prot · H80949 · 2020-12-08 00:00:00 — Jag skulle vilja ställa en konkret fråga till statsrådet : Kommer taxonomireglerna att styra även återhämtningsfonden och hur de pengarna betalas ut? Om det är så kan gå miste om en mängd av de pengarna också. Jag och statsrådet kan vara oense om mycket, men vi kan nog vara överens om en sak, nämligen att den svenska vattenkraften inte kan anses som icke hållbar som användningen av naturgas kan anses vara hållbar. Det svenska skogsbruket, en av våra grönaste framtidsnäringar, kan inte diskvalificeras som icke hållbar. De förslagen är helt enkelt hål i huvudet. Jag förväntar mig att statsrådet och den verkligen agerar med kraft för att inte slå undan benen på näringsliv, energiförsörjning och svenska jobb. Men jag blir lite orolig när statsrådet säger att det finns gott om tid att påverka. Vad har då departementet för agenda? Den framstår som mycket oklar, inte minst efter dagens utfrågning i finansutskottet när föredrog frågorna. En av hans egna tjänstemän höll i det närmaste ett hyllningstal till taxonomin och sa att den är jättebra för . Med den inställningen när man åker till , att taxonomi är jättebra för , hur ska man då kunna vända förslaget och ändra det? Jag förstår inte hur det ska gå till. Man måste åtminstone vilja, och man måste förstå vad förslaget faktiskt innebär. Jag vädjar till Per att försöka sprida kunskap inom det egna departementet om vad förslaget egentligen innebär. Läs in er på förslaget och ha en agenda att agera för bästa. 17 Statsrådet (MP): Det är välkommet att ändå konstaterar att en taxonomi på EU-nivå har ett värde och att den för miljöfrågan framåt. Det är inte det vi hör från . Det är kanske inte så förvånande eftersom har ägnat mycket av sitt politiska arbete till att motarbeta varje miljöförslag som har kommit upp på bord. Jag kan ställa frågan tillbaka: Instämmer i vad just sa i talarstolen, nämligen att taxonomin ändå är ett steg i rätt riktning för att se till att det görs investeringar i hållbara satsningar, det vill säga det som krävs för att nå ett hållbart klimat och en hållbar miljö? Det vore värdefullt att få det klarlagt från sida. fortsätter att fälla omdömen som inte har någon som helst bäring på verkligheten om att regeringen inte skulle ha agerat kraftfullt och liknande. Det stämmer inte. Vi kan ha olika uppfattningar på partipolitisk nivå om vilket energislag som har störst potential eller inte, men jag vill hävda att det vi ser i just nu är att vindkraften, som det investeras mycket i och som gör att det finns ett stort elöverskott i , är den typ av investeringar vi vill se mer av. Vi rör oss mot ett förnybart elsystem. Det är viktigt att man uttalar sig baserat på kunskap och inte med ounderbyggda värdeomdömen. Det för inte saken framåt. Det är då lite anmärkningsvärt att hänvisa till ett citat i en tidning och därmed dra slutsatsen att andra regeringar agerar mer kraftfullt eller har en tydligare ståndpunkt i frågan än vad har. Det är såklart inte sant. Vi för fram ståndpunkter vid varje möte som vi har med EU, och det är självklart så vi agerar. Det är lite anmärkningsvärt att raljera på det sättet som gör genom att jämföra 600 sidor med , det vill säga att en är lika lättläst som att klämma igenom en ungdomsroman. Regeringen har ju, till skillnad från många andra aktörer, att göra en helhetsbedömning. Vi måste titta på helheten, varenda del i dokumentet, och komma med synpunkter på sådant vi inte delar uppfattning om med . Jag kan vända frågan tillbaka: Har läst dessa 600 sidor och lärt sig varje detalj i minsta del för att kunna göra en helhetsbedömning av dokumentet? Det ställer jag mig tveksam till. frågar om taxonomireglerna kommer att styra återhämtningsfonden. Det är en fråga som väldigt tydligt är för tidigt väckt eftersom taxonomin inte ens är på plats . Det är ett förslag som ligger på ländernas bord och som vi har möjlighet att komma in och påverka. Vad gäller hur förslaget kommer att utformas i slutändan och hur det sedan