prot · H80950 · 2020-12-09 00:00:00 — Att ledarskap är större än djupandning är vi djupt överens om. Det handlar om att ackumulera den energi som krävs för att uppfylla alla delar i våra uppdrag. Vi har ansvar för att göra det själva. Naturligtvis kan vi ha förväntningar på andra i beredningen. Man måste se detta i ett större perspektiv. Vi måste våga utmana våra invanda mönster och våra insikter. Det blir ibland besvärligt för rörelser som till exempel skyller alla problem med kriminalitet på invandring, eller för den delen på kapitalism eller vinster i välfärden, när man i dessa sammanhang upptäcker att bilden är något djupare än så. Jag tror att vi alla måste ta ett par djupa andetag och försöka jobba ned detta. De problem vi upplever, och som själv tog upp i sitt anförande, är nämligen inget man löser över . Detta kräver en enorm långsiktighet. Trygghetsberedningen är ett kärl för att jobba med det, och jag hoppas att vi kan göra det framgångsrikt även framöver. 82 (L): I tänds det ljus för människor som har mördats. Det ordnas insamlingar till brottsoffer. Det arbetas ideellt i brottsofferjourer, kvinnojourer och vittnesskyddsprogram. Allt detta är imponerande insatser från människor som vill se till att brottslighetens offer ändå får heder, stöttning och hjälp när vi har misslyckats med att förhindra brott och bekämpa brottsligheten. Det ämne vi har att debattera handlar om demokratins kärna. Det är dessutom välfärdens kärna, vill jag påminna om, för det är ju inte så att brottsligheten på något sätt slår blint. I all forskning – vilket bland annat framgår av Trygghetsberedningens arbete, som diskuteras flitigt just – är det tydligt att de mest utsatta människorna är de som drabbas hårdast i brottslighetens spår. När otryggheten växer är det de människorna som tappar mest livschanser – om inte, i värsta fall, livet. Med all tydlighet kan brottsligheten dock även slå blint, som bekant. Vi satsar 56 miljarder här. Jag tycker att det hade kunnat vara lite mer; Liberalerna hade gärna sett större satsningar. Vi ska också komma ihåg att vi får tillbaka en del genom skatt från dem som jobbar i rättsväsendet. Vi får minskade sjukvårdskostnader, ökad produktivitet och ökad tillväxt. Affärsklimatet blir bättre när brottsligheten minskar. Inte minst brotten mot företag har ju ökat . Det pratas mycket om att det alltid finns mer pengar. Ja, det är ju så – vi från Liberalerna tycker att den här budgeten, och de här åren av samarbete med regeringen, har burit viss frukt. Vi ser minst 10 miljarder brutto i ökade satsningar på rättsväsendets myndigheter. Det är viktiga investeringar för framtiden. Men mer måste komma – mer behöver komma – och det är också Liberalernas krav på regeringen i det kommande budgetsamarbetet. De här satsningarna måste fortsätta, och det måste bli mer än de 10 miljarder netto som är inmutade. Det står i budgetpropositionen, som vi alla har läst, att vi som medborgare ska vara skyddade mot brottsliga angrepp på liv, hälsa, frihet, integritet och egendom. Då blir ju en retorisk fråga, som justitieministern kan svara på senare: Hur tycker du att det går? Men vi är väl egentligen alla det svaret skyldiga. Jag tror att de avvägningar som ska göras mellan rättssäkerhet och rättstrygghet, som nogsamt tas upp i propositionen, också måste vägas mot integritet. Vi skulle de facto kunna i stort sett utrota brottsligheten , om vi ville, med lite snabb lagstiftning. Det skulle bli ett ganska obehagligt samhälle, vill jag understryka, men det är fullt möjligt. När vi inte vill gå dit är det dock satsningar på myndigheterna och relevant lagstiftning som är vår väg. Vi mäter också den här verksamheten. Vi tittar på Nationella trygghetsundersökningen för att se upplevelsen, och vi tittar på förtroendet för myndigheterna. Vi tittar på själva antalet anmälda brott, alltså den officiella statistiken, men vi tittar också på utsattheten. Vi vet nämligen att alla brott inte anmäls. Låt mig göra några nedslag, herr talman! Vi