prot · H709117 · 2020-05-06 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Utökning av antalet suppleanter Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter skulle utökas enligt följande: från 321 till 322 i från 319 till 320 i finansutskottet från 321 till 322 i skatteutskottet från 321 till 322 i justitieutskottet från 321 till 322 i utrikesutskottet från 320 till 321 i försvarsutskottet från 320 till 321 i socialförsäkringsutskottet från 321 till 322 i socialutskottet från 321 till 322 i utbildningsutskottet från 320 till 321 i trafikutskottet från 322 till 323 i miljö- och jordbruksutskottet från 321 till 322 i näringsutskottet från 320 till 321 i arbetsmarknadsutskottet Kammaren medgav dessa utökningar. § 3 Val av extra suppleanter Val av extra suppleanter företogs. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till suppleant i miljö- och jordbruksutskottet § 4 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2019/20:3606 till finansutskottet 2019/20:3601–3605 till finansutskottet COM(2020) 183 till civilutskottet Åttaveckorsfristen för att avge ett motiverat yttrande skulle gå ut . § 5 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2019/20:UbU12 Lärare och elever 2019/20:UbU16 Forskning Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2019/20:MJU15 Naturvård och biologisk mångfald Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande § 6 Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande betänkande 2019/20:CU13 betänkande 2019/20:CU10 betänkande 2019/20:CU16 1 (M): Vi har just nu att debattera tre separata ärenden: Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 4 i CU13 Fastighetsrätt om en översyn av Lantmäteriet. Lantmäteriet och dess tjänster är en förutsättning för att fastigheter ska kunna avstyckas där nya bostäder kan byggas. De fattar beslut om ändring av existerande gränser, om samfälligheter, om servitut – ja, listan kan göras lång. Gemensamt för allt arbete som Lantmäteriet gör är att det är svårt att undvika att ha med dem att göra om man vill bygga nytt, vare sig det handlar om hus, lantbruksfastigheter, infrastruktur eller nya näringsverksamheter. Lantmäteriet finns lite överallt, kan man säga. Lantmäteriet som statlig myndighet har ett ansvar att utföra sina samhällsviktiga uppgifter så att vi kan fortsätta utveckla . Tyvärr fungerar det inte alltid som det bör hos Lantmäteriet. I en rapport från från konstateras följande: ”är långa handläggningstider i förrättningsverksamheten en stor utmaning för SLM. Kompetensbrist, omoderna handläggningsstöd och ett arbetssätt som inte säkerställer framdrift i ärendena ses som bidragande orsaker. SLM har tagit flera initiativ för att komma tillrätta med problemen, men någon påtaglig förbättring bedöms inte kunna förverkligas förrän på . JO har riktat kritik mot Lantmäteriet för långsam och passiv handläggning. En av Lantmäteriets åtgärder för att svara på kritiken har varit att successivt slutföra myndighetens ärenden som är” – lyssna! – ”äldre än .” I samma rapport jämförs Lantmäteri med sina systermyndigheter i våra nordiska grannländer. Det visar sig – tyvärr, får jag väl bara säga – att är sämst när det gäller handläggningstider och också dyrast. Detta håller inte. måste regeringen ta tag i problemet. Lantmäteriet har en viktig samhällsuppgift och får inte vara den bromskloss i samhällsutvecklingen som det nu har blivit. För att komma till rätta med problemen anser vi att det krävs en allmän översyn av Lantmäteriets verksamhet. Vi anser även att man bör underlätta för kommunerna att inrätta egna kommunala lantmäterimyndigheter. Det är regeringens uppgift att ta nödvändiga initiativ. Det vi nu anför bör ställa sig bakom och tillkännage för regeringen. Att ha en bostad som man kan kalla sitt hem är en självklarhet för de flesta men enbart en dröm för alltför många. Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande har en bostadssituation med växande utanförskapsområden där trångboddhet och otrygga andrahandskontrakt råder. Vi har en EBO-lagstiftning som ger kommunerna möjlighet att säga nej till bosättning i vissa områden men som fortfarande låter kommuner med felriktad godhet säga ja till nya invånare i redan överfulla lägenheter och i områden där utanförskap råder och möjlighet till integration är minimal. Det har också visat sig i dessa coronatider att smittspridningen varit särskilt utbredd i områden som präglas av trångboddhet. I min egen hemkommun, det socialdemokratiskt styrda , har två stadsdelar klassade som utanförskapsområden ökat sitt invånarantal med 15–– utan att nya lägenheter har tillkommit i dessa områden, det vill säga att människor flyttar in i redan bebodda, trånga lägenheter. Men det rödgröna styret ser inget behov av att begränsa inflyttningen trots att detta skulle ge dem som redan bor där en riktig möjlighet att komma in i det svenska samhället. Vägen till integration, fru talman, går inte via trångboddhet i utsatta områden. Den går via en medveten bostads- och integrationspolitik, såväl på nationell nivå som i kommunerna. En bostad är så mycket mer än fyra väggar och ett tak. Det är en biljett in i samhället och vuxenlivet och en förutsättning för att bilda familj och skala upp eller, senare i livet, skala ned. Bostadssituationen i beskrivs som en bostadskris av nästan alla. Vissa ser det inte så. Den rödgröna regeringen, som inte klarat av att komma med några förslag på hur krisen ska lösas, gör det uppenbarligen inte – om det inte är så att de ser utökade kvadratmeter i attefallshus eller bygglovsfria altaner som en del av lösningen. Vi moderater står självklart även fortsättningsvis bakom de moderata förslag som behandlas förenklat i ärende CU10 Bostadspolitik. Vi kan tyvärr bara konstatera att den nuvarande regeringen vid makten inte har en fungerande bostadspolitik, men vi moderater lovar att återkomma till denna kammare med förslag som och vi som har ett boende eller kämpar för ett boende så svårt behöver. Det behöver , det förtjänar , det har rätt att kräva, och vi kan bara hoppas att den rödgröna regeringen i brist på egen politik tar till sig våra förslag på hur bostadskrisen ska lösas. Jag ser fram emot att fortsätta debatten om bostadspolitiken i . 2 (SD): Lantmäteriet kartlägger och samhället med avancerade och detaljerade kartor, en information som blir allt viktigare på flera samhällsområden. Det är därför angeläget att tillgängliggöra så kallade geodata för att vidareutveckla digitaliseringen och öka effektiviteten i samhällsbyggnadsprocessen, detta för att förenkla planering och genomförande och korta byggtider och minska kostnaderna i alla led, något som det utan tvekan finns ett stort behov av på dagens krisande bostadsmarknad. Utöver detta skulle enkel tillgång till uppdaterade geodata ge fler och större effekter. Vi kan inte minst dra lärdom av de fruktansvärda händelser som utspelade sig i , då nästan skog brann ned och brandmän kämpade dag och natt för att få kontroll på de omfattande bränderna. arbete försenades då på grund av att man använde sig av gamla, icke uppdaterade, kartor. I rådande läge bör insikten vara stor om att arbete med frågor som ökar möjligheten till förberedelse och tillåter att samhället kan agera snabbt vid behov är otroligt viktigt. Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande Vidare, fru talman, skulle öppna geodata möjliggöra för fler företag att utveckla både befintliga och nya tjänster. har alltid legat i framkant i digitaliseringen, både av samhällstjänster och hos såväl medborgare som företag. Här finns därför stora möjligheter. Sammanfattningsvis är uppdaterade kartor av stor vikt för många delar av vårt samhälle och skulle bidra till ett flertal positiva effekter. Därför föreslår att de senast uppdaterade kartorna ska göras tillgängliga för alla, kostnadsfritt. Jag yrkar därför bifall till och gemensamma reservation nr 2 i betänkandet CU13, Fastighetsrätt. 