prot · H80948 · 2020-12-07 00:00:00 — Utan deras arbete skulle antalet anmälningar till KU troligen vara betydligt mindre. Det är dock en aning bekymmersamt att även regeringens statsråd i vissa fall får kännedom om relevant och behövlig information via medier. Det väcker frågor om hur väl förmedlingen av information till olika statsråd sker inom . Exempelvis fick varken utrikesministern eller försvarsministern information om att den irakiske försvarsministern var svensk medborgare och om vad som framförts av honom vid mötet på den svenska ambassaden. De informerades om hans medborgarskap först i samband med mediernas rapportering . Med tanke på att hade militär personal i och att frågan om att förlänga mandatet för den svenska insatsen vid den aktuella tidpunkten låg på regeringens bord känns det lite märkligt att det inte ansågs finnas skäl att informera ministrarna om denna uppgift. Avslutningsvis vill jag rikta ett stort tack till utskottet, presidiet och kansliet. 16 SKÅNBERG (KD): Jag vill börja med att tacka kansliet för det utomordentliga arbete som har gjorts för att vi skulle komma i hamn med det här betänkandet, liksom naturligtvis mina kollegor i utskottet. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Detta är ett rejält arbete. Lägger man ihop betänkandet och bilagorna är det över 1 100 sidor. Vi tog tag i detta . kom pandemin, men arbetet låg inte helt nere. jobbade inte minst kansliet med underlaget. har vi så arbetat intensivt. Vi är ett av de utskott som har fått dispens för att mötas fysiskt. Det har av olika skäl inte varit möjligt att göra detta via Skype och liknande digitala verktyg. är vi i hamn. Utifrån 30 anmälningar och den administrativa höstgranskningens arbete har vi nu kunnat enas om ett helt enigt betänkande. Det kan låta som om det är vardagsmat – så här har det varit nu – men det är inte självklart. Vi är åtta olika partier som är skolade och drillade i att vara partipolitiska, men har vi fått uppdraget att göra detta på strikt konstitutionell, juridisk grund. Vad andra gör med vårt resultat – om man gör ett politiskt ansvarsutkrävande eller om väljarna har synpunkter eller ställningstaganden – är inte vår sak. Vi har gjort vårt arbete utan att ta de hänsynen. Detta har KU haft i uppdrag . I början, och långt in på vårt århundrade hette den här debatten dechargedebatten. Det betydde helt enkelt ansvarsfrihetsdebatten, och då var frågan om statsråden skulle bli ansvarsfria för den tid deras ämbete hade varat. heter det granskningsdebatt, och vi har andra ordningar om statsråden inte skulle sköta sig rent lagmässigt. Det har inkommit 30 anmälningar, och av dem har 12 lett till någon form av påpekande av brister, eller kritik, om man vill använda det uttrycket. Är det verkligen värt allt detta arbete? Ja, det är nödvändigt. Också när vi friar pekar vi på vad som är en god konstitutionell ordning, vad som är lämpligt för framtida regeringar och hur KU vill se sakernas tillstånd i fortsättningen. Av de 30 ärendena och de 12 bristärendena är det tre som jag skulle vilja lyfta fram här. De är allvarligast. Det är inte så att vi har allvarligare ärenden än annars – ingenting kommer i närheten av ärendet om Transportstyrelsen, som var något alldeles speciellt, men det finns flera andra saker i historien som har varit betydligt allvarligare – men de är allvarliga nog. Det är tillräckligt för att vi ska säga: Så här vill vi inte ha det i längden. Två av ärendena handlar om utrikesministern och försvarsministern. KU har granskat hanteringen av uppgifter om försvarsminister. Vi skriver att vi ställer oss frågande till bedömningen att varken utrikesminister eller försvarsminister behövde informeras om situationen när det gällde den irakiske försvarsministern – detta mot bakgrund av att faktiskt hade militär personal i och att frågan om att förlänga mandatet för den svenska insatsen låg på regeringens bord. Regeringen och ansvariga ministrar har ett övergripande ansvar