prot · H8094 · 2020-09-09 00:00:00 — 1 Statsminister (S): Dagens partiledardebatt förs i ett läge då det krävs samling för att möta en av de största kriser världen har upplevt. Vi står inför en gemensam uppgift. När regeringen klassade det nya coronaviruset som en samhällsfarlig sjukdom var drygt 14 000 smittade i hela världen. har närmare 30 miljoner människor haft sjukdomen. I har många människor avlidit. Många sörjer sina älskade familjemedlemmar och vänner. Men i sorgen har vi ändå förmått kraftsamla. Vi hjälper varandra. Vi ställer upp för varandra. Vi gör gemensamma uppoffringar. Och tillsammans har vi fått ned smittspridningen och hjälpt vården att mäkta med. Låt oss ta med oss det också i arbetet för att upprätta trygghet på gator och torg. Den oro som föräldrar känner för att låta sina barn gå ensamma till fotbollsträningen är en angelägenhet för oss alla. Mördandet, skjutandet och gängkriminaliteten sliter sönder samhällskittet. Vi måste alla fortsätta att visa beslutsamhet. Kort efter valet fattade regeringen beslut om ett antal åtgärder som angriper den organiserade brottsligheten. Under den här mandatperioden har vi presenterat det största paketet mot gängkriminalitet någonsin, och det betar vi systematiskt av. Vi har skärpt mer än 50 straff och infört mer än 20 nya brottsrubriceringar. Det har aldrig funnits fler poliser i . Fängelserna är fulla. Men vi är inte färdiga. Problemet finns nämligen kvar. är tydlig med att de aldrig ensamma kan stoppa gängen. Vill vi komma åt nyrekryteringen och rädda dagens barn från en framtid som gängmedlemmar eller brottsoffer måste alla göra mer. Det behövs ännu bättre myndighetssamverkan. Det behövs att , skolan och vården har resurserna och förmågan att fånga upp unga innan de hamnar i kriminalitet. Polisen har alltså rätt. Hela samhället måste kraftsamla. Det är vår gemensamma uppgift. Coronakrisen har gjort det tydligt vilka brister vårt samhällsbygge har. och under olika regeringar har det slarvats med det som måste vara det viktigaste i ett välfärdssamhälle, nämligen välfärden, och då inte minst äldreomsorgen. har det gjorts historiska satsningar på välfärden. Och jobbar 100 000 fler i vård, skola och omsorg. Riktningen är alltså rätt. Men vi är inte färdiga där heller, långt ifrån. Låt mig ge ett exempel. Välfärden kan inte till stora delar bäras upp av människor som på grund av sina arbetsvillkor har en osäker inkomst, sämre löneutveckling och lägre pension och som inte får någon kompetensutveckling. Ja, vi ska jobba ut ur krisen, men vi kan inte gå tillbaka till allt som det var förut. Vi måste bygga någonting nytt och någonting bättre. När vi gör det ska ingen tvivla på vad som är gränsen mellan rätt och fel. Vi ska vara tydliga med vilka förväntningar och krav vi har på varandra. Och det måste börja med barnen. Barn behöver omsorg, vård och kärlek. De behöver trygghet. Men de behöver också sunda värderingar. Den som väljer att bli förälder har här ett ansvar. Man har ett ansvar för att sätta gränser, ett ansvar för att göra det tydligt vilka beteenden som inte tolereras. Det ansvaret måste man försöka ta själv. Och visst ska den förälder som behöver stöd i detta ha det och få det. Men vi som samhälle kan inte acceptera att barn fostras in i normlöshet, att tonåringar löper amok eller att asocialt beteende går i arv. Coronakrisen har skapat ett nytt politiskt läge i . Den historiska kris vi går igenom skapar historiska möjligheter för framtiden. Det kommer att krävas mod här. Det kommer att krävas beslutsamhet av oss alla. Mina prioriteringar kommer att vara jobben. Det är bara när alla som kan arbeta arbetar som vi kan bygga ut välfärden. Det är bara när alla som kan arbeta arbetar som vi kan snabba på den helt nödvändiga klimatomställningen. Och det är bara när alla som kan arbeta arbetar som vi har råd med fler poliser och bättre förebyggande sociala åtgärder mot kriminaliteten. Att ha ett arbete ger självrespekt. Att se sina föräldrar gå till jobbet ger