycket pengar på internationellt bistånd som på i när vi har en skjutning och en sprängning . Det står i budgeten, och var inne på det här i sitt anförande, om mer för mer och mindre för mindre. Regeringen skriver i budgeten att biståndet ska minska om den demokratiska utvecklingen i ett land går åt fel håll. Det är rimligt och bra, tycker jag. Bland annat med anledning av det har regeringen nu meddelat att biståndet till ska ställas om, och man säger nu att samarbetet med statliga aktörer ska minska. Det är oklart med hur mycket – det får gärna svara på om hon vet svaret. Min fråga till är: Ska principen om att biståndet ska minska om den demokratiska utvecklingen går åt fel håll också gälla för korruption? Vi har ett stort bistånd till och samarbete med statliga aktörer i en rad länder där korruptionen är extremt omfattande. Skulle Socialdemokraterna kunna tänka sig att samma princip också ska gälla för korruption? Om korruptionen inte minskar ska biståndet till statliga aktörer minska. 145 (S) replik: Tack, , för frågan! Innan jag besvarar den måste jag ändå kort säga att ja, har ett stort bistånd, och det har vi utifrån de skäl som jag precis redogjorde för här i talarstolen. Det bidrar till att bygga trygghet och säkerhet, stabilitet och hållbarhet och en bättre värld – inte bara i vår omvärld utan också i . Bistånd är smart. Svenskt bistånd är effektivt. Svenskt bistånd är också alldeles utvärderat med resultatet att det uppnår de mål som vi har satt upp för det svenska biståndet. Sedan måste man också säga att det blir extremt populistiskt och trumpifierat att ställa den svenska mot det svenska biståndet. Jag tror att vi alla som är politiker förstår enkelheten i det moderata resonemanget om detta men också att det blir att jämföra äpplen och päron. Slutligen vill jag säga att ja, flera exempel har tagits upp här om att vi har fryst bistånd i och , och ser vi över biståndet till . Men målet för det svenska biståndet är inte att undvika allt som är svårt, utan det är att bidra, just bland annat med utvecklingsbiståndet, till att bygga institutioner i de här länderna, till att bygga mer rättssäkra samhällen och till att bygga mer hållbara, rättvisa och demokratiska samhällen. Det är därför utvecklingsbiståndet är så viktigt. Men naturligtvis måste vi också följa upp, utvärdera och omvärdera om det krävs. 146 (M) replik: Jag skulle vilja upplysa om att vi som är politiker inte har pengar, utan vi tar pengar från människor som jobbar. Och beslutar vi här i riksdag om en budget, om hur mycket pengar vi ska ta från människor och hur vi ska prioritera att spendera dem. Statens budget är inte oändlig. Just därför måste vi kunna diskutera och ställa utgiftsområden mot varandra. Problem med bistånd till statliga aktörer är att det frigör medel som kan läggas på andra saker, som kanske inte ligger i linje med svenska värderingar. Det är ett exempel. Det finns betydligt fler. Vi ger exempelvis stöd till den palestinska myndigheten. Det frigör resurser för dem att lägga på annat, som kanske inte ligger i linje med svenska värderingar som sagt. av vårt bistånd till just gick 2019 till samarbete med statliga aktörer. Det är en väldigt stor andel av det bilaterala biståndet. Hur kan säkerställa att det biståndet inte riskerar att stärka regimen i ? 147 (S) replik: Politik är inte bara att prioritera, . Politik är också att vilja. Politik är att ha en vision om ett gott samhälle. Politik är att ha en vision om en trygg och hållbar värld. Vi kan konstatera att vi har väldigt olika ideologisk syn på just detta. När det gäller den palestinska myndigheten är det en miljömyndighet vi stöttar. I övrigt går inte svenskt bistånd till palestinska myndigheter. Det känner till. har svarat på det . Jag tappade bort frågan på slutet. Jag får återkomma. 