prot · H8097 · 2020-09-15 00:00:00 — Tillgången till laddinfrastruktur ska inte vara ett hinder för elektrifieringen. Det kan ofta vara krångligt att ladda en elbil på grund av de många olika betalningslösningar som används, och därför är det viktigt att vi hittar lösningar som underlättar för elbilsanvändarna. Det är särskilt viktigt nu när elektrifieringen går snabbare än vi kunnat förutse. Det rundabordssamtal jag har haft med branschen om hur elbilsladdning vid publika laddstationer ska kunna underlättas genom enhetliga och enkla betalningslösningar var ett första viktigt steg i hur en branschgemensam lösning kan utformas. Redan nu ställs krav på att de publika laddstationer som får statligt stöd ska uppfylla vissa krav på förberedelse för mätning och debitering. Jag avser att fortsätta samtalen om vad som är lämpligt att reglera för de laddstationer som uppförs med statligt stöd. Elektrifiering av transportsektorn är avgörande för att vi ska kunna uppnå våra klimatmål. I den elektrifieringsstrategi som regeringen har aviserat kommer elektrifieringen av transportsektorn att vara en viktig del. Regeringen avser även att tillsätta en för transportsektorn. Jag kommer att nära följa kommissionens arbete. 16 (V): Jag vill tacka energiministern för svaret på min interpellation. Precis som ministern säger är elektrifiering av fordonsflottan en väldigt viktig del i hur vi ska kunna nå våra klimatmål. På transportområdet ska vi minska våra utsläpp de kommande tio åren. Det är ett ambitiöst mål, men det är helt och hållet nödvändigt om vi ska kunna ta oss ur det akuta klimatnödläge som vi befinner oss i. Jag tycker att det blir mer och mer uppenbart för när man ser sig omkring. Det är skogsbränder i och andra former av extremväder runt om i världen. Jag tycker att det som ministern säger är korrekt: Det ska vara lätt att köra elbil. är det allt annat än lätt att ladda sin elbil på publika laddstationer. Det finns helt enkelt en uppsjö av olika betalsystem. Det är olika appar, man ska blippa med olika blippbrickor och man ska registrera sig och vara ansluten till ett visst betalsystem som inte fungerar i ett annat. Jag kan visa talmannen och alla andra här i kammaren. Här har jag en sådan där blippbricka. Här har jag en annan blippbricka. På mitt bord i bänken ligger min mobil. Jag satt och räknade hur många olika appar jag har för att betala för att ladda bilen, och jag kom fram till att jag har sju olika appar. Alla förstår att det här inte är enkelt. När man laddar sin elbil vet man ibland inte heller vad det kostar. Kostar det , eller kostar det ? Så var det för mig en gång när jag laddade . Kostar det , eller kostar det ? Så var det vid ett annat tillfälle. Det har talats om rena vilda västern, laddkaos, laddträsk och annat. Därför är det så otroligt viktigt att vi ser till att bringa lite ordning i detta, för det ska vara lätt att göra rätt. Jag välkomnar det rundabordssamtal som energiministern kallade till för att diskutera ”enhetliga och enkla betalningslösningar” för att ladda bilar. Men jag undrar om det här är det skarpaste verktyg en minister har: att sätta sig ned och samtala. Snacka går ju, men ibland krävs lite kraftfullare åtgärder av en minister. Jag tänker på detta utifrån det faktum att vi nu har drygt 8 000 publika laddstationer för elbilar som har byggts ut med statliga medel. Staten har betalat för att man ska sätta upp laddstolparna. Därför tycker jag att det är lite märkligt att regeringen inte har lyckats formulera verkningsfulla krav på dem som monterar upp laddstolparna. Det borde krävas att det ska vara enkla system och system som ska kunna funka med varandra. Det ska kunna räcka med bara en blippbricka och bara en app. Jag tycker inte att jag får ett riktigt klart svar från ministern. Avser han att ställa konkreta krav på dem som man betalar ut investeringsstöd för laddstationer till? Jag skulle också vilja veta om ministern kan berätta när vi har ett enkelt system för att ladda våra elbilar så att man slipper springa omkring med en mängd laddbrickor och sju olika appar i sin mobil. Det ska ingen behöva göra. Det ska vara lätt att köra elbil. Jag vill påminna ledamoten om att vi inte får använda rekvisita i talarstolen, även om det ibland kan vara befogat, utan det är bara det talade ordet som gäller. 