prot · H80925 · 2020-10-21 00:00:00 — Hundratusentals jobb har räddats genom krisåtgärder som korttidspermittering, som har fattat beslut om. Men krisen har blottlagt allvarliga brister i vårt samhälle. Varje människa som gått bort är en tragedi. Varje uppsägning är en förlust. Därför har vi nu en historisk möjlighet att skapa jobb och åtgärda våra samhällsproblem. Vi ska bygga vårt samhälle starkare än det var före krisen. Vi ska göra det genom investeringar i sjukvården, äldreomsorgen och klimatomställningen. Detta skapar nya jobb, så att varje person är med och bygger vårt land starkare . Avslutningsvis: Vi är många som hade hoppats att vi skulle kunna återgå till det normala denna höst. Men där är vi inte . Vi befinner oss fortfarande i en pandemi, och därför behöver vi alla hålla i och hålla ut för att rädda liv och hälsa. måste vi göra allt vi kan för att mildra effekterna av krisen i coronapandemins spår. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen från M, KD och SD. 20 (C): träffade jag en ganska ung arbetsförmedlare. Han tog tag i mig på ett av de många seminarier som vi politiker deltar i, en bit från verkligheten, och ville ta mig tillbaka till verkligheten. Han var en sådan där privat, extern aktör som vissa på vänsterkanten brukar uttala sig negativt om. Han sa: , du måste förstå att det viktigaste jag gör är att jag verkligen vågar tro på individen. Han var noga med att säga att många som jobbar på Arbetsförmedlingen också vågar tro på individen i mötet med arbetslösa, men han sa att det är alldeles för vanligt att de som möter de arbetslösa ser dem som ett problem, en belastning och en svårighet. Han sa: Jag försöker verkligen i hela mitt kroppsspråk och i allt jag gör förmedla att de personer jag möter är en möjlighet, att vi gör detta tillsammans och att jag tror på dem. Intressant nog är det detta också den viktigaste slutsatsen i den rapport från som vi diskuterar . Vi diskuterar ganska mycket annat också, så jag vill gärna påminna om vad debatten i grunden handlar om. Slutsatsen är alltså att en positiv attityd till den arbetslöse är helt avgörande, inte minst just nu i coronatider. har kommit med en lång rad intressanta rapporter som pekar på att det fungerar väl inom stöd och matchning även om vi tycker att det bör förbättras ytterligare, och det tycker också. I rapport 13, som vi har diskuterat här tidigare, framhåller man att man vill skärpa det ytterligare. I den här rapporten tycker jag att det viktiga är att vi i hela upplägget och i alla möten med de arbetslösa förmår att ha möjligheterna och optimismen i fokus, i synnerhet när så många har sagt att människor är hopplösa och omöjliga. om effektiviteten i förmedlings-verksamheten Sedan blir jag nu tvungen att ägna större delen av min talartid åt allt det andra som har lyfts i debatten. Jag tänkte börja med det som ligger närmast till hands, nämligen reformeringen av Arbetsförmedlingen. Jag vill understryka att just av de skäl som diskuteras i flera av rapporter behöver reformeringen av Arbetsförmedlingen fortgå. Och på frågan om vi har retirerat från den, som ju ställdes här i debatten, är svaret att vi bara har retirerat i den mån som ihop med har försenat det hela med . Hade jag fått önska hade vi stått här mitt i pandemin och haft en arbetsförmedling som är bästa tänkbara och så slagkraftig som möjligt. Givet att vi inte har retirerat har vi använt tiden till att göra det så noggrant och ordentligt som möjligt med certifierade deltagare i reformeringen. Det har funnits både hårda kontroller och incitament för att få bästa möjliga resultat. kommer vi att möta upp pandemin för att Arbetsförmedlingen ska ha maximal kapacitet. Vi har sagt: Alle man på däck! Låt oss öka de externa matchningsaktörerna med hårda krav och tydliga incitament för att de ska leverera varaktiga jobb! Det ska vara en ökning som är snabbare än tidigare, med 2,7 miljarder – nästan 3 miljarder – vilket är den största ökningen . Vi har sett att de