prot · H70958 · 2020-01-15 00:00:00 — I er kommittémotion kan vi läsa att föreslås ställa sig bakom det som anförs i motionen om att fristående förskolor ska inspekteras av Skolinspektionen. I motion kan vi läsa att föreslås ställa sig bakom att Skolinspektionen ska överta tillsynen av samtliga förskolor, det vill säga även de fristående. Det är exakt samma yrkande. Som jag var noga med att lyfta fram under vår beredning i utskottet ställer sig också bakom detta. Det betyder att vi har en majoritet i och med att Liberalerna också har en skrivning. Hur kommer det sig att inte tar den här chansen och följer upp detta, när vi har en tydlig majoritet och är överens om att Skolinspektionen borde överta ansvaret även för de fristående förskolorna? 150 (C) replik: Vi är såklart alltid villiga att få igenom vår politik. har vi gjort en budget tillsammans med regeringen, som vi såklart står bakom. Vi är, vill vara och kommer att fortsätta vara en trovärdig samarbetspartner. Det innebär att man går samman med dem som man vid det aktuella tillfället har gjort en budget tillsammans med. När det gäller konkreta lösningar, till exempel att Skolinspektionen ska intervenera, är jag säker på att vi kan fortsätta att ha diskussioner i om hur vi ska lösa detta framgent. Vi har tidigare skrivit ihop saker i utskottet. När man har processer i är det dock viktigt att man lyfter saker , när vi behandlar frågorna, så att det finns möjlighet att skriva ihop saker. Det kan inte göras när saker redan är klara, som skedde vid det här tillfället om jag minns rätt. Då kanske vi kan lösa situationer framgent – om vi från alla partier får ordentlig koll på processerna. 151 (V): Jag skulle vilja börja med att yrka bifall till reservation nr 4. Även om vi står bakom alla våra reservationer vill jag för tids vinnande yrka bifall endast till den. Jag vill också börja med att säga att vi alla här håller med om att svensk förskola är unik. Vi håller också med om att svensk förskola är av hög kvalitet och att det system som vi har byggt upp kring den svenska förskolan på ett väldigt positivt sätt skiljer sig från systemen i stora delar av världen. Men vi måste erkänna att det finns problem. Alla barn ska kunna utvecklas med de bästa förutsättningarna och utifrån sina behov. En bra förskola är minst lika viktig för barns utveckling som en bra skola. Rätten till en bra förskola för alla barn är en självklarhet för . Bra barnomsorg är också en förutsättning för att kvinnor och män ska kunna förvärvsarbeta på lika villkor. Inom förskolan löper dock personalen större risk än andra yrkesgrupper på arbetsmarknaden att drabbas av exempelvis stressrelaterade sjukdomar. Det riskerar att i slutändan drabba barnens utveckling. Barnen har rätt till en bra verksamhet, och personalen har rätt till en god arbetsmiljö. Många anställda i förskolan mår inte bra , och många vittnar om sin pressade situation. Stora barngrupper och för få kollegor leder till en stressad arbetsmiljö. har rapporterat, baserat på uppgifter, att personal i förskolan löper högre risk att bli sjukskriven än genomsnittet på arbetsmarknaden. till psykiska sjukdomar, där stressrelaterade diagnoser ingår, är risken för den som arbetar i förskolan högre att drabbas av en sådan sjukdom än för övriga arbetsmarknaden. Detta är allvarligt ur ett arbetsmiljöperspektiv och riskerar även att påverka barnens utveckling. Storleken på barngrupperna påverkar både barn och personal. har riktlinjer för barngruppsstorlek, men de är enbart en rekommendation. Det måste förändras. är rekommendationen 6–12 barn per grupp i åldern 1–samt 9–15 barn per grupp i åldern 4–. riktlinjer bygger på samlad internationell och nationell forskning och visar på fördelarna med mindre barngrupper, bland annat att det leder till bättre miljö med lägre ljudnivå och gynnar barns lärande. anser att dessa riktlinjer är bra, men eftersom det inte finns någon reglering av barngruppsstorlekarna överskrids på många håll riktlinjer. Regeringen