för att säkerställa att myndigheter informerar regeringen om den aktuella situationen inom respektive ansvarsområde. Informationshanteringen inom respektive departement ska leda till att ansvarig minister får relevant och nödvändig information. Det lärde KU sig den hårda vägen när det handlade om Transportstyrelsen. Jag hade gärna sett att försvarsministern och utrikesministern också hade lärt sig det. Enligt regeringsformen ska utrikesministern hållas underrättad när en fråga av betydelse för förhållandet till en annan stat eller en mellanfolklig organisation uppstår hos en statlig myndighet. I granskningsärendet har det kommit fram uppgifter som det bör ha funnits skäl att informera utrikesministern om, bland annat att en förundersökning om brott mot mänskligheten inletts mot den irakiske försvarsministern. Men det hade inte skett någon underrättelse. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Sedan har vi fallet med den så kallade falske officeren. Han bedömdes av som olämplig ur säkerhetssynpunkt. De gjorde en prövning, och de kom fram till att stora delar av hans cv var falska. Mot bakgrund av bedömningen att personen i fråga var olämplig ur säkerhetssynpunkt hade det enligt varit naturligt att frågan följdes upp i kontakterna mellan Försvarsdepartementet och Försvarsmakten, eftersom han tidigare hade varit officer. Om frågan hade följts upp hade fått information om personens tidigare uppdrag vid bland annat Natos militära högkvarter än i samband med medierapporteringen. Vi är tacksamma för en fri och oberoende press, men det är inte den vägen som utrikesministrar och försvarsministrar ska vara informerade i allvarliga frågor. Det är enligt KU rimligt att såväl försvarsministern som utrikesministern möjligt får kännedom om sådana uppgifter. , fru talman, har vi tillståndsärendet om utbyggnaden av raffinaderi i . KU påpekar att ett beslut av regeringen om att kräva en tillåtlighetsprövning bör fattas i processen. Men som vi har hört andra kolleger säga finns det inte något formellt hinder mot att fatta beslut i ett senare skede. Det kan komma nya omständigheter som gör att det prövas också i sista instans. Det är ändå viktigt att understryka att regeringen och myndigheterna måste sträva efter att frågor om att regeringen ska pröva tillåtligheten väcks redan i första instans. I den här typen av ärenden finns det intresseavvägningar som kan motivera en prövning av regeringen. De bör som regel vara kända redan när en ansökan ligger hos en mark- och miljödomstol. Därför vill utskottet framhålla principen om domstolars självständighet enligt regeringsformen. Mot bakgrund av det bör regeringen vara försiktig med att ta över tillåtlighetsprövningen i ett sent skede. Ju högre instans målet behandlas i, desto större bör försiktigheten vara. Kanske något mer allvarligt är det att det har framkommit att klimat- och miljöminister har uttalat sig om behovet av nya investeringar i fossila bränslen som regeringen har berett frågan om tillåtlighetsprövningen. KU påpekar att sådana uttalanden under en pågående prövning av regeringen kan ge upphov till tvivel om att prövningen är saklig och opartisk. KU pekar på att objektivitetsprincipen i regeringsformen gäller när regeringen prövar förvaltningsärenden, och det ska regeringen rätta sig efter. KU tar också upp de kontakter som förekom mellan det aktuella bolaget och innan bolaget återkallade sin ansökan. En återkallelse av ansökan har inte diskuterats, men formen och innehållet i kontakterna och mejlväxlingen är så anmärkningsvärda att KU ifrågasätter lämpligheten i att kommunicera med enskilda på det sättet. KU understryker vikten av en omdömesgill kommunikation i alla sammanhang, också detta. 