3 (C): Jag börjar med CU13. vill konkurrensutsätta delar av Lantmäteriet, för att få en snabbare handläggning och förbättra tillgängligheten till lantmäteritjänsterna. Detta behöver ske som myndigheten utvecklar sitt arbete med geodata, digitalisering och förbättrad service till medborgare och kommuner. Skälet till att vi vill ha en snabbare handläggning – den kan ta – är att det är allvarligt att man hellre avstår från en fastighetsaffär än avvaktar en förrättning. Visserligen har myndigheten blivit bättre på att handlägga äldre ärenden, det vill säga de som är äldre än , men det räcker inte. Antalet ärenden har gått ned både hos den nationella myndigheten och hos några av de kommunala. Det är inte en positiv utveckling eftersom det visar att antalet förrättningar minskar. Detta kan i sin tur vara ett tecken på avstannat samhällsbygge. Ytterligare ett skäl till att konkurrensutsätta och snäppa upp arbetet vid myndigheten är att kunna behålla de utbildade lantmätarna i konkurrens med byggföretag och konsulter. Jag yrkar bifall till reservation 4 i CU13. Jag går över till CU10. Med ett fortsatt sjunkande bostadsbyggande och en fortsatt illa fungerande bostadsmarknad, där det fortfarande saknas 600 000 bostäder och 240 av landets 290 kommuner anger att det finns bostadsbrist av något slag, finns det mycket att göra. Grunden för en bättre fungerande hyresmarknad har lagts med januariavtalets punkter om fri hyressättning i nyproduktion, en kartläggning och åtgärder som gör att lägesfaktorn får ett ökat genomslag vid hyressättningen samt ett oberoende tvistlösningsförfarande när hyresförhandlingar går i stå. Vi förväntar oss att därmed få en bättre fungerande hyresmarknad och ett ökat byggande av hyresrätter. Vi vill även underlätta ägandet och utöka möjligheten att låna till sin första bostad. Därför vill vi att ett bosparande införs. Det finns framgångsrika exempel på detta i våra grannländer. Vi vill också att vi påbörjar arbetet med en bostadspolitik där vi ser till att fler bostadsområden på ett bättre sätt omvandlas till sociala bostadsmiljöer. Trots vackra ord har den svenska bostadsmarknadens aktörer inte presterat, och det är enskilda som drabbas. Det finns avskräckande exempel, men också goda, i vårt närområde. Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande Det finns platser som har lyckats med det som kan uppfattas som en dröm – att förvandla utanförskapsområden och otrygga miljöer till attraktiva boendemiljöer där människor väljer att bo kvar även när deras ekonomiska situation förbättras. utanför är ett sådant exempel och det enda bostadsområde som har strukits från polisens lista över särskilt utsatta områden. Många har gjort studiebesök hos Gårdstensbostäder och förundrats över vad de har åstadkommit genom att samverka med näringsliv och civilsamhälle och involvera de boende i arbetet. Även Fastighetsägarna har tagit fram ett metodstöd som de kallar för BIDS på svenska. Till skillnad från i till exempel finns det inte något lagstöd i för att förmå ointresserade fastighetsägare att engagera sig om det finns en majoritet som vill samverka. Goda exempel och allmänt hållna ambitioner räcker inte. Det behöver sättas press på aktörerna, och möjligen behövs någon form av lagändring. Vår reservation handlar om att tillsätta en utredning som identifierar behovet av lagändring och etablerar kunskap om BID som samverkansmodell för att öka tryggheten och minska brottsligheten. Jag yrkar bifall till reservation 1 i CU10. Så till det tredje betänkandet, CU16, Planering och byggande. Coronapandemin har tyvärr börjat påverka byggandet. En del kommuner har dragit i bromsen när det gäller de egna byggplanerna. Detta går stick i stäv med vad som skulle behövas nu när osäkerheten ökar hos bostadsinvesterare om hur efterfrågan ska påverkas av en ekonomisk kris som den vi ser. Vi ser korttidspermitteringar och även byggnadsarbetare som går ut i arbetslöshet. Men ska inte sluta bygga. Vi behöver fortfarande