prot · H70981 · 2020-03-04 00:00:00 — Det är sällan vi medborgare behöver fundera över om de beslut som fattas politiskt leder till att det ruckas på grundlagen. Självklart tycker vi att alla aktiviteter en individ väljer att göra som leder till terrorism ska kriminaliseras. Att det i förlängningen kan leda till en grundlagsändring är inte lika enkelt att diskutera. Erfarenheten från när IS-återvändare kom tillbaka var avsaknaden av stringenta möjligheter till informationsutbyte mellan , polisen och kommunen för att för det första förhindra, för det andra lagföra vid hemkomst. Därför är det viktigt att först och äntligen få på plats de åtgärder som föreslås i utredningen vid samverkan mot terrorism, tillika få se resultatet av Brås uppdrag om ytterligare behov av samverkan mellan fler myndigheter. Och, fru talman, vi nöjer oss inte med mindre än det bästa. Våra duktiga företrädare i kommunerna behöver och förtjänar bra förslag och bra åtgärder att använda. Men icke förty behöver förslag om kriminalisering av deltagande i terrororganisationer fortsätta att utredas och är en fråga om en grundlagsändring. Vi ser fram emot och lägger stor vikt vid den parlamentariskt sammansatta kommitté som är beslutad. Jag står bakom samtliga reservationer från men yrkar bifall bara till reservation 12 och reservation 18. 24 (V): Terrorism är ett stort hot mot demokratin och alla oss som vill leva i ett fritt samhälle. I våldsbejakande miljöer vill man inte att feminister, miljöaktivister, hbtq-personer, skogsmullar och alla vi andra ska leva i frihet. Den våldsbejakande extremismen står för en karikatyr av vad som händer när en manlig våldsam kultur får härja fritt och obehindrat använda sina maktmedel. Den allra största delen av debatten och lagstiftningen har fokuserat på den våldsbejakande islamistiska extremismen. Det är inte konstigt eftersom IS/Daish var ett stort och reellt hot. Men kalifatet har fallit sönder. IS/Daish är inte längre det stora hot det tidigare var. Terroristhotet, däremot, är inte mindre för det. Den våldsbejakande vitmaktmiljön lever och frodas. NMR demonstrerade både i och i på första maj, som är arbetarnas högtidsdag. Flera terrordåd i och har riktats direkt mot kvinnor och utförts av incelrörelsen. Enligt finns denna rörelse även i och utgör ett säkerhetshot. Det är ensamma män som lever i så kallat ofrivilligt celibat som drivs av hat mot kvinnor och samhället i stort. Genom internetforum växer hatet och radikaliseringen till en högerextrem våldsbejakande extremism som riktar sin frustration mot feminismen och jämställdheten, och våldet riktas mot kvinnor som grupp. Det gemensamma för våldsbejakande extremism är det patriarkala våldet, hatet mot demokrati och frihet och hatet mot kvinnor. Man motiverar terrorismen med olika argument – tolkningar av religiösa böcker, rashat och rasism – men målet är alltid detsamma. Därför är det att blicken och de politiska förslagen breddas så att det inte enbart är islamistisk terrorism som debatteras utan alla former av terrorism. Enligt Nationellt centrum för terrorhotbedömning är det möjligt att ensamagerande individer som motiveras av våldsbejakande högerextrem ideologi kommer att genomföra terrorattacker i . Vi har också haft en sådan attack i närtid. Det finns ett fåtal individer med förmåga och möjlig avsikt att genomföra terrorattentat. Men, fru talman, inte någonstans läggs så mycket tid och energi på att förhindra människor från att radikaliseras som på att försöka lagföra dem. Att få människor att inte vända sig till extremistiska sammanhang, varken religiösa eller politiskt motiverade – det är egentligen där som arbetet ska göras. Extrema och odemokratiska åsikter ska inte få utrymme att växa. Vi vet att i ekonomiskt ojämlika samhällen frodas extrema åsikter lättare. Kriminaliteten är mer utbredd och ohälsan större. Om vi hade en socialtjänst med stor kapacitet att tidigt fånga in barn som inte mår bra eller som är på glid skulle det minska extremismen. Om vi