framtidstro. Kampen för jobben är alltså en kamp för välfärden och jämlikheten. Det är också en kamp mot missmod, utanförskap och desperation. Och det är en kamp som måste vara vår gemensamma. kunde regeringen och samarbetspartierna berätta att vi är överens om att stärka svensk välfärd rejält. kommer det att bli över 40 miljarder mer till välfärden jämfört med . I det ingår den största nationella satsningen på svensk äldreomsorg . Låt mig särskilt nämna Äldreomsorgslyftet. Det är en kompetensutvecklingssatsning där ny och befintlig personal ges möjlighet att utbilda sig till vårdbiträde eller undersköterska på betald arbetstid. Den tryggheten förtjänar de äldre som har byggt vårt land. Och de arbetsvillkoren förtjänar personalen. Så ser ett gemensamt arbete ut när det gäller välfärden och i praktiken. Det gör mig stolt, och det gör mig glad. inför vi också ett särskilt pensionstillägg för dem som har slitit ett helt yrkesliv till låg lön. Och skillnaden i beskattning vad gäller pension och lön ska tas bort helt. Det kommer mera. spenderar vi över 100 miljarder på att återstarta ekonomin. Man får gå många decennier tillbaka i tiden för att hitta en satsning i den storleksordningen. Den förra mandatperiodens satsningar på äldreomsorg, sjukvård och skola visade vägen framåt. Och den krispolitik som vi har presenterat under de här månaderna visar fortsatt vägen framåt. Här finns framtidens gröna jobb, här finns exportmöjligheterna och här finns vägen till ett starkare samhälle. Det är den vägen som regeringen väljer , och vi fortsätter på den vägen . 2 (M): Det kommer när vi kan tala om coronakrisen som historia, men det kan vi inte . Många länder är fortfarande ödmjuka inför vart det här är på väg. har drivit på regeringen för fler tester och kraftfullare ekonomiskt stöd till dem som har drabbats värst. Vi kommer att fortsätta samarbeta, men vi kommer också att fortsätta kräva en bättre svensk strategi som inte än en gång sviker äldre. Testning, smittspårning, isolering – det är de som är smittade och sjuka som ska isoleras, inte alla äldre. Regeringen måste kliva fram och fatta beslut. Men har så många andra problem som vi länge har plågats av och som inte alls har tagit paus under coronakrisen. Det handlar till exempel om den allt grövre kriminaliteten. Nästan sker nya mord, knivdåd eller skjutningar. De kriminella gängen terroriserar hela bostadsområden i . Det handlar även om arbetslösheten, som är högre i än i . ökade vår arbetslöshet snabbast av alla länder i hela EU. Mycket som är bra i vårt land grumlas nu av allt som är dåligt. Det här står högst upp på min agenda: bekämpa brotten och bekämpa arbetslösheten. Båda frågorna kräver en annan politik och en ny kurs. Jag vet att skulle kunna bli ett mycket bättre land om vi bara bestämde oss och fattade rätt beslut. Jag vet också att det kommer att krävas mycket av var och en av oss, både som medborgare och som medmänniskor. Det kräver dessutom ett starkt och tydligt politiskt ledarskap med en regering som förstår situationens allvar, som vet vad den vill, som talar klartext och kallar en spade för en spade, som har handlingskraft och som kan samarbeta med andra för att få något gjort. Alla ser att just nu saknar ett sådant ledarskap. En del säger det också högt. och hans regering vill inte ens erkänna sambandet mellan stor invandring, dålig integration och växande kriminalitet. kallade statsministern grova våldsbrottslingar för smågangstrar. Det är bara ett ord, men ibland är faktiskt ord viktiga. Om den högst ansvarige för landets inre och yttre säkerhet inte ens förstår problemet kan han inte bli en del av lösningen. Och när regeringen är en del av problemet måste regeringen bytas ut. tittar inte upp och ut över . Han tittar ned i ett avtal med 73 punkter. Ingen av de punkterna handlar om att krossa den organiserade brottsligheten. Hur är det ens möjligt att skriva 73 punkter svensk politik och missa kriminaliteten? var jag i och träffade oroliga föräldrar. En ung mamma som kom