bör därför återkomma med förslag för att komma till rätta med dessa problem och införa en reglering av barngruppernas storlek i förhållande till antalet pedagoger i stället för att det bara ska vara en rekommendation. Många pedagoger i förskolan vittnar också om för höga ljudnivåer. Ljudnivån är så pass hög att pedagogernas hörsel tar skada. Hörselnedsättning och tinnitus är vanligt förekommande. Dessutom är det en stressfaktor för både barn och personal. Ett citat från lyder: ”Höga ljudnivåer på förskolan är ytterligare ett arbetsmiljöproblem som drabbar både vuxna och barn.” Man hänvisar till ett forskningsprojekt från där 17 förskolor ingick, som visade att ljudnivån i förskolan under en arbetsdag ligger över i snitt, vilket är mycket tröttande och kan skapa stressreaktioner. är det en varierande ljudbild med plötsliga toppar i form av skrik, slammer, omkullvälta stolar och bullriga leksaker, vilket inte är konstigt i en förskola. Men det handlar också om att vi har så pass stora barngrupper som vi har . Det är inte ovanligt att personal drabbas av ljudtrötthet och stress. En del i problematiken med hög ljudvolym är som sagt barngruppernas storlek samt att många förskolelokaler inte är dimensionerade för det antal barn som går där. Det är helt enkelt för många barn i förhållande till lokalens storlek. anser att det är viktigt att barngrupperna inte är större än vad lokalerna är dimensionerade för samt att lokalerna på olika sätt ska vara anpassade för den verksamhet som bedrivs där. Många människor arbetar på det som vi kallar för obekväm arbetstid, det vill säga kvällar, och nätter. har föräldrar ingen rätt till barnomsorg på dessa tider. I stället är det upp till varje kommun att avgöra om man ska erbjuda detta. Det gör att många föräldrar inte har möjlighet att arbeta kvällar, och nätter. Det drabbar i synnerhet ensamstående föräldrar, varav många är kvinnor. Många av dem tvingas byta arbetstider eller förlita sig på att exempelvis släktingar och vänner kan hjälpa till med barnpassning – allt för att få vardagen att gå ihop. Så kan vi inte ha det i ett modernt välfärdssamhälle. Rätten till barnomsorg på obekväm arbetstid är en viktig del av feministiska politik. anser att det måste skapas bättre förutsättningar för alla föräldrar att kombinera sitt föräldraskap med arbete. Barn behöver också trygghet och kontinuitet. Det kan de få om det finns en permanent lösning med en professionell barnomsorg, utförd av utbildad personal med kunskap och erfarenhet. Barnomsorgen måste därför anpassas till de behov som finns. Vi menar att regeringen bör utreda möjligheten att lagstifta om förskoleverksamhet på obekväm arbetstid. I den budget som vi debatterade sent kunde vi se att regeringen gjorde nedskärningar på förskolan. Detta var något som motsatte sig. Vi sköt till mer resurser till förskolan än alla andra partier i riksdag. Kommun efter kommun skär just nu ned inom förskolan och skolan. Därför har vi i krävt att regeringen ska ge ytterligare 10 miljarder till kommuner och regioner, och en del av dessa miljarder ska gå just till att minska barngruppernas storlek, att satsa på mer personal och tillskjuta resurser till den svenska skolan och förskolan. Till alla de hjältar och hjältinnor som arbetar i förskolan, till dem som är fackligt aktiva och till dem som är engagerade i förskoleupproret vill jag säga att vårt krav på inte är något som vi kommer att släppa. Vi kommer att ställa dessa krav även i fortsättningen och stå fast vid dem. För oss är det viktigare att ni får de resurser som krävs för att klara av att hålla en hög kvalitet i vår förskola även i fortsättningen än att vara bekväma i den politiska debatten. 