hade kommuner som på allvar hade kapacitet att integrera nyanlända personer in i det svenska samhället skulle extremismen minska. Om vi hade politiker som fokuserade mer på att minska de ekonomiska klyftorna i stället för att nykriminalisera sådant som redan är kriminellt skulle extremismen minska. Terrorism har vi i den här kammaren debatterat otroligt , och det med all rätta. För problemet med radikala och våldbejakande miljöer är stort, men ett ännu större problem är att vi inte debatterar hur vi ska få människor att inte radikaliseras. För det är där det egentliga problemet ligger. Lagstiftningen som vi diskuterar handlar om när det redan är . Då har terrorismen redan skett. Jag yrkar bifall till reservation 12. 25 (KD): Terrorismen är tyvärr ett ständigt närvarande hot i det samhälle som vi lever i. Svenska jihadister har spelat en aktiv roll i Islamiska statens terrorverksamhet, i terrordåd som har begåtts på andra platser i . Vi har även sett terrordåd i vårt eget land. kom den dödliga jihadismen till . körde en person med en lastbil ihjäl fem personer på i . Metoden känns igen från islamistiska terrordåd över hela . Allt fler gärningsmän agerar ensamma men med ideologisk och taktisk uppbackning från exempelvis IS. Parallellt med att jihadismen vuxit fram i har också nazismens terrorceller börjat visa upp sig igen. Förberedelser till mord och bombdåd är den rörelsen ansvarig för. Terrorismen kommer inte att kullkasta vårt samhälle, men den kan göra mycket skada. behöver göra betydligt mer för att stoppa terrorismens framväxt. Människor ska kunna känna sig trygga i att öppenhet och mänskliga rättigheter liksom demokratins grundläggande värden respekteras. Ingen ska behöva känna rädsla för att uttrycka sin mening eller för att delta i politiska eller religiösa möten. Vi har sett flera exempel på de krafter som vill något annat än att värna öppenhet och mänskliga fri‑ och rättigheter – krafter som vill undergräva demokratin. måste ha ett starkt försvar mot dessa hot. Terrorism hotar internationell fred och säkerhet, nationell säkerhet och våra grundläggande fri‑ och rättigheter. I frågor som dessa är det viktigt med en bred samsyn. Enligt har ca 300 personer rest från till och , varav en tredjedel är kvinnor. 140 individer har återvänt. De utgör en säkerhetsrisk. Säkerhetspolisens uppgift är att identifiera och bevaka dessa personer. Flera av dem som återvänt kan behandlas som ärrade krigshjältar i växande miljöer av våldsbejakande extremism och radikalisering. Dessa miljöer måste bekämpas. Visserligen har antalet återvändande minskat. har uppgifter om att flera tvingas stanna kvar, men de som återvänder behöver bevakas ytterligare. Därtill kompliceras underrättelsearbetet och det förebyggande arbetet av att hotbilden också kan bestå av ensamagerande personer. Det finns naturligtvis också en stor mängd personer som enligt har radikaliserats men inte åkt till , och därtill finns ett stort antal inhemska våldsbejakande extremister inom den höger- och vänsterextrema miljön. bedömer att det totala antalet uppgår till 3 000, varav 2 000 är islamister och 1 000 kommer från de höger- och vänsterextrema miljöerna. Alla dessa personer är naturligtvis inte beredda att begå terrorattentat eller andra våldshandlingar, men det är individer som kan stödja, samla in pengar, rekrytera och på olika sätt vara behjälpliga. Detta innebär en tiodubbling av antalet våldsbejakande extremister . Detta är extremt allvarligt, och vi ser hoten växa. När vi nu går mot valår kommer extremisterna troligen att öka sina aktiviteter för att få uppmärksamhet. Det var angeläget att en bred överenskommelse träffades mellan den förra vänsterregeringen och allianspartierna. Vi kristdemokrater har tidigt presenterat förslag för att stärka det förebyggande arbetet och för att ge polisen och de redskap som behövs i kampen mot terror. Överenskommelsen var en uppföljning av den överenskommelse som träffades . Vi anser att det är angeläget att det fortsatt