prot · H80949 · 2020-12-08 00:00:00 — Regeringen har också på olika sätt gett de bidragsgivande myndigheterna och organisationerna bättre möjligheter att granska de bidrag som har betalats ut. Till exempel har MUCF, som ligger under ansvar, fått större möjlighet att granska de bidrag som betalats ut. Även Myndigheten för stöd till trossamfund har genomfört och fått i uppdrag att fortsätta utveckla arbetet när det gäller just kontrollen och kopplingen till demokratins värderingar. Att påstå att regeringen inte tar de här frågorna på allvar är alltså både lögnaktigt och fel. får man bilden av att menar att civilsamhället i stort är farligt och att man på olika sätt ska dra undan mattan för det. Det är lite ironiskt att det är så viktigt för er att prata om de här frågorna när bidraget faktiskt togs bort från ert eget ungdomsförbund med hänvisning till demokratins idéer. Det gjordes efter just en sådan granskning av kopplingen till de demokrativillkor som finns. Det är klart att det ur perspektiv är naturligt att driva på i en fråga utan att ta hänsyn till sakförhållandena och vilja att regeringen ska ta fram en lagstiftning som inte är tillämpbar i praktiken. Så vill inte jag jobba, utan när demokrativillkoren finns på plats ska lagstiftningen gå att tillämpa. 66 i (SD): Apropå vilka som har brutit mot demokrativillkor har såvitt jag vet MUCF kollat närmare också på till exempel SSU, ungdomsförbundet till det parti som är med och regerar tillsammans med, så det tycker jag också är en intressant fråga i sammanhanget. En fråga i min interpellation rör ansvarstagandet för konsekvenserna av att statsbidrag år ut och år in har gått till islamism och liknande i civilsamhället. Jag tycker att frågan tyvärr inte har besvarats i det interpellationssvar som jag fick, även om de andra frågorna delvis har besvarats. Om de förslag som eventuellt läggs fram till följd av regeringens nya utredning om demokrativillkor ens ska vara värda vatten får vi utgå från att vissa organisationer som får statsbidrag inte längre kommer att få det. Jag har bland annat pratat om att vi har organisationer med väldokumenterade kopplingar till Muslimska , som får statsbidrag. Det är väl ett ganska tydligt exempel på något som inte borde ha det, tycker jag. Följden av de nya reglerna kan bli att organisationer som har erhållit statsbidrag , kanske till och med decennier, inte längre får rätt till bidragen med hänvisning till att de till exempel skulle strida mot demokratin eller ha kopplingar till islamism. Om så blir fallet tycker jag att en ansvarstagande regering rimligen bör agera och se konsekvenserna av det som har hänt. Jag utgår från att regeringen förstår allvaret i att mata in tiotals miljoner i bidragskronor till vissa organisationer som man sedan kommer fram till är extremister på olika sätt och att det kan få dåliga konsekvenser för det svenska civilsamhället och det svenska samhället i övrigt. Lägger man exempelvis ihop de årliga utbetalningarna av statsbidrag till Ibn Rushd, som vi har pratat om tidigare, handlar det om . Radikalisering, våldsbejakande islamism och dylikt kan underblåsas . Då måste man ju som regering gå till botten med det och inte bara vända blad eller lägga locket på. Jag ska också säga några ord om det kommunala perspektivet när det gäller stöd till civilsamhället, som var inne på lite i början här. Det är riktigt, som hänvisar till i interpellationssvaret, att regeringen har begränsade möjligheter att styra kommuners agerande. Och jag tror att vi är eniga om vikten av det kommunala självstyret och att det är något som vi ska värna i grunden. Det är en viktig del av den svenska demokratin. Men jag måste ändå fråga: Är det verkligen rimligt att det ska kunna vara valfritt för kommuner att ge bidrag till föreningar som göder radikalisering och våldsbejakande islamism, särskilt om det stoppas på statlig nivå? Jag menar att det är en säkerhetsfråga för som går bortom kulturpolitik och offentligt stöd till civilsamhället. Bara för att vi har 290 kommuner kan det offentliga inte ha lika många hållningar i frågan om vi ska göda radikalisering och våldsbejakande föreningar. har som sagt påpekat det hot som finns i att många organisationer med kopplingar till extremistmiljöer tar emot offentliga medel, även kommunala bidrag, samt att detta i sin tur kan bidra till ökad radikalisering och våldsbejakande miljöers tillväxt. Menar då att kommuner om de bara vill bör få dela ut bidrag till föreningar som bland annat menar kan bidra till ökad radikalisering och våldsbejakande miljöers tillväxt i ? 