vet att det skedde en bred försämring av den upplevda tryggheten . Den har studsat upp , och det välkomnar jag. Jag hoppas att det beror på relevanta satsningar på just rättsväsendet, trots att mycket grova brott har ökat i omfattning. Vi kan dock se det mycket allvarliga att av kvinnorna upplevde en rädsla att utsättas för brott, inte minst när de vistades utomhus. Tittar vi på anmälda brott ser vi att en hel del brottslighet minskar men att bedrägerier ökar, inte minst tack vare digitaliseringen och brotten på nätet. En hel del sker i följden av . Vi ser att sexualbrotten har ökat, framför allt de som har lägre straffvärde. Det är en ökning som är mycket, mycket allvarlig. Vi ser hur skjutvapenvåldet ökar, och det gör även den allmänfarliga ödeläggelsen. Det låter kanske konstigt, men det gäller alltså sprängningar. Vi ser även att det dödliga våldet har ökat. När man tittar på utsattheten kan man se att det är en väldigt stor grupp som drabbas av brott, och av mycket brott. NTU:n visar till exempel att det är som drabbas av av brotten. Vi vet också att det är samma sak på andra sidan, bland gärningspersonerna, det vill säga att det är en väldigt koncentrerad grupp personer som begår en stor mängd brott. Det är därför vi i andra sammanhang pratar om att det är viktigt att dessa personer låses in för en längre tids rehabilitering och begrundan över sin verksamhet. Det är alltså ömsom vin, ömsom vatten, herr talman, men generellt sett ökar förtroendet för de rättsvårdande myndigheterna. När man frågar svenska folket får man svaret att deras förtroende för våra myndigheter, som gör ett fantastiskt jobb, ökar. Myndigheterna vill man också tacka så här i ; utöver alla de ideella krafter som jobbar vill man ju tacka alla myndighetspersoner som gör fantastiska insatser i allmänhet, inte minst under . Vi fortsätter satsningen på polisen. Det är just nu 3 000 under utbildning, och fler ska in. Vi slår snart också svenskt rekord i poliser per capita. Vi har redan slagit svenskt rekord vad gäller antal, men blir det snart rekord även per capita. Hundratals nya poliser har kommit ut till regionerna . Detta är viktigt. Det är dock fler myndigheter som är avgörande i den så kallade rättskedjan. Vi ser i domstolarna hur överbalanserna ökar ganska allvarligt, och där har inte minst justitieministern ett stort ansvar för det allvarliga läget. Regeringen skriver i propositionen att man noga bevakar detta, och här kommer det att behövas fler resurser. Jag har pratat med många människor runt om i våra tingsrätter och inte minst i våra hovrätter om att resursbehovet är fortsatt stort. Åklagarna fick en lite styvmoderlig behandling i propositionen, men som flera ledamöter har hört har det annonserats en tilläggsproposition. Det är väldigt vanligt med tilläggspropositioner; det är inte bara så att det kommer en , om en vårändringsbudget, utan nu kommer de lite titt som tätt med tanke på att vi behandlar och försöker möta konsekvenserna av . Kriminalvården får rejäla tillskott, men det kommer inte att räcka att vi bara bygger nytt. Vi måste även bygga om gamla lokaler, och vi måste vara beredda att kolla ute i om det finns överkapacitet vi kan använda. Vi måste också se till att fler personer som har begått brott faktiskt lämnar landet omgående. Det är ett sätt att minska både kostnader och belastningen på Kriminalvården. Vi tvingas göra stora satsningar på rättsliga biträden, vilket är en konsekvens av att fler brott upp. Fler tas till domstol, och det är mer omfattande förhandlingar och mer komplicerat. Vi måste därför se till att det finns offentliga biträden och advokater som får god ersättning för sitt utförda arbete. Så här vill jag dock skicka med en tanke till om att de verkligen måste fundera på om de behöver stämma i bäcken. Vi har nämligen sett en oroande utveckling där det faktiskt förekommer att enskilda advokater – en klar minoritet, såklart – missköter sig å det grövsta och har helt andra uppdrag än de som är tänkta med hjälp