från berättade att knarklangningen nu sker helt öppet och mitt som en maktdemonstration. Gängen vill visa att det är de som äger gatan, inte vi andra. vittnar poliser i om att barn socialiseras in i kriminaliteten, eller som en annan förälder sa: Killarna med guldkedjor och svarta bilar är de unga grabbarnas idoler. När jag var i för att diskutera våldspreventivt arbete berättade en erfaren polis att ungdomar systematiskt hotas till tystnad. En kille hade fått en pistol upp i munnen som en signal om att han nu skulle hålla tyst. I dödades, som vi alla vet, tolvåriga . Det är i grunden helt ofattbart. Det var inte länge sedan mina flickor var tolv. Jag kan bara föreställa mig den bottenlösa sorgen. Hennes död måste bli en vändpunkt. Annars förstörs något viktigt i vårt land. Förstår man det förstår man också varför vi kan nöja oss med småjusteringar i marginalen. Det krävs mönsterbrytande förändringar med åtgärder som leder till riktig förändring, för om vi bara gör som vi alltid har gjort kommer det att gå som det alltid har gått. I mitt allra första tal som partiledare sa jag att i mitt ska varken kön, klass eller klan få begränsa unga människors framtid. talade den biträdande rikspolischefen klarspråk. Han konstaterade att det finns 40 klaner i som har kommit hit för att organisera och systematisera kriminalitet. Han sa: ”De arbetar med att skapa makt, de har stor våldskapacitet och de vill tjäna pengar.” Polischefen efterlyser flera av de politiska förslag som har lagt fram. Han blickar mot andra länder som har gjort mer än . Det går nämligen att vända utvecklingen. De har gjort vad vi borde göra: dubbla straff för gängkriminella, avlyssning, visitation och anonyma vittnen. Detta har föreslagit . Allt det här har regeringen sagt nej till. Det är faktiskt en skam för att vi exporterar grovt kriminella till . Och det är genant för regeringen att det är först när de begår brott i som de döms och får riktigt hårda straff. behöver ett politiskt ledarskap med handlingskraft att genomföra en ny kriminalpolitik. Det behövs ett ledarskap som förstår att det är arbetslinjen, inte bidragslinjen, som kan ta framåt och som både kan och vill samla till lösningar som väcker bred respekt i denna kammare och hos svenska folket. Så ser jag på mitt uppdrag. vill bryta dödläget i svensk politik, ta tag i problemen och få någonting gjort, för behöver en ny kurs och en ny regering. 3 (SD): Vår nation utkämpar ett krig mot en osynlig fiende. Denna fiende har tagit mångas mormor eller morfar, far eller mor, en bror eller en syster. Jag ska väl egentligen inte säga att jag talar för alla här i kammaren, men i detta sammanhang tror jag att jag kan göra det: Våra tankar går till alla som har fallit offer för coronavirusets härjningar och deras anhöriga. Detta är en osynlig fiende som har tagit så mycket kraft att nästan alla andra samhällsproblem som vi står inför har fått gå under radarn. Det innebär inte, herr talman, att dessa problem har försvunnit. Tvärtom finns välfärdskrisen kvar. Otryggheten och rädslan hos många medborgare i vårt land finns i högsta grad kvar. Brottsligheten och inte minst gängkriminaliteten finns kvar och frodas. I tvingades poliser backa när de trycktes tillbaka av extremister. I omringades två poliser av ett tjugotal gängkriminella. Den mest aggressiva mannen vid den händelsen är tidigare dömd för mord. Ändå går han fri. Han är fri nog att sätta upp vägspärrar och hota poliser. Han är fri nog att inte bry sig ett dugg om vad polisen och våldsmonopolet säger. hör vi att ett fyrtiotal släktbaserade kriminella nätverk styr och ställer på gator och torg. Att detta ens tillåts hända i är makalöst. Det är skandalöst. Det är oacceptabelt. Det är uruselt och svagt att så lite görs för att trycka tillbaka detta. Vid det här laget känner vi till och regeringens svar på kritiken: Vi har aldrig haft så många poliser som vi har . Vi har gjort historiska satsningar, större än . Det där duger inte längre, herr talman. Människor är