prot · H80942 · 2020-11-26 00:00:00 — Vi har sagt att inga personer ska förlora sin rätt till assistans genom detta. Det är upp till regeringen att göra det arbetet så att det sker. Det viktiga här är att vi vill förtydliga att huvudmannaskapet ska vara förstatligat eftersom vi ser de problem som finns . Vi vill ta det steget för att kunna säkerställa rättssäkra bedömningar i assistansfrågan. 22 (L) replik: Tack, , för svaret! Jag måste erkänna att jag inte riktigt blev mycket klokare av det. Övergångsreglerna överlämnas till regeringen. Följdfrågorna blir: När ska de införas? Ska de införas som överflyttningen sker och lagen införs? Hur ser det ut och framför allt efter övergångsreglerna? Övergångsregler tar slut någonstans. Vad händer då? Det finns väldigt många frågetecken som reses i den här processen. Detta med övergångsregler är enkelt att säga, men hur ska de se ut? Hur ska vi säkerställa att inte en enda person till ramlar mellan stolarna? Det är den stora diskussionen vi har här . Vi har hört av de talare som har varit uppe i debatten att vi ser väldigt olika på de processerna. 23 (V) replik: Man har lyft fram frågan om tidsramen väldigt mycket, att det är ett framhastat beslut och så vidare. Vi måste ändå vara väldigt tydliga med att säga att sådana utredningar har pågått . Det här är ingen ny fråga. Man borde snarare fundera på hur tidsramen ser ut för de personer som drabbas av ett systemfel som finns . Det finns väldigt stora behov och väldigt stora problem med systemet som finns . Jag tycker att Liberalerna ska vara tydliga med att det är ett viktigt steg att ta. Det är inte det enda steget som vi behöver ta för att få en bra LSS. Men det är ett av de viktigaste stegen. 24 (C) replik: Huvudmannaskap för personlig assistans Under förra mandatperioden satt väldigt nära regeringen och hade både insyn och en stor påverkansmöjlighet. Under förra mandatperioden tillsatte man även en utredning om LSS. Det är en utredning som har fått enormt stor kritik från många av partierna men även från branschorganisationerna. En del i den utredningen handlar om att vi ska ändra huvudmannaskapet. Just det kapitlet har egentligen blivit sågat på många sätt i och med att det inte står för sig självt. Min fråga till ledamoten är: Varför drev inte på hårdare under förra mandatperioden och såg till att huvudmannaskapet utreddes tydligare och fick en större plats i så att ni hade kunnat komma framåt i ett fortare tempo? Då hade vi varit i ett annat läge . Vi hade kanske haft en bättre utredning att grunda våra beslut på. Hur resonerade under förra mandatperioden i och med att man då inte gjorde mer för huvudmannaskapet? 25 (V) replik: Även vi har varit kritiska till utredningen och resultaten som kom ur den. Att staten ska vara huvudman i de här frågorna har vi drivit . Det är inte så att det är en ny fråga för oss. Vi kommer att bevaka frågan ordentligt, och inte bara vi utan även funktionshindersrörelsen. Vi var såklart inte överens om hela resultatet av den tidigare utredningen. Men i huvudmannafrågan har vi stått på samma fot . 26 (C) replik: Tack, ledamoten ! Vi har numera en majoritet för att huvudmannaskapet ska bli statligt. Det känner jag personligen är väldigt positivt. Jag hoppas att vi kan jobba framåt i frågan. Det som fortfarande oroar mig är just tempot och tiden. Hur ställer sig till just tidsaspekten? Vilka konsekvenser ser i att vi nu ska stressa fram en utredning där vi ska vara framme med en färdig lagstiftning? Vilka konsekvenser ser i just den delen? Hur svarar ni branschorganisationerna som ser en stor risk med att vi nu stressar fram en av de absolut största förändringarna inom LSS? 27 (V) replik: Jag skulle inte vilja säga att det är att stressa fram ett förslag. Vi har gjort ett utskottsinitiativ. Regeringen får ta ansvar för det. Vi har en stor del av funktionshindersrörelsen bakom oss. Flera av partierna är överens om att det här är en viktig fråga och att den bör drivas åt det här hållet. Det är väl bara att sätta igång. Vi kan inte vänta hur som helst. Det har redan gått in i mandatperioden, och man har inte ens påbörjat frågan. Det handlar om människors liv och deras förutsättningar. Det drabbar väldigt olika och väldigt olika hårt i olika delar av landet. 