av satsningarna i budgeten. Vi fortsätter utveckla Sis, . Mer kan sägas, fru talman, men jag vill avslutningsvis slå ett slag för vikten av att hålla ihop detta. Vi kan göra mängder av relevant lagstiftning och satsningar på myndigheterna. Det handlar om minst 10 miljarder brutto . Men vi måste också se oss vidare omkring. Det handlar inte minst om de socialpolitiska penseldragen – ni vet, skola, arbetsmarknad, integration och jobb. Människor ska kunna känna hopp för framtiden och känna att de är en del av möjligheternas . Då minskar trycket på de rättsvårdande myndigheterna, och tryggheten ökar. Vi behöver förstärka det internationella samarbetet på alla sätt, inte minst inom men också inom det europeiska samarbetet. Här sker viktiga förhandlingar på EU-nivå . Liberalerna önskar slutligen sina kollegor i justitieutskottet och andra närvarande i kammaren en god och synnerligen välförtjänt jul. Jag yrkar bifall till förslaget. 83 Justitie- och migrationsminister (S): Jag tackar för en intressant debatt . Särskilt tackar jag och Liberalerna för det goda samarbete vi haft kring budgetpropositionen som vi nu ska besluta om. Jag tackar också er som deltar i debatten för bra och konstruktiva inlägg. Debatten har handlat mycket om gängkriminaliteten, med all rätt. Jag ska också komma in på det temat mot slutet. Men hade jag tänkt börja i en annan ände, med en fråga som är minst lika viktig som gängkriminaliteten men som jag tycker får alltför lite utrymme. Det är en fråga som inget av högerpartierna – , – nämnde med ett endaste ord i sina inlägg. Inte ens gjorde det, vilket jag trodde att hon skulle. Det jag talar om är mäns våld mot kvinnor. Jag tänkte börja i den änden. har 48 kvinnor mördats av en man som man tidigare haft en relation med. Det är nästan en kvinna . Morden har ofta föregåtts av åratal – ja, kanske decennier – av misshandel, övergrepp, trakasserier och hot från mannen men inte sällan också av misstänkliggörande och skuldbeläggande från omvärlden. ”Ja, men om han nu är så elak, varför lämnar hon honom inte?” Så har det kunnat låta. Så lägger man skulden på brottsoffret, på kvinnan som ofta försöker skydda och värna inte bara sig själv utan också sina barn. Det förhållningssättet är ett svek mot de kvinnorna. Jag vill vara väldigt tydlig här. Den här regeringen har två prioriteringar på det kriminalpolitiska området. Den ena är att trycka tillbaka den organiserade brottsligheten, vilket jag strax ska återkomma till. Den andra är att bekämpa mäns våld mot kvinnor, våldet i nära relationer, och där är det hedersrelaterade våldet en del. Dessa två prioriteringar är likvärdiga. När det gäller mäns våld mot kvinnor är jag väldigt stolt över det vi gjort sedan vi tillträdde . Vi har gjort stora satsningar på polisen. Polisen har mer pengar än någonsin och fler anställda än någonsin, och vi har fler poliser . Polislönerna har höjts. Polisen har fått en modern organisation med bättre teknik, fler kameror och bättre rättsliga verktyg än man haft. Detta har också möjliggjort en satsning mot brott i nära relationer. har 380 nya utredare rekryterats som är särskilt inriktade på sexualbrott, våld i nära relationer, våld mot barn och hedersrelaterade brott. Det är en mycket viktig satsning för att kunna lagföra fler gärningsmän. Vi har också skärpt straffen på de här områdena. Med samtyckeslagstiftningen , vår viktigaste straffrättsliga reform förra mandatperioden, fick inte bara den strängaste sexualbrottslagen någonsin utan också en modern lagstiftning som utgår från det självklara att sex ska vara frivilligt och att allt annat är ett övergrepp. Vi ser nu glädjande nog att flera länder vill ta efter den lagstiftningen. skärpte vi straffet för mord. Vi pekade då särskilt ut mord på en närstående, som ska ge livstids fängelse i ökad utsträckning. När det gäller hedersbrott införde vi en ny straffskärpningsgrund och utreseförbud för att skydda barn som riskerar att giftas bort eller könsstympas. Den lagstiftningen har varit på