prot · H70977 · 2020-02-19 00:00:00 — Uträkningar som är gjorda på samhällsförlusten av sjukskrivningar visar att denna kostnad 2018 låg på . I kostnaden inkluderas inte själva kostnaden för vård, utbetalning av sjukpenning eller rehabiliteringskostnad. Det samhällsekonomiska värde som man lyfter fram baseras på förlust av arbetskraft på arbetsmarknaden. var kostnaden 59 miljarder, och 2018 var den alltså 64 miljarder. Det är stora summor som går förlorade i vårt samhälle på grund av sjukskrivningar som vi kanske skulle ha kunnat förhindra om vi hade hanterat processen och sett signaler tidigare. Jag har haft samtal med som delar min bild av det alltmer eskalerande obetalda intygsskrivandet till . Det är ett svårt problem att som läkare göra en opartisk bedömning av en patient med psykisk ohälsa. Det hinner man inte göra . Det innebär att intygen riskerar att bli undermåliga eller att läkarna får skriva intygen på övertid, vilket nyheterna rapporterat om också är ett alltmer växande problem. Kvinnor är enligt sjukskrivna i nästan dubbelt så stor utsträckning som män. Att fastställa arbetsförmåga är oerhört komplext och speciellt när en person lider av psykiatriska diagnoser. har i sitt tidigare förslag sagt att det behövs en särskild rehabkedja för psykiatriska diagnoser, eftersom det inte går att bedöma en persons möjligheter till återgång i arbete på samma sätt vid en psykiatrisk diagnos som när personen har brutit foten. Att på ett objektivt sätt bedöma nedsättning av arbetsförmåga och vilken funktion en person med en psykiatrisk diagnos har är svårt att göra för den sjukskrivande läkaren. Det som läkaren har att förhålla sig till är den person läkaren har framför sig, hur den uttrycker sig, hur den förmedlar sitt mående och vilken möjlighet denna person har att framföra sina symtom. Här pekar på den stora ojämlikhet som råder inom sjukskrivningsprocessen gällande psykiatriska diagnoser. Den granskning som har gjort är baserad på 60 000 patienter i under där den gemensamma nämnaren för patienterna var diagnosen lindrig eller medelsvår psykisk ohälsa. Den visar med stor tydlighet att kvinnor med en lindrig eller medelsvår psykisk sjukdom är sjukskrivna mer än män vid samma nivå på den bedömda arbetsförmågan. I rapporten beskrivs tydligt att ingenting tyder på att denna könsskillnad kan förklaras av att män och kvinnor har olika yrken och arbetar i olika branscher och sektorer eller är motiverade av att kvinnor har sämre hälsa än män. Som jämförelse anges att det inte föreligger någon motsvarande skillnad bland patienter med smärtdiagnos. Sjukfrånvaron är högre i kvinnodominerade branscher och bland föräldrar. Inga statistiskt säkerställda skillnader mellan könen kan konstateras hos män och kvinnor som arbetar i typiskt kvinnodominerade branscher. Könsskillnaden mellan patienter är däremot särskilt tydlig bland patienter som är 31–, inte har några barn, är högutbildade, har en relativt hög inkomst och företrädesvis arbetar inom mansdominerande yrken. av könsskillnaden kan förklaras av skillnaden i till exempel diagnos, inkomst, funktionsnedsättning och aktivitetsbegränsning. Resterande del, , går inte att förklara. Jag ställer mig frågande till varför så uppenbara och tydliga fakta som presenteras i går regeringspartierna förbi. Hur kan man inte se det uppenbara att det krävs åtgärder nu? Vi kan inte vänta på att den redan stora ojämlikhet vi ser i sjukskrivningsprocessen gällande psykisk ohälsa fortsätter att öka. Vi kan inte stå passiva och se på hur allt fler kvinnor sjukskrivs med diagnosen psykisk ohälsa. Den socialdemokratiska regeringen säger att den är feministisk och driver så kallad feministisk politik. Detta är direkta motsatsen. Här vill man inte se den stora ojämlikhet som råder mellan män och kvinnor, där kvinnor är sjukskrivna mer än män med samma diagnos: psykisk ohälsa. Vårt största och växande problem blundar den feministiska regeringen för och lutar sig tillbaka och säger att den gör nog i frågan. Jag kan inte annat än beklaga den feministiska regeringens ovilja att agera och tolkar det att man resignerat från sin så kallade feministiska politik och inte vill se den ojämlikhet som råder. En majoritet i socialförsäkringsutskottet har i ett tillkännagivande till regeringen påtalat vikten av att regeringen ger i uppdrag att följa upp hur läkarna skriver sjukintyg och dessutom att tillsätta en utredning i syfte att motverka osakliga könsskillnader i sjukfrånvaron. Jag yrkar därför bifall till utskottets förslag till beslut i betänkandet. 