trötta på dessa fantasier och på att de som styr vårt land ständigt hänvisar till en verklighet som vanligt folk inte kan känna igen sig i. Det är ett faktum att vår statsminister och hans allierade – landets vänsterliberala styre – fortfarande vägrar att ta in att denna gängbrottslighet i högsta grad är importerad, trots alla misslyckanden och brutna löften, trots att det finns svart på vitt att en absolut majoritet av de gängkriminella har utländsk bakgrund och trots alla tydliga fakta. Det här är ett resultat av ansvarslös splittringspolitik . Varför inte bara säga som det är? Ska det vara så svårt att säga det som alla andra redan vet? Ska det vara så svårt att säga att vi hade fel och vi gjorde fel? har stått och hävdat att det är dags att knäcka gängen. Så sent som i går upprepade han detta – det är dags att trycka tillbaka den organiserade brottsligheten – i sin sjunde regeringsförklaring och som statsminister. Vad har egentligen hänt under dessa år? Mördare sätts fortfarande på ungdomshem. Gängen fortsätter att rekrytera, inte minst bland unga. Sedan tillträdde har antalet fall av dödligt våld i kriminella konflikter ökat kraftigt. Det har mer än tredubblats . Så kallade utsatta områden är såklart överrepresenterade. Det har gått så långt att polisen i vissa sammanhang till och med behöver ha poliseskort. Om vi ska lyckas vända på det här vore det bra att börja med att se verkligheten och beskriva verkligheten som den faktiskt är. Först och främst, herr talman, krävs det att vi sätter stopp för fortsatt import av brottslighet. Ett stopp för fortsatt asylrelaterad invandring kombinerat med en kraftigt skärpt utvisningspolitik är högsta prioritet. Kriminella utlänningar har inte i att göra. Det ska ställas extremt tydliga krav på vad som accepteras i vårt land och vad som inte accepteras. Det krävs krafttag, herr talman. Det krävs politiker som vågar se verkligheten så som den faktiskt ser ut, politiker och ledarskap som på riktigt vill ha lag och ordning i vårt land och ett politiskt ledarskap, herr talman, som förstår vad som krävs för att nå lag och ordning i vårt land. 4 (C): behöver en ekonomisk nystart. Vi behöver en kraftfull injektion i allt det som bygger vårt samhälle starkare – i det som får våra företag på fötter igen och gör att de kan behålla kollegor och anställa nya och i det som gör att vi kan sänka skatten som vi satsar på välfärden, men också i det som gör att vi kan sätta stopp för den allt grövre brottsligheten. Den våldsspiral som berövar människor liv, frihet och trygghet måste brytas. Statens allra mest grundläggande uppgift, att garantera tryggheten, måste återupprättas i hela landet. Vi behöver lägga fast en tydlig men också klok plan för hur vi ska ta framåt genom och ur krisen. Alltför många företag har fått se kunderna försvinna, orderböckerna gapa tomma och intäkterna falla. Arbetslösheten stiger till oroväckande nivåer, som allt fler människor ser sina ekonomiska marginaler krympa. För att möta detta måste vi agera kraftfullt och målmedvetet och hitta en balans mellan sänkta kostnader för att anställa, ekonomiska lättnader för hushållen och kloka offentliga investeringar på alla avgörande områden. Vi i vill se sänkta arbetsgivaravgifter för unga. Det skulle stärka företagen, möta ungdomsarbetslösheten, som skjutit i höjden i krisens spår, och ge fler chans till en verklig nystart. Vi vill också ge fler människor en ekonomisk trygghet genom att sänka skatten för låg- och medelinkomsttagare. Då kan fler komma bort från den oro som finns över att pengarna inte ska räcka till månaden ut, som vi snabbare får hjulen att snurra igen i ekonomin. Det är en frihetsreform och en rättvisefråga. Vi vet också att det är möjligt att sänka skatten på jobb och företag och klara av att genomföra livsavgörande investeringar i vårt samhälle i form av satsningar på vården, äldreomsorgen och skolan. Det är någonting som vi kommer att göra i den budget som kommer att presenteras. presenterade tillsammans med