kommer att användas är tanken för regeringens del att rikta taxonomin mot finansmarknaden och därmed uppmuntra finansmarknaden att investera i det som är hållbart framför det som inte är hållbart. Även där borde vi kunna enas om att det finns investeringar som inte är hållbara – till exempel att fortsätta investera i kolkraft på EU-nivå, som en del länder fortfarande ägnar sig åt. Vi borde kunna konstatera att det inte leder till att vi når ett hållbart klimat. Där hoppas jag att håller med. Det vore intressant att få en synpunkt på den frågeställningen. Regeringen kommer att fortsätta verka för teknikneutralitet. Vi kommer att fortsätta verka för ett system som styr mot hållbara investeringar. Jag tycker att det är bekymmersamt att Liberalerna har valt att fokusera på att företräda en enda energikälla i den svenska debatten. Det är ju snarare någon form av lobbning man ägnar sig åt då. Då kan man ändra namn på Liberalerna till ”Lobberalerna”. Det kanske vore mer lämpligt. 18 (L): Nej, det är klart att jag inte har läst hela den här rapporten från pärm till pärm. Jag har inte ett helt departement till min hjälp, som Per har, så det vore orimligt. Jag har inte heller kritiserat någon del som jag inte har läst. Det jag kritiserar är avsaknaden av till exempel kärnkraft. Det gör jag inte för att jag ensidigt ställer mig på kärnkraftens sida i svensk energidebatt. Tvärtom vill jag ha ett hållbart system där många olika energislag bidrar. Det innebär att vi kommer att behöva ha både vattenkraft och kärnkraft. Men vi är extremt positiva till alla de förnybara energikällor som vi också behöver i det sammanhängande systemet. Det som är min kritik här, fru talman, handlar om att jag inte tycker att regeringen har varit tillräckligt tydlig i sin kritik mot . Man har inte heller varit tillräckligt tydlig när det handlar om de saker som jag har lyft upp här, till exempel att bistå redan tidigt i processen så att kärnkraften hade kunnat vara med och man hade fått en helhet med kunskap – kunskap som vi i faktiskt har och som sagt att man har letat efter men inte hittat. Det är det här som är hela frågan: Hur ser vi på helheten? Precis som Per säger här och som jag har sagt återkommande och skrivit på flera ställen är vi positiva till att EU ska ha ett arbete med taxonomi och ha den här typen av arbete med hållbarhet. Det är grundläggande, och jag tycker att det är helt rimligt. Men då måste man se till helheten. i finansutskottet lyfte regeringens medarbetare till exempel fram Hybrit som något positivt, något som kanske kan gynnas av ett taxonomiarbete på EU-nivå. Det är bara det att Hybrit över huvud taget inte skulle vara möjligt om det inte vore för vattenkraft och kärnkraft. Det är de energislag vi har som kan leverera den mängden energi med den leveranssäkerheten och den reglerbarheten. Det är därför vi behöver elektrifiering, och det är därför vi behöver se till helheten. 19 (M): Jag fick en konkret fråga från statsrådet. Det är lite märkligt, för min inställning till taxonomi står tydligt uttryckt i första stycket i interpellationen. Den kanske inte statsrådet har hunnit läsa. Där skriver jag att förslaget om taxonomi har ett värde eftersom det är värdefullt att få en gemensam standard för detta på finansmarknaderna. Men jag påpekar också att det har stor betydelse att regelverken inte missgynnar . Det är det som är poängen här, inte att man ska investera mer i kol. Jag tror inte det är någon av oss som tycker att det är någon bra idé. Min oro kommer sig av att jag tycker att hela den här frågan visar att regeringen inte riktigt är med på vad som händer och vad effekterna blir. Frågan är om man inser allvaret. Det känns som om man har låtit processen löpa på utan att markera tydligt från svensk sida på vägen. Jag kan inte bedöma om det beror på passivitet eller bristande förhandlingsskicklighet eller om man helt enkelt har blivit överraskad av vart det här har tagit vägen. Jag vet i alla fall en sak. Jag har varit ledamot i det