28 (KD): Huvudmannaskap för personlig assistans För oss kristdemokrater är det självklart att en person med funktionsnedsättning ska har rätt till den assistans som personen behöver för att leva ett liv som andra, oavsett var i landet personen bor. Så är det inte eftersom stat och kommun har ett delat ansvar för assistansen. Jag ska utveckla problematiken med detta lite grann. Staten ansvarar för de personer som bedöms ha behov av assistans av det som kallas grundläggande behov. Kommunen ansvarar för dem som bedöms ha behov . Dessvärre har S-MP-regeringens förödande direktiv till 2016 drivit på en mycket striktare bedömning av vad som anses ingå i de grundläggande behoven. När det gäller exempelvis det grundläggande behovet personlig hygien räknas nu bara den tid som används för att hålla kroppen ren från smuts och inte den tid det tar att använda deodorant, att klippa naglarna, att använda balsam eller att torka håret. Den striktare bedömningen har medfört att det är oerhört svårt att komma över 20-timmarsgränsen. Det gäller oavsett om det är ett barn som föds med en funktionsnedsättning eller om det är en kille som bryter nacken i en oturlig olycka i skidbacken. Därtill har tusentals personer som har haft assistansersättning , kanske hela livet, bedömts på nytt efter 2016 och då inte längre ansetts komma upp till gränsen . De ramlar då ur statens skyddsnät, trots att det är bedömningen – inte deras verkliga behov av assistans – som är förändrad. Kommunen ska då fånga upp och ta över ansvaret. Men, fru talman, vi ser fall efter fall där kommunerna inte mäktar med att ge det stöd som krävs i enlighet med intentionen i LSS. Framför allt i små kommuner är det en överhängande risk att det är kommunens budget – inte personens behov – som avgör hur omfattande assistansen blir. Den kommunala assistansen skapar också en inlåsningseffekt, en kommunarrest. En person som har assistans via en kommun måste få rätten till assistans prövad på nytt om personen vill flytta. Beslutet från den nya kommunen kan ha en helt annan omfattning, eller kanske till och med vara ett helt avslag. Den risken är det många som inte vågar ta. En ung person kanske inte kan flytta hemifrån. En annan tvingas tacka nej till arbete eller studier på annan ort. Det är uppenbart att den kommunala assistansen begränsar friheten och valfriheten för personer med funktionsnedsättning. Kort sagt: Den begränsar livet och strider mot intentionen i LSS. Så kan vi inte ha det! Jag är därför väldigt glad att har möjlighet att fatta ett beslut som, när det blir verklighet, kan öka tryggheten för personer med funktionsnedsättning och stärka rätten till assistans. Tack vare ett initiativ från oss kristdemokrater tillsammans med och kan ta ett första steg för att staten ska kunna bli ensam huvudman för assistansen. Alla vi partier som stöder förslaget är ytterst måna om att detta ska leda till att det blir bättre än vad det är . Den utredning som vi nu vill att regeringen ska tillsätta, och som också har efterfrågat, ska vara grundlig. Den ska konsekvensbereda och föreslå nödvändiga övergångsregler och alla övriga detaljer kring hur lagförslagen ska vara utformade för att rättssäkerheten och kontinuiteten ska öka för personer som är i behov av assistans. En sådan regeländring kan vara att ta bort 20-timmarsgränsen. Den behövs ju inte längre när ansvarsfördelningen inte ska spridas ut mellan kommun och stat. Huvudmannaskap för personlig assistans Vi ställer också uttryckligen krav på att de personer som har ett kommunalt beslut ska få behålla sin rätt till assistans när staten blir ensam huvudman. De ska också omfattas av det rådande omprövningsstoppet för assistansersättning. Jag och ställer oss därför helhjärtat bakom utskottets förslag till beslut . Att det nu finns en majoritet i som vill tillsätta en utredning med målet att just staten ska vara ensam huvudman för assistansen är ett nytt politiskt ställningstagande. Tyvärr finns det dock inte enighet i i