plats i mindre än , och utreseförbudet har redan tillämpats 14 gånger. Det har alltså redan räddat många barn från ett fruktansvärt öde. När det gäller sexköp och prostitution och människohandel, som ju är en annan form av exploatering av kvinnor och barn, har vi ändrat lagen så att den som köper sex av en kvinna utsatt för människohandel nu kan straffas också för våldtäkt och inte bara för sexköp. Det ger förstås en mycket högre straffskala. Jag tror inte att någon kunnat missa hur polisen under det här året har skruvat upp trycket mot människohandel och sexköp. Det har ju uppmärksammats inte minst efter att någon kändis och någon politiker åkte fast. Så kan det gå. Det är en påminnelse om att polisen jagar de här nätverken och att ingen står över lagen. Vi har tittat på polisen, på straffen, på människohandel men också på brottsoffren. Vi har sett till att brottsofferjourer och kvinnojourer nu har mer pengar att röra sig med än , och vi har gjort så att den som utsatts för sexualbrott nu får ett målsägandebiträde redan vid anmälan – mycket tidigare än vad som förut var praxis. Dessutom har vi ökat möjligheterna att sätta fotboja på de män som förföljer sina före detta och har brutit mot kontaktförbudet. Det här är bara ett axplock av allt vi gjort på detta område. Det finns mycket mer att redovisa, men jag måste ju också hinna med att berätta om det vi ska göra härnäst . Vi kommer naturligtvis att gå vidare med ökade insatser från polis och åklagare men också med mer straffrätt. Vi kommer att skärpa straffen för sexualbrott ytterligare. Vi gör en översyn av straffskalorna där. Det gäller bland annat sexuellt ofredande och våldtäkt. Vi ska ta bort böter från straffskalan för sexköp. Det ingår också i översynen. Vi ska införa ett särskilt hedersbrott med en särskild straffskala efter mönster från det kvinnofridsbrott som vi socialdemokrater införde och som varit en oerhörd framgång för att få upp straffskalorna i det avseendet. Med ett särskilt hedersbrott får vi en avsevärt strängare straffskala också för de brotten. Vi ska ta fram en ny nationell strategi mot våld mot barn. I samband med det kommer vi också att lägga fram förslag om ett nytt barnfridsbrott. Det innebär att om en man slår sin fru inför sina barn kommer också barnen att betraktas som brottsoffer och därmed bland annat kunna få skadestånd av sin pappa. Det är rimligt, för enligt min uppfattning begår mannen i den situationen ett brott inte bara mot kvinnan utan också mot sina egna barn. En sådan man sviker då sin viktigaste plikt i livet, som ju är att ge sina barn en trygg uppväxt, och det ska han bära ansvar för. Det är innebörden i det nya barnfridsbrottet, som vi kommer att kunna gå till Lagrådet med och sedan till med . Jag har pratat länge om vad vi har gjort och vad vi ska göra, framför allt när det gäller brottsbekämpning och straff. Men vi förstår ju alla att om vi verkligen ska komma någonstans, då måste vi också arbeta mycket mer förebyggande. Om mäns våld mot kvinnor ska upphöra, då är det männen som måste förändras. Här måste vi ta en rejäl diskussion om hur det kan komma sig att det är män som begår så gott som alla brott mot kvinnor. Men inte bara det, det är också män som begår så gott som alla brott mot män. Kort sagt: Det är män som begår så gott som alla brott. av alla som sitter i fängelse är män. Det är klart att man måste ställa frågor om det. Är det en naturlag? Måste det vara så? Varför är det så? Och vad kan vi göra åt det? Det handlar förstås om ett långsiktigt arbete; det måste börja redan i barndomen. Våldsamma pojkar blir våldsamma män. Här finns bryggan över till det som ni har talat om , nämligen gängkriminaliteten och det vi ser i en del av de utsatta områdena. De skjutningar och sprängningar vi ser nu och den organiserade kriminaliteten är ett resultat av strukturer som etablerades för länge sedan. Det vi gör , när vi sätter hårt mot hårt mot gängen, borde ha gjort för länge sedan. Det gjorde man inte då, och därför kunde