67 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag tackar för frågan. Jag måste säga att jag blir fundersam över vad det är som föreslår. får gärna i sitt svar sedan utveckla vad det egentligen är han vill att regeringen ska göra. Att ta över bidragsgivningen från kommunerna ser inte jag som ett rimligt alternativ. Regeringen gör nu ett gediget arbete med att ta fram dels nya, skärpta, enhetliga demokrativillkor, dels en stödmanual till kommunerna för tillämpningen av demokrativillkoren på nivå. Det gör vi utan att för den skull ge oss in i det kommunala självstyret, och jag förutsätter att det inte är det som vill. Regeringen är också väldigt mån om att när vi har demokrativillkor på plats ska de vara rättssäkra, tillämpbara och fungera i verkligheten. Jag förutsätter även här att vill att vi ska ta hänsyn till grundläggande principer som rättsstatens principer och rättssäkerhet när vi väl har en lag på plats och att den verkligen ska fungera. Vi har också valt att arbeta än mer intensivt med den här frågan genom att ta del av Säpos förslag om att inrätta en stödfunktion med vägledning, råd och stöd till kommuner, bidragsgivande myndigheter och organisationer. Regeringen tar den här frågan på yttersta allvar men vill, som sagt, att arbetet ska vara försvarbart och genomförbart i praktiken. 68 i (SD): Jag noterar hur och regeringens hållning börjar skilja sig åt väldigt mycket när det till exempel gäller kommunernas rätt att förhålla sig till migrationspolitiken och säga nej till den på olika sätt. Men det verkar väldigt svårt att sätta stopp för bidrag till islamister och liknande. Regeringen har kommit med förslag för att liberalisera den svenska migrationspolitiken ytterligare. Det handlar bland annat om den ökända gymnasielagen. Där är ju regeringen mycket snabb och handlingskraftig. Man går fram med snabbremisser och driver skyndsamt igenom förslag som går allt närmare amnesti för vuxna män utan skyddsbehov som redan nu har försörjts av skattebetalarna. Varför är detta relevant i en debatt om civilsamhället? Jo, för att det visar hur resolut regeringen agerar i vissa fall och hur impotent man är i andra fall. När det gäller att sätta stopp för bidrag till islamister och liknande går det extremt trögt. Jag tror inte att vi kommer att få se någon ny lagstiftning om demokrativillkor , och då är vi nästan framme vid nästa val och regeringen har suttit i snart två mandatperioder. För att få perspektiv på det kan vi komma ihåg att när regeringen tillträdde efter valet var fortfarande president i , och migrationskrisen hade vi ännu inte upplevt. Hur kommer det sig, , att regeringen kan vara så otroligt snabb och till och med skräddarsy lagar och förordningar som gymnasielagen för afghaner utan skyddsskäl medan det tar många för regeringen att lägga fram förslag för att sätta stopp för statsbidrag till islamister? 