18 Statsrådet (S): Vi får väl tänka oss det hela som talade taggar och brickor. Jag är naturligtvis helt överens med om problembilden – rekvisita eller ej – för så ser den ut. Det var också bakgrunden till att jag kallade till rundabordssamtalet. efterlyser kraftfulla åtgärder. Jag tror inte att man ska springa till svärdet först, utan jag tror att pennan ibland kan överträffa svärdet i framgång. Det är nämligen så att vad vi har sett i laddbranschen är en väldigt snabb utveckling. Vi har sett en utveckling av betalningslösningar, och denna utveckling fortsätter. Vi har sett en utveckling av laddningstekniken, och denna utveckling fortsätter. Vi har sett en utveckling av fordonen, och denna utveckling fortsätter. Vi har också sett en utveckling av samspelet mellan fordon och laddinfrastruktur, och även denna utveckling fortsätter. Då är frågan: På vilket sätt garanterar vi i denna föränderliga miljö att det blir enkelt att ladda och att prisbilden är transparent för konsumenten så att man vet vad man betalar för vid varje enskilt tillfälle och så att man kan kontrollera att man får det man betalar för? Detta var alltså bakgrunden till att jag träffade branschen. Jag kan säga samma sak till och till som jag sa till branschen: Det finns möjligheter att lagstifta på området. Det finns möjligheter att ställa villkor i alla de förordningar om stöd som vi ger på området. Men det blir ett ganska stelt system. Jag stänger inte dörren för att ta till dessa åtgärder, men mitt förstahandsalternativ är att branschen själv ser till att det finns enkla betalningslösningar och transparenta lösningar på plats. Om det sedan behövs lagstöd eller regeringsstöd på något delområde för att upprätthålla strukturen är jag inte heller främmande för det. Branschens svar till mig var: Vi kan få detta på plats. Vi för samtal, och vid vårt nästa sammanträde ska vi presentera lösningarna för dig. Efter det är implementeringstiden i storleksordningen ett kvartal. Det var för lite , kanske , sedan som jag träffade branschen. Säg att vi har ett nytt möte om en månad eller två, så att branschen verkligen har kunnat komma överens. Om det då finns en bra lösning är implementeringstiden ett kvartal, så vi kan nog ha en lösning utrullad och på plats om . Det är dock ytterst branschen som får stå för sin tidsplan. Om denna utveckling inte sker är jag inte främmande för att vi då kan ställa krav eller komma med lagregleringar. Mitt förstahandsalternativ är dock att branschen klarar av detta själv och att vi får en lösning som är följsam mot den teknikutveckling som sker i de olika delmomenten. Jag vill också i detta sammanhang påminna om att regeringen nu går fram med ett enhetligt stöd för laddstolpar där staten står för halva kostnaden och du som individ för halva och där du kan vara säker på att få stödet. I förra budgeten gick vi ut med ett stöd, som rullas ut, för att bygga bort de sista vita fläckarna i vårt vägnät. Ingen ska i det centrala vägnätet ha mer än en timmes färd till en laddstolpe. Vi har också tagit tuffa villkor, och vi kan komma med ännu tuffare villkor, för laddplatser i parkeringsgarage och flerfamiljshus. Det är där vi har den stora skulden: att se till att alla som bor i lägenhet också kan ha en plats att ladda sin bil. 19 (V): Jag tycker att det sista som ministern sa är väldigt viktigt. Detta ska inte vara en klassfråga. Okej, vi vet att en ny elbil kostar mycket pengar och att det är mycket lättare för dem som har ett eget hus att ladda på plats, men kommer det att finnas många elbilar ute på andrahandsmarknaden. Det kommer att vara möjligt för vanligt folk att köpa en elbil eller gå med i ett elbilskooperativ eller liknande. Då