96 HANS (KD): Jag yrkar bifall till utskottets förslag om ett tillkännagivande. Bakgrunden till debatten är granskning av sjukskrivningsprocessen som pekar på att det finns en osaklig skillnad i sjukfrånvaro mellan kvinnor och män med lindrig eller medelsvår psykisk ohälsa. Granskningen visar att den osakliga skillnaden är särskilt tydlig bland patienter som är 31–, som inte har barn, som är högutbildade, som har en relativt hög inkomst och som företrädesvis arbetar i mansdominerade branscher. Det finns däremot inget i resultatet som tyder på att skillnaden kan förklaras av att kvinnor har sämre hälsa än män eller att män och kvinnor jobbar i olika yrken eller branscher. Den här granskningen besvarar dock inte frågan om de osakliga skillnaderna beror på att kvinnor sjukskrivs mer eller män mindre än vad sjukförsäkringens regelverk medger. En tanke som dock framförs som en möjlig förklaring skulle vara att kvinnor i genomsnitt är mer öppna för sjukskrivning än män. En annan som hörts är att kvinnor mer än män söker vård i förebyggande syfte. Forskning finns som visar på att kvinnors sjukfrånvaro ökar i förhållande till mäns i samband med familjebildning. Däremot har rekommenderat regeringen att ge i uppdrag att återkommande följa upp läkarintygsskrivande för män och kvinnor på olika vårdgivarenheter. Tanken med det är givetvis att man ska kunna upptäcka om det finns systematiska skillnader med koppling till kön och olika diagnoser. Detta menar vi kristdemokrater är en kunskapsinhämtning som behöver göras. Vi har därför i vår följdmotion yrkat på det, och här har vi en majoritet i utskottet som tycker på det viset. Den här debatten har givit ett väldigt tydligt besked om att det finns en bred politisk enighet bland oss att vi ska ha en likformig bedömning av de försäkrades rätt till ersättning utifrån hälso- och sjukvårdens bedömningar av kvinnors och mäns arbetsförmåga. Därom är vi absolut inte oense. Vi kristdemokrater kan aldrig acceptera skillnader utifrån könstillhörighet. Vi menar dock att en bättre uppföljning och analys av läkarintygen kan ge oss den kunskap som efterlyses. På så vis kan vi också se till att vi kan reda ut hur vi bäst kommer till rätta med den osaklighet som finns. Som en effekt av uppföljningen kommer vi också att kunna minska osäkerheten i bedömningen av patientens arbetsförmåga och stärka hälso- och sjukvårdens drivkrafter att utfärda läkarintyg av hög kvalitet. Just detta att få till läkarintyg med hög kvalitet är avgörande för att komma till rätta med och minska de osakliga skillnaderna. Utredaren hos konstaterar att kvinnor sjukskrivs mer än män trots att deras arbetsförmåga är densamma, men kommer också till slutsatsen att det saknas säkra förklaringar till varför det är så. Utskottet förslag till beslut här är att bidra till att skapa mer kunskap om varför det finns en osaklighet. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) om mörkertal inom bostadstillägget § 13 om mörkertal inom bostadstillägget betänkande 2019/20:SfU14 om mörkertal inom bostadstillägget (skr. 2019/20:54) 97 (SD): Utskottet debatterar nu om mörkertal inom bostadstillägg. Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation 1. Jag tycker att mörkertalet är oroande, det vill säga det antal personer som har rätt till bostadstillägg men som inte ansöker eller som väntar på att få det beviljat. Det är bekymrande att man inte kommit till rätta med frågan när man haft vetskap och jobbat med det , minst. konstaterar i rapporten att mörkertalet är fortsatt högt. lär ett visst mörkertal sannolikt alltid finnas. Men eftersom det är ett tillägg till den allmänna pensionen, det vill säga en del av vårt grundskydd precis som garantipensionen, bör det vara mening att det ska vara så lågt som möjligt. När jag läser ser jag att man konstaterar att cirka en tredjedel av landets ålderspensionärer inte söker bostadstillägget trots att de har rätt till det. Vidare visar rapporten att mer än hälften av de personer som ingår i mörkertalet klassas som ekonomiskt utsatta, vilket innebär att de lever på av medianlönen. Nästa steg klassas som fattigdom. om mörkertal inom bostadstillägget Jag ska stanna kvar vid gruppen ålderspensionärer, fru talman. Här ser vi att om de som är berättigade till tillägget hade sökt skulle gruppen pensionärer med ekonomiskt utsatt situation minska . Det framgår även att det i den gruppen rör sig om dubbelt så många kvinnor som män som missar bostadstillägget. Det gör att frågan också tangerar jämställhetsarbetet, något som vår feministiska regering borde ta på ett allt större allvar. I mitt tidigare arbete som florist mötte jag ofta, för att inte säga , pensionärer som med sin lilla myntbörs i handen räknade upp enkronorna på kassadisken för att betala den lilla krukväxten som skulle pryda köksbordet. Eller de som besökte butiken för att njuta , och inte heller den månaden hade råd att unna sig någonting till sitt köksbord. När jag nu i denna roll vet att vi har ett så stort mörkertal inom bostadstillägget gör det mig minst sagt än mer illa berörd. Det är direkt dåligt att ungefär en tredjedel av de berättigade inte får de tillägg som finns till för dem och att många av dem dessutom är ekonomiskt svaga. Det är en snäll och timid målgrupp som generellt sett inte vill stå med mössan i handen, utan i stället anpassar sig efter läget och lever alltmer skralt. Det i sin tur kan också leda till att man som pensionär avskärmar sig och att ensamheten ökar och blir ofrivilligt påtaglig. Jag tycker att det är olyckligt att man inte kommit längre i frågan. Jag måste ändå här slänga in en liten brasklapp. Kapaciteten bör finnas, för vi ser hur regeringen väljer att offensivt marknadsföra vissa bidrag som gynnar andra grupper, och bidrag som flödar ur landet. Orsakerna till mörkertalet är såklart flera. En av de främsta orsakerna är enligt att informationen inte ens når pensionärerna i tillräcklig utsträckning. Men det handlar även om att man missar att ansöka, bland annat på grund av att man saknar dator. En fortsatt digitalisering är av största vikt och någonting som vi absolut ska sträva efter, men den får inte ske på bekostnad av ett begränsat informationsflöde till dem som inte har denna möjlighet. Det måste säkerställas att informationen når fram till alla, alldeles oavsett om man har tillgång till en dator eller inte. Det har också kommit fram att ansökningsförfarandet anses komplicerat och att förenklingar vore ett bra sätt att underlätta sökandet. Även här stöder vi , som menar att förenkling och automatisering bör utvecklas. Vad som också bör tilläggas är att i takt med att har jobbat med frågan har handläggningstiderna ökat och ligger på . Som jag har uppfattat det påverkar även detta mörkertalet, vilket i sig kan tyckas vara konstigt. Men alldeles oavsett detta kan de långa handläggningstiderna och problemen att komma i kontakt med myndigheten vara avskräckande i sig. Jag personligen kan känna en viss frustration över att bli slussad via olika telefonröster som ber mig att göra en mängd val för att slutligen hamna rätt i telefonkön, om jag har tur. om mörkertal inom bostadstillägget PRO uppger att de extremt långa väntetiderna i telefon i kombination med att handläggningstiderna har skjutit i höjden gör att många pensionärer känner uppgivenhet. Från sida gör man såklart så gott man kan och hänvisar främst till