69 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag delar inte bilden av att myndigheterna inte gör något. Vi har demokrativillkor, och regeringen har vid ett flertal tillfällen stärkt myndigheternas möjlighet att jobba med uppföljning. Myndigheterna har blivit mycket bättre på att granska och följa upp bidragsansökningar. Oseriösa organisationer stoppas, och det är bra. Det är centralt att vi har en lagstiftning på detta område som tydligt markerar mot och omöjliggör för antidemokratiska aktörer att ta del av offentliga medel. Om det är jag och överens. Att utforma ett nytt demokrativillkor för statlig bidragsgivning som ska hålla inte bara för dagens situation utan även framåt är inte så enkelt som vill påskina. För mig som ansvarigt statsråd väger rättssäkerheten tungt, och det är min fasta övertygelse att resultatet kommer att bli mycket bättre med en tillämpbar lag som ger möjlighet att på allvar jobba med dessa frågor och identifiera de fula fiskarna och därmed möjliggöra för vårt rika och demokratiska föreningsliv att frodas. Det är självklart något som jag vill ta på allvar. Det vore ansvarslöst av mig att lägga fram en lagstiftning som inte gick att tillämpa i praktiken. Avslutningsvis vill jag betona hur viktigt det civila samhället är för vår demokrati. tenderar vi i att glömma det när vi fokuserar på de fåtal organisationer som är problematiska. Jag tycker att alla dessa organisationer med miljontals frivilliga som ofta arbetar på ideell basis för en bättre värld förtjänar vår respekt och ska ha tydliga demokrativillkor som fungerar. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2020/21:183 om arbetsmarknaden i 70 Statsrådet (S): har frågat arbetsmarknadsministern om ministern är beredd att ta initiativ till riktade stöd till , exempelvis för att finansiera kommunens planerade omställningskontor och hur ministern ser på möjligheten att utforma särskilda permitteringsstöd med högre subventionsgrad till företag som är exceptionellt hårt drabbade av coronakrisen, såsom företag inom gränshandeln. Vidare har frågat om ministern tänker vidta några åtgärder för att ta itu med problemet med att gränspendlare upplever diskriminering och för att säkerställa att arbetspendlingen över den svensk-norska gränsen fungerar bra även nu under pågående pandemi. Interpellationen har överlämnats till mig. Regeringen har med anledning av den pågående pandemins effekter på bland annat gränshandeln haft löpande kontakt med . Jag deltog själv i ett möte med bland andra näringslivsrepresentanter från tillsammans med utrikeshandelsminister och nordisk samarbetsminister . Fokus för vår dialog har varit att säkerställa stöd till genom regeringens generella åtgärder för att hantera de ekonomiska konsekvenserna av pandemin. har regeringens uppdrag att bistå vid varsel och omställning i näringslivet, och myndigheten har inom ramen för detta uppdrag nu beslutat att vara med och finansiera ett omställningskontor. Även kommer inom ramen för sitt regionala tillväxtarbete att vara med och finansiera omställningskontoret. Även bidrar med stöd till arbetslösa utifrån sitt uppdrag. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder i syfte att mildra konsekvenserna för jobb och företag i alla branscher, bland annat stöd vid korttidsarbete, omställningsstöd, omsättningsstöd till enskilda näringsidkare, anstånd med skatteinbetalningar och lättnader i a-kassan för företagare. Regeringen följer kontinuerligt effekterna av de presenterade stödåtgärderna, och som regeringen meddelat föreslås att dessa åtgärder förlängs. Vad gäller arbetspendlingen över den svensk-norska gränsen anser jag att det är mycket viktigt att den fungerar lika smidigt som innan pandemin bröt ut. Min ministerkollega har haft en nära dialog med norska företrädare under hela pandemins gång om vikten av att underlätta för arbetspendling. har också undantagit arbetspendlare från inreserestriktioner, vilket varit mycket positivt och gjort att pendlingen kunnat fortsätta obehindrad under pandemin. Jag ser mycket allvarligt på de uppgifter som framkommit om svenska arbetspendlare som känt sig diskriminerade på sina arbetsplatser i . Denna fråga togs upp av statsministern under ett möte med de andra nordiska statsministrarna. Sedermera uppmärksammades detta problem i både svenska och norska medier, och även statsminister har reagerat. Regeringen har fortsatt att lyfta upp frågan i samtal med olika norska företrädare. Det är naturligtvis oacceptabelt om det förekommer särbehandling av svenskar på arbetsplatser i . Regeringen bedriver ett aktivt och långsiktigt arbete för att skapa förutsättningar för hela landet att hantera konsekvenserna av pandemin och bidra till en snabb återstart för svensk ekonomi. Det här arbetet genomförs bäst tillsammans, och jag vill därför avsluta med att tacka för det fantastiska arbete som regioner, kommuner och andra aktörer bedriver för att hantera pandemins konsekvenser på olika områden. 