måste det finnas laddplatser publikt i garage, på parkeringsplatser och annat. Låt mig drista mig till ett lite mer ideologiskt resonemang. Jag vet att ministern ibland också tycker att sådana kan vara intressanta. Detta handlar ju om statliga pengar som vi rullar ut så att privata företag, kommunala bolag, energibolag och andra ska kunna sätta upp laddstolpar. I princip ställs det inga krav, vad än ministern säger, på användbarhet, betalningssystem och annat vad gäller dessa laddstolpar. Det är statens vägar vi kör på, och ansvarar för att vägarna ska fungera med underhåll och annat. När jag har varit i kontakt med många som kör elbil, inklusive mig själv, gör man ofta reflektionen att vissa tar ut jättehöga priser för laddning. De ska göra business av detta. De ska tjäna pengar. Andra slår inte ens på sina laddstolpar. De inser att de inte kommer att tjäna några pengar på detta, så det var ingen större vits att ha dessa stolpar. Sedan finns det kommuner som låter folk ladda helt gratis, utan krångel, och det är bra. Förlängningen av mitt resonemang blir: Hade det inte varit enklare att låta sätta upp alla dessa laddstolpar rakt av för statens pengar, i stället för att gå omvägen via krångliga ansökningsförfaranden med en massa krav som kanske ändå inte uppfylls och så vidare? Vägarna är ju statens. Varför kan inte laddinfrastrukturen vara det? Jag tycker att det som nu är inne på om det nya investeringsstödet för att täcka de så kallade vita fläckarna är symtomatiskt. Jag vill säga att hela är fullt av vita fläckar för dem som kör ett laddbart fordon. Även om det finns laddstolpar är det nämligen, precis som vi har varit inne på, inte säkert att de fungerar. Det är inte säkert att blippkorten eller vad det nu kan vara fungerar där. Tittar man på förslag på var dessa laddstolpar ska sättas upp ser man att det är inre , långt ute i glesbygden, jättelångt från där många människor finns. Jag menar verkligen att det ska finnas laddstolpar på de här platserna, men det jag tycker är märkligt är att vi går in med statliga medel på platser där väldigt få människor bor. Jag tror att det hade varit bättre om hade fått ett uppdrag: Sätt upp laddstolpar över hela landet! Ni behöver inte tänka i termer av marknad och att det kan finnas andra som kanske med privata pengar kan sätta upp laddstolpar där. Laddinfrastrukturen kunde helt enkelt, precis som vägarna, ses som en grundläggande statlig verksamhet. Detta var lite av en ideologisk utvikning. är det inte så. Då är jag ändå intresserad av att veta om och regeringen är beredda att ställa några nya krav, inför nya ansökningsomgångar med Klimatklivet och andra investeringsstöd, på användbarheten och på att betalningssystemen ska vara så enkla som möjligt – att det ska vara ett betalningssystem, ett blippkort eller en app. Tänker ni ställa de kraven vid framtida investeringsstöd för laddstolpar? 20 Statsrådet (S): Vi kanske kan komma tillbaka i en annan interpellationsdebatt till frågan om det hade varit bättre att göra på något annat sätt – det är möjligt att det hade varit det – eller om det är bättre att göra någonting annat snart för att få en mer enhetlig och större struktur. Sedan ska vi komma ihåg att med den utveckling för elbilar vi nu ser är det publika laddnätet av sekundär natur – 80, 85, snart kanske av den laddning som sker kommer att ske i folks hem och på folks arbetsplatser. Det är där vi ska lägga tyngdpunkten. Det publika laddnätet ska vi nog se som reservtanken i elbilen. Det många inte har tänkt på är att det faktiskt finns en massa människor som går och köper bilar som inte går att tanka hemma eller på arbetsplatsen. Den unika fördelen med elbilen måste nog både branschen och vi bli bättre på att lyfta. ställer frågan om jag är beredd att ställa nya krav vid kommande ansökningar, om det inte borde vara hårdare regler etcetera. Han vill ha en lite mer ideologiskt färgad debatt. Låt mig då citera , en politiker som möjligtvis står något närmare än mig. Han sa en gång: Det spelar ingen roll om katten är svart eller vit, huvudsaken är att den fångar möss. På samma sätt tror jag att vi ska se på laddningsutvecklingen. Vi ska ha enhetliga betalningslösningar, vi ska ha transparent prissättning och vi ska ha den på ett sådant sätt att den utvecklas . Då kan vi ställa krav i förordningar och vi kan ställa krav i lagstiftningen, men de riskerar att bli så stela att de hämmar utvecklingen. Därför vill jag hellre att branschen tar ansvar för en gemensam standard som utvecklas . Men – här ska jag gå till mötes – är det så att branschen inte klarar uppgiften måste vi naturligtvis gå tillbaka och ta det näst bästa alternativet, det vill säga förordningsändringar eller lagstiftning. Jag stänger inte dörren för det. 21 (V): , , klubbade och regeringen en ny förordning om ett nytt investeringsstöd för att täcka just dessa vita fläckar där det inte går att snabbladda sin bil. Det är ett investeringsstöd som går att söka hos . Det som regeringen då bestämde var att ska betala ut investeringsstöd endast till platser där marknaden själv inte kan sätta upp laddstolparna. Här tycker jag att det blir lite överideologiserat från regeringens sida. Varför se detta som en marknad över huvud taget? Varför inte se laddinfrastruktur som grundläggande samhällsinfrastruktur – som en del av våra statliga vägar, helt enkelt? Som ett brev på posten kom sedan redovisning av var de ska sätta upp laddstolparna. Det är på en massa platser där väldigt få människor bor. Där ska det också sättas upp, men varför kan inte sätta upp i städerna och nära städerna där vi faktiskt också behöver mer laddinfrastruktur som fungerar? Jag ser att ministern har ett stort engagemang i frågan. Det välkomnar jag verkligen. Det är bra att ministern träffar branschen, och jag vill säga att detta är en fantastisk bransch där det finns ett väldigt stort engagemang. Jag tror dock att bara rundabordssamtal kanske inte kommer att räcka. Det är bra att ministern öppnar för att det kanske behöver göras vissa förordningsskärpningar, så att det blir väldigt tydligt. När blir nästa rundabordssamtal, ? Och kan du lova att du efter det rundabordssamtalet har ett färdigt datum för när vi har ett enhetligt, enkelt system för att ladda våra elbilar? 22 Statsrådet (S): och jag vill samma sak. Vägen dit ser lite olika ut. Jag tycker inte att ska underskatta pennans makt och direkt greppa efter svärdet. Exakt datum återstår att se. Det ligger i frivillighetens natur att vi vill ha en dialog med branschen och att jag inte ska skriva branschen något exakt på näsan. Jag tycker att den tidtabell som branschen lade fram när vi hade det senaste mötet var bra. Vi har inte kallat till ett nytt möte , men jag ser framför mig att vi gör det inom en eller så att ett sådant möte kommer till stånd. Det sker ett antal dialoger mellan intressenterna i bransch- och konsumentorganisationer också, och jag vill att de dialogerna ska vara framgångsrika innan jag träffar aktörerna igen så att det finns ett tryck på både branschen och organisationerna om att komma överens och få en bra lösning framåt. Sedan tar upp utformningen av stödet till vita fläckar. Ska jag vara lite elak och raljant kan jag säga att vill lösa ett problem som inte finns och regeringen vill lösa ett problem som finns, det vill säga vill bygga laddstolpar där laddstolpar finns, och regeringen vill bygga laddstolpar där laddstolpar inte finns. Det är möjligt att det hade varit bra med ett annat system för laddstolpar, och det är möjligt att vi kommer att ha ett annat system – det får vi återkomma till i andra interpellationsdebatter – men just nu är det här det effektivaste sättet att uppnå målet, det vill säga att ingen ska ha mer än till en laddstation i det centrala vägnätet. Det har jag gott hopp om att vi ska uppnå med det politiska verktyg vi har valt. Tack för en bra debatt! Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2019/20:448 om stöd till en demokratisk utveckling i 23 Utrikesminister (S): har frågat mig vad jag gör för att ska stödja demokratiska opposition samt vilka initiativ jag tar för att ska agera för att ska tvingas avgå från det presidentämbete han håller fast vid. Jag har fått flera frågor om regeringens syn på utvecklingen i och vilka åtgärder som kan vidta. Jag välkomnar detta engagemang. Det är en styrka att riksdag står samlad för respekten för mänskliga rättigheter och demokrati och rätten att uttrycka sig fritt. Regeringen följer noggrant, och delar oron för, utvecklingen i . Regeringen har även tydligt fördömt allt användande av våld, arresteringar av fredliga demonstranter och valfusk som den belarusiska regimen är ansvarig för. har bedrivit en tydlig och konsekvent politik avseende mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i , och vi har markerat mot alla former av valfusk, orättfärdiga inskränkningar av mötes- och yttrandefrihet liksom godtyckliga frihetsberövanden av fredliga demonstranter, oppositionella, fackföreningsföreträdare, journalister och andra mediearbetare. Detta har vi gjort publikt och i olika sammanhang inom EU och FN och direkt till , bland annat vid min egen resa dit som refererar till i sin fråga. har ett långsiktigt, uthålligt engagemang i som syftar till att gradvis påverka attityder, inställning och kunskap. Det är vår övertygelse att detta arbete kan bidra till strukturella förbättringar. Arbetet har åtnjutit starkt stöd bland de icke-statliga organisationer som vi regelbundet konsulterar i . Inom biståndet stöder bland annat oberoende civilsamhällesorganisationer och finansierar samarbeten mellan svenska partinära organisationer och deras motparter i . Med tanke på den senaste utvecklingen i landet ser vi nu över hur vi kan intensifiera stödet till det belarusiska civilsamhället. I och med det omfattande valfusket och den kraftigt tilltagande repressionen i samband med presidentvalet anser regeringen, liksom många andra regeringar, att en gräns passerats som motiverar att omvärlden ser över sin relation till landets ledning. Det är centralt att EU nu fortsatt står enat och agerar kraftfullt. Vi har därför drivit på för en aktiv och tydlig respons från EU. Jag kan konstatera att det inom EU finns en samsyn om detta, vilket inte minst återspeglas i slutsatserna från mötet med . Där klargörs att vi inte anser att valet var fritt och rättvist och att vi inte erkänner valresultatet. I slutsatserna uttrycks Europeiska rådets solidaritet med det belarusiska folkets önskan om att utöva sina grundläggande demokratiska rättigheter. De statliga myndigheternas oproportionerliga och oacceptabla våld mot fredliga demonstranter fördöms, och krav ställs på att alla de som olagligen har frihetsberövats och ovillkorligen ska släppas fria. I slutsatserna anges också tydligt att EU kommer att införa sanktioner mot ett flertal individer som är ansvariga för våld, förtryck och falsifiering av valresultat, vilket är något som aktivt förespråkat. ska EU, vilket efterfrågat, öka samarbeten som gagnar det belarusiska folket och mellanfolkliga förbindelser och fördjupa stödet till civilsamhället. Endast en fredlig och demokratisk process som understöds av ett starkt civilsamhälle och bevakas av oberoende och fria medier kan leda till hållbara lösningar på den situation som råder. Den belarusiska regimen måste engagera sig i en genuin dialog med oppositionen. Vi behöver använda alla tillgängliga redskap för att påverka utvecklingen i rätt riktning. , som inkommande ordförande i , , har tillsammans med nuvarande ordförande, , också erbjudit sig att besöka för att underlätta en dialog mellan regimen och oppositionen. 