frågan. Januariöverenskommelsen mellan regeringen, och Liberalerna säger att frågan om huvudmannaskapet ska utredas. Dessa partier har alltså inte gemensamt uttalat om det ska vara kommunen eller staten som ska ha det samlade huvudmannaskapet. Jag vill tacka min kollega från för att detta tydliggjordes i dagens debatt. Socialdemokraterna vill utreda vem som ska ha ansvaret för assistansen. blir jag väldigt konfunderad när jag läser reservationstexten. Jag skulle vilja att förtydligade varför Socialdemokraterna har ställt sig bakom denna reservationstext när de uppenbarligen inte har bestämt sig. Så här står det i reservationen: ”I enlighet med betänkandet Översyn av insatser enligt LSS och assistansersättningen … bör personlig assistans vara ett statligt ansvar.” Det hedrar att han står upp för januariöverenskommelsen, men det här gör att det blir väldigt förvirrat. Jag hade faktiskt tänkt ställa samma fråga till representant, men när jag nu tittar ut över kammaren ser jag att hon har lämnat den. Jag hoppas att hon kommer tillbaka. Liberalerna och uttalar att de, precis som vi kristdemokrater, vill att det ska vara staten som har det ensamma ansvaret för assistansen. Ändå säger deras ledamöter att de kommer att rösta nej när det nu ligger ett skarpt förslag på bordet. Det finns en splittring inom januaripartierna. Återigen sätter januariöverenskommelsen käppar i hjulet för förslag som skulle vara bra för , ett förslag som skulle stärka rätten till assistans oavsett var i landet du bor. Det som händer nu är att , efter att det formella beslutet är fattat vid dagens votering, uppmanar regeringen att skyndsamt tillsätta utredningen om att staten ska vara ensam huvudman för assistansen. Men därefter sitter regeringen på makten. De kan välja om de vill agera eller avstå från att tillsätta utredningen. Om de tillsätter en utredning är det de som styr direktiven. Debattreglerna för dagens debatt hindrade mig från att ta replik på föregående talare. Det vore dock angeläget om exempelvis Liberalernas tog ordet igen och då förtydligade om hans parti genom samarbetet med regeringen kommer att säkerställa att regeringen, till skillnad mot januariöverenskommelsen, kommer att tillsätta en utredning om att det är just staten som ska vara ensam huvudman. Det beskedet tror jag att många väntar på. Huvudmannaskap för personlig assistans Människor far illa . Det är angeläget att verkställa vilja. Tillsättandet av en kompetent utredare måste ske omgående, och regeringen måste säkerställa att direktiven blir riktigt bra i enlighet med krav. Januaripartierna har faktiskt en möjlighet att styra upp även behovsbedömningen. Jag har upprepade gånger kallat socialministern till . Hon säger att hon förstår problematiken – det krävs en översyn för att samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet – men säger att frågan är för svår och komplicerad. Det duger inte. Processen måste sättas igång, och vi måste säga det. lade fram ett skarpt förslag om detta i . Dessvärre var det bara och som röstade ja. Liberalerna, till exempel, röstade nej till att samtliga grundläggande behov skulle vara assistansgrundande i sin helhet. Det rimmar illa med att deras ledamot i kammaren säger att staten ska vara huvudman men att vi först måste se till att samtliga grundläggande behov blir assistansgrundande i sin helhet. När kommer det att ske? Det finns inte i januariöverenskommelsen. Jag ber om ursäkt att jag har överskridit min talartid. Regeringen har svikit personer med funktionsnedsättning och deras familjer under . De personer som far illa i dagens system med det delade huvudmannaskapet kan inte – orkar inte – vänta mycket längre. 