webben. Jag tror generellt att många av våra pensionärer i den övre åldern kan ha en viss svårighet att navigera där. Slutligen, fru talman, konstaterar vi att regeringens fördelningspolitiska syfte inte uppnås i fråga om mörkertalet. menar att åtgärder ska genomföras så skyndsamt som möjligt. Vi menar också att man ytterligare behöver se över hur man kan förenkla processen och automatisera och öka kommunikationen och stödet så att den som är berättigad får tillgång till det tillägg som man har avsatt pengar för. 98 (S): Jag skulle vilja inleda mitt anförande med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. Bostadstillägget är en viktig del av den svenska välfärdsmodellen, som motverkar ekonomisk utsatthet bland några av de sköraste grupper vi har i samhället. För många som är berättigade till bostadstillägg spelar det en avgörande roll för ekonomin. Därför är jag glad för att vi kunde genomföra en mycket välbehövlig höjning av bostadstillägget för ålderspensionärer. Av samma skäl är det bekymmersamt att människor som skulle kunna ha rätt till bostadstillägg inte får ta del av det. Det är det här som detta ärende handlar om. har granskat mörkertalet i bostadstillägget, det vill säga hur många som potentiellt kan vara berättigade men som inte får bostadstillägg och varför de inte får det. Det gäller både för ålderspensionärer, som hanteras av , och för personer med sjuk- och aktivitetsersättning, som ansvarar för. Exakt hur stort mörkertalet är går inte att säga. nämner i en grov uppskattning 40 000 försäkrade med sjuk- och aktivitetsersättning och 129 000 ålderspensionärer, som alltså potentiellt skulle kunna få ta del av bostadstillägget men som av olika orsaker inte söker det eller tar del av det. Denna uppskattning är behäftad med stor osäkerhet eftersom man exempelvis inte har tittat på förmögenheter bland personerna i den här gruppen, men det är klart att den ändå ger en fingervisning om problematiken. Jag skulle vilja säga att viktigaste bidrag till diskussionen är att man påvisar att okunskap och stigma orsakar att det finns ett mörkertal av människor som skulle kunna få ett ekonomiskt stöd i form av bostadstillägg men som inte har det. Detta kan ha flera orsaker, exempelvis ett tekniskt komplicerat regelverk eller en ovilja hos enskilda att ta emot bidrag. Det kan också bero på att den försäkrade på grund av kognitiva funktionsnedsättningar eller hög ålder har särskilda behov i sina kontakter med myndigheter som inte fullt tillgodoses för att man ska kunna slutföra en ansökan. Men det handlar också om myter. Jag möter tämligen ofta olika missuppfattningar, exempelvis att man inte kan få bostadstillägg om man bor i bostadsrätt eller om man har ett sparkonto på banken. Det stämmer ju inte, och där behöver vi kanske alla hjälpas åt med att sprida kunskap till nära och kära och andra i vår omgivning. om mörkertal inom bostadstillägget Att det finns människor som skulle kunna få bostadstillägg men som går miste om det är djupt beklagligt och problematiskt oavsett om det i grunden beror på okunskap, olika tabun eller svårigheter att förse myndigheterna med dokumentation om inkomster, förmögenheter och boendesituation. Efter flera utredningar på området och diverse förenklingsinsatser kan vi konstatera att det nog inte finns någon magisk formel för att få bort mörkertalet. Även menar att ett visst mörkertal förmodligen alltid kommer att finnas där. Men nog finns det mer att göra för att hålla det så lågt som möjligt. Det är vår uppfattning, och jag tycker mig höra att det finns en samsyn kring den biten. Regeringen har svarat att man instämmer i att ett lågt mörkertal är eftersträvansvärt. Sedan har regeringen även agerat: I regleringsbrevet har getts i uppdrag att kartlägga mörkertalet för personer med sjuk- och aktivitetsersättning och att redovisa de insatser som har genomförts för att reducera mörkertalets omfattning. Det är alltså precis i enlighet med vad har rekommenderat. Därmed tycker