prot · H70981 · 2020-03-04 00:00:00 — När unga lagöverträdare hamnar hos de myndigheter som faller under vårt utskotts fögderi har det ofta gått ganska långt. Det är enormt mycket enklare och mindre kostsamt att bryta negativa mönster . Det är mindre kostsamt i mänskligt lidande, förstås, men faktiskt också samhällsekonomiskt. Det finns en del forskning om hur mycket det faktiskt rör sig om. En rapport som jag har läst fastställer att ett barn som inte hindras från att etablera en kriminell livsstil kommer att ha kostat samhället omkring 80 miljoner. Forskning är en god grund för att utveckla politiska åtgärder inom alla områden, och rättspolitiken är inget undantag. Och, fru talman, vi måste bli bättre på att använda den kunskap som forskningen ger oss. Vi vet ganska väl genom forskningen vad som leder till att ett barn växer upp till en vuxen som begår brott. Det handlar företrädesvis om ekonomiskt och socialt utanförskap, och det handlar om uppväxtfaktorer och hur barnet fungerar med andra. Skolan och hur man lyckas eller misslyckas där blir en viktig indikator på vart en ung människa är på väg. Skolmisslyckanden är också den faktor som har störst korrelation till utveckling av kriminalitet. Att basera våra åtgärder på vad vi kan anta ger goda resultat och välja de åtgärder som innebär störst trygghetsskapande effekt till minsta kostnad, mätt både i pengar och i andra eventuella nackdelar, är det ansvarsfulla tillvägagångssättet för varje lagstiftare. För att det ska kunna ske behöver vi höja kvaliteten i det rättspolitiska arbetet. Den parlamentariska situation vi har och av vad jag faktiskt upplever som en saktfärdighet och kanske till och med ointresse från regeringen har lett till en ganska yvig rättspolitik. Det finns säkert tillfällen då vissa gör sig skyldiga till att försöka plocka billiga politiska poäng på den naturliga och befogade oro som många känner inför samhällsutvecklingen. När man gör det för man fokus från det som måste vara det allra viktigaste, att öka tryggheten. Man sätter målet om människors trygghet under det egna målet om opinionsframgångar. Jag ska inte döma någon. Det här är en del av demokratins villkor, och var och en är fri att driva debatt precis hur man vill. Men man ska vara medveten om att det kan vara en målkonflikt. Jag är övertygad om att en sammanhållen rättspolitik där rätt åtgärd sätts in mot varje problem är långt mer effektiv än det lapptäcke som i alltför stor utsträckning fått prägla rättspolitiken. Men faktum är , fru talman, att många av de absolut mest väsentliga åtgärder som är på väg att genomföras är en effekt av att andra än regeringen utvecklat policyförslag och skapat politiskt tryck för dem. Det har säkert regeringen tyckt varit besvärligt. Men gör man anspråk på att regera landet bär man också ansvar för att föra en politik som är så bra att den kan gillas av en majoritet i . Vännerna i de andra allianspartierna ska sträcka på sig. I det gemensamma arbete som vi gjorde togs en lång rad viktiga förslag fram. Jag blev ofta imponerad av den kompetens som framför allt vännerna i tillförde det arbetet. Och jag är stolt över den operativitet vi kunde visa upp när det gällde att få politiken genomförd. Ett exempel är en av de åtgärder som är på väg framåt, ungdomsövervakning. Det är något som Alliansen föreslog och fick tillkännagivande om . I början kallade vi det för helgavskiljning med fotboja, men det motsvarar i stort sett det förslag som ligger hos Lagrådet. Ungdomsövervakning blev en del av det 34-punktsprogram mot gängvåldet som blev resultatet av blocköverskridande samtal under den tidiga hösten . Och jag tror att det finns ett nyckelord i just detta: samtal. Jag är övertygad om att konstruktiva samtal gör rättspolitiken bättre än svallande retorik. Jag är övertygad om att det gör tryggare om vi alla tar med oss våra bästa idéer och stöter och blöter dem mot varandra i välvillig anda än om den rättspolitiska debatten reduceras till ett politiskt slagträ. En annan