bostäder, skolor, idrottshallar, lokaler, vägar och annan infrastruktur. Jag vill passa på att uppmana till att snarare tidigarelägga än fördröja planerade projekt för att undvika att även byggbranschen drabbas av en total nedgång. För att underlätta för människor att få en bostad och för att förkorta tiden från idé till färdigt hus behöver vi öka byggtakten, vilket vi kan åstadkomma genom minskade kostnader och kortare handläggningstider. En del av detta håller nu på att ses över som en del av januariavtalet. nöjer sig inte med detta. Vi anser till exempel att en byggnations lämplighet inte avgörs av om bullerriktvärden uppnås utan av om människor faktiskt vill bo där och om störningarna kan byggas bort. Det ska bli enklare att bygga på landsbygden, strandnära, och dessutom lovfritt om man vill bygga ett ridhus, ett kafé eller liknande. Kravet på planläggning ska minska om det är utanför städer och tätorter det ska byggas. Framför allt behöver det bli ekonomiskt fördelaktigt att bygga bostäder där behovet finns. Men det är svårt att få kalkylen att gå ihop för det lilla bostadsbolaget, som inte klarar en direktavskrivning. Här ber vi om att få återkomma. I det här betänkandet, CU16, behandlas många av våra förslag förenklat. Vi yrkar därför bifall till förslaget i betänkandet och hänvisar till våra särskilda yttranden. 4 (KD): Bostadsbyggandet i har minskat , och det år vi nu är inne i kommer inte att vara ett undantag. slår, som vi ser, även mot bostadsbyggandet, och åtgärder framöver behövs för att försäkra oss om att tappet blir så litet som möjligt. Signaler är starka när det gäller avstannade projekt och svårigheten att finansiera både större och mindre projekt i närtid. Detta kan givetvis vara en ögonblicksbild och kommer med tiden att ändra sig när vi återgår till det normala – vad det normala nu kommer att innebära. Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande Vår inriktning bör vara att få igång avstannade projekt och att enas om åtgärder som underlättar det, förhoppningsvis med blandade typer av bostäder, mycket för den sociala dimensionens skull. Jag menar att det då skulle hjälpa att man satte upp faktiska mål i tal och lade fram förslag som jobbar mot det målet. Det handlar om hur många hyresrätter som ska byggas, hur många bostadsrätter och hur många småhus. Utan ett mål i antal famlar vi i mörkret. Det känns lite som om vi kan köra åt vilket håll som helst, för målet är oklart och det blir som det blir. Politiken måste ta fastare tag i bostadsbyggandet, ange målen och jobba mot dem. Jag menar att målen måste bestå av tre delar: hyresrätter, bostadsrätter och småhus. Alla tre delarna är viktiga och kräver sin del av uppmärksamheten, men vi måste se till att även mindre projekt får uppmärksamhet och stöttning. Det kan handla om enskilda som vill bygga ett hus för sin familj eller om småhusbyggare som bygger 10, 15 eller 20 småhus på ett område. Dessa mindre projekt får stor inverkan på samhället ur ett socialt perspektiv om de stannar av eller uteblir. Här har vi ett gemensamt ansvar att få igång hjulen så snart det är möjligt när vi kommer på andra sidan om krisen. Då är det kanske möjligt att börja prata om bospar, startlån eller lättande på amorteringskraven i ett längre perspektiv. Man kan kanske även titta på bolånetaket och till och med enas om ett mål för bostadsbyggande i antal. Vi kristdemokrater är konstruktiva och väntar på en inbjudan till bostadssamtal. Det har vi önskat hela mandatperioden. ”Vi ansvarar för fastighetsindelningen i och försörjer samhället - offentlig sektor, näringsliv och privatpersoner - med information om geografi och fastigheter.” Så skriver Lantmäteriet om sin verksamhet på sin hemsida. För mig är Lantmäteriet en viktig pusselbit för att vi ska kunna bygga och klara av det antal bostäder som vi behöver bygga i . Man skulle till och med kunna säga att det är en central del för att få till stånd bostadsbyggande i snabb takt. I av bostadsbrist kan