152 (L): Jag vill inledningsvis yrka bifall till Liberalernas reservation nr 9 i utbildningsutskottets betänkande, om en nationell förskoleinspektion. Till skillnad från tidigare talare vill jag fokusera på just det som jag anser är statens viktigaste uppgift. är det kommunerna som är huvudman för förskolorna, och det är kommunerna som beslutar om och godkänner enskilda förskolor som drivs av alternativa huvudmän. Den valfriheten ska vi slå vakt om. Den är väldigt uppskattad av många föräldrar. I många kommuner går av barnen på alternativa förskolor. Det staten ska göra, men som Liberalerna menar att den inte gör i tillräcklig grad, är att följa upp kvaliteten när det gäller förskolan. Förskolan har generellt sett i den utbildningspolitiska debatten ett gott renommé. De flesta talar varmt om förskolan och att står starkt när det gäller förskolans verksamhet och barnomsorgen i synnerhet. När Skolinspektionen granskar kvaliteten, det pedagogiska arbetet, upplägget, styrningen, utvecklingen och barnens möjligheter att utvecklas, stimuleras och utmanas kopplat till läroplaner och nationella mål upptäcker vi tyvärr att mycket av de brister som återfinns i svensk förskola lite grann speglar det vi också ser i och gymnasieskolan. Det handlar om kvalitetsbrister, skillnader i kvalitet och skillnader i ambitioner, och det kan relateras till socioekonomiska skillnader och segregationsfaktorer. Därför är det anmärkningsvärt att staten inte har gjort mer för att systematiskt följa upp kvaliteten när det gäller förskolan. Vi kan stå här och berätta om allt vi önskar och skulle vilja göra med svensk förskola, men vi kan inte komma ifrån att det ytterst är de enskilda aktörerna och de 290 kommunerna som är huvudmän för svensk förskola. Det är deras skyldighet att se till att man satsar på förskolan. Det är ytterst deras skyldighet att se till att man bemannar med rätt kompetens och utökar andelen förskollärare. Det står också i Skolinspektionens rapporter att de viktigaste framgångsfaktorerna är tillgången på högutbildad personal, alltså andelen förskollärare, och barngruppernas storlek. Det är de två enskilt viktigaste faktorerna för en framgångsrik förskola där det inte behövs förbättringsinsatser. Liberalerna har följt Skolinspektionen tillkomst . Deras förmåga och kapacitet har vi lyft upp. De behöver inte bara mer resurser. De behöver också utöka sin förmåga. prioriterar man och gymnasieskolan. Man prioriterar inte viktiga verksamheter som vuxenutbildningen eller för den delen förskolan, som vi debatterar . Men det gjordes en långtidsstudie , 2016 och 2017. Det var en stor utvärdering. Drygt 100 kommuner var med i den granskningen. Även där slår man fast dessa skillnader. Det finns ingen likvärdighet. Det finns ingen likvärdighet i kvalitet och tillgång till pedagogisk personal och förskola över landet. Det vi ser när det gäller pedagogisk segregation och ambition i syns tyvärr redan i förskoleverksamheten, och det är allvarligt. Dessutom kan jag nämna, fru talman, att Skolinspektionens granskningar visar att många av huvudmännen, de som leder och styr villkoren och förutsättningarna för förskolan, inte ens har koll på sin egen kvalitet och sin egen verksamhet. Hur ska de, om de inte har koll, kunna bidra till att utveckla kvaliteten och satsa på mindre barngrupper och öka andelen förskollärare? De stickprov och nedslag som Skolinspektionen ändå har gjort fokuserar för mycket, tycker jag, på enskilda förskolor eller på hur kommuner granskar enskilda förskolor. Vår slutsats – avslutningsvis – är att staten borde inrätta en statlig förskoleinspektion, ta över tillståndsförfarandet och ta över kvalitetsansvaret fullt ut men också förstärka Skolinspektionen så att vi inte får denna tillfälliga och ryckiga granskning där det kan ta tre till innan en förskola eller en enskild förskola över huvud taget sätts under lupp. 153 (S): Man blir på lite trallhumör när har varit uppe och inte sjungit för oss men nästan. Alla barn har rätt till en bra start i livet. Det handlar om trygghet, omsorg och vetskap om att de känner sig sedda. Så ska det vara oavsett vem du är, var du bor eller var du kommer ifrån. Förskolan är en viktig del i utbildningssystemet. Förskolan ska vara kompensatorisk och bidra till att utjämna skillnader. Den är helt avgörande för att man ska nå jämställdhet på arbetsmarknaden men också när det gäller att möjliggöra ett livslångt lärande och tillväxt. debatterar vi alltså betänkande UbU8. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i sin helhet i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Jag har stått i denna kammare och debatterat förskolan . Varje gång har jag gjort det med en känsla av stolthet. Jag känner stolthet över svensk förskola, för jag vet vad den betyder för samhällets utveckling och för barnen som får ta del av den fantastiska verksamhet som den faktiskt är. Under dessa år har jag samtalat med väldigt många föräldrar. Jag har mött väldigt många barn i deras vardag. Jag har lyssnat till deras behov, och jag har lyssnat till deras funderingar. Jag har också mött förskollärare och barnskötare som går till sitt jobb med ett engagemang och en vilja att göra ett bra jobb. Det finns en stark känsla av att deras jobb gör skillnad. Deras kreativitet och kunskap har också uttryckts i bekräftelser från barn som har tagit del av förskolans utbud och möjligheter. passerade jag och min dotter hennes gamla förskola. Hon sken upp och pratade om deras ateljé och deras lekar, och hon påminde mig om sina kompisar och pedagoger som hon höll väldigt nära. i förskoleklass har hon större möjligheter att ta till sig de kunskaper som hon fått i förskolan. Hon knäckte läskoden där. Hon började lära sig hur tid och rum fungerade. Hon lärde sig om andra naturvetenskapliga upptäckter. Detta får hon upprepa, och det tar henne till nya kunskaper och insikter där hon är . Jag är, som sagt, på många sätt stolt över den svenska förskolan och de insatser och reformer som vi har genomfört sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde 2014. Med det sagt vill jag också säga att jag inte är nöjd. Det är ett pågående arbete, som aldrig får stanna av, att förbättra och ge förutsättningar till alla barn och förskolor i . Jag har under mina år som utbildningspolitiker haft förmånen att också lyssna på väldigt många duktiga barnskötare. En av dem, , är representant för . Hon har varje gång framhållit vikten av att få fler utbildade barnskötare och kollegor vid sin sida. Vi har gemensamt på lokalt men också nationellt håll lyft barnskötarnas roll i förskolan. Vi har lyft frågan om att vi måste ha som mål att uppvärdera och höja statusen för barnskötarutbildningen så att vi kan säkra kompetensförsörjningen runt om i vårt land. Här har huvudmännen ett väldigt viktigt arbete att göra. Jag har också mött representanter från . Särskilt två av dem, och , har lyft frågor kring arbetsmiljö, forskning och hur vi måste jobba vidare för en mer likvärdig förskola och kompetensutvecklingsinsatser för att göra yrket mer attraktivt och hållbart. Vi har mött förskoleupprorets representanter som liksom de fackliga lyft behovet av att fortsätta utveckla och satsa på förskolan och dess personal för att man ska kunna ge varje barn verktyg att göra sin livsresa och nå sin fulla potential genom det livslånga lärandet. I dessa möten blir det uppenbart att vi har mycket att vara stolta över men också att vi behöver göra väldigt mycket mer. Jag vill rikta ett tack till alla er som på ett konstruktivt och genuint sätt bidrar med era erfarenheter så att vi bereds möjlighet att ta ytterligare steg mot målet om en bättre och mer högkvalitativ förskola. Förskolans roll har stärkts . Det är positivt att man har tagit många steg i rätt riktning. Man har frångått familjepolitiken och synen på att förskolan är en barnpassningsinstitution. Man har stärkt förskolans status genom att den är en del av utbildningssystemet. Det heter inte dagis. Det heter förskola, för det är en lärande institution . Det är positivt att föräldrar till av alla barn i förskoleåldern aktivt väljer förskolan. Det är ett viktigt erkännande i tider då vi diskuterar olika typer av rapporter och förskolans roll i fråga om barnens utveckling och förmåga att ta sig igenom skolan. I betänkandet