17 (L): Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Eftersom det är ett enigt utskott som står bakom detta betänkande är naturligtvis mycket redan sagt, särskilt under kapitel 3. Det är det kapitel vars ärenden vi kanske borrat i och bollat mest i utskottet eftersom det rör sig om frågor med särskilt stor tyngd för vår konstitutionella ordning. Men låt mig ändå ta upp de ärenden under denna rubrik som jag tycker är av extra stor betydelse utan att därmed förringa något av de andra. Det gäller tre anmälningar som lett till att utskottet unisont uttalar kritik mot regeringen. Det handlar naturligtvis om regeringens och statsrådets hantering av intressekonflikter och jäv i samband med Utredningen om styrmedel för att främja användning av biobränsle för flyget, regeringens hantering av en ansökan om bearbetningskoncession för järnbrytning i Kallak och regeringens, och i synnerhet statsminister och vice statsminister , hantering av ärendet om tillstånd för Preems utbyggnad av raffinaderiet i . Om man är lite dramatisk skulle man kunna summera det hela med följande ord: jävsrisk, förhalande av beslut, godtycklig hantering och politiska överprövningar av domstolsbeslut. Det är knappast omdömen som är smickrande för någon regering, särskilt inte i ett land som sedan århundraden har präglats av, och sätter en ära i, att vara en demokrati och en transparent och öppen rättsstat med en styrning som bygger på god förvaltningssed. Vi i utskottet uttrycker det naturligtvis på ett något mer diplomatiskt sätt, som sig bör, men vi är ändå tydliga i vår kritik. När den särskilda utredaren i Utredningen om styrmedel för att främja användning av biobränsle för flyget förordnades kände Miljö- och till att personen i fråga, , var styrelseledamot i ett bolag i samma sektor, men man bedömde att det ändå var förenligt med uppdraget. Det var då i och för sig inte känt för departementet att den särskilda utredaren också var aktieägare i bolaget, något som gör frågan ännu mer delikat. I svaren som KU har fått från säger man att en tilltänkt utredare generellt sett inte bör ha sådana engagemang att utredningens slutsatser och förslag kan leda till betydande effekter för honom eller henne. Det är en slutsats och bedömning som utskottet i allra högsta grad delar, och utskottet understryker vikten av att detta därför upprätthålls. Att en tilltänkt utredare är styrelseledamot eller äger aktier i ett företag som kan komma att påverkas av utredningens förslag bör leda till att man noggrant överväger om personen är lämplig som utredare, och regeringen har ett stort ansvar här. Att värna utredningsväsendets integritet och objektivitet borde vara en uppgift för alla inblandade att särskilt vakta. När det gäller frågan om Kallak har utskottet vid ett flertal tidigare tillfällen understrukit vikten av att handläggningen i förvaltningsärenden inte fördröjs i onödan, eftersom det medför risker för rättssäkerheten och eftersom enskilda i allra högsta grad kan drabbas. När regeringen handlägger och beslutar i förvaltningsärenden är det naturligtvis centralt att förvaltningsrättsliga principer upprätthålls. I Kallakärendet ser vi däremot att det inte vidtogs några synbara handläggningsåtgärder under närmare . Det är inte acceptabelt. Det ställer sig utskottet också enhälligt bakom. Sökanden har vid ett flertal tillfällen sökt kontakt med för att få framlägga sitt ärende vid ett möte, men då har departementet sagt att det inte är möjligt eftersom frågan rör ett kommande regeringsbeslut och ett ärende under handläggning. Detta sätter vi i förhållande till att statsministern under utfrågningen i ett annat ärende menade att man som part har möjlighet att framföra sin uppfattning muntligt för att alla ska behandlas lika. Vi i utskottet konstaterar att det inte har varit så i detta fall, och vi uttalar kritik. Ärendet fortsätter medan människors liv står still. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) I ärendet om Preem har vi haft tre frågor i en att granska: tidpunkten i processen för regeringens beslut att förbehålla sig tillåtlighetsprövningen, lämpligheten i att statsrådet uttalade sig om behovet av nya investeringar i fossila bränslen som regeringen beredde frågan samt formen och kanske framför allt tonen i kontakterna mellan Preem och . I detta fall hade först i ett förhållandevis sent skede uppmärksammat att den verksamhet som det var fråga om var av sådan karaktär att regeringen borde förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. menade att det hade tillkommit omständigheter i ett relativt sent skede. Regeringen har dock fortfarande inte klargjort vilka omständigheterna var eller hur det i sig påverkade processen. Ett beslut av regeringen om att förbehålla sig prövningen bör fattas i processen. Som vi har sagt finns det inte något formellt hinder mot att fatta ett sådant beslut i ett senare skede, till exempel om nya omständigheter framkommer. Men strävan från regeringens och myndigheternas sida måste vara att frågor om att regeringen ska pröva tillåtligheten väcks redan i första instans. Det finns i ärenden av det aktuella slaget intresseavvägningar som kan motivera en prövning av regeringen, och detta bör som regel vara känt när en ansökan ligger hos mark- och miljödomstolen. Därför vill vi också särskilt lyfta principen om domstolarnas självständighet enligt regeringsformen. Den får inte ifrågasättas. Mot bakgrund av detta bör regeringen iaktta försiktighet i fråga om att ta över tillåtlighetsprövningen i ett så sent skede. Vi säger att ju högre instans målet behandlas i, desto större försiktighet måste iakttas. Vidare har vi i granskningen uppmärksammat att statsrådet har uttalat sig om behovet av nya investeringar i fossila bränslen som regeringen beredde frågan om tillåtlighetsprövningen. Som vi har uttalat måste statsråd självklart få vara delaktiga i den politiska debatten, men det måste ändå råda en försiktighet när man uttalar sig i den egenskapen. I granskningen framkommer också att det har förekommit kontakter mellan Preem och innan bolaget återkallade sin ansökan. Vi har inte sett att denna återkallelse av ansökan har diskuterats, men formen och tonen i kontakterna gör att utskottet ifrågasätter lämpligheten i att kommunicera med enskilda på det tämligen kompisaktiga sätt som har förekommit. Utskottet understryker därför vikten av en omdömesgill kommunikation i alla sammanhang. Med detta vill jag säga tack till kansliet och kollegor för som vanligt mycket goda och intressanta diskussioner. Jag vill också önska god jul, för julen lär komma oavsett eller inte. 18 (MP): Jag kommer att presentera några specifika ärenden utifrån den värdegrund som jag redogjorde för i min inledning. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Alla i landet har höga förväntningar på att ärenden handläggs snabbt och ordentligt i alla kommuner, regioner och myndigheter. Det ska man ha. Många handläggare som arbetar i de här olika verksamheterna har förvaltningslagens krav om snabbhet, effektivitet och rättssäkerhet som rättesnöre i sitt vardagliga arbete. Jag är säker på att de, precis om jag, förväntar sig detsamma när det gäller regeringens handläggning av förvaltningsärenden. I ärendet om bearbetningskoncession för Kallak har handläggningen har dragit ut alldeles för . Det innebär en rättsosäkerhet för alla parter. Många lyfter att det försvårar för näringslivets investerare. Det gör det; jag delar den uppfattningen. Jag vill också lyfta att det påverkar livet i mycket hög grad för dem som lever på platsen, bland annat urfolket samerna. De har samma rätt att få veta hur deras framtid ser ut. Det är viktigt för mig och att alla som berörs i den här typen av ärenden synliggörs när frågorna debatteras. Jag vill också säga några ord om hanteringen av ärendet som gäller Preems utbyggnad av raffinaderiet i . Det är viktigt att tar alla riksdagsledamöters anmälningar på största allvar och utreder dem till dess att utskottets ledamöter känner att de har det underlag som de behöver för att kunna göra sin bedömning. En noggrann utredning är något som är till nytta både för oss ledamöter och för regeringen och de statsråd som granskas. Det blir