finns beredskap för att kunna kalla in till nya samtal om omvärldsläget förändras igen. Många av de saker som vi kom överens om i terroröverenskommelsen är frågor som vi har drivit . Våra utgångspunkter var att bekämpa idéerna bakom terrorn och att höja vår terrorbekämpningsförmåga. Det är en besvikelse att regeringen i frågan om ett förbud mot samröre med terrororganisationer inte har lyckats leverera en proposition som möter Lagrådets krav. Det är ett misslyckande. Om och när en proposition lämnas till kommer det att vara alldeles . De allra flesta svenskar som har kunnat återvända från IS till har faktiskt redan gjort det, och de kommer troligtvis inte att kunna lagföras. Det är ett stort misslyckande. Icke desto mindre behöver ett förbud mot samröre med terrororganisationer komma på plats. Här behöver regeringen agera. Vi anser att det tydligt ska framgå att inget som helst samröre med eller hjälp till terrororganisationer ska tolereras i . Vi har länge haft en alldeles för tillåtande inställning gentemot dem som utmanar fundamentala delar av vårt samhällsskick. Allt samröre med terrororganisationer bör kriminaliseras. Vi har ett ansvar att förhindra att människor reser från vårt land för att utföra de brutala handlingar som tvingar människor på flykt. Det krävs ett mer offensivt och konkret arbete i kommunerna för att förebygga att människor ansluter sig till terrorceller eller blir IS-krigare. Det är viktigt att bryta det utanförskap som råder i vissa storstadsförorter som kan fungera som grogrund för extrema organisationer. Det är också viktigt att fler goda krafter står upp för tolerans. Här kan exempelvis föreningar och religiösa församlingar spela en viktig roll. Terrororganisationer som IS kan förstås inte hejdas genom dialog om religionsfrihet, men extremistiska religiösa rörelser växer inte fram ur ett vakuum. Det är uppenbart att det krävs en mer aktiv politik på det området. Vi kristdemokrater vill också stärka avhopparverksamhet och det brottsförebyggande arbetet i kommunerna. Staten ska utforma fungerande avhoppar- och anhörigstödverksamhet som inriktar sig speciellt på våldsbejakande islamister och som involverar de muslimska trossamfunden, som kommunerna kan samarbeta med. Ett betydande problem som kan väntas växa framöver är att främmande makt försöker påverka . Det som mest diskuteras är olika typer av ryska desinformationskampanjer och psykologisk krigföring. Vad som däremot diskuteras mindre är vågen av utländsk finansiering av religiösa stiftelser och moskéer som kommer antingen direkt från utländska stater eller från olika aktörer med nära koppling till dessa stater. Det finns stater, stiftelser, organisationer och andra som har intresse av att destabilisera och underminera den svenska demokratin. Det är ett allvarligt hot som påverkar oss långsiktigt. föreslår ett förbud mot att utländska extremister finansierar organisationer, stiftelser och politiska grupperingar i . Ett sådant förbud behöver naturligtvis utredas grundligt. Men vi ser att det finns ett behov av att det genomförs. Utifrån det resonemanget yrkar jag bifall till reservation 7 om finansiering av terrorism. Vi ställer oss också bakom utskottets två tillkännagivanden gällande översynen av sekretesslagstiftningen och att regeringen bör ta fram nationella riktlinjer för att hantera återvändare. Att avvärja terrorhot handlar om att värna statens absoluta kärnuppgift framför alla andra: att värna medborgarnas liv och säkerhet. Sammantaget bedömer vi kristdemokrater att arbetet med att förebygga terrorism behöver förstärkas. 