behandlas väldigt många motioner. I flera yrkanden påpekar man att förskolan har en viktig roll för de barn som aldrig eller sällan möter det svenska språket i hemmet. I den reviderade läroplanen har det svenska språket förstärkts genom att man lägger vikt vid hur man kan bidra till att stimulera språkutvecklingen. har i enighet beslutat att tillföra medel för att möjliggöra en förskola med språkutveckling. Det nya statsbidraget ska stimulera nyanländas språkutveckling. Genom bidraget kan kommunerna eller huvudmännen göra insatser för att kompetensutveckla sin personal, och det är väldigt bra. Regeringen avser också att tillsätta en utredning för att undersöka hur en lagstiftning om rätt till en obligatorisk språkförskola ska kunna införas inom ramen för förskolan. Vidare lyfts frågor om kvaliteten i förskolan. I många förskolor går utvecklingen åt rätt håll, men i andra går personalen på knäna. Förskolan står inför utmaningar som är kopplade till ojämlikhet, personalbrist och stora barnkullar. Det är utmaningar som politiken behöver prioritera och lösa. Forskningen och professionen talar för att förskolans kvalitet är tätt kopplad till ett tydligt och tillgängligt pedagogiskt ledarskap. Därför har vi jobbat för att förskolans chefer ska ha samma yrkestitel som chefer i övriga skolformer och samma rätt att gå den statliga rektorsutbildningen. benämns de också som rektorer och inte som förskolechefer. Barngruppernas storlek har en avgörande betydelse för att höja kvaliteten och måluppfyllelsen i förskolan. Sedan den socialdemokratiska regeringen tillträdde har vi satsat för att minska barngruppernas storlek. ligger denna satsning på över 1 miljard. De nationella riktmärken för barngruppernas storlek som alliansregeringen skrotade har återinförts. Det har gett effekt, säger bedömningar. Även om många i debatten ibland framhåller att det inte har gjort någon skillnad kan vi ändå glädjas åt att riktmärkena och statsbidraget har påverkat utvecklingen åt rätt håll för att minska barngruppernas storlek. Mer behöver såklart göras. Vi är inte nöjda. Vi vet att barn som har gått i en förskola med hög kvalitet är bättre förberedda för skolan, har bättre språkkunskaper och visar större social kompetens jämfört med barn som inte har deltagit i förskolans verksamhet. Detta gäller särskilt barn som kommer från tuffa uppväxtvillkor och en tuff socioekonomisk bakgrund. För att kunna möta de här barnen och deras behov krävs det att man fortsätter att genomföra insatser både nationellt och lokalt på huvudmannanivå genom att strukturera arbetet och ge tid för det kollegiala lärandet, ge pedagogerna tid att vara pedagoger och ge möjlighet till god omsorg och gott omhändertagande. Med detta vill jag tacka för möjligheten att få prata om det kanske absolut viktigaste inom utbildningssystemet och för våra barn – förskolan. 154 (SD) replik: Ledamoten lyfter i sitt anförande fram att vi behöver prioritera förskolan, att det är stora utmaningar som vi ska jobba med att lösa och att personal går på knäna. Vi fick höra att barnen ska göra sitt livs resa i förskolan. Vi hörde också om vikten av barngruppernas storlek och att regeringen har satsat på att minska barngruppernas storlek. Ledamoten nämner också att man inte är nöjd. Det förstår jag eftersom man i det senaste förslaget gör en minskning med i budgeten på den del som speciellt används för att minska barngruppernas storlek. Jag får inte detta att gå ihop. Det som ledamoten säger låter bra, men ni gör helt andra satsningar i er budget. Hur funkar detta? 155 (S) replik: Tack, ledamoten, för frågan! Jag vill fortsätta på trallande: Och alla är här! Men SD har precis kommit hit. Välkomna, , in i förskoledebatten! Det stämmer helt enkelt inte som ni påstår att vi skär ned 700 miljoner på satsningen för att minska barngruppernas storlek. Vi satsar 1,23 miljarder på det här området, och vi har gjort det som vi har regerat tillsammans med med stöd av andra partier. Det stämmer inte, och jag måste säga att det är anmärkningsvärt att och står här i kammaren och kommer med felaktiga uppgifter. Jag vill inte använda ordet ”skäms” men att ni inte funderar lite kring var ni har varit när ni har skurit ned på det här området ! Vi har satsat gång på gång, medan ni har valt att inte stödja det förslaget. Ni har inte i denna kammare haft en satsning på att minska barngruppernas storlek. Men är här, och han är välkommen. 