har bidragit med mycket under pandemin, och de kan göra ännu mer. Sedan är detta inte tillräckligt. Vi har aldrig sagt att detta är reformeringen, utan den ska komma året efter enligt den plan som har lagts fram. Den kommer alltså inte utan året efter. Men det är ändå en ramp upp. Man har också frågat här i debatten om vi har retirerat från reformeringen av arbetsrätten och särskilt från frågan om flexibilitet i omställningen. Detta har ju nu blivit föremål för en gedigen och balanserad utredning och för parternas förhandlingar. Där är vårt budskap tydligt: Hade parterna kommit överens hade vi tagit deras förslag. Men eftersom de inte kom överens har vi nu en utmärkt, gedigen och balanserad utredning som ska genomföras. Sedan tror jag att vi alla har ett behov av rimlighet i det här läget. Om största facksammanslutning och arbetsgivarsammanslutning gemensamt har sagt att de vill ha ett avtal och att de står bakom det tycker jag att vi måste ha tålamodet att åtminstone lyssna in vad det är de vill. Det är stort att de har åstadkommit ett avtal. Det är faktiskt historiskt. Det är ett enormt ansvarstagande. Då har vi också ett stort ansvar att lyssna på dem. Jag skulle vilja se den i den här kammaren som säger att man inte vill prata med . Jag vet för övrigt att kommer att prata med , och ni kommer säkert också att prata med PTK. Den som inte är beredd att lyssna på och i det här läget skulle jag vilja se räcka upp handen. Nej, vi ska ta vårt ansvar, och vi ska lyssna. Men vi går vidare med oförminskad kraft med att genomföra denna gedigna och balanserade utredning för de många människor som behöver jobb och omställning. 21 (M) replik: Tack, , för dessa besked! om effektiviteten i förmedlings-verksamheten Vi diskuterar Arbetsförmedlingen här . Jag noterar att man säger att reformeringen ska fortgå. Det är väl kanske inte riktigt det vi hör från regeringssidan i januariöverenskommelsen. Vi kan väl konstatera, vi som sitter i arbetsmarknadsutskottet, att har varit minst sagt tystlåtna i denna fråga . Jag vill också erinra om att gruppledare, , tackade oss moderater för att vi på ett positivt sätt hade brutit ut förslaget om att Arbetsförmedlingens reformering skulle vila på LOV, vilket naturligtvis är helt huvudlöst i både det läge som gällde då och det läge som gäller . Men jag tar det som ett löfte om att man fortfarande står fast vid vikten av att reformera Arbetsförmedlingen och att det eventuellt gäller samtliga delar av de i januariöverenskommelsen ingående partierna. Det skulle också vara intressant att höra mer om den tidsram som man har utlovat vad gäller Arbetsförmedlingens reformering och om den kommer att hållas, herr talman. Sedan tackar jag för klargörandet om att det är av Toijer som ska genomföras. Det började med att säga, men sedan började han retirera från det. Han började förlora sig i prat om överenskommelser om vad man ska göra si och vad man ska göra så. Jag skulle även här vilja ha ett förtydligande. Ni kommer alltså att genomföra i sin helhet, som utlovat? Jag påminner om att debatten rör Arbetsförmedlingen. 23 (C) replik: Jag ska så långt det går försöka hålla mig till dagens ämne. Mycket blir jag anklagad för i denna kammare och i mediedebatten, men jag har inte direkt blivit anklagad för att jag har varit tystlåten . Det var en ny anklagelse, som jag med intresse noterar. När det gäller frågan om att reformera Arbetsförmedlingen är det väldigt tydligt i skrivningarna i budgeten, som jag nämnde, i all annan kommunikation, i regleringsbrevet och i Arbetsförmedlingens egen kommunikation att reformeringen ska bli av. Det är oerhört viktigt. Den åsikten delar vi med full kraft, även om det inte riktigt lät så tidigare. Detta är jätteviktigt. Jag har också förstått att ni är måna om att man håller den nya tidsplanen och inte fördröjer detta ytterligare – det tackar vi för – och att det inte finns några planer på att gå ihop med , även om de får en ny partiledare framöver. Jag hoppas att