148 (V) replik: Dessvärre är inte ansvarigt statsråd här och kan förklara prioriteringarna i budgeten, men jag hoppas att kan ge svar på mina frågor. Som svensk med finska rötter är jag stolt över att är en stor biståndsgivare med många bra mål för sitt bistånd. Ett av målen är att förbättra människors demokratiska rättigheter. Många områden anges: yttrandefriheten, rätten för hbtq-personer, kvinnors egenmakt och funktionsnedsattas rätt till ett jämlikt liv. Däremot nämns inte religionsfriheten i årets budget. Jag undrar om det ska ses som en mindre viktig demokratisk rättighet. var paradigmet att rika människors ökade tillgångar på något sätt skulle sippra ned till de fattiga. Det har dock visat sig inte vara fallet. Rapporter visar att samhällen med låga inkomstskillnader är mest jämlika och har avsevärt lägre andel fattiga. I denna nya anda kom Agenda 2030, i vilken ett av målen är att minska ojämlikheten. Det har skrivit under på. Ovanpå den gigantiska ojämlikheten i världen har pandemin svept fram. Vi har pratat här om alla konsekvenser av det. Regeringen har med rätta insett att det i årets budget krävs kraftfulla ekonomiska insatser, men de har delvis gått till ytterligare rutavdrag och skattelättnader som gynnar de rika. Ingenting extra har gått till biståndet. Regeringen har inte ens tagit bort avdragen på biståndet som går till flyktingmottagning. I budgeten står det att avdragen görs i solidaritet med de länder som är avsevärt fattigare än och tar emot avsevärt fler flyktingar. Hade det inte varit en större akt av solidaritet om avräkningarna slopades och de pengarna i stället gavs som pandemistöd till flyktingläger? 149 (S) replik: Tack, , för frågorna! När det gäller religionens vara eller icke vara i årets budget kan jag inte svara på varför det inte står med. Jag vet däremot att det från den socialdemokratiska sidan inte finns någon tvekan om vikten av att samarbeta med olika religiösa organisationer inom biståndsområdet. Det handlar om att nå fram till människor, och av världens befolkning har någon form av trostillhörighet. Det är en viktig del. Jag ber att få återkomma i den frågan. Vi kan väl vara eniga om att trickle-down economics inte precis har hjälpt på det sätt som man från början lanserade och trodde att det skulle göra. När det gäller avvägningarna i budgeten är det något som regeringen gör i samarbete med samarbetspartierna. Vi har vårt januariavtal som vi utgår från. Man får inte heller glömma, , att i grund och botten har ett väldigt generöst och bra bistånd. Det står Socialdemokraterna upp för. På ett mer personligt plan kan jag tycka att den coronamiljard som föreslår i sin reservation är spännande. Jag är säker på att vi på många olika sätt kommer att få hantera och diskutera pandemins efterverkningar, förmodligen såväl inom biståndsområdet som inom andra områden och prioritera på olika sätt. 150 (V) replik: Tack, , för svaret! Som jag sa i mitt första replikinlägg är jag stolt över det svenska biståndet. Men det gör mig inte blind för det som skulle kunna göras bättre. Världen hänger samman. Det vi gör lokalt här i påverkar globalt och vice versa. FN såväl som en mängd biståndsorganisationer har med gemensam röst sagt att pandemin har slagit undan en mängd av de framsteg som gjorts när det handlar om fattigdomsbekämpning. De säger att vi måste kraftsamla för att kunna nå målen i Agenda . Därför har vi föreslagit till exempel coronamiljarden. Däremot har regeringen tillsammans med och Liberalerna valt att genom rutavdrag och skattelättnader ge de rika ännu mer. Det är olyckligt när skrämmande många fler riskerar att drabbas av fattigdom. 151 (S) replik: Man ska absolut inte ska vara blind för att det finns utvecklingspotential för vårt bistånd, inte minst i den tid vi nu lever i. Jag sa också i mitt anförande att det gäller att se till att varje krona verkligen används på rätt sätt och så effektivt som möjligt. Det är som alltid i politiken; politiken är det möjligas konst. Man får inte heller glömma att regeringen satsar stort på andra områden som också lyfter dem som har de lägsta inkomsterna i . Det ser man om man tittar på hur budgeten fördelas när det kommer till exempelvis olika inkomstdeciler. 