26 (L): Det handlar om det öppna samhället och hoten mot det, om det öppna samhället och de som försvarar det. Försvararna ser vi förhoppningsvis bland annat i den här kammaren. Det här är ett dilemma. Lite grovt uttryckt, fru talman, får man ju vara hur dum i huvudet som helst i . Det vi försöker förhindra är att människor omsätter galenskapen i alla möjliga extrema verksamheter som kan hota oss andra, som bara vill leva i tolerans, öppenhet och frihet. Det har redan varit bra uppräkningar, från både och , av de hot som finns. Det är en bredd av galenskap som organiserar sig och som vill attackera det som vi, enligt vår grundlag, är satta att försvara: människors rätt att vara trygga i . Det som kan läggas till är så kallade djurrättsterrorister eller djurrättsextremister. Det är den enda grupp som inte har nämnts . Det kan vara Liberalernas bidrag så här i slutet av debatten. Även där handlar det om personer som totalt har tappat kontakten med verkligheten och som hävdar att man kan göra vad som helst med människor som har pälsdjur, som driver jordbruk eller vad det kan vara. Det finns personer som attackerar grävskopor, eftersom det finns risk att dessa kan gräva av daggmaskar, eller som attackerar fiskaffärer. De har inga gränser. Nog sagt om det, fru talman. Liberalerna står bakom det mesta i betänkandet. Vi är glada för att en majoritet pekar ut för regeringen att sekretesslagen är helt avgörande. Allt detta måste tas på allvar. Det är obehagligt, men sekretesslagen mellan myndigheter sätter begränsningar för hur man ska kunna bekämpa och inte minst förebygga terrorhandlingar. Vi framhåller också vikten av satsningar på att ta bättre hand om återvändarna. En aktuell grupp, som har lyfts fram tidigare, är människor som kommer från det gamla, sönderfallna kalifatet och som sitter i läger där situationen är fruktansvärd. eller senare kommer de att dyka upp i svenska kommuner, i , i eller var de nu kan hamna. De måste mötas av den främsta expertisen. Det är bra att utskottets majoritet pekar på det och skickar en tydlig signal till regeringen att det behöver förbättras ytterligare, även om mycket bra arbete redan görs. Det för oss in på extremism, som har ett samordningsansvar. Liberalerna brukar med viss tjatighet återkomma till att det är en verksamhet som behöver ligga hos den svenska polisen. Det förebyggande är centralt och hänger till stor del ihop med det brottsbekämpande uppdraget. Det ska alltså vara organiseras där. Det är ingenting för en statistikmyndighet eller , som man ibland kan ha synpunkter på. Man kan lugnt säga att det hör mindre hemma där. Liberalerna yrkar bifall till reservation 18, som vi har tillsammans med andra, om EU-samarbetet. Det är viktigt att det EU-samarbete som finns förstärks än mer. Det handlar om att förebygga, skydda, bekämpa och agera. Den förmågan måste vi ha tillsammans och med samordning. Rätt som det är kan det komma flera attacker. Gränsöverskridande kopplingar är ofta mer regel än undantag vad gäller inspiration och förmågeinhämtning. Men också själva agerandet kan vara samordnat framöver. EU har vidtagit mängder av åtgärder . Det behöver göras mer. Statsministern återrapporterade i kammaren i går om finansieringen av EU-samarbetet. Jag hoppas att inte någon från de andra partierna i den här kammaren sitter och tycker att det är något som man ska snåla på. Det kostar pengar. Vi måste jobba tillsammans inom Europeiska unionen för att bekämpa terrorism. är nämligen snart en av få platser i världen som står för de värderingar som inte minst brukar hylla: det toleranta och öppna samhället. Regeringen får mycket skäll. Jag kan tycka att den förtjänar en hel del av det. Men när man pratar om att försvara öppenheten ligger det lite i sakens natur att det är svårt att veta hur långt man ska gå. justitieutskott har haft ett antal ärenden om skärpta tvångsmedel för att bekämpa brott. En hel del av dem är nya. De kommer till på grund av ny teknik. Det är rimligt och rätt att vi tar de stegen framåt. Men det öppna samhället tenderar att alltid ligga lite efter. Vi måste vara snabbfotade. Det kan hända saker som vi inte har förutsett . Flera har lyft upp det tidigare i debatten. Jag lämnar därför det därhän. Vi måste även vara på det klara med att vi måste vara beredda att försvara vår demokrati med de medel som krävs, oavsett om det gäller hur vi omhändertar människor eller skickar ut dem från