regeringen och Liberalerna 20 miljarder i tillskott till kommuner och regioner – en investering i de hårt arbetande människor som utgör välfärdens kärna, som sliter dag och natt och som dragit ett extra tungt lass . Men vi behöver också investera i andra viktiga delar som lyfter vårt land och gör det starkare. Vi behöver investera i polisen och det övriga rättsväsendet och i deras kamp mot en brottslighet som tar sig alltmer hänsynslösa och brutala uttryck. Vi behöver investera i en levande och konkurrenskraftig landsbygd där allt fler får snabbare och stabilare bredband och där vi fortsätter att prioritera bättre vägar och järnvägar, som knyter ihop vårt land och gör det enklare att få vardagen att gå ihop. Vi behöver investera i våra svenska bönder genom att förenkla i de gröna näringarna och tydligt prioritera landsbygdsprogrammet. Men en politisk rörelse som vill tas på allvar behöver också vara seriös med klimatpolitiken. Vi vill därför se en rad tydliga klimatsatsningar som tar oss framåt i den gröna omställningen. Vi vill investera i den svenska bioekonomin och i forskning och utveckling som gör oss världsledande på området. Vi vill bredda Industriklivet, så att fler företag får stöd i sitt arbete med att minska utsläppen. Vi vill ha ett nytt grönt avdrag som gör det billigare och enklare för privatpersoner att installera exempelvis solceller eller en laddstolpe till sin elbil. Vi vill fortsätta att utveckla tekniken för minusutsläpp – den plockar bort utsläppen och gör både och världen grönare. måste vi också bära med oss att pandemin långt ifrån är över, att det absolut viktigaste just nu är att hålla smittan nere, skydda våra svagaste och värna varje människas liv. Ett ansvarsfullt och handlingskraftigt ledarskap måste klara av det och också ha en förmåga att rusta vårt land inför den tid som kommer genom att här och lägga grunden för en verklig rivstart av svensk ekonomi, stärka våra företagare, ge dem hoppet tillbaka, ge fler människor chansen till ett jobb, lyfta människor ur ekonomisk oro, öka deras frihet och investera klokt och effektivt i allt det som binder samman vårt land och i det som gör tryggare, grönare, klimatsmart och mer hållbart. För att ge den nystart och trygghet som krävs är det viktigt att visa tydligt ledarskap. 5 (V): kom nyheten att de nationella proven i skolan kanske inte kan genomföras. Det mesta verkar hemligstämplas i skolan. Skolor ses som vilka företag som helst. Grundläggande uppgifter blir affärshemligheter. Det här är direkt orsakat av att samma partier som värnar vinsterna för storföretagen, exempelvis skolbolag, inte vill att de ska omfattas av offentlighetsprincipen. I alla andra länder hade det här varit en bisarr och helt orimlig nyhet – man får inte göra obegränsade privata vinster på skolverksamhet. I ser vi inte bara hur privatiseringen av skolan leder till att pengarna läcker iväg – pengar som skulle ha gått till elever går till någonting annat. Vi ser också hur skolor lockar med glädjebetyg och hur skojare och religiösa extremister försöker dra nytta av systemet. Men framför allt ser vi hur den privatiserade marknadsskolan är motorn i segregeringen. Barn får inte längre samma chans i skolan. gick från att vara ett av de mest ojämlika samhällena till att bli ett av de mest jämlika. En nyckel var enhetsskolan och öppningen till högre utbildning för alla barn. Detta tillsammans med utjämnade inkomster, aktiv bostadspolitik och bra välfärd gav människor frihet och möjligheter. Med ökad skolsegregering, planer på marknadshyror, otrygga anställningar och gräddfiler med privata sjukvårdsförsäkringar bryts detta fina samhällskontrakt upp. Var och en får ordna sin egen välfärd. Själva grundtanken med att vi hjälper varandra när vi behöver varandra som bäst hotas. Vi går från medborgare till kunder. Att återupprätta detta kontrakt och återupprätta förtroendet för välfärden är vänsterns stora uppgift. Det kräver att vinstintresset ska bort ur välfärden. Det kräver en sammanhållen