viktig del av 34-punktsprogrammet är en trygghetsberedning, en fråga som drivit hårt i gängsamtalen och som ska bli verklighet. På denna punkt får regeringen gärna avisera en leverans. Det är inte det enda svaret, men en trygghetsberedning där samtliga partier ingår kan bli en central funktion för att höja kvaliteten i det trygghetsskapande arbetet. Något som det talats om , och som vi har tillkännagivande om sedan gammalt, är den så kallade ungdomsrabatten som det också har talats om här , det vill säga den generella nedskrivningen av strafflängden för den som är . Detta har utretts. Även om utredaren landar i att det inte skulle ha en jättestor trygghetshöjande effekt och rekommenderar att det inte genomförs finns det ändå skäl att göra det, dels för att markera det allvar med vilket vi ser på mycket av den grova brottsligheten, dels för att inkapacitera farliga brottslingar som annars skulle kunna bli deras mest brottsaktiva. Det är glädjande att vi kan få en bred majoritet för att genomföra denna förändring. Vi ska vara medvetna om att det är en kostsam reform. Mer än en miljard blir priset för ett totalt genomförande. Vi måste väga denna miljard mot andra trygghetsskapande åtgärder, och jag tror att det är klokt att rikta in resurserna där de behövs som mest. Det är naturligt att i ett första läge genomföra reformen för de allra allvarligaste brotten. Jag står givetvis bakom våra reservationer. I och med den konstruktiva anda som jag tycker präglar detta betänkande hade jag tänkt avstå från att göra några yrkanden, men jag ska ändå göra det när det gäller reservation 14 i punkt 10 om särskilda domstolar för unga. Det är en fråga som vi hanterat tidigare i utskottet. Då kunde vi konstatera att det redan finns en särskild ordning för hur brottmål ska hanteras när den tilltalade är . Motionerna på området blir alltså något av en öppen dörr som inte behöver slås in, särskilt i ett läge där vi behöver koncentrera insatserna på de största behoven. 13 (V): Bland det som vi debatterar finns ett riktigt bra tillkännagivande om att unga personer ska få ett målsägandebiträde. Om ett barn begår ett brott mot ett annat barn får inte brottsoffret ett målsägandebiträde därför att brottet inte utreds av polis utan av socialtjänst. Det får till exempel till följd att unga flickor som utsätts för sexualbrott av unga pojkar inte får det stöd som ett målsägandebiträde kan ge när det gäller att till exempel förklara hur utredningen av brottet ska gå till. Utskottet har gjort ett tillkännagivande, baserat på motion, om att alla ska kunna få ett målsägandebiträde och att alla brottsoffer ska kunna få stöd i rättsprocessen, och det är riktigt bra. Vad som däremot inte är bra över huvud taget är att ta bort straffrabatten och låsa in unga personer på långa fängelsestraff. Jag har noterat att många tycker att detta känns bra för stunden. Men de partier som är för detta måste då komma med förslag på vad som ska ske när unga 18-åringar låses in och sedan kommer ut som kriminella fullblodsproffs när de är 26−27 år. Vad tänker göra då? Vilken plan har för att dessa grabbar ska komma in i samhället igen efter sitt långa fängelsestraff? Är det arbetslinjen som gäller? Ska de kanske bli entreprenörer? Jag vet en sak som de kommer att kunna bygga företag kring, och det är kriminalitet. Det kommer att vara det enda som dessa grabbar har lärt sig i livet. Det finns en sak som framhålls i både forskning och kunskap från myndigheter: Unga som sitter på långa fängelsestraff blir mer kriminella. Det har inte den avskräckande effekt som många tror att det ska ha. Straffrabatten finns för att unga är just unga. Frontalloben är inte utvecklad, och inkapacitering i tidig ålder skadar hjärnan och den psykosociala utvecklingen. Det finns hur många anledningar som helst. Logiska argument och forskning biter inte heller på en socialdemokratisk regering, utan det är bara makt och pengar som fungerar på en sosse. Därför frågar jag: Hur ska ni ha råd? Att ta bort