29 (L) replik: Låt mig börja med att svara på en av de frågor som sände till mig från talarstolen om beskedet. Beskedet gav jag i mitt anförande. Det var väldigt enkelt att bara lyssna där. Jag skulle ändå i detta korta replikskifte vilja fästa uppmärksamheten på det intressanta med tidsaspekten i initiativet. Hela initiativet bygger ju på att det nu ska tillsättas en utredning snabbt. Det är vi överens om. Den kommer , . Jag hade gärna velat se den , men departementet orkar inte riktigt med att få fram direktiven till dess. Vi får den direkt , är det utlovat. Det vet de flesta som finns i den här kammaren. Vidare står det om tidsaspekten i initiativet att utredningen ska presenteras och lagstiftningen vara på plats innan mandatperioden är slut, det vill säga beslut i och ikraftträdande . Så måste det bli. Man kan tycka att det kan gå fort, om man vill. Jag har dock försökt erinra mig ett enda snabbehandlat beslut här i som blivit riktigt bra. Det finns alltför många där vi har fått backa, ta om och göra rätt. Vi vill ju verkligen tillsammans att det ska bli bra för dem som behöver assistansen. Jag skulle vilja be förtydliga: Hur ser du på beredningsprocessen? Du har pekat på den långa raden förändringar som måste göras för att detta ska bli bra. Beskriv, snälla, beredningsprocessen så att det blir tydligt hur den ska hinnas med på de här 18–19 månaderna! 30 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Huvudmannaskap för personlig assistans Jag vill bara påpeka att vi talar genom talmannen. 31 (KD) replik: Ledamoten säger att utredningen från regeringen ska komma . Ledamotens januaripartikollega säger dock att det är en utredning som ska ta fram beslut om huruvida det är staten eller kommunen som ska ha det samlade ansvaret. Det är det som är den stora skillnaden här. Vi säger, precis som Liberalerna, att det är staten som ska ha det ansvaret. Det är detaljerna kring det som vi nu ska utreda. Jag skulle önska att ledamoten återigen förtydligade svaret på min fråga i talarstolen tidigare: Kommer ledamoten från Liberalerna att säkerställa att den utredning som kommer från regeringen har målet att det är just staten som ska vara ensamt ansvarig? Angående utredningstiden ska utredningen vara på plats . Vi är oerhört angelägna om att det här ska bli en bra och fullgod utredning. Skulle det visa sig på vägen att det behövs kan man förlänga tiden något. Det är inte det som är problemet. Det stora problemet är att regeringen inte får rumpan ur vagnen och sätter igång. Utredningen måste komma på plats nu med en kompetent utredare som ser till att de här detaljerna blir bra. Januaripartierna har genom sitt samarbete med regeringen möjlighet att styra direktiven precis dit de vill. Hur vill ledamoten att direktiven till den här utredningen ska se ut? 32 (L) replik: Jag ber om ursäkt för att jag brast i att följa ordningsreglerna i kammaren. Jag vill understryka att jag väldigt gärna vill ha svar på hur den tänkta beredningsprocessen ska se ut. Det är extremt kort om tid, och det står uttryckligen i initiativet att det ska finnas en utredning på plats och att det ska finnas lagstiftning på plats. Enligt min tolkning betyder det ikraftträdd lagstiftning innan mandatperioden är slut. Vi vet hur fungerar. Under ett valår stänger den precis , och sedan går samtliga här inne till val. Det betyder att med de här processerna som måste till enligt regeringsformen, budgetregler och annat ska det konsekvensbeskrivas på några få månader. Remisstiden blir ohyggligt kort om detta ska hinnas med. Hur ska vi klara den största reformen som den här lagstiftningen har sett sedan den infördes ? Och hur ska vi säkerställa att den faktiskt blir så mycket bättre som jag är övertygad om att ledamoten vill lika mycket som jag att den ska bli? Det här är den vitala grundfrågan i den här debatten. Det är tiden som springer ifrån oss. 33 (KD) replik: Utredningen ska vara på plats . Om det sedan krävs en sommarriksdag, om det så är ett valår, är i alla fall vi kristdemokrater villiga att träda in i när det handlar om en fråga som är så angelägen som den här. Huvudmannaskap för personlig assistans Min fråga till kvarstår. Dessvärre kan du ju inte svara på den , så jag önskar att vi kan hitta ett forum för det. Hur kommer direktiven att se ut? Skulle det vara möjligt att faktiskt trycka på och se till att man får till en bra bedömning även i det här? Skulle det vara så är jag övertygad om att även tidsplanen behöver förskjutas, ja, men jag är också övertygad om att det skulle vara välkommet om vi faktiskt får till den helheten. Den springande punkten är, tycker jag, varför ledamoten inte har pratat med mig från , med representanter för eller med representanten för och frågat om det här under utredningsprocessen i utskottet om det bara är tidsplanen som bekymrar ledamoten i det här beslutet. Varför har inte ledamoten lyft luren och frågat hur vi tänker och om det går att hitta ett sätt att komma vidare? Det, fru talman, hade jag uppskattat. 