24 (V): Jag har ställt denna interpellation för att riksdag behöver debattera den politiska utvecklingen i . Diktatorn har haft makten i landet . Sedan han tillträdde har alla val varit riggade, men efter valet rann tålamodet över för det belarusiska folket. Det är därför det har varit stora och omfattande protester . De som har protesterat har varit fredliga och vänliga och har endast krävt sin rätt till riktig demokrati. Ändå har de mötts med ett omfattande våld från polis och militär som underrättelsetjänsten, som fortfarande heter KGB, systematiskt har gripit dem som organiserat protesterna. Inget av detta har dock stoppat det hårt prövade belarusiska folket i dess fortsatta kamp. Jag vill tacka utrikesministern för svaret. Mycket av det arbete som utrikesministern, och ambassaden i har bedrivit har varit mycket bra. Ambassadör har genom ett tufft agerande fått ut DN:s fotograf ur diktaturens häkte och stöttat Nobelpristagaren i litteratur, författaren , genom att fylla hennes lägenhet med utländska diplomater för att förhindra att hon skulle gripas. Utrikesministern själv har varit tydlig med politik. måste man konstatera att utrikesministerns agerande är en omsvängning. Så sent som besökte utrikesminister och diktatorn som första utrikesminister att göra det , alltså den första sedan tillträdde och blev diktator. Besöket skedde också vid en mycket olämplig tid, då ett riggat parlamentsval, som och observatörer konstaterade inte gick rätt till, hade hållits av regimen innan. besök ihop med den finländske kollegan blev ett legitimerande av regimen, särskilt som också andra EU-länder och utrikesminister har besökt landet. Att valde en olämplig tidpunkt för sitt besök var också någonting som diktatorn noterade. På hans hemsida går det att läsa: ”The head of state praised the fact that the meeting is held right after the parliamentary elections in .” Så sent som skickade också en hälsning till presidenten på nationaldag. Detta är inget annat än ett legitimerande av . Detta har också skett i och med det språkbruk som regeringen använder. Ord som diktator, illegitim eller regim har lyst med sin frånvaro, och har officiella benämningar som president, regering eller utrikesminister använts. Efter vår och andra partiers kritik har regeringen landat i att äntligen kalla det för en regim. Priset i språkbruksfrågan tar dock statsminister som under ett möte i sa att det inte är hur man titulerar folk som är det viktiga. Det är inte mycket till diplomatisk kompetens där, kan man tycka. Utrikesministern får gärna svara på om hon anser att är en diktator och om hon anser att regimen är en illegitim diktatur. Framöver måste regeringen fortsätta att tydligt stödja det belarusiska folket, som man faktiskt har gjort. Man måste se till att driva igenom EU-sanktioner mot den illegitima regimen. Alla – alla – som är ansvariga för valfusket och våldet måste hamna på sanktionslistan, och detta inkluderar givetvis själv. På denna punkt får inte vika ned sig. Då sviker vi det belarusiska folket. 25 HANS (M): Fru talman och utrikesministern! Hade inte väckt denna interpellation hade jag gjort det. Därför tycker jag att det är bra att den är väckt, för jag tror att det som förenar vänsterpartisten , moderaten och – troligtvis – utrikesminister är synen att det är oerhört viktigt att vi har en offentlig debatt kring detta. Vi ska berätta inte minst för det modiga, kämpande folket i att vi står på deras sida. ledande politiska företrädare står på det belarusiska folkets sida i dess kamp för rättfärdighet och självkänsla. Det är i grunden vad det handlar om. Jag vet också, fru talman, att utrikesministern har haft ett flertal möten med företrädare för den belarusiska oppositionen. Vi i den svenska oppositionen har också haft ett flertal möten med dem; så sent som arrangerades här i ett möte med , som utrikesministern träffade i går. Vi i presidium hade ett videomöte med , den ledande personen för det belarusiska folket, som sitter i . Jag medverkade också så sent som i går på ett Natomöte som bara handlade om . Det är viktigt med dessa möten, för detta påverkar även vår säkerhet och vardag. Men det handlar också om människor, som vi imponeras av och som kämpar dag ut och dag in på torgen och gatorna i – till ett ganska högt pris, fru talman. De fängslas, de förnedras och de mister sina jobb. I vissa fall dödas de.