straffrabatten kostar . Att hålla en person inlåst kostar 1 miljon . är häkten och anstalter överfulla, och Kriminalvården kräver mer resurser. Domstolarna kan knappt hålla häktningsförhandlingar. Var finns pengarna för att bygga de anstalter som vi ska fylla med ungdomar? Vilka skolor ska stängas, och vilka sjukhus ska få färre sjuksköterskor för att vi ska ha råd att bygga fler anstalter? Det är i åldern 18–20 som de absolut högsta nivåerna av lagföring sker. Det är ett mönster som har varit oförändrat . Den viktigaste lärdomen angående kriminalitet är att den minskar i takt med att personen blir äldre. Att ta bort olika former av straffrabatt kommer att göra att de unga grabbarna från utsatta områden kommer att cementeras i kriminalitet. varnar för att ungdomar kommer att exponeras för våldbejakande extremism och riskera att radikaliseras på anstalterna. tycker att det är ytterst olämpligt att ta bort straffrabatten. I riksåklagare utredning, , står det: ”Mot denna bakgrund drar vi slutsatsen att det inte finns något empiriskt, eller erfarenhetsbaserat, stöd för skärpta påföljder för unga lagöverträdare.” Jag vill vara tydlig med att detta inte är en fråga om uppfostran och att skärpa sig. Detta är klasspolitik. Klass är anledningen till att en person faller in i kriminellt beteende. Det handlar om avsaknad av utbildning, psykisk hälsa och förutsättningar att komma ut på arbetsmarknaden som vuxen. Det är ingen ursäkt för kriminalitet och ingen ursäkt för någon kriminell handling över huvud taget, men varenda politiker måste förstå de bakomliggande orsakerna till kriminaliteten i samhället. De som försöker snuttifiera debatten till att handla om att polisen inte har befogenheter att ingripa mot unga ljuger. De som säger att straffet inte är tillräckligt kännbart och att det är därför personer begår brott har inte koll på läget. Att våga brottsbekämpa innan brott begås är riktigt politik. Det är att vara modig i dagens politiska debatt. Här duckar i princip alla politiska partier från sitt ansvar när det enda politiska förslag de kommer med när det handlar om att stoppa ungas kriminalitet är att förlänga deras straff. Jag yrkar bifall till reservation 20. 14 (M) replik: Jag blev inte förvånad över det sa i sitt anförande eftersom alltid skyller allt på sociala klyftor och fattigdom. Så var det också . Ofta står på brottslingarnas sida, inte på brottsoffrens. Vi får ofta höra att straff inte har någon effekt. är dock inkonsekvent, för ibland hjälper det med höga straff och ibland absolut inte. När det gäller unga lagöverträdare hjälper det tydligen inte alls, men vid sexualbrott har straffen betydelse och en positiv effekt. Hur resonerar här? Varför hjälper längre straff vid sexualbrott men inte vid ungdomsbrott? säger att 18-åringar, som alltså är myndiga, blir förhärdade brottslingar i fängelset. Men som jag sa i mitt anförande säger ungdomspoliserna i att rånarna beter sig som förhärdade brottslingar trots att de är unga. De är alltså förhärdade redan innan de har fyllt 18, så loppet är nog kört. Poliserna säger också att rånarna kan få ungdomstjänst i ett antal timmar och att de kan förstå att målsägare är rädda och inte vill gå vidare när det inte blir några större konsekvenser för gärningsmännen. Det måste bli konsekvenser, och brottsoffret måste få upprättelse. Hur tänker ni att brottsoffret ska få upprättelse om dessa unga brottslingar inte får straff? 15 (V) replik: Det är beklämmande att höra att en före detta polis inte har greppat mer av hur det kriminella samhället ser ut. har jobbat som polis och säger om 14-åriga barn som begår fruktansvärda kriminella handlingar att det inte finns någon ursäkt och att loppet redan är kört. Detta säger allt om politik. Ni har ingen som helst förståelse för varför unga faller in i kriminellt beteende, och ni bryr er inte heller. Det går att peka ut tre barn i varje klass som det inte kommer att gå bra för, för det ser vi redan på BVC, i förskoleklass och senare på högstadiet. Men vill inte hjälpa dessa unga att bli laglydiga vuxna, utan vill låsa in dem på långa straff. Det kommer att skapa fler brottsoffer. Givetvis ska brottsoffer få upprättelse, men med politik skapas fler brottsoffer eftersom unga kriminella inte får hjälp att stoppa sitt kriminella beteende. politik skapar fler brottsoffer och mer otrygghet i samhället för förebygger inte och tar inte tag i ungdomar innan det är . Det är beklämmande höra uttrycka att för en 14-åring är loppet redan kört. Med en sådan politik är inget regeringsbärande parti. 