statlig skola som ger alla barn chansen. Vår andra stora uppgift är klimatet. Klimatfrågan kan tyckas vara komplicerad. Men på ett sätt är den enkel: Vi måste fasa ut de fossila bränslena. När industrin – i , Cementa i – säger att man vill göra detta ska man få allt stöd i omställningen. Men när man inte vill måste politiken säga stopp. Fossilindustrin kommer inte att ändra sig av sig själv. Det är ett politiskt ansvar. Deras vinster ligger i att fortsätta förstöra vår planet. Så länge enorma summor går till fossilinvesteringar går vi åt fel håll. Det är det som striden om tillståndet för Preem i handlar om. Det är den här mandatperiodens kolgruvor. förpliktar länder att göra sitt. Om det ges tillstånd till utbyggnad i kommer vi inte att klara av att göra vårt. När man inte gör sin egen läxa är det svårt att hävda att man är en global ledare. Det är det som det handlar om. Covidkrisen har visat på många både styrkor och svagheter i det svenska samhället. Två saker har visats med stor tydlighet. Det ena är att det inte är svårt att säga upp folk i . Det andra är att fackföreningarna alltid försöker att lösa det på bästa sätt för medarbetare och företag när krisen kommer. Systemet har visat sig fungera när det gäller arbetsmarknaden. Ändå vill januaripartierna slå sönder det. Ändå vill de mala den svenska anställningstryggheten till grus för miljoner löntagare. Det skulle göra att fackföreningarna inte kan försvara sina medlemmar. Det skulle kunna göra att man säger upp slitna människor som jobbat på arbetsplatser därför att de är mindre lönsamma. Det skulle ge mer tysta, rädda, arbetsplatser. Men det ger inte fler jobb. Det vet vi av erfarenhet. Möjligen är det så att man kan göra sig av med den utslitne och ta in någon annan i stället. Men det var inte så det var tänkt att fungera på svensk arbetsmarknad. Jag hoppas att de lyckas. Gör de det så gör de det trots det hot som hänger över dem med den utredning som presenterades . Vad är då det egentliga motivet till att man vill försvaga anställningstryggheten? Det handlar inte om jobben, för det ger inga jobb. Det handlar om att försvaga fackföreningsrörelsen. Det handlar om att ta bort argumenten för att vara med i facket när de inte kan försvara en när man behöver det som bäst. Vi vet vad som händer i samhällen där fackanslutningen minskar. Ojämlikheten ökar, och löneutvecklingen blir sämre. Vi kommer inte att ge oss om anställningstryggheten. 6 (KD): Hopp är det sista som lämnar människan. Det är hopp om rättvisa, om framtiden och om att ens barn ska få det bättre än vad man själv hade det. Det är vad som driver oss människor. Men hopp kan också släckas om rättvisa inte skipas, som när automateld tar livet av en flicka eller när två unga pojkar kidnappas och torteras en hel natt. Ingen kan längre förneka att oskyldiga drabbas. Om inte ska bli ett land av rädda själar måste kampen mot brotten vara central i ledarskapet för landet. Man vänder sig till statsministern och förväntar sig ledarskap. Vad tänker regeringen göra? säger statsministern att det som händer är ”oacceptabelt”, som han har sagt så förut. Det var vad han sa efter restaurangmorden , när skjutningarna eskalerade 2017 och efter mordet på 2019. Men har varit den som styrt . Det är som att han inte förstår vad hans favoritord betyder. Det är när något är ”acceptabelt” som man låter det fortgå, men när något är ”oacceptabelt” gör man något åt det. Sanningen är den att den här regeringen inte har prioriterat kampen mot brottsligheten. har vi i den här kammaren samlat en majoritet för 78 förslag som skulle kunna vända trenden. Vi har uppmanat regeringen att ge rättsväsendet de verktyg som det behöver. Men ingenting har blivit verkligt. Inför nu Adrianalagarna! Ni har tagit på er ansvaret att leda . Då kan ni inte ducka för den nya brottsligheten. Vad beror regeringens passivitet på? Är det ovilja, oförmåga eller okunskap? Överallt undrar människor: Varför tar de inte krafttag? Jag tror inte att det är av illvilja.