156 (SD) replik: Som ledamoten vet är jag ny i sedan valet . var jag en av de föräldrar som har hämtat och lämnat mina barn i förskolan och tagit hand om snor och blöjor och allt vad det kan vara. Jag tackar så mycket för välkomnandet! Jag kanske inte kan räkna; jag vet inte. Men när man tittar i budgeten under 1:7 ser man att anslagen låg på 4 miljarder plus och anslagen ligger på 3 miljarder plus. Det har minskat med 692 miljoner, för att vara exakt. Det står i klartext i budgeten. Tyvärr har jag inte dokumentet med mig, men det står i klartext under område 1:7. Jag hoppas att jag kan få ett förtydligande kring det, för det vore önskvärt. Ledamoten började i sitt anförande med att yrka avslag på alla motioner. Vad är det som är så hemskt med mitt yrkande, som lyder att vi aktivt ska fokusera på och verka för att förbättra förskolepersonalens arbetsmiljö, att ledamoten aktivt måste yrka avslag på det och sedan kommer att trycka på den röda knappen när vi voterar om det ? 157 (S) replik: Jag upprepar det jag sa: Vi satsar 1,23 miljarder för att minska barngruppernas storlek, och det har haft effekt. Mer behöver dock göras, och där är återigen välkommen att göra det man bör göra för att det ska bli bättre. ställde en väldigt relevant fråga: Varför yrkar jag avslag på era motioner? Det är för att vi inte delar utgångspunkter när det gäller hur man ska bedriva en bra politik. Vi delar inte värderingar, inte heller på det här området. Ni för en politik som går emot forskning. Ni går emot forskning och beprövad erfarenhet på flera områden inom förskolan och har extremt konservativa idéer som jag inte tycker hör hemma i ett Välfärdssverige eller i en svensk förskola. Ni är emot att förskolan ska bidra till att bilda och vägleda våra barn i att bli demokratiska och fria individer som är medvetna om sina rättigheter och som lär sig värderingar om hur man accepterar och respekterar varandras olikheter. Detta är någonting som är väldigt skrämmande för , och därför finns det all anledning för mig att aldrig stödja någonting som ni föreslår på det här området. Däremot vet jag vad mitt parti och vi gör: Vi satsar på att minska barngruppernas storlek. Vi satsar på förskollärarutbildningen. Vi satsar på barnskötarutbildningen. Vi gör insatser för arbetsmiljön och för att huvudmännen ska få de resurser som de behöver för att kunna göra adekvata och viktiga insatser för arbetsmiljön och för dem som arbetar i förskolan, för att kunna göra det som är bra för barnen i förskolan. De satsningar som nämnde gör vi redan, och vi kommer att fortsätta att utveckla svensk förskola – utan . 158 (KD): Förskolan är den plats där många barn tillbringar den absoluta merparten av sin vakna tid. I familjer med heltidsarbetande föräldrar kan barnet ha ”arbetsdagar” som är långt , vilket är det som är föreskrivet i lag för oss vuxna, eftersom restiden mellan förskolan och jobbet måste läggas till. Därför är det självklart att förskolan måste hålla en väldigt god kvalitet. Det är ju där vi lämnar det käraste vi har. Förskolan måste formas efter barnets behov. Därför är det oroväckande att storleken på barngrupper ligger högre än riktvärden, framför allt för de minsta barnen. Riktvärdet med högst sex till tolv barn i småbarnsgrupperna – barn – är inte satt på måfå utan grundat på forskning. Det är flera som har varit inne på det tidigare. Det hänger ihop med att för barn är anknytningen väldigt viktig för den framtida psykiska och fysiska hälsan. Ett litet barn klarar inte av att knyta en nära relation till alltför många andra personer.