16 (M) replik: De är redan förhärdade , och det var det jag menade när jag sa att loppet är kört. Jag menade inte att det är för all evighet. Sedan har missat det som även missade, nämligen att vi moderater vill ge en utredare i uppdrag att ta ett samlat grepp om lämpliga brottsförebyggande åtgärder. Vi vill alltså ha en utredning där man tittar över allt som kan förebygga. Mer än så kan detta inte tydliggöras. Det stämmer absolut inte att vi inte vill förebygga. Många inom har sagt att fängelsestraffen är för korta, för man hinner till exempel inte påbörja och slutföra ett behandlingsprogram. Om man sitter i fängelse hinner man påbörja och slutföra behandlingsprogram. Man hinner också få en yrkesutbildning så att man förhoppningsvis kan få ett jobb när man kommer ut, i stället för att fortsätta att begå brott. Det är faktiskt bra att få det här. Om man väljer arbetslinjen i stället för brottets bana är jag glad, för jag tycker alla som kan ska arbeta, särskilt brottslingar. Jag tycker att det är bra att de arbetar i stället för att begå brott. 17 (V) replik: Det är intressant att först nu har kommit på att man vill utreda vad som skulle kunna vara olika brottsförebyggande åtgärder. Jag kan komma med några konkreta tips: att få bort den ekonomiska ojämlikheten i samhället, att satsa på att det finns rimligt många lärare och personal i skolan och att rusta upp så att socialsekreterarna kan göra ordentliga insatser i tidig ålder för barn. Detta är tre konkreta saker som inte behöver utreda på något sätt. I stället kan ni ställa om er politik, , så att ni satsar på att ungdomar får en ordentlig utbildning och kan få ett jobb och en bostad när de blir vuxna. Detta kan man göra i stället för att sänka skatten för de rika, vilket skapar klyftor, vilket ökar kriminaliteten, vilket ökar otryggheten i samhället. Det är vad borde göra. Vi ska inte ha fler brottsoffer. Det enda sättet vi kan stoppa kriminaliteten på är att se till att ungdomar inte faller in i kriminellt beteende och att ingen unge glöms bort, oavsett varifrån man kommer – ett utsatt område eller ett rikt område. Oavsett varifrån i samhället man kommer, var man bor eller vilka förutsättningar man har ska varje unge ha samma förutsättningar. Här gör inte ett dyft för att se till att vi inte glömmer någon unge över huvud taget. Jag tycker att det blir tydligt när börjar prata om att den utbildning unga ska få ska ske på anstalter. Det är jättebra att tillsammans med ska se till att det ges rätt till utbildning på anstalterna, för denna möjlighet har det dragits ned på, men gör inte ett dyft för att rusta upp skolan så att ungarna inte hamnar på anstalt över huvud taget. Då är man ute och cyklar. Om vi ska få upprättelse för vartenda brottsoffer måste vi förebygga att brott inte sker över huvud taget, för vi ska inte ha fler brottsoffer. Detta gör man bara med förebyggande arbete. 