utan rättegång. Allt det är obehagligt men helt nödvändigt. För demokratin, vi här inne, har inte bara en rättighet att försvara . Vi har också en skyldighet att göra det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 14.) betänkande 2019/20:CU11 27 (SD): Regeringen har som mål att företagens administrativa kostnader till följd av regler ska minska. Men i verkligheten, utanför skalskyddet i , minskar inte kostnaderna för administration. Anledningen är enkel. Regeringen säger en sak och gör något helt annat. Det är nämligen inte en minskning av administrationen vi har sett sedan regeringen tillträdde. Mångfaldsredovisning är bara en av väldigt många pålagor som regeringen har infört. , ansvarig för regelförbättringar på , säger så här om regeringens regelförbättringar: ”är på väg i fel riktning. Företagens regelkostnader har ökat med i genomsnitt . ser vi hur andra länder går före och arbetar aktivt för att sänka sina kostnader.” Det är alltså 1,2 miljarder i ökning, . Mångfaldsredovisning är bara en liten del. Det kommer ständigt nya påhitt: certifieringar, miljötillstånd, redovisningar och senast tillstånd för att lägga upp virke på den egna marken. När det gäller att lägga nya krav på företagen är uppfinningsrikedomen oändlig. Per år handlar det om en ökning med . Det är vad det kostar att ha en socialdemokratisk regering. Man kan också säga ca 4 800 miljoner mer efter en socialdemokratisk regeringsperiod , och vi har haft en sådan . 4 800 miljoner motsvarar många tusen läkartjänster och sjukvårdsplatser. Men detta är inte skatter eller intäkter till staten, utan det är bara utgifter för våra företag som inte ger någon motsvarande nytta. Kraven på företagen skruvas ständigt åt. Jag har i en tidigare debatt jämfört regerings behandling av företag med kinesisk vattentortyr. Varje droppe gör kanske enskilt inte så stor skada, men den ständiga och säkert återkommande upprepningen driver offret till vansinne. Särskilt jobbigt upplevs det då det inte går att värja sig. Här finns ytterligare ett problem. Företagen behöver inte stå ut med regeringens plåga utan kan göra något som kan leda till något ännu värre för del. De kan nämligen flytta. Varför måste alltid vara bäst i klassen? När nya regler kommer från EU väntar många av övriga länder så som möjligt. Sedan ser de till att så få företag som möjligt drabbas av de nya regelverken. Vår regering gör precis tvärtom. Därmed drabbas våra företag negativt jämfört med företag på andra ställen i EU. Man gör en övertolkning. Man gör lite mer. Man inför lite fler regler som blir lite hårdare på precis alla områden. Frågan handlar inte om huruvida företagen ska fundera över hur de på bästa sätt drar nytta av kompetensen hos medarbetarna och hur mångfald kan vara en fördel. Jag är helt övertygad om att företagen klarar att arbeta med detta utan särskilda krav på redovisning till staten. Problemet är den påtvingade nya pålagan. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation nr 2. Jag står visserligen bakom alla våra reservationer, men för att spara tid vid kommande votering nöjer jag mig med nr 2. 28 (S): Jag vill yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. För att precis som spara tid vill jag inte tillföra särskilt mycket mer, utan vi tar det i de förmodade replikerna. Där kan lägga fram sina förslag och frågor. 29 (SD) replik: Som jag sa förut är mångfaldsredovisning bara ännu en pålaga för . Miljöredovisningar, certifieringar och alla möjliga tillstånd och avgifter är andra pålagor som regeringen har infört. Hur går alla dessa nya pålagor egentligen ihop med regeringens mål om att minska administrationen och regelkrånglet för företag? Hur ser riksdagsledamoten på det faktum att regeringen har ökat kostnaderna för företagen med åtskilliga miljarder bara genom att öka deras administration? 