här parlamentet . har jag sett många EU-förslag komma och gå, både bra och dåliga, men jag tror faktiskt aldrig att jag har upplevt ett förslag som i vart fall har potential att så allvarligt skada svenska företag, svenska jobb, svensk energiförsörjning och svensk samhällsekonomi som det liggande förslaget om taxonomi. Det är oerhört allvarligt och kan få oerhört allvarliga konsekvenser. Jag har ingen ytterligare fråga till statsrådet. är det verkligen upp till bevis. Kommer statsrådet och regeringen att agera för bästa, och kommer man att lyckas med detta? Det återstår att se. 20 Statsrådet (MP): Äntligen har vi hittat en punkt där vi kan enas, och det är att det här förslaget har möjlighet att få stora effekter. På EU-nivå tror jag att förslaget om en taxonomi kan få väldigt stor effekt i att styra över investeringar till hållbara satsningar som gör att vi kan minska vårt fossilberoende och även minska utsläppen och därmed kraftfullt bidra till att klara av klimathotet, som ju är ett existentiellt hot. Det är också vår generations stora utmaning, som vi behöver göra allt för att möta. Regeringen ägnar sig åt att påverka det här förslaget. Det finns nu möjlighet att påverka det i rätt riktning ur svensk synvinkel. Det är det vi ägnar vår kraft och vår tid åt, och det kommer vi fortsätta att göra. Som herrarna har nämnt i den här debatten har vi också tät avstämning med , inte bara genom interpellationsdebatter utan också genom att vara på plats i utskotten, förklara och diskutera hur förslaget ser ut och ta in synpunkter. Min statssekreterare var i utskottet . Jag kommer att komma till utskottet för att göra samma sak. Det är viktigt att vi då, som vi gör när vi har samråd med , lyssnar in ståndpunkter. Men det är också viktigt att försöker inta en konstruktiv hållning och kommer med förslag på förändringar och vad som behöver justeras. Vi diskuterar självklart inte bara med riksdagsledamöter och partier, utan vi gör också kontinuerliga avstämningar med näringar och organisationer i hela . Det kommer vi att fortsätta göra också under den här delen av konsultationen fram till , när ska ge ett svar på förslaget från kommissionen. Vi kommer alltså att fortsätta ha diskussioner med företag, organisationer och branscher om hur de ser på de här förslagen, och det kommer självklart att vara en del av det som sedan går in med som svar till kommissionen. Vi har också kunnat enas här om att en taxonomi för att få hållbara finansieringar är ett steg i rätt riktning på EU-nivå. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2020/21:147 om en flexibel föräldraförsäkring 21 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att titta på regelverket kring uttag av föräldraförsäkring så att det blir mer flexibelt för landets barnfamiljer samt vad som är min motivering till nuvarande fyraårsregel i föräldraförsäkringen. Föräldraförsäkringen består av flera olika delar: föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och graviditetspenning. Till det tillkommer även statlig ålderspensionsavgift för respektive förmån. föräldraförsäkring har haft positiva effekter på föräldrars arbetsmarknadssituation genom att öka förutsättningarna för både kvinnor och män att kombinera familjeliv och arbetsliv. Föräldrapenningen är en mycket flexibel försäkring. Föräldrar med gemensam vårdnad ges vardera att disponera fram till att barnet är . Dagar kan tas ut som del av eller exempelvis del av . kan tas ut om föräldrarna önskar vara lediga tillsammans när barnet är litet. För barn födda kan föräldrar ta ut föräldrapenning under efter att barnet fyllt . Motivet till fyraårsgränsen är bland annat att båda föräldrarna bör förlägga huvuddelen av sin föräldraledighet till barnets tidiga levnadsår, då barnets behov av omsorg är som störst. En sådan koncentration bör vara för barnets bästa genom ökade möjligheter till en tidig och nära anknytning till båda föräldrarna och bidrar också till förbättrade förutsättningar för ett jämställt föräldraskap. För