vän av ordning fundera på hur Lantmäteriet klarar av sina handläggningstider, som ju är kopplade till bostadsbyggandet. Enligt de siffror man kan få fram finns det stor spridning när det gäller hur det tar att handlägga ett ärende. Det kan ta i i eller i . För mig blir det en väldig konstig signal när vi politiker talar om bostadsbrist och sedan låter handläggningstiderna hos en myndighet som är central för just möjligheten att bygga vara så här långa. Långa handläggningstider kostar inte bara tid utan även pengar, eftersom projekt måste fortgå onödigt länge när vi politiskt inte vågar vidta de åtgärder som behövs. har kritik riktats mot långa handläggningstider på plangenomförandeområdet. När kommunerna har fattat beslut om byggrätt, ofta efter lång handläggningstid i detaljplaneärenden, är det av största vikt att fastighetsägare och byggherrar snabbt kan få beslut om bygglov eller ändrad fastighetsindelning. Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande Det är dags att vi ser helheten. Om vi inte är modiga nog att ge Lantmäteriet de resurser som behövs för att korta handläggningstiderna måste vi tänka nytt. Vi menar i vår reservation att en del av den verksamhet som Lantmäteriet utför kan utföras av konsulter eller andra företag för att skynda på processerna och frigöra kapacitet hos Lantmäteriet för de uppgifter som är viktigast och måste göras av en myndighet. Så löses denna uppgift i andra länder. Det bör inte vara främmande för oss i kalla heller. Vi tror att det finns många goda krafter i form av bolag och konsulter som vill och kan ta sig an de delar av verksamheten som inte nödvändigtvis behöver göras av en myndighet. Om vi menar allvar med att öka bostadsbyggandet måste vi lösa frågan om Lantmäteriets handläggningstider. Byggbar mark och planeringsdimensioner är också ett stort problem när det gäller bostadsbyggande. Privat initiativrätt kan vara ett sätt att komma till rätta med det. Att överplanera byggbar mark i kommunerna är en väg som vi menar att vi kan prova. Det innebär kortare processer, billigare bostadsbyggande och möjlighet för oss att komma i fatt med bostadsbyggandet i många av våra kommuner. Byggbar mark bör öppet och synligt redovisas för allmänheten. Vi menar att länsstyrelserna kan vara parter i detta och kan hjälpa till att peka ut vad som kan vara byggbar mark. Om man inte vågar låta länsstyrelserna vara med i processen vet jag inte vad den nationella dimensionen över huvud taget kan bidra med. Utskottet säger att man tycker att detta är en angelägenhet. Det kommunala planmonopolet är starkt. Det innebär att man nationellt avhänder sig möjligheten att styra bostadsbyggandet i , vilket jag tycker är tråkigt. Med detta vill jag yrka bifall till reservation 4 i CU13 och reservation 1 i CU16. 5 (L): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3 i CU13. En bostad är mycket mer än bara ett ställe att bo på. Det är en grundtrygghet som ger människor frihet att utvecklas. Alltför många begränsas av en illa fungerande bostadsmarknad. Bostadsbristen är stor. Unga tvingas bo kvar hemma i stället för att få uppleva den frihet det innebär att flytta till sin första egna bostad, och äldre tvingas bo kvar i villan trots att de vill flytta till något mindre och enklare. Barnfamiljer bor trångt för att få ihop ekonomin. Bostadsmarknaden behöver förändras på många områden för att bli en fungerande marknad där utbud möter efterfrågan. Fler behöver få möjlighet att äga sin egen bostad, flyttkedjor behöver underlättas och fler bostäder behöver byggas. Ett viktigt steg mot en fungerade bostadsmarknad har påbörjats genom den utredning om friare hyressättning i nyproduktion som Liberalerna tillsammans med övriga januaripartier har presenterat. Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande Bostadspolitik handlar dock inte bara om en fungerande bostadsmarknad och fler bostäder. Det handlar också om barns rätt att växa upp i ett tryggt och trevligt område. Det handlar om barns rätt att ha höga ambitioner och framtidstro. Och det handlar som att vi alla ska kunna vara stolta över det område som vi bor i. Det är något som vi tar upp i ett särskilt yttrande. Tyvärr har vi alltför många bostadsområden där arbetslösheten är hög, skolresultaten är låga och många känner ett utanförskap. Ofta karaktäriseras dessa områden av en stor andel relativt billiga hyresrätter. Den som gör en jobbkarriär kan inte göra bostadskarriär och bo kvar i området utan måste flytta någon annanstans för att kunna äga sin bostad, trots att man faktiskt skulle vilja bo kvar. Nya människor flyttar in. Eleverna i skolan startar varje termin med nya kompisar i klassen medan gamla kompisar har flyttat. De nätverk som bygger ett stabilt område, till exempel det att man känner sina grannar, är svårare att bygga upp och behålla. För att skapa långsiktigt stabila bostadsområden behöver det finnas en variation av bostäder för livets olika skeden och för människors olika plånböcker under dessa skeden. I områden med stor dominans av hyresrätter vill därför vi liberaler att det ska finnas en särskild strategi för omvandlingar för att möjliggöra för den som vill äga sin bostad att bo kvar i området. Såväl hyresrätter som bostadsrätter och ägarlägenheter behövs. Bostadsområden med en blandning av upplåtelseformer skapar bäst möjligheter för de boende att välja en boendeform som passar dem. Att nå en bättre balans mellan olika upplåtelseformer tar dock tid, och insatser behövs här och för att lyfta de områden som behöver prioriteras. Det som krävs är strukturer som håller – inte kortsiktiga projekt. Vi vet att det gör skillnad i de områden där fastighetsägare och andra aktörer gör gemensam sak och på olika sätt bidrar till att öka tryggheten och områdets attraktivitet. I många andra länder finns det lagstiftning som underlättar för denna typ av samarbeten, som ofta kallas BID, Business Improvement District. Lagstiftningen i de fallen reglerar former och ansvarsfördelning och gör det enklare att komma igång och samarbeta. BID kan sägas fungera som ett mellanting mellan en ekonomisk förening och en samfällighet, där den gemensamma uppgiften är att bidra till att området utvecklas mot de mål som man gemensamt har satt. Eftersom detta varit ett framgångskoncept i flera andra länder tycker vi liberaler att det är hög tid att på allvar satsa på en pilotverksamhet med BID även i . Det kan kännas avlägset att prata bostadspolitik under en pågående pandemi och med tanke på den ovissa ekonomiska situation som ligger framför oss. Men att möjliggöra för den unga att flytta hemifrån, den äldre att lämna villan och familjen att ordna ett större boende är inte gjort i en handvändning. Och i spåren av pandemin tror jag tyvärr att vi kommer att se att det blir ännu svårare för fler att hitta bostäder som passar både plånboken och livssituationen. De behov av reformer som fanns före pandemin har inte minskat utan snarare ökat. Vi liberaler kommer att fortsätta att arbeta för en fungerande bostadsmarknad och för att alla barn och unga ska kunna känna sig trygga i och stolta över sina bostadsområden. Fastighetsrätt, Bostadspolitik och Planering och byggande 6 (MP): Jag vill börja med att tacka för förtroendet: Jag får numera vara ersättare i samtliga andra utskott. Men det är ju för att vi befinner oss i en situation som vi hoppas att vi snart är ute ur. Vi behöver en hållbar bostadspolitik här och men också för framtiden. Vad menar jag då med en hållbar bostadspolitik? Jo, den ska vara socialt, ekonomiskt och ekologiskt hållbar. Men innan jag beskriver den politiken lite mer vill jag beröra den situation som vi just nu befinner oss i. Ingen ska behöva vräkas till följd av coronakrisen. De som riskerar att förlora sitt jobb eller som redan har förlorat sitt jobb och därmed sin inkomst ska inte också behöva förlora sin bostad. Det är oerhört oroväckande att vi nu ser att det skulle kunna bli följden av denna kris.