30 (S) replik: lyfter upp viktiga frågor. Vi måste självklart diskutera vad företag ska redovisa och vad de ska göra. Om kammaren väljer att det ska finnas arbetsmiljölagstiftning, miljölagstiftning och liknande måste man följa upp det. Då måste man också ha verktyg för det. Mångfaldsredovisning är något som EU har bestämt. Det vore nog inte särskilt klokt att föregripa det arbete som håller på med för att utvärdera detta. Vi kanske kan hålla oss till det som betänkandet handlar om. Vad gäller mångfaldspolicyn och de redovisningar som ska göras ligger det i linje med svensk kod för bolagsstyrning. Det är inte så att företagen själva, i sin självreglering, tycker att detta är ett problem. Jag tycker att det är viktigt att vi har en uppföljning av hur mångfaldsarbetet i företagen ser ut. Om vi här ska kunna ha en tillämplig och bra lagstiftning om exempelvis jämställdhet i arbetet måste vi också ha en överblick. Detta handlar dessutom om de absolut största företagen som är noterade på börsen. Det handlar om ungefär 50 företag som behöver hantera detta. De ska ha över 250 anställda. Jag tror inte att det är ett speciellt betungande arbete för dem att redovisa hur könssammansättningen ser ut och vilken kompetens eller bakgrund medarbetarna har. kommer såklart alltid att driva på för att regler och liknande tas bort. Det intressanta är frågan om varför driver en regelförenklingslinje och exempelvis ifrågasätter miljölagstiftningen, vilket gjorde här i talarstolen. Han sa att man kunde ta bort det där. I så fall kan man ju även ta bort arbetsmiljölagstiftningen. Då hamnar vi i ett läge där företagens väl är det som gäller, medan man inte bryr sig om arbetstagarna så mycket. 31 (SD) replik: Det var en lite väl överdriven tolkning att säga att man skulle vilja ta bort arbetsmiljölagarna bara för att man säger att väldigt mycket har tillförts under den socialdemokratiska regeringen i form av ytterligare rapporter. Jovisst, mångfaldsredovisningen är bara en liten rapport, bara en droppe till, som företagen ska stå ut med. Låt mig då omformulera mig: Regeringen har åstadkommit 1,2 miljarder i ökning . Kostnaderna för företagen har ökat med 4 800 miljoner. Vi hade arbetsmiljölagar och miljölagar redan innan den socialdemokratiska regeringen tog vid. Det här är alltså bara ökade utgifter som företagen har fått som Socialdemokraterna har suttit vid regeringsmakten. Det är kostnader som är en direkt följd av att regeringen har infört nya regler, certifieringar, mångfaldsredovisningar och så vidare. När det gäller EU går vi som sagt alltid lite längre. Vi gör alltid lite mer. Vi ska alltid vara lite bättre, till skillnad från andra länder som gör precis tvärtom. De gör nästan lite mindre än vad man måste. De lägger sig vid den undre gränsen, medan vi i stället lägger oss vid den övre gränsen. Frågan är om detta är ett bra facit för regeringens arbete med förenklingar. Tycker regeringspartierna själva att de är värda ett högt betyg för arbetet med regelförenklingar? Från mig skulle betyget knappast komma över ett F. 32 (S) replik: Det är klart att inte tycker att regeringen ska få ett högt betyg. Det ligger i sakens natur. I er reservation skriver ni att det ska finnas ett anonymiserat anställningsförfarande inom offentlig sektor. Detta är intressant, för i de kommuner där styr – i gäller det exempelvis , och – har man inte infört det. lägger alltså förslag här i riksdag om att man ska göra vissa saker, men när man går till nivå visar det sig att det inte hänger ihop. De säger en sak här och en annan sak där. Att säger att det blir 1,2 miljarder dyrare måste ses som en partsinlaga. De bakar såklart in alla kostnader som de ser som problematiska, och sedan drar de till med lite till. Det är ungefär som när kritiserar RUT-avdraget och liknande. Jag tar inte den där siffran på särskilt stort allvar. Det är tydligt att på punkt efter punkt väljer att ställa sig på företagens sida mot arbetstagarna. Så blir det varenda gång det kommer ett förslag. Det gäller exempelvis skyddsombudsfrågan. sa att vi redan hade en arbetsmiljölagstiftning. Men den är ju beroende av att det finns skyddsombud som granskar.