barn födda återstod i genomsnitt att ta ut vid barnets fyraårsdag. För barn födda återstod . Föräldrar hade därmed koncentrerat sitt uttag till barnens yngre åldrar. Inspektionen för socialförsäkringen har följt upp effekten av fyraårsgränsen. Studien visar att reformen framför allt har påverkat pappors uttag, som i genomsnitt ökat fram till att barnet fyllt . Pappors andel har ökat oavsett utbildning och inkomst och oavsett om föräldrarna är inrikes eller utrikes födda. Uttaget av föräldrapenning och föräldraledighet är ännu inte jämställt. Skillnader kvarstår också mellan olika familjer, vilket bland annat kan förklaras av att föräldrarnas behov, normer och socioekonomiska förhållanden skiljer sig åt. Mer behöver därför göras innan målet om ett jämställt föräldraskap är uppnått. lämnade Utredningen om en modern föräldraförsäkring sitt slutbetänkande. Utredningens förslag stärker det jämställda föräldraskapet och underlättar för olika familjekonstellationer att kombinera arbetsliv och familjeliv. Förslagen från utredningen bereds i . 22 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret på interpellationen. Den svenska föräldraledigheten är i mångt och mycket generös, och vi ska ha en generös föräldraförsäkring. Den ska också vara flexibel och öppen för formbarhet för olika familjers behov – det är jätteviktigt. I svaret på varför man har denna fyraårsregel, som innebär att det bara går att spara ett visst antal dagar efter att barnet fyllt fyra, sägs det att det är viktigt att föräldraledigheten koncentreras till de tidiga levnadsåren. Detta uppfylls dock egentligen redan innan fyraårsregeln börjar gälla – det är ju som omsorgsbehovet är som allra störst, och det är då föräldrarna är hemma till största delen. Vad som skiljer sig åt ganska mycket är mammors respektive pappors uttag av föräldradagar. Det är mammorna som tillbringar allra mest tid hemma med bebisar och småbarn, vilket egentligen ter sig helt naturligt på grund av fysiska förutsättningar. Jag vill påstå att problemet för regeringen och Socialdemokraterna egentligen kanske är just det faktum att det är mammorna som tar ut den största delen i början av ledigheten medan papporna tar ut sina dagar . Här kommer vi åter in på frågan om jämställdhet och hur olika vi viktar detta i de olika partierna. När man analyserar fyraårsregeln visar det sig nämligen att ett jämställt uttag börjar först efter det att barnet fyllt , och sedan plockar regeringen bort . Enligt Inspektionen för socialförsäkringen förfaller per barn med fyraårsregeln, och detta berör av alla barn. Det innebär att dessa barn får färre dagar tillsammans med sina föräldrar. Precis som jag påpekade i min interpellation är merparten av de dagar som förfaller reserverade pappamånader. Det visar på att fyraårsregeln är misslyckad, dels för att den tar av de reserverade pappamånaderna, dels för att den begränsar antalet dagar som kan tas ut. Detta gäller inte minst ur ett barnperspektiv. Barnet får färre dagar hemma och fler dagar i den stora omsorgen. Barnet tillbringar fler dagar borta från familjen, och alltså får man inte det som statsrådet framhåller som viktigt: att föräldrarna ges mer tid till sina barn. Förutom att reformen faktiskt påverkat pappors uttag positivt med – – leder den till ett mer jämställt uttag rent statistiskt. Den har dock faktiskt också påverkat kvinnors ekonomi negativt, vilket de facto är ett större problem än vem som tar ut vilket antal dagar. Reformen har helt enkelt lett till att kvinnors uttag av lägstanivådagar i genomsnitt har ökat och att deras SGI-dagar i stället har minskat med . Detta resulterar i att mammor i genomsnitt får ut en lägre ersättning för i stort sett samma antal dagar hemma. Dessutom ser man att mammors uttag av obetald ledighet ökar. Den samlade inkomsten för kvinnor minskar alltså. Männen tar ut SGI-dagar, och kvinnorna tar ut lägstanivådagar. Återigen: Detta är en dålig reform som varken gynnar kvinnor eller barn. Vad tänker statsrådet göra åt det faktum att kvinnor i och med reformen tenderar att ta ut mer obetald ledighet och fler lägstanivådagar? 