det är så. Sedan skulle jag vilja ställa en fråga tillbaka när vi har detta replikskifte – jag är ledsen, herr talman, att det blir så. Detta har inte med ämnet att göra, men eftersom det tas upp i debatten ställer jag frågan: Kan man förutsätta att och inte gör gemensam sak i fråga om arbetsrätten? Allt jag hör i denna debatt och i andra sammanhang ger mig ett starkt intryck av att ni inte kommer att göra det, utan att ni tvärtom kommer att stå bakom den utredning som vi har drivit fram och som är viktig för . Sedan vill jag passa på att fråga, eftersom det ifrågasätts: Tänker ni lyssna på och när de ber oss lyssna på vad de vill göra med sitt huvudavtal? 24 (M) replik: om effektiviteten i förmedlings-verksamheten när också kommenterar arbetsrätten kan inte jag låta bli att göra det. anser naturligtvis att utredningen ska vara grundplattan. Den får inte vattnas ur. Sedan förespråkar vi absolut förändringar utöver det, men de kan inte ske på bekostnad av att grundplattan vattnas ur. Det är inte min sak att stå här och prata för . Men om skulle vilja ansluta sig till något av detta kommer vi naturligtvis inte att säga nej till det. Jag har dock i detta läge extremt svårt att se att det skulle kunna ske, om jag uttrycker mig så. Jag förutsätter fortfarande – jag fick inget svar där – att kommer att kräva att ska genomföras i sin helhet. Sedan gäller det Arbetsförmedlingen. Anledningen till att vi ställer frågan är kanske att vi har noterat en viss tystnad från , som har ett stort och väldigt ärligt och insatt driv i just den frågan. Det är klart att den tystnad som vi under en har noterat vad gäller Arbetsförmedlingens reformering har fått oss att ställa befogade frågor och att ha befogade farhågor för hur det egentligen blir med detta. Men återigen: Den tidsplan som ni har slagit fast ska gälla. Jag förutsätter att allt annat skulle vara helt oacceptabelt för och . pratar om regeringens regleringsbrev till Arbetsförmedlingen. Ja, det är liksom bara det som är problemet. I konstaterar man att den styrningen har varit helt undermålig. Det är oacceptabelt. Om man ska lyckas med reformeringen är det nödvändigt att man inte gör någonting för att sabotera detta. Det är också nödvändigt att tar sitt ansvar att vara en nagel i ögat på regeringen här. 25 (C) replik: Jag ska försöka tala lite om denna rapport. Ja, det är ett genomgående tema hos att regleringsbreven har varit för otydliga och för generella. Det är därför jag med viss glädje kan konstatera att vi nu har skärpt regleringen, bland annat i en fråga som knappt diskuteras , bara av den föregående talaren, nämligen den lokala närvaron. Där har vi gjort mycket skarpare formuleringar och uppföljningar. Och vi kommer att fortsätta med det tills den lokala närvaron förbättras, vilket ännu inte är ett faktum. Jag vill bara ha det sagt. Dessutom har vi över huvud taget när det gäller Arbetsförmedlingen försökt förbättra styrningen, så att det blir klara besked om vad man vill göra. Så har inte varit fallet innan vi kom in i bilden. Jag är väldigt tacksam för de besked som ges av : Man vill inte gå tillsammans med i fråga om arbetsrätten. Man vill inte göra det, och man står fast vid att man vill ha denna reformering. Man står till och med bakom den utredning som vi har drivit fram. Det tycker vi är väldigt positivt, och det tackar vi för. får man intrycket, från bland annat och i debatten, att ni har bildat något slags gemensam front och är beredda att fälla regeringen i denna fråga. Men detta besked är väldigt positivt: Ni resonerar inte på det sättet. om effektiviteten i förmedlings-verksamheten Vi behöver inte kräva att utredningen ska genomföras, för det står redan i det avtal som är grunden för regeringen. Vi är i den positionen att det är detta vi vet och det är detta som vi driver och håller fast vid med oförminskad kraft. Vi ska genomföra detta. Det finns en mycket noggrann tidsplan för det. Men, herr talman, vi måste alla ha, precis som representanten för hade, ödmjukhet och respekt inför att och har tagit ett stort ansvar. De vädjar till oss om att vi ska invänta besked om hur de ska kunna hantera fortsättningen av detta. 