152 (MP): Det här året har inte liknat något annat, inte för dig, inte för mig, inte för och inte för världen. Den globala pandemi som har svept över så gott som varje land har satt människors liv, hälsa och ekonomi på spel. Vi vet att världen efter inte kommer att vara densamma som innan och att det är upp till oss att bygga tillbaka något bättre. Vi är många som lever med de direkta konsekvenserna av pandemin. Vi kan inte träffa våra föräldrar, oroar oss för en äldre släkting och ser hur många människors ekonomiska trygghet drastiskt dras ifrån dem. Globalt ser vi hur fattigdomsbekämpningen och flickors tillgång till skola och utbildning har kastats långt tillbaka. Vi har anledning att känna oro över hur länge och hur starkt världens utveckling kommer att påverkas av det här året som gått. Men precis som alla andra typer av kriser slår inte heller den här jämlikt. Det är de redan mest utsatta som drabbas värst, och det gäller både i och i världen. Precis som vi i denna kammare vänt på snart sett alla stenar för att ställa om sjukvården och rädda jobb, företag och försörjning måste världen och världssamfundet nu kraftsamla av arbete för demokrati och mänskliga rättigheter och mot hunger och fattigdom inte ska gå förlorat. Under det här året har den extrema fattigdomen ökat . På bara har antalet människor som lider av akut hunger fördubblats. Vi ser hur krisen riskerar att backa utvecklingen 10–. Arbetet för förbättrad hälsa, tillgång till mat, minskad barn‑ och mödradödlighet och flickors tillgång till utbildning rullas tillbaka. I samhällen där de allra flesta av medborgarna lever för dagen och ur hand i mun har nedstängningar av samhället fått fruktansvärda konsekvenser. Hunger och fattigdom har satt käppar i hjulen för samhällets utveckling, och vi är många som oroas över hur det kommer att ta att vända denna utveckling. När skolor och arbetsplatser har stängt har många, framför allt flickor och kvinnor, tvingats tillbaka till hemmets fyra väggar. Om världen inte kraftsamlar nu riskerar vi en utveckling som kommer att gå bakåt i stället för framåt. När utvecklingen i världen går åt fel håll är svenskt bistånd och utvecklingsarbete viktigare än på mycket . Det vi gör och det vi väljer att inte göra kommer att få konsekvenser för . Vi står inför en akut global klimatkris. Det är den rika minoritetens överkonsumtion som skapar denna kris, men det är ungdomar och människor i fattigdom som drabbas hårdast av konsekvenserna. Organisationen visar i sin rapport att den rikaste procenten i världen släpper ut mer än dubbelt så mycket koldioxid som den fattigaste hälften av jordens befolkning. har de rikaste i världen släppt ut en tredjedel av den globala koldioxidbudget som skulle göra att vi klarar målen från . Den fattigaste hälften har släppt ut av koldioxidbudgeten. Det är en helt extrem ojämlikhet. Det är dags att bryta den utvecklingen. Det är dags nu att rika länder tar sitt ansvar. Vi behöver omgående strypa våra utsläpp, och vi behöver betala på vår klimatskuld genom att stödja fattiga länders omställning. Det har vi också åtagit oss i . Jag har sagt det förut, och jag säger det igen: Svenskt bistånd bygger en bättre värld. är, vad högerkrafter än vill försöka få oss att tro, ett av världens rikaste och tryggaste länder. Vi har problem, och dem ska vi lösa. Men det ska inte ske på bekostnad av fattiga människor och demokratistöd till andra delar av världen. Att stå fast vid enprocentsmålet för svenskt bistånd var för inte alltför länge sedan en självklarhet för alla anständiga partier. Men verkar det vara något som fler med en alltför stor enkelhet vill förkasta. Svenskt bistånd fungerar, och det fungerar bra. Internationella utvärderingar och jämförelser har gång på gång slagit fast att vårt bistånd är träffsäkert och når världens mest utsatta människor. Särskilt viktigt är det svenska stödet för att stärka demokratin och civilsamhället. I länder som , och , där demokratin på olika sätt utmanas och hotas, är engagemanget från och från EU en demokratisk motvikt. Det gäller inte