23 Statsrådet (S): Tack, , för inlägget, för interpellationen och inte minst för engagemanget i de frågor som rör den ekonomiska familjepolitiken och föräldraförsäkringen! Jag tror att en fördel med denna typ av interpellationer är att vi kan ta tag i missförstånd som gör att vi ibland drar olika slutsatser. kan vi dra olika slutsatser mot bakgrund av att vi har olika ideologiska utgångspunkter, men i detta fall tror jag faktiskt att det handlar mer om att den studie som riksdagsledamoten hänvisar till har missförståtts. Om jag förstår det hela rätt refererade i sin interpellation till en studie från om dagar med föräldrapenning som brinner inne. Jag tyckte att det här var väldigt intressant, så jag använde mig av våra resurser på departementet för att djupdyka i frågan. konstaterade gällande barn födda att det för av barnen fanns dagar som inte använts vid åttaårsdagen; i genomsnitt hade då brunnit inne. De barn som man studerade var alltså barn födda . De hade fyllt , och rätten till ersättning hade därmed upphört. Denna årskull omfattades alltså av det gamla regelverket; studien baserades på hur det var innan den här reformen genomfördes och tillämpades på barnen. Då fanns det inte någon fyraårsgräns. Den övre åldersgränsen för den grupp som studerades var , till skillnad från nu när gränsen är . Vi kan inte, som antyder i interpellationen, konstatera att gränsen har medfört att dagar brinner inne. Det vi kan se är att huvuddelen av dagarna med föräldrapenning används av föräldrarna. Sedan finns det dagar som inte används, men detta kan bero på väldigt många olika saker. Det kan till exempel handlar om strödagar som glömts bort eller om föräldrar som inte har behov av att använda . Det kan vara så att föräldrar inte känner till hur kan användas. Det kan också finnas föräldrar som saknar möjlighet att ta ut – till exempel statsråd, även om detta inte är en utsatt grupp. Det ska sägas att det ibland finns skäl till att föräldrar inte kan ta ut föräldradagarna. Många föräldrar tog ut de flesta dagarna med föräldrapenning, och för av barnen födda hade använts. För ungefär hälften av barnen är det 1–som inte använts, men för många av dem handlade det om väldigt få dagar. För av alla barn var det färre än som brann inne. Vad vi kan konstatera efter att ha tagit del av denna studie är att man generellt sett kan utgå från att har ett extremt flexibelt system med föräldraförsäkring. Sedan finns det naturligtvis många olika skäl – framför allt arbetskraftsdeltagandet – att sätta ramar för föräldraledigheten. Det handlar också om relationen till arbetsgivaren; det är ganska många aspekter som måste beaktas här. Min bedömning är att lagstiftaren har gjort rätt avvägningar mellan behovet av ett stort handlingsutrymme och flexibilitet för familjen och föräldrarna och behovet av att ha ett system som främjar fokus på barnens omvårdnad de tidiga åren och sedan arbetskraftsdeltagande för män och kvinnor. Vi är självklart beredda att diskutera den här frågan och också kritiskt granska effekterna av alla reformer. Den inställningen måste alla regeringar och partier ha. Jag är naturligtvis öppen för att se de här förändringarna ur ett kritiskt perspektiv. Men vad jag har kunnat se av våra studier har inte den här reformen haft den effekt som antyder i interpellationen. 