26 (V): Jag har först i mitt anförandemanus skrivit: Det låter kanske inte så spännande att debattera en skrivelse om om effektiviteten i förmedlingsverksamheten på Arbetsförmedlingen. Jag visste att vi kanske skulle hamna i en debatt om lagen om anställningsskydd och , som de facto redan är passé. Men jag ska återvända till frågan om Arbetsförmedlingen. Det är värt att påpeka att denna något andefattiga skrivelse från regeringen rör en av största och viktigaste myndigheter. Det är därtill en verksamhet som de flesta förstår har fått en ännu större betydelse med anledning av coronapandemin. Oavsett vad man tycker om iakttagelserna från i denna rapport visar, menar jag, regeringens svar eller kanske snarare icke-svar hur Arbetsförmedlingen har försatts i ett slags limbo. Svaret, som uppgår till strax över tio rader, innehåller den formulering som vi har sett i en rad andra sammanhang när regeringen ska möta frågor om och synpunkter på Arbetsförmedlingen. Man skriver: I den sakpolitiska överenskommelsen mellan Socialdemokraterna, de gröna framgår det att Arbetsförmedlingen ska reformeras i grunden. Det är en central mening. I den faktiska kontexten betyder den nämligen att regeringen och samarbetspartierna inte riktigt vet vad de håller på med och att de inte heller bryr sig så mycket, i alla fall inte just . Det är ju så att det finns en övergripande, rent ideologiskt motiverad och extremt illa genomtänkt idé som och Liberalerna har tryckt in i januariavtalet om att Arbetsförmedlingen ska privatiseras och kommersialiseras. Det där har som bekant stött på en hel del förhinder här i och inte minst ute i landet, i verkligheten för arbetssökande och för Arbetsförmedlingens personal. Vi i samlade ju stöd för att pressa fram ett stopp för tokprivatiseringen av Arbetsförmedlingen, och att det planerade och oplanerade kaoset i alla fall kunde skjutas upp lite grann tror jag till och med att många inom januaripartierna – kanske inte just de som är närvarande här i kammaren men ute i den vida världen – menar var bra, inte minst med facit i hand angående pandemin, som ställde och ställer nya krav på myndigheten. Det är också så att de mycket stora problemen på Arbetsförmedlingen, skapade av både den M-KD-budget som bifölls efter valet och av januaripartiernas agerande, finns där och fördjupas. När i den här rapporten har funderingar kring arbetsförmedlarnas arbetsmetoder får man notera att det mycket riktigt blir lite meningslöst att diskutera den frågan vidare, eftersom huvudspåret nu är att det inte ska finnas några arbetsförmedlare över huvud taget. Det är ju så läget ser ut. om effektiviteten i förmedlings-verksamheten Arbetsförmedlingens personal sliter med att hantera en ny situation med många fler varslade och arbetslösa. De ska skrivas in och få en första kontakt, men i stället för att fortsätta arbetet ska de arbetslösa alltså anvisas till någon leverantör som ska börja om processen och då få betalt för det. Arbetslösheten har ökat kraftigt som resultat av pandemin. vet vi att efterfrågan på arbetskraft ökar i en del branscher såsom vård och omsorg, dagligvaruhandel med mera. I vissa branscher är behovet av utbildad personal mer bestående. Enligt en prognos från Arbetsförmedlingen kommer det att saknas 100 000 personer som har den kompetens som arbetsgivarna efterfrågar. Andra prognoser som också tar hänsyn till behovet av högkvalitativa välfärdstjänster och ett växande antal äldre pekar på ett flerdubbelt större behov. Det viktigaste för att möta arbetslösheten är förstås kraftfulla investeringar i infrastruktur, klimatomställning och välfärdstjänster. Men det behövs också en rejäl satsning på möjligheten att lära nytt och lära om. En del sådana förslag har regeringen äntligen kommit med, och det är bra, men för att den expansion av