jag att ett tillkännagivande är helt onödigt. Det vore att slå in vidöppna dörrar. Jag vill också påminna om att regeringen dessutom, utöver rekommendationerna från , i regleringsbrevet till har satt ett mål om att korta handläggningstiderna för nyansökningar om bostadstillägg till vid slutet av det här året och vid slutet av . Handläggningstiderna har verkligen varit alldeles för långa, och jag tycker att det är föredömligt att regeringen har agerat också i denna del för att utsatta grupper inte ska drabbas i onödan. För att återgå till rekommendationer föreslår de även en utredning om att ge direktåtkomst till beskattningsdatabas. Det handlar om att förenkla handläggningsprocessen och kontrollen av de uppgifter som lämnas in. Just på denna punkt kan jag tycka att man missar målet en aning. Det får nog anses osannolikt att detta skulle ge önskad effekt just på mörkertalsproblematiken eftersom myndigheten redan har tillgång till denna information genom ett automatiserat fråga–svar-system. Direktåtkomst till databasen löser ju varken problemet med okunskap eller stigma och för den delen inte heller problemet med insamling eller kontroll av uppgifter som rör förmögenheter och boendesituation. Då är det betydligt mer intressant att, precis som regeringen också skriver i sitt svar till , öka systematiken i informationsspridningen och att utveckla liknande tjänster som den som redan finns på , där det går att få en preliminär bedömning av rätten till bostadstillägg. Avslutningsvis, fru talman, konstaterar jag återigen att det finns en bred samsyn på området, både politiskt och mellan berörda aktörer, om ambitionen att få ned mörkertalet och minska den ekonomiska utsattheten. Jag välkomnar att regeringen har agerat och att den är beredd att fortsätta att vidta åtgärder. Det finns säkert många olika sätt att både öka kunskapen om och sänka trösklarna för att ansöka om eller anmäla intresse för att ta del av bostadstillägg som man potentiellt har rätt till. Även om granskning nog inte kan sägas komma med den gyllene lösningen på problemet är det bra att granskningen har gjorts. Den sätter ljus på frågan. om mörkertal inom bostadstillägget Ytterst handlar det om att underlätta för några av de mest utsatta i vårt samhälle. Som socialdemokrat är jag besjälad av att minska klyftorna som drar isär vårt samhälle. Därför är det här en viktig fråga för oss att hitta en lösning på. Okunskap och stigmatisering ska aldrig få stå i vägen för att man ska kunna ta del av de trygghetssystem som finns till för att minska den ekonomiska utsattheten. 99 (V): granskning av mörkertalet inom bostadstillägget visar på ett enormt misslyckande när det gäller att garantera välfärd för dem som har det allra tuffast. av dem som har sjuk- och aktivitetsersättning och 129 000 av ålderspensionärerna riskerar att förlora i genomsnitt som de egentligen har rätt till. Pengar som skulle hamna hos fattigpensionärer och sjuka betalas inte ut. Det är ett byråkratiskt hån mot dem som lever på de allra lägsta inkomsterna. Det skulle alltså gå att minska den ekonomiska utsattheten rejält enbart genom att betala ut de förmåner som människor har rätt till. Ändå händer det inte. Egentligen borde politiken skämmas. Vad är det för samhälle som kan frambringa avancerad teknik, rymdforskning och signalspaning men som inte ens kan se till att det som våra sjukpensionärer och ålderspensionärer har rätt till betalas ut? Mörkertalen i bostadstillägget utgör ett problem som leder till ökad fattigdom. Taket i bostadstillägget för ålderspensionärer höjdes från till för den som är ogift och för den som är gift. Personer med sjuk- och aktivitetsersättning har också rätt till bostadstillägg men får inte ta del av samma höjning. Hur har regeringen tänkt då? Tror de att hyrorna, mjölken och bensinen är billigare för sjukpensionärer än för ålderspensionärer? Hon har drabbats av sjukdomen ME. Hon skäms för att hon inte kan betala sina räkningar själv; hennes dotter