minst gentemot diktaturens som investerar mångmiljardbelopp i utvecklingsländer i utbyte mot råvaror och resurser. Vi ska fortsätta att slå vakt om demokratins grunder. Vi ska motarbeta korruptionen och ge människor möjlighet att ta ansvar och påverka samhället. Vi ska fortsätta att kämpa för att göra världen till en bättre plats. Bistånd är inte välgörenhet, men det är inte heller medel som ska användas för att lösa inrikespolitiska utmaningar eller för att plocka politiska poäng på bekostnad av demokratiutveckling, anpassning till dem som drabbas värst av klimatförändringarna eller mänskliga rättigheter. Det oroar mig att allt fler partier verkar vilja ge upp tanken på att kan bidra till en bättre och tryggare värld. Det handlar om partier som ser biståndet som en utgiftspost som kan lappa och laga andra hål i en budget som annars inte går ihop. Det är som om bristen på bistånd inte skulle märkas eller som om en minskning av biståndsbudgeten inte skulle ge någon effekt på det arbete som kan bidra till genom att vi just slår vakt om ett högt bistånd. har gjort till ett att dra från biståndet för att fylla andra hål i en budgetmotion som i vanlig ordning gör vad den kan för att de rikaste i ska kunna bli ännu rikare. Det är tragiskt, men tyvärr inte förvånande. Det är djupt sorgligt att den internationella solidariteten är så svag. När vi andra ser en värld som behöver mer hjälp och stöd än vill skära ned på biståndet och avvika från det mål om som det funnits en bred majoritet för. Svenskt bistånd fungerar. Och varje tänkt neddragning är inte en lek med siffror, utan det betyder att insatser för en bättre värld offras i ett politiskt spel. Det är med våra biståndspengar som barnmorskor utbildas, kvinnor ges tillgång till preventivmedel, sjukhus byggs och demokratiska institutioner skapas. Varje biståndskrona är en investering i en bättre värld. Just det gör varje krona guld värd. Jag yrkar med detta bifall till utskottets förslag i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2020/21:NU3 Utgiftsområde 21 Energi (prop. 2020/21:1 delvis) 153 (M): Detta är ett betänkande dels utifrån budgeten 2021 för utgiftsområdet Energi, dels motioner på området. Vi i avstår i voteringen till fördel för vårt särskilda yttrande. Under en pandemi som denna med covid-19 är tajmning och prioritering A och O. Det är i tider som dessa som vi tvingas att skärskåda vad som just här och är viktigast. Det finns inget undantag för utgiftsområde Energi. Vad vi avser som viktigast att säkerställa är att tillräckligt med fossilfri energi produceras och distribueras där den behövs. Våra företag och industrier ska, herr talman, lugnt kunna fortsätta sin omställning till fossilfri produktion och utveckling av sin verksamhet. Våra företag vill och ska ligga i framkant vad avser klimatsmart produktion. Detta måste politiken skapa möjligheter för. Elektrifieringen ger möjligheter, men den ställer också krav på elleverans. Så har inte varit fallet, herr talman. Vi ser stor oro hos företagen i framför allt över att tillräcklig energikapacitet inte ska finnas. Vi ser oro över hur man ska våga satsa på ytterligare elektrifiering av sin verksamhet och oro över var man ska våga etablera sin verksamhet och sina företag beroende på leveranssäkerhet av el. För oss moderater är målet en fossilfri elenergi. Det är vår ledstjärna. Bara genom den målbilden kan vi i rimlig tid skapa en elproduktion som klarar klimatmålen till 2030. Vi måste överge målet om helt förnybar energi. Det är inte rimligt, och det är heller inte en effektiv klimatpolitik. Vi vill avstå från att lägga 120 miljoner på energirådgivning till privatpersoner via våra kommuner. Den rådgivningen finns ändå via nätet. Man kan också köpa de tjänsterna. Hushållen har dessutom redan gjort en fantastisk resa och är energieffektiva. Det är transporter och vår industri som behöver göra sin resa mot fossilfri energi. Vi vill i stället satsa 250 miljoner mer på energiforskning . Vi ser att tekniken utvecklas inom alla energiformer.