71 (M): Jag tackar landsbygdsministern för svaret. Jag debatterar ofta och gärna med landsbygdsministern, men får jag erkänna att jag hellre hade sett arbetsmarknadsministern i talarstolen och att jag faktiskt är både förvånad och besviken över att inte få denna möjlighet. Jag ställde nämligen min interpellation till just arbetsmarknadsministern, och min interpellation handlar om arbetsmarknadssituationen i . brann fabrik i . Det var ett dråpslag mot ett fint familjeföretag och givetvis också mot den lilla orten och kommunen . , , besökte inte bara arbetsmarknadsministern utan också statsministern . Det var utmärkt. Självfallet måste regeringen lyssna in och förstå situationen i en kommun som drabbas så hårt av en händelse som och direkt påbörja en diskussion om vad man kan göra för att hantera den akuta krisen och situationen och vad man kan göra för att hjälpa till i det mer långsiktiga omställningsarbetet. stängde gränsen mot . Mig veterligen har arbetsmarknadsministern fortfarande inte vare sig besökt eller ens haft ett möte med kommunledningen i eller berörda företag. Jag tycker att det är minst sagt anmärkningsvärt. Jag är genuint bekymrad över att regeringen visar ett i mitt tycke alldeles för svagt intresse. Jag hoppas att det beror på att regeringen inte har förstått djupet i den kris upplever och hur allvarlig krisen faktiskt är. Låt mig därför beskriva läget igen. Ingen annan kommun är så hårt drabbad arbetsmarknadsmässigt som . har arbetslösheten ökat – detta för att den lokala arbetsmarknaden i liksom i norra och väldigt mycket är uppbyggd kring handel och besöks- och restaurangnäring, primärt med kunder från vårt västra naboland. Av alla 290 kommuner är den kommun som har den största andelen sysselsatta inom sällanköpshandeln och den tredje största andelen personer sysselsatta inom hotell- och restaurangbranschen. Fler än var fjärde Strömstadsbo var sysselsatt inom dessa branscher före krisen. har varslen rullat in. Uppsägningar har redan genomförts. Den varselvåg som har svept in över uppgår till 1 500–2 000 anställda. Om vi omsätter det till Göteborgstal är det 75 000 arbetstillfällen. Jag är rätt övertygad om att såväl statsministern som arbetsmarknadsministern i ilfart hade åkt till om den typen av varsel hade lagts där, men i fick man vänta till för att få till ett digitalt möte med landsbygdsministern och ministern för nordiska frågor. Jag tycker att detta på något sätt illustrerar att regeringen inte riktigt tar situationen i på allvar. måste regeringen faktiskt hörsamma nödropen från och vidta konkreta åtgärder på både kort sikt och lång sikt. 72 Statsrådet (S): Tack, , för en viktig fråga! Det är korrekt att vi har haft flera debatter, och vi kommer säkert att ha fler. Just denna debatt handlar om ett samlat grepp kring hur regeringen jobbar med drabbade orter i detta sammanhang. Frågan är ställd på ett sådant sätt att den hamnar under mitt ansvarsområde. Jag är alldeles säker på att kan ställa en fråga som är korrekt formulerad till arbetsmarknadsministern och därmed få en debatt med henne. I detta sammanhang vill jag avvisa hint att regeringen skulle vara ointresserad av . Jag tycker att det är lågt i debatten, och jag tycker dessutom att det är klart inkorrekt i sammanhanget. Regeringen har vidtagit ett stort antal åtgärder rent generellt, kopplat till näringslivet i stort, och vi har genomfört ett antal olika arbeten som är pågående med de orter som är tuffast drabbade. Vi har en kontinuerlig dialog. har till exempel