får skjuta till. ringer oftast till mig medan hon ligger i sängen. Hon kan ha telefonen liggande bredvid; då orkar hon prata. Att hennes dotter måste skjuta till pengar tycker hon är värre än sjukdomen i sig. Vi kan inte fortsätta att förnedra människor på det viset. RUT-avdraget kan vi tydligen få att funka. Detta avdrag läcker 5,3 miljarder ur statskassan, och ska det gå ut ännu mer. Det går också till de rikaste. Där är avdragen redan ifyllda när man bokar tjänsten. Det ska vara enkelt att dra av. , sänkte 2018 skatten med uppemot 20 miljarder för dem som redan har allt och satsade inte en spänn på sjukförsäkringen. Och som om inte det var nog innebar regeringens, och Liberalernas budget 6 miljarder till samhällets absoluta elit i och med borttagandet av värnskatten. om mörkertal inom bostadstillägget Om budget i stället hade gällt skulle garantipensionen och garantinivån i sjuk- och aktivitetsersättningen ha höjts med . Skatteklyftan mellan dem som jobbar och dem som har pension eller sjuk- och aktivitetsersättning hade slutits för inkomster . Vi föreslog också att bostadstillägget för personer med sjuk- och aktivitetsersättning skulle höjas på samma sätt som för ålderspensionärer – självklart! kommer att återkomma med konkreta förslag för att komma åt de problem som beskriver och säkerställa att de som har rätt till bostadstillägg också får det. Det är det minsta vi kan göra. Jag hänvisar till vårt särskilda yttrande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) betänkande 2019/20:SoU5 100 (M): Hälsofrämjande och preventionsarbete är något av det viktigaste ett samhälle kan fokusera på. Tyvärr handlar debatten alltför ofta om sjukvården i stället för om hur vi gör så att färre individer får ohälsa och sjukdom. Alla sjukdomar går givetvis inte att förebygga, men vi i politiken kan göra mycket mer inom området. är det parti som lagt fram den första hälsofrämjande- och preventionsmotionen i riksdag, något som jag är väldigt stolt över och som jag kommer att återkomma till i mitt anförande. Men först: har glädjande nog enats om att föreslå två tillkännagivanden till regeringen. För det första vill vi se över om smittskyddslagen fyller sin funktion när det gäller informationsplikten för hivpositiva. För det andra vill vi att regeringen ska ta fram förebyggande insatser för att främja hbtq-personers psykiska hälsa. Vi moderater tycker att det är dags att ta fram och genomföra en nationell hälsofrämjande strategi. måste arbeta mer sammanhållet, samordnat och systematiskt med åtgärder som är hälsofrämjande, preventiva och långsiktiga. Utifrån nuvarande styrning och organisation av hälso- och sjukvården finns det utmaningar, då prevention oftast är lågt prioriterat i vården. behöver därför ta fram en nationell hälsofrämjande strategi som kan ge tydliga riktlinjer och handlingsplaner för att kunna stärka och effektivisera det förebyggande hälsoarbetet i landet. Vi menar att det bör skapas former och regelverk som möjliggör nya forum och arenor för proaktivt hälsofrämjande insatser. Det kan till exempel vara att man kan göra hälsokontroller på . Här vill jag, fru talman, passa på att yrka bifall till vår reservation l. Hälsosamma levnadsvanor som att röra på sig , sunda matvanor, en hälsosam vikt och att inte röka är bra för din hälsa. Vet ni hur stor del av all cancer som kan förebyggas? Det är faktiskt minst en tredjedel av all cancer som enligt Cancerfonden kan förebyggas genom hälsosamma levnadsvanor. beräknar att i alla fall av all sjukdom i kan förhindras om vi som helhet förbättrar våra levnadsvanor. Personer drabbas givetvis tyvärr ändå av hjärtinfarkter, trots att de ätit hälsosamt och motionerat . Någon garanti finns givetvis inte. Men att tidigt ge råd och stöd om fysisk aktivitet och hälsosamma matvanor, redan på mödravårdscentralen och barnavårdscentralen, har betydelse då många av våra beteenden grundläggs . Vårdutbildningarna bör innehålla mer prevention och sjukdomsförebyggande.