omställningspolitiken som är nödvändig ska kunna genomföras på ett bra sätt i praktiken behövs mer en kompetent, sammanhållen och geografiskt närvarande arbetsförmedling. Vi vet att det finns en massa människor i myndigheten som gör och har gjort stora insatser. Det är deras kompetens som angrips både aktivt och genom underlåtenhetssynder. Det är den kompetensen som tunnas ut. Det är den kompetensen som rinner ut i sanden genom regeringens och januaripartiernas agerande. Vi behöver kraftsamla som samhälle för att kunna använda våra gemensamma resurser på bästa sätt, och då framstår den pågående misshandeln av Arbetsförmedlingen från januaripartiernas sida som extra oansvarig. Det är lite typiskt att representant här talade om att det var konstaterat att optimism hos arbetsförmedlarna var en bra grej. Jag tror inte att någon arbetsförmedlare som har följt den här debatten och agerande och som såg i talarstolen har rimliga skäl att känna någon som helst optimism över någonting om det är som ska styra politiken framöver. får vi se om det är så, men det tror jag gäller för många av dem som kämpar och sliter där ute för att hjälpa människor vidare. Det som inte nämndes här är dessutom att man kommer fram till att även om optimismen eller aktiviteten gentemot de arbetssökande spelar roll för utfallet spelar det inte någon roll huruvida man skickar dem vidare till privata aktörer eller inte. Detta är någonting som konstateras i samma rapport, men det föll tyvärr bort i kommentarerna från representant. Tyvärr finns det inte heller i motionen från och någon beskrivning av problem och lösningar för Arbetsförmedlingen som vi kan skriva under på. Även om vi kanske finner en bred uppslutning runt det faktum att det är oklart vad sysslar med i de här frågorna kan jag därför inte ansluta mig till den motionen. I det här fallet ansluter vi oss i stället till regeringens minimalistiska icke-svar. I vår budgetmotion, som snart kommer upp till behandling här i kammaren, har utvecklat sin syn på Arbetsförmedlingen. Vi lär alla behöva återkomma till diskussionen om arbetsmarknadspolitiken i allmänhet och Arbetsförmedlingen i synnerhet. om effektiviteten i förmedlings-verksamheten 27 (L): Finnes: välutbildade ingenjörer, arkitekter och ekonomer. Efter ”Finnes” brukar ”Sökes” komma, men i det här fallet är det ytterligare ett ”Finnes”. Finnes: modiga arbetsgivare som ger nya människor i vårt land en väg in på arbetsmarknaden. Det här inte en påhittad annons utan en beskrivning av Jobbsprånget, ett initiativ startat av bland andra för att matcha exempelvis nyanlända ingenjörer, arkitekter och ekonomer mot arbetsgivare som behöver folk. Det här finns i verkligheten . Förra terminen erbjöds 160 arbetssökande praktik via Jobbsprånget. Innan de kom till Jobbsprånget hade de sammanlagt skickat in 32 000 jobbansökningar – i snitt 200 per person – utan att få ett enda napp. Då pratar vi ändå om välutbildade personer, ofta med arbetslivserfarenhet från sina hemländer. Efter fyra månaders praktik via Jobbsprånget hade fått arbete. Det här visar att det är väldigt viktigt med en fungerande matchning. Det räcker inte med att ha arbetssökande; man måste även har arbetsgivare att matcha dem mot. Samma sak visar om effektiviteten i förmedlingsverksamheten. Det som leder till framgång i förmedlingsverksamheten är när arbetsförmedlare aktivt tipsar arbetssökande om lediga jobb som skulle kunna passa dem. kallar det för ett sökaktivitetsbaserat arbetssätt. Bra matchning skulle jag kalla det. Det är positivt att rapporten visar att det finns arbetsförmedlare som med framgång löser den komplexa uppgift som myndigheten har. Men det är helt klart oroväckande att rapporten också visar att Arbetsförmedlingen inte systematiskt följer upp verksamheten och implementerar de metoder som fungerar bäst, brett i hela vårt land, så att fler människor ska få känna den frihet som det är att ha en egen försörjning och ett jobb. Kunskapen finns men används inte. Det är