dessa strukturer växa sig starka. Det blir svårare att rå på dem . Det blir dyrare och kommer att ta , men det kommer att gå. För att vi ska lyckas med detta räcker det dock inte bara med de hårdare tagen, utan vi måste också öka integrationstakten ytterligare. Våra reformer under den förra mandatperioden innebar att nyanlända kunde komma i arbete mycket snabbare än under alliansåren; jag tror att etableringstiden för nyanlända nästan halverades under den förra mandatperioden. Detta är bara ett exempel. Detta är bra, och det måste fortsätta. Vi måste dock också se vilka normer, värderingar och sociala förutsättningar som utgör grogrunden för kriminaliteten. Precis det könsmönster som jag talade om tidigare finns också avspeglat i de utsatta områdena och i den här typen av brott. Det är pojkarna som dras in i gängkriminaliteten; det är nästan aldrig flickorna. Det är snarare tvärtom – det går ofta ganska bra för flickorna. De gör bra ifrån sig i skolan, får fina betyg och kan göra den där klassresan och bryta upp från klassamhällets förtryck och begränsningar. Men det går ofta mycket sämre för deras bröder. Här måste vi fråga oss vilka normer, värderingar och förväntningar som dessa pojkar växer upp med och hur vi kan påverka och förändra detta så att det helt enkelt går bättre för dem. Här har , menar jag, trots allt ganska bra förutsättningar. är i grunden en välfärdsstat byggd på idén om generell välfärd. För att förebygga brott måste välfärden vara stark; det är min bestämda uppfattning. Det måste finnas en bra skola, bra socialtjänst, bra fritidsverksamhet och bra barnomsorg och mödravård oavsett var man bor i , och detta måste nå alla. Det får inte vara som i i , som jag besökte . Det var ett i övrigt väldigt bra besök; jag träffade många härliga barn, lärare och ledare. Men jag fick höra att i får inte barn till arbetslösa någon fritidsverksamhet efter skolan, trots att det kanske är just dessa barn som behöver det allra mest. Efter skolan delas barnen upp – de barn vars föräldrar har ett arbete får gå på fritis; de barn som har arbetslösa föräldrar får gå hem. I värsta fall hamnar de hängande på torget med äldre som de absolut inte ska umgås med. Det är pojkarna som hamnar där; det är väldigt sällan flickor. Varför är det då så i och i många andra kommuner? Detta är kommunala beslut, men alla politiska beslut kan ju ändras. Politik har betydelse också i detta avseende. Vi gör nu enorma satsningar på brottsbekämpning från statens sida. Ingen kan längre tvivla på den här regeringens beslutsamhet när det gäller att bekämpa gängen. Vi sätter av pengar. Vi skärper straffen. Vi sätter upp kameror. Vi fyller fängelser med de gängkriminella, och vi bygger fler fängelser, som flera er har varit inne på. Men vi måste också bryta nyrekryteringen. För att detta ska fungera måste kommunerna , enligt min uppfattning, svara upp när det gäller det brottsförebyggande arbetet och satsa på skolor i de utsatta områdena samt satsa på , på fritis och på idrott, musik, kultur, teater och allt annat som lyfter dessa områden. Det ber jag nu om att kommunerna ska göra. Jag ber förresten inte – jag så gott som kräver att de gör det i den här situationen, inte minst mot bakgrund av att jag vet att kommunsektorn går med över 40 miljarder i överskott . Då måste det finnas utrymme för brottsförebyggande insatser. Det är bara så, fru talman, vi kan klara av både att bekämpa brotten och att bekämpa brottens orsaker. 