tydligt i till exempel ärendet om Preem, där utskottet har mycket underlag och till och med kallade experter till sig för att ytterligare fördjupa den juridiska granskningen. Det är bra att KU, liksom utfrågade statsråd, är överens om att regeringens beslut att i sådana här ärenden förbehålla sig prövningen bör fattas i processen. Något formellt hinder mot att fatta ett sådant beslut i ett senare skede finns dock inte. Det här är egentligen inga konstigheter, eftersom det finns reglerat i särskilda lagrum att regeringen kan åta sig prövningen från alla rättsliga nivåer. Regeringen har en uttalad plats i rättskedjan. Det är viktigt att det är klargjort, särskilt eftersom det här är ärenden som förekommer så sällan att det inte finns någon upparbetad praxis att ta del av. Utskottet påpekar att större försiktighet krävs ju senare i processen regeringen åtar sig ett ärende. Så hanteras också andra ärenden och beslut som hanteras i domstolarna: Det ställs högre och högre krav på hanteringen av ärenden ju högre upp i rättssystemet man befinner sig. I den här granskningen har KU verkligen fått påminna sig om sin egen vilja att granska objektivt och utifrån hur lagen faktiskt ser ut. Det kan vara så att olika aktörer har synpunkter på lagen, men vi som är riksdagsledamöter vet vilka det är som bär ansvaret för att besluta om nya lagar eller förändra lagar som vi inte är nöjda med hur de fungerar när de faktiskt ska tillämpas. Det är vi som har det ansvaret, och grunduppfattningen är ändå att land ska med lag byggas. 19 (S): En person som utreder en fråga till regeringen ska undvika situationer där man misstänks att utöver uppdraget agera i eget intresse. Även om personen i fråga är mycket kunnig och väl insatt i de frågor som ska hanteras får andra engagemang inte leda till att utredningens integritet komprometteras. Det här är ibland en svår balansgång, då personer med stor kunskap ofta har just erfarenheter och kunskaper som kan vara värdefulla i många fall. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) I granskningen av det som kallas för G2, intressekonflikter i utredningen för flyget, ställs just denna frågeställning på sin spets. Den inriktar sig på ett tidigare språkrör för de gröna som var utredare och med detta satt i styrelsen för ett bolag som utvecklade biodrivmedel för bland annat just flygindustrin. När den särskilda utredaren förordnades för uppdraget kände Miljö- och till att hon var styrelseledamot i bolaget men bedömde att uppdraget ändå var förenligt med att vara särskild utredare. Det var då heller inte känt för departementet att den särskilda utredaren även ägde aktier i bolaget. Det aktuella bolaget började senare att diskutera ett samarbete med en annan aktör inom ett område med nära koppling till utredningsuppdraget. Vad man kan framhålla är dock att det inte rörde sig om ett jävsförhållande i den bemärkelsen att det handlade om beslutsfattande. Det kan nämnas att kommittéväsendet eller utredningsväsendet inte särskilt berörs i regeringsformen och är ett led i själva beredningen av regeringsärendena. Statsrådsberedningen tog fram promemorior i ärendet. Där framhålls sådana saker som förtjänst, skicklighet och könsbalans som exempel på grunder som ska vara tillämpbara vid rekrytering. Statsrådsberedningen har också tidigare tagit fram en kommittéhandbok som gäller information och riktlinjer för ordförande, särskilda utredare och kommittésekreterare. Där framhålls att de svenska departementen är små jämfört med sina motsvarigheter i andra länder, och huvuddelen av arbetet med att förbereda större reformer sker inom kommittéväsendet. Uppgifterna är att ta fram fakta, analyser och lägga fram förslag men inte att fatta besluten. Öppenhet och insyn är en självklar del, och det är också av vikt att framhålla den enskilde personens ansvar att vid tillfälle då man blir ombedd att leda en utredning fundera igenom huruvida uppdraget som sådant intressemässigt kan kollidera med