också oroväckande att Arbetsförmedlingen enligt rapporten antingen beviljar för många dyra utbildningsinsatser eller beviljar dessa insatser till fel personer. Därför är det viktigt med den reformering som vi nu genomför inom ramen för januariavtalet och att vi i denna reformering tar fasta på de brister som finns och skapar system som leder till bättre matchning och högre effektivitet. Vi kan inte ha en arbetsmarknad med stor arbetslöshet å ena sidan och brist på arbetskraft å andra sidan, vilket vi såg till och med under den högkonjunktur som vi nu har lämnat. om effektiviteten i förmedlings-verksamheten För oss liberaler är det självklart att det som behövs för att lyckas framöver är aktörer som verkligen blir en brygga mellan dem som söker jobb och dem som anställer. Först då kommer vi till rätta med de matchningsproblem som vi länge har sett på svensk arbetsmarknad. Att fler ska försörja sig själva, att fler barn ska få se sina föräldrar gå till jobbet och att fler företag ska kunna växa tack vare att de hittar rätt arbetskraft är vår arbetsmarknadspolitik och målet för den reformering av Arbetsförmedlingen som vi nu är mitt inne i tillsammans med övriga januariavtalspartier. 32 000 jobbansökningar utan napp får inte vara . Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 19.) hundraårs-deklaration för framtidens arbetsliv § 14 hundraårsdeklaration för framtidens arbetsliv betänkande 2020/21:AU4 hundraårsdeklaration för framtidens arbetsliv (skr. 2019/20:202) 28 (S): Det var så länge sedan jag stod i talarstolen att det är knappt jag vet hur tekniken fungerar. Men är jag här i alla fall! Vi ska debattera skrivelsen om hundraårsdeklaration för framtidens arbetsliv, som vi sedan ska fatta beslut om att lägga till handlingarna. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget, herr talman. , som bildades och precis har fyllt , har tagit fram en hundraårsdeklaration. Det är ett manifest för hur man ser när det gäller arbetsmarknaden. Man presenterar i 17 punkter hur framför allt , ett organ som är medlem i, bör inrikta sitt arbete och bidra till en rättvis övergång till framtidens arbetsliv och därmed också en rättvis och hållbar framtid. Deklarationen bygger på tre delar, och de handlar om ett partssamarbete mellan regering och arbetsmarknadens parter för att på så sätt få fram ett bättre arbetsliv. De tre huvudpunkterna i deklarationen är att stärka alla människors kapacitet att dra nytta av möjligheterna i ett föränderligt arbetsliv, att stärka arbetslivets institutioner och säkra ett arbetsrättsligt skydd samt vidare att främja en inkluderande ekonomisk utveckling och produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor. Det här borde vara värdeord som vi alla i denna kammare kan ställa upp på. Sedan kan vägen dit naturligtvis vara lite krokig. Det handlar också mycket om att de beslut som har fattat bör ratificeras i medlemsländerna; kärnkonventioner och standarder. Jag tänkte inte bli långrandigare än så, utan jag yrkar bifall till utskottets förslag att lägga skrivelsen till handlingarna. 29 CICZIE WEIDBY (V): stod arbetare i hamnen med mössan i handen och hoppades på att få ett påhugg för dagen. Man skulle kunna kalla det för en tidig variant av gigekonomi. hundraårs-deklaration för framtidens arbetsliv Ordet gig kommer från musikbranschen, där musiker ofta saknar en fast anställning och i stället får ta ett jobb i taget, det vill säga ett gig. Det finns ingen fast arbetsplats, och du har sällan någon direkt kontakt med företaget eller med dina kollegor. I stället kopplar företaget ihop dig med en privatperson eller ett annat företag i en app som beställer en tjänst av dig, till exempel en matleverans eller att flytta möbler. Eftersom lön betalas ut per utfört uppdrag finns det inte någon garanti på hur många timmar som du kommer att arbeta eller en månad. Du är inte anställd av företaget du jobbar för, utan företagen räknar ofta med att de som arbetar för dem är egenanställda.