84 (M) replik: Det lackar ju mot jul; det har ingen missat. Ännu som vi kan lägga till handlingarna har passerat i den här kammaren. För den här regeringen är det ju inte bara vi kan lägga till handlingarna, utan det är faktiskt . Tiden går fort i politiken. Det har gått fick en rödgrön regering, och det är ju, får man väl säga, väldigt i ett politiskt liv. Det är många beslut som har fattats. Det har varit många utredningar. Det är många möten som har hållits. Det är säkert mycket av det mesta. Frågan man kan ställa sig just när har passerat är: Hur går det egentligen? Och hur har det gått under de här sex åren? Vad är resultaten? Jag föreställer mig att justitieministern ofta funderar kring dessa frågor. Jag hoppas i alla fall det. Annars kan jag hjälpa till. Jag kan nämligen konstatera att 2020 verkar bli av mörka rekord. Skjutningarna slår rekord . Antalet döda i skjutningar slår också rekord. Det dödliga knivvåldet slår rekord. Antalet personer i gängkriminella miljöer slår rekord. Otryggheten i det svenska samhället slår rekord, enligt den nationella trygghetsundersökningen. Jag undrar, fru talman, om är nöjd med utvecklingen på hans område . Och vilket ansvar har han som justitieminister, och ytterst som chef för ända , för den trygghetskris som just , just här och just upplever? 85 Justitie- och migrationsminister (S) replik: Jag kan konstatera att jag företräder en regering som har gjort mer på det här området än vad någon annan regering har gjort. Jag tror att jag under mina har gått till med över 200 lagförslag, och alla har gått igenom. Vi har skärpt straffen för ett femtiotal brott. Vi sätter nu av mer pengar till polisen än . Vi har fler poliser än någonsin, och vi har fler kameror uppe . Vi har också bättre rättsliga verktyg för polisen än någonsin för att komma åt de här gängen. Vi har också sett till att klara av att bura in en hel del av dem som tidigare sprang runt med vapen på stan; nu sitter de i stället i häkte eller på anstalt. dömde domstolar ut över 10 000 fängelseår – en ökning . Jag tror att alla förstår att det här är problem som går ganska långt tillbaka i tiden och att det här är strukturer som fick bita sig fast i och som inte kvävdes i sin linda då. Det vi gör nu borde man ha gjort . Jag vill påminna om att det inte bara handlar om att klara av alla de brottsbekämpande delarna. När jag talar med polisen i de utsatta områdena säger de ofta tre saker. De säger att de behöver bli fler. De säger att de behöver ha bättre verktyg – då handlar det om kameror, straff, häktesmöjligheter och avlyssningsmöjligheter. De säger också en sak till: Tänk på att det inte bara handlar om oss, utan för att det här ska fungera måste vi också bryta nyrekryteringen. Då måste vi se till att skolan och fritidsverksamheten fungerar, att är stark och att det finns en framtid för ungdomarna. Det är precis där är helt tomhänta. Ni må ha politik kring repressiva åtgärder – det har vi också – men ni har ingen politik för att bryta nyrekryteringen till gängen. 86 (M) replik: Det är så det alltid låter. Oavsett fråga, oavsett problem och oavsett område är det alltid någon annans fel. Det är alltid någon annan regerings fel. Visst skulle man säkert ha gjort mer tidigare, men det, fru talman, är ju ett väldigt dåligt argument för att inte göra vad som krävs för att få bukt med problemen. Det är ju faktiskt lite märkligt att man i när skjutningarna, antalet döda i gängkriminalitet, det dödliga knivvåldet och otryggheten slår rekord inte märker någon krisinsikt hos justitieministern. Han pekar i stället finger åt andra partier och lägger ansvaret på andra och berättar sedan om det antal lagförslag han har lagt fram. Om regeringens politik har varit så lyckad, varför ser då ut som det gör? Jag hoppas att justitieministern får en god jul. Jag hoppas också att han tar en del av till att fundera kring sitt eget ansvar. är att ha varit justitieminister, och det är ett stort ansvar – det ska man inte fly ifrån, utan det måste man ta. 87 Justitie- och migrationsminister (S) replik: Jag tror att de flesta förstår att här finns en i grunden ideologisk skillnad. Jag säger att för att kunna lyckas med den stora uppgiften att bryta gängkriminaliteten ska man gå in med de resurser som vi går in med: med poliser, med krav och med straffskärpningar och allt det repressiva som vi gör. Det ska vi göra, och det gör vi också. Och här finns ingen större skillnad mellan våra partier. Den stora skillnaden, fru talman, är hur vi ser på socialpolitiken och välfärdspolitiken.