18 (KD): En av samhällets viktigaste uppgifter är att medverka till en positiv uppväxt och utveckling för barn och ungdomar. Det område som vi nu behandlar, unga lagöverträdare, är ett område som är en viktig del av arbetet för att hjälpa ungdomar hitta rätt väg i livet. Människan är i behov av gemenskap med andra och fungerande relationer för att må bra och kunna utvecklas. Den mest grundläggande formen av gemenskap är familjen, där människor möts över generationsgränserna i kärlek och tillit. Denna insikt är en grundbult för oss kristdemokrater. Varje människa är unik och värdefull i sig. Men ensam är inte stark, utan det är tillsammans med andra som vi växer som personer. En förutsättning för ett samhälle byggt på gemenskap och tillit är att människor känner sig trygga i vardagen. Brottslighet måste därför både bekämpas och förebyggas. När det kommer till det senare utgör familjen en ovärderlig resurs. Familjens roll i att fostra och leda de unga kan inte nog betonas. Forskning från visar att barn som växer upp med dåliga relationer till sina föräldrar löper större risk att hamna i kriminalitet. En stark anknytning till föräldrarna har därför en förebyggande effekt och minskar risken för att barn och unga dras till brottsliga miljöer. Varje människa har ansvar för sina handlingar. Kriminella handlingar kan inte reduceras till att handla om vare sig uppväxt eller social miljö. En stödjande familjepolitik är en av de viktigaste insatserna för att minimera risken för att en ung person hamnar i fel kretsar med kriminalitet och brottslighet som följd. Goda normer och värderingar kan överföras mellan generationer, och därför behöver föräldraansvaret stärkas. Att förebygga brott och tidigt upptäcka barn och unga som löper risk att hamna i brottslighet är av största vikt. För att lyckas med detta behöver vi en politik som har ett helhetsperspektiv på barn och ungdomar. Det behövs en stödjande familjepolitik, en bra skola, satsningar på ungas uppväxtmiljö, ett grundligt brottsförebyggande arbete och en offensiv kriminalpolitik. En majoritet i utskottet ställer sig bakom fem tillkännagivanden som på olika sätt stöder det brottsförebyggande arbetet för unga lagöverträdare. Förslagen går i rätt riktning, men som vi ser det når inte tillkännagivandena ända fram. Detta gäller främst frågan om straffrabatt för unga lagöverträdare. presenterades utredningen gällande slopande av straffrabatten för unga. Den har sedan varit ute på en remissrunda, och svaren presenterades 2019. Regeringen har också varit ute i debatten och sagt att den ska avskaffas. Ändå har inget praktiskt hänt fram . Det var först i samband gängsamtalen som regeringen öppnade upp för att förändra ungdomsrabatten. Tyvärr är det förslag som är på gång att läggas fram för tunt, och detta var en bidragande orsak till att lämnade samtalen. Regeringens förslag verkar innebära att ungdomsreduktionen endast ska avskaffas för den som upprepade gånger begår grova brott. I praktiken innebär det att max någon procent av dem som lagförs och får ungdomsrabatt kommer att inbegripas. begår allt fler unga grova brott, och sanktionerna mot detta är alldeles för svaga. Vi vill se att ungdomsrabatten avskaffas på riktigt. Det är uppenbart att det måste göras betydligt mer för att komma åt unga kriminella. Ett av skälen till att ungdomar pressas att utföra grova brott är att de får betydligt lägre straff än vuxna. Straffrabatten för myndiga personer måste förändras och avskaffas. Vårt samhälle anser att när man är är man myndig nog att få körkort och att avgöra vilka som ska få sitta här och stifta lagar. I mina ögon är det att vi ser ett rättsligt och straffrättsligt ansvar för den som är . Förutom straffskärpningar behövs ett antal åtgärder på det sociala området. har föreslagit en miljardsatsning på sociala insatser mot brott. Vi föreslår bland annat en nationell krissocialjour som ska kunna sättas in på extra utsatta platser, till exempel ett område som är på väg att sättas på polisens lista över utsatta områden. Då kan en krissocialjour göra en riktad men uthållig insats. Vi har en samverkansmodell där skola, socialkontor, polis och fritid samverkar. Den heter SSPF. Syftet är att förhindra att barn hamnar i eller fortsätter med kriminellt beteende eller drogmissbruk. Genom att samla och samordna resurser kring barn ska samhället agera snabbt och skapa gemensamma lösningar. Resurser kring barn innebär både att ge stöd till barnets familj och att det professionella nätverket ser hur man kan verka för att bryta ett negativt mönster. SSPF finns på