andra åtaganden och i så fall agera efter det. Utskottets ställningstagande tar dock fasta på att också regeringen har ett ansvar för att utröna i vad mån den tilltänkta utredarens uppdrag och ekonomiska intressen kan förväntas vara förenliga med uppdraget. I övrigt föranleder det hela dock inget ytterligare uttalande. Ett annat ärende jag tänkte nämna är det som benämns G18 och G29, där anmälarna begär en granskning av hantering av uppgifter om tidigare försvarsminister . Informationsflödet inom och mellan departement har belysts med anledning av att ansvariga ministrar, försvars- och utrikesministrarna i detta fall, informerades först när uppgifterna presenterades som något av nyhetsscoop i medierna. Det kan förvisso, fru talman, utifrån en utomstående betraktelse sägas vara ett gott betyg till den fria pressens arbete, men med anledning av att informationen har funnits på ambassader och i utan att den har kanaliserats vidare till ansvariga ministrar har frågor uppkommit. Till saken hör att just informationsflödet på utlandsmyndigheter är frågor som har tagits upp i detta sammanhang. Man bör ha i åtanke att det handlar om största departement med en global organisation och den komplexitet detta i sig kan innebära. Så sent som i förra årets granskning framhöll en tidigare kabinettssekreterare att han framhållit behovet av att förbättra rutiner och informationshantering. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Vad gäller det nu aktuella ärendet kan framhållas att det i massmedierna rapporterades om att tidigare försvarsminister var svensk medborgare och folkbokförd i . ska uppgifter också ha förekommit i irakiska medier om detta. Han ansökte, också enligt uppgift, om uppehållstillstånd i , fick permanent uppehållstillstånd 2011 och blev svensk medborgare 2015. Han ska ha varit folkbokförd i en Stockholmsförort . Det har också rapporterats om att han misstänktes för bidragsbrott, folkbokföringsbrott och brott mot mänskligheten. Förundersökningar genomfördes men lades senare ned. Utskottet har förutom skriftliga frågor till berörda departement också genomfört utfrågningar med såväl försvarsministern som utrikesministern. I sammanhanget kan man också ha med det som framkom i utfrågningen av utrikesministern om att det inte är en helt ovanlig situation att svenska medborgare utses till regeringsposter i andra länder. Det som i detta fall väckte extra uppmärksamhet var det faktum att har, som nämnts tidigare, militär personal i för den internationella koalitionen för att bekämpa Daish och att även brottsmisstankar fanns mot den berörda personen. Med hänvisning till regeringsformen 10 kap. 13 § ska chefen för det departement som har hand om utrikesärendena hållas underrättad när en fråga som är av betydelse för förhållandet till en annan stat eller till en mellanfolklig organisation uppkommer hos en statlig myndighet. I svaren från anges att uppgiften om den irakiske försvarsministern och innehållet i den nämnda ambassadrapporten inte bedömdes vara av sådan karaktär att det fanns skäl att informera utrikesministern eller försvarsministern. I varje given situation handlar det om bedömningar. Alla har följt gällande ordning, och ministrar uttrycker förtroende och tillit till departementen och ambassaderna för hanteringen av informationsflödet. Men det är klart, fru talman, sett i backspegeln efter alla de frågor och uppgifter som har framkommit i granskningen har utskottets bedömning ändå landat i att det hade ansetts befogat om den information som fanns på ambassader och i departement i ett tidigare skede än via medieuppgifter nått ministernivån. 20 (M): Flera har varit inne på att många av granskningarna i detta kapitel är särskilt allvarliga sett till vad vi har funnit och till deras antal. Jag kommer att fästa mitt fokus vid två av dem som en komplettering till det som min moderata kollega tidigare var inne på. En granskning gäller ett tillståndsärende om utbyggnad av raffinaderiet i .