24 (SD): Jag har också läst den rapport som statsrådet hänvisar till. Och visst, så kan det ju vara. Men faktum kvarstår ändå att det är dagar som brinner inne, och familjer anpassar sig såklart för att man vill använda så många dagar som möjligt. instämmer vi i att det är viktigt att ha jämställda förutsättningar redan från start. Där har vi en del andra förslag som stimulerar och gör det på ett bra sätt, bland annat förslag om rätt till ledighet för närvaro vid mödravården under hela graviditeten, som jag och statsrådet har debatterat om . Vi föreslår också en fördubbling av de som man får i direkt anslutning till förlossningen, vilket gör att båda föräldrarna kan vara hemma en hel månad efter förlossningen. Vi vill också att man ska kunna ta ut , så att båda föräldrarna kan vara lediga . Vi har alltså flera åtgärder som skulle kunna underlätta för båda föräldrarna att njuta av föräldratiden och tidigt umgås med den nya familjemedlemmen utan att för den skull begränsa valmöjligheten på något sätt. Det är viktigt att poängtera. När det gäller de ekonomiska konsekvenserna menar vi att ingen ska drabbas ekonomiskt, oavsett vem det är som är hemma, för faktum kvarstår att den som väljer att vara hemma får en något lägre månadsinkomst. Men pensionsrätt för barnår kompenserar ganska mycket det pensionstapp som man får när man är föräldraledig. När vi har tittat på just den ekonomiska jämställdheten har vi sett att den största förlusten egentligen är först när en förälder väljer att gå ned fram till dess att barnet fyller . Här behövs det reformer. I stället för att fortsätta med fler kvoterade föräldramånader, som Socialdemokraterna menar ska vara per förälder, borde man fokusera på att stärka ekonomin för dem som väljer att ta ut föräldraledighet under småbarnsåren och ta ett lite större ansvar hemma. Det är en tuff situation för många föräldrar . Kvinnor med barn drabbas ofta av psykisk ohälsa på grund av stress och dubbla roller. Allt hänger ihop. Att begränsa familjers valmöjlighet, som man gör i detta fall med fyraårsregeln, är ingen fördel. Det är inte rätt väg att gå. Jag tror att man kan använda incitamenten på ett annat sätt än med den ingång man hade när man implementerade fyraårsregeln. Min fråga till statsrådet är fortsatt: Anser statsrådet att det är viktigt med ett jämställt uttag av föräldradagar, att det är prioriterat för att familjer ska få ihop sin vardag på allra bäst sätt utifrån sina egna förutsättningar. Jag har inte varit statsråd. Men jag har varit egenföretagare och också haft begränsad möjlighet att ta ut föräldradagar, så jag vet att det är en del dagar som brinner inne av andra anledningar än fyraårsregeln. 25 Statsrådet (S): Jag tror att båda aspekter och båda intressen som lyfts fram av är viktiga här. Det är viktigt att vi har en flexibilitet för föräldrar, så att de kan planera föräldraledigheten och anpassa uttaget av den till de omständigheter som respektive förälder påverkas av. Sedan måste vi naturligtvis också ha ramverk för föräldraförsäkringen. Även om föräldraförsäkringen är otroligt generös i jämförelse med i princip alla andra länders föräldraförsäkringar måste det finnas någon form av ramverk. Det är rimligt att detta ramverk stimulerar ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen, av den enkla anledningen att det är bra för vårt samhälle att kvinnor och män får likvärdiga villkor, att barnen också får möjlighet att komma nära sina pappor och att vi har ett helhetsperspektiv på föräldraförsäkringen. Vi kan inte bara utgå från den ena aspekten och säga att det nu endast måste vara jämställt och att alla andra aspekter är irrelevanta eller att flexibiliteten är det enda som räknas och att vi därför inte kan fokusera på jämställdheten. Det är precis som alltid i politiken att det måste ske avvägningar – lite tråkigt och grått. Det handlar om kompromisser och att väga intressen mot varandra. Men det är å andra sidan så vårt samhälle har byggts upp och blivit ett av de mest anständiga samhällen som finns på denna jord. Och föräldraförsäkringen är en viktig del i att sticker ut på ett positivt sätt. Att uttaget av föräldraförsäkringen blir mer och mer jämställt är någonting som vi måste välkomna. Det är bra att vi har en utveckling som går åt rätt håll. Det går inte att förneka att ramarna för uttag i föräldraförsäkringen har spelat roll. Det har stimulerat till ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen och fått fler pappor att ta ansvar för omsorgen av barnen, och det är bra. Det är ju någonting som hela vårt samhälle bygger på.