flera håll i landet . Arbetet kan se lite olika ut, så även resurstilldelningen. Vi kristdemokrater föreslår därför att man med medel ska stimulera att SSPF-samverkan ska finnas på fler platser och fördjupas där det redan är på gång. En avgörande faktor för ett effektivt förebyggande arbete är att de olika aktörerna som möter ungdomar i riskmiljö kan föra dialog och utbyta information om dem. tolkas sekretesslagstiftningen olika i olika kommuner. vill reformera den nu gällande lagstiftningen i syfte att klargöra sekretessreglerna och förtydliga dessa så att samarbetet underlättas. Oro för att göra fel får inte hindra olika myndigheter att göra allt som är möjligt för att få en ungdom att lämna eller inte hamna i kriminella miljöer. En ändrad sekretesslagstiftning skulle underlätta samverkan när det gäller misstänkt kriminella och dessutom underlätta arbetet med barn som är brottsoffer inom ramen för barnahus. Jag vill utifrån detta yrka bifall till reservation 5 gällande utvärdering av sekretessbestämmelser. Vi kristdemokrater kommer tillsammans med de partier som så vill att fortsätta att agera med ytterligare förslag i det viktiga arbetet att skapa ett tryggare och också hitta vägar för att medverka till en positiv uppväxt och utveckling för barn och ungdomar där vi på olika sätt förebygger och motverkar att de väljer en brottslig väg i livet. 19 (L): Jag yrkar bifall till reservation 9, som handlar om att vi behöver utreda fler brott, även om gärningspersonen är , för att ge ett bra underlag för att ska kunna vidta viktiga och riktiga åtgärder för att förhindra ny och fortsatt brottslighet. Vi har debatterat detta gissel och detta elände som förstör livet för så många unga så tidigt, alltså kriminalitet. Jag tycker att många poänger har förts fram här. Det är ingen som föds kriminell, utan man hamnar i situationer när man är mycket ung, obetänksam och hjärnan inte är fullt utvecklad. Men man hamnar i ett elände, och ingen griper in. Det finns inga föräldrar som står och förklarar för denna unga person att det som han eller hon håller på med är oacceptabelt, utan detta får fortsätta. Jag tycker också att det har kommit fram väl grundad argumentation om varför det är för slappt och att det blir för få konsekvenser av de handlingar som unga utför. från tog upp exempel om hur polisen plockar upp unga människor på gatan. Men de kommer snabbt ut igen och fortsätter sin kriminalitet. Det är klart att så länge detta fortsätter är signalen att det inte händer någonting. Detta handlar om barn och ungdomar som rimligen har ett ganska svagt föräldrastöd hemma, och de har sannolikt ett kamratskap som är allt annat än positivt. Vi vet att brottsligheten beror på avsaknad av normer och frånvarande vuxna vårdnadshavare som har checkat ut – det enda de checkar in på är att hämta ut barnbidraget. De kämpar, men de kanske saknar kapacitet. Det kan vara psykiska problem, missbruk och mängder av miljöer som gör att unga människor befinner sig i fruktansvärda situationer. När föräldrarna, oavsett denna misär och denna mentala istid, inte klarar av sitt uppdrag och inte är kapabla måste någon annan gripa in. Då måste det offentliga gripa in, och det är detta vi diskuterar. Vad ska vi göra, och hur ska vi reagera? Då finns det från Liberalernas sida ett enda tydligt budskap: tidigare och tydligare. Vi har faktiskt ytterligare ett budskap, och det är att skolan är nyckeln. För oss liberaler är det helt avgörande att unga människor lämnar skolan med tillräckliga resultat för att ta sig vidare i livet. De satsningar som vi har gjort med att rusta upp skolan börjar nu ge resultat. Jag tycker att från var inne på det på ett fint sätt när han visade att kopplingen mellan tillräckligt lyckad skolgång och frånvaro av kriminalitet är ett samband som alla här borde ta till sig. Det är helt givet. Men, fru talman, vad ska vi göra om det ändå begås brott? Då har vi olika ingångar. Det ena är att det måste ske insatser tidigare och tydligare. Vi har pekat på .