samtal med utifrån det läge som råder där för att identifiera vilken typ av hjälp och vilka verktyg de behöver. Regeringen har gått in via och finansierar omställningskontoret, som exempelvis varit efterfrågat. Arbetsförmedlingen, som ligger under område, är kontinuerligt med på mötena och lämnar alla bidrag de kan inom ramen för sitt uppdrag för att hjälpa till i den jättesvåra situation som råder i . Utöver har vi direktkontakt inom detta område med , , och , som är andra orter som har drabbats väldigt hårt i denna situation i det första skedet. Det har inrättats en varselgrupp på för att samordna och kunna ge bästa möjliga och snabba stöd i det läge som råder, där vi på olika sätt har haft direktkontakt utifrån varje situation som är unik för dessa orter. Vi talar nu om orter som drabbats hårdare än genomsnittet och som har specifika förutsättningar och utmaningar. Detta arbete, som berör , , och , samordnas av min statssekreterare , som också är den som oftast har den första initiala kontakten med orterna. Med detta sagt tror jag inte att vi har alla lösningar på plats för att hjälpa de hårt drabbade orterna. Vi behöver följa de stöd som vi har utformat så här långt. De har i huvudsak varit generella för att kunna rullas ut snabbt i det rådande läget. De har blivit förlängda, och de har i vissa fall justerats för att kunna träffa fler målgrupper och så vidare. Om jag kommer ihåg rätt har regeringen lagt fram tolv eller tretton extra ändringsbudgetar givet situationen, och vi följer effekten av de åtgärder som vi gör. Vi har varit väldigt tydliga med att vi också är beredda att ompröva. Vi stänger inte dörren för några typer av åtgärder framgent, utan allt prövas. Det handlar om att försöka väga olika verktyg och insatser utifrån de behov som finns och hitta en rimlig balans i det. Jag måste säga att jag tycker att arbetet rullar på så fort man kan begära givet den situation vi har, men det som är nyckeln i detta är det samarbete som man har tillsammans med de drabbade berörda kommunerna. Vi har också en situation där vi väntar på att MFF:en ska bli färdig. Vi trodde att den var färdig, men är den inte det. Där finns ytterligare verktyg och ganska stora pengar som går att koppla på i detta sammanhang och som jag gärna återkommer till i senare inlägg. 73 (M): Självfallet är det så att de insatser som behövs i och andra kommuner som är särskilt hårt drabbade berör en lång rad ministrars ansvarsområden och flera departement. Det handlar om utbildningsinsatser, om vad Arbetsförmedlingen gör, om näringspolitik och om regional tillväxt, som är landsbygdsministerns ansvarsområde. Det som jag saknar är en sådan snabb signal som arbetsmarknadsministern och statsministern skickade när de direkt satte sig på ett plan, ett tåg eller en bil upp till . Signalen att jobben i är viktiga har inte kommit på samma sätt. Jag kan konstatera att gränsen stängdes och att man först fick till mötet med landsbygdsministern och . Det var såklart bra, och där diskuterades konkreta frågor som jag gärna följer upp med landsbygdsministern. Ett konkret förslag som jag vet har spelats in till handlar om att företag som tappat i omsättning skulle kunna få möjlighet att pausa uppsägningstiden . Det som det handlar mycket om här, fru talman, är att det är en omfattande gränshandel i . är största handelsplats, med en omsättning på, tror jag, 4,6 miljarder . Där hoppas man såklart att kunderna snart kommer tillbaka, när pandemin är under kontroll och gränsen åter kan öppnas. Då är det bra om företagen inte har gjort sig av med all personal och inte har gått i konkurs och om handelsplatsen är livaktig och har möjlighet att snabbt ta emot konsumenter och kunder igen. Där hade förslaget varit ett exempel på en konkret åtgärd som regeringen hade kunnat vidta för att stötta inte bara företag i utan företag som har drabbats särskilt hårt. De kan finnas på andra platser i vårt land också, inte minst på andra håll längs den svensk-norska gränsen. Det är ett konkret förslag som har spelats in och som jag hoppas att landsbygdsministern kan kommentera. Ministern nämnde att regeringen har agerat snabbt. Den historiebeskrivningen delar inte jag och riktigt, utan vi tycker att regeringen har varit alldeles för saktfärdig genom krisen och att vi har fått driva regeringen framför oss. Ja, det har lagts fram många extra ändringsbudgetar, men de har tillkommit efter att vi moderater har drivit på och lagt fram skarpa förslag om att vi behöver en företagsakut, omsättningsstöd och annat och såklart att också enskilda företag, inte bara stora aktiebolag, ska ha möjlighet att få stöd. Så det köper jag inte riktigt. Det vi nu ser när det gäller mycket av det stöd som har sökts är tyvärr att enskilda företag eller aktiebolag får vänta i månader på att få pengarna. Om man är ett företag som och har tappat av sin omsättning är det ganska tufft att vänta de där månaderna på att få omsättningsstödet eller permitteringsersättningen. Regeringen måste verkligen agera för att påskynda dessa utbetalningar och titta på möjligheten att införa mer riktade åtgärder. Jag är av den uppfattningen att det är rätt sannolikt att gränshandeln inte kommer att återgå till precis den fantastiska nivå som vi hade före krisen, inte minst mot bakgrund av att den norska regeringen gett besked om att de sänker skatten på flera viktiga gränshandelsprodukter. Då måste vi stödja i omställningen, men har bara fått en spottstyver av de medel som man sökt för att kunna erbjuda vuxenutbildning. Detta beror på att historiskt haft en låg arbetslöshet, och det är på den historiken som regeringen beviljar stöd till vuxenutbildningen. Detta är ett skarpt medskick och en vädjan: Regeringen måste anpassa stödåtgärderna och utbildningsinsatserna utifrån hur dagens speciella situation ser ut. 74 Statsrådet (S): Jag kan konstatera att den här debatten är ganska mycket en synonym till det som ger uttryck för och hans bild av hur han och agerar i krisen. Man lyssnar in det som sägs i debatten och de frågor som är på gång under beredning, och så spelar man in dem som om de vore ens egna förslag och att man driver regeringen framför sig. Det där är inte sant. Låt oss ta den sista frågan som lyfts upp, där man påtalar bristen på vuxenutbildningsmedel. Jag kan bara konstatera att det är en åtgärd som finns tack vare att den här regeringen införde den . Dessa pengar har varit lika stora, och alla som har sökt har fått det de har velat ha – fram till , när intresset och behovet exploderade och söktrycket och behovet blev betydligt större än vad man kunde svara upp till. Det fick till följd att vi i budgetpropositionen 2021 ökar pengarna till detta med 1 miljard och öppnar ett nytt ansökningsdatum från . Det är alltså saker och ting som redan är beslutade. lyfte i sin interpellation att regeringen måste hjälpa till att stötta ett omställningskontor – som att det är han som driver regeringen framför sig i frågan. Det här är något som vi redan har gjort. Den där typen av exempel skulle jag kunna stå här med hur länge som helst, men jag tycker inte att det är speciellt konstruktivt. Det vi behöver göra är att på riktigt titta på vilka verktyg vi har och vad vi kan göra för att hjälpa de kommuner och de företag som har det jävligt tufft. Ursäkta att jag använde en svordom! Det var inte min mening. Jag hörde det själv, och jag ber om ursäkt. Grejen är att väldigt många kämpar med att behålla sina företag och med att överleva en kris. En del av dem drabbas av en omstrukturering som sker och som kanske ändå hade skett , medan andra har företag som har förutsättningar att fortsätta att vara företag, solida företag, när pandemin är över. När det gäller gränshandeln i är det lite svårt att veta exakt vad som är vad. Man kanske tänker att allting efter pandemin återgår till att vara precis som det var förut och att det då ska finnas förutsättningar för att allting ska övervintra och att man ska kunna köra igång som vanligt.