34 (S) replik: ställde en fråga till mig gällande hur vi ser på frågan om statligt huvudmannaskap. Jag tycker väl ändå att jag har redogjort ganska tydligt för vårt argument för hur processen ska se ut framöver. Jag anser att ett seriöst parti ska ha bra underlag att ta ställning till. Vi är överens om att en huvudman för den här reformen är bra av olika skäl, vilket har redogjorts för, men vi är inte överens om huruvida huvudmannaskapet ska vara statligt, kommunalt eller någonting annat. Det lutar dock åt statligt huvudmannaskap, det kan jag villigt erkänna. Men jag tycker också att man måste se frågan däran. Det finns en lite raljerande ton när det gäller kommunernas sätt att hantera personlig assistans, tycker jag. Man använder uttryck som ”kommunarrest” och ”i mindre kommuner” och så vidare. Jag tycker att det är på sin plats, fru talman, att säga att det brister även i större kommuner. Det har inte alltid med kommunstorleken att göra. Det finns faktiskt också ett kommunalt skatteutjämningssystem i det här landet där kommunerna kompenseras för exempelvis kostnader som man har för omsorg. Jag tycker att man ska vara ärlig i den här diskussionen när det gäller att det finns olika parametrar. Jag har mött många som är väldigt nöjda med det kommunala omhändertagandet – kommunerna ser närmiljön och kan fatta kloka beslut. Det är precis det här utredningen ska titta på: för- och nackdelar. Jag vill ställa följande fråga till ledamoten från : har varit tydlig med att en för kort utredning gör att personer riskerar att hamna utanför. Hur ser du på den frågan? 35 (KD) replik: Tack, ledamoten, för frågan! Det som har varit tydlig med i de delar som jag har läst är att man säger att det krävs en grundlig utredning. Ja, vi instämmer i det. Det är den utredningen som vi tillsätter . Alla de här myndigheterna och instanserna – SKR och funktionshindersorganisationer – är överens om att det är staten som bör ha det samlade huvudmannaskapet. Jag undrar därför vad det är som gör att Socialdemokraterna inte kan sätta ned foten i den här frågan och säga att det faktiskt blir bättre med staten som huvudman. Huvudmannaskap för personlig assistans Jag vet att väldigt många kommuner kämpar hårt med att försöka få till ett så bra stöd som de här personerna behöver. Men det är otroligt svårt, för det är kostnader förknippade med det här. Det är också väldigt svårt i de kommuner där personer faktiskt får beviljad assistans utifrån det faktiska behovet. Det kan göra att det blir prioriteringar i kommunen på andra delar. Man kanske inte kan göra den där fotbollsplanen som det var tänkt, eller man kanske inte kan bygga simhallen och så vidare. Det där blir stigmatiserande i framför allt små kommuner där väldigt många ofta vet vem det är som har slukat resurser bara för att man behöver det för att klara att leva ett liv som andra. Det är därför staten måste gå in. Var i landet du bor ska inte kunna avgöra hur din assistans ska bli. Ledamoten har varit tydlig, och jag uppskattar det. Det hedrar dig, . Men vi kan inte igen utreda om det är kommunen eller staten som ska ha ansvaret. När kommer ni att sätta ned foten? 36 (S) replik: Vi vet att älskar staten. Man vill förstatliga sjukvården och så vidare. Om det vore så enkelt med en sådan lösning skulle vi ha gjort det för länge sedan, och det gäller precis den här frågan. Bara för att man byter huvudman, , löser man inte problemen. Det gläder mig att ledamoten tidigare i debatten sa att man är beredd att förlänga tidsperioden om så krävs eftersom det kan bli problem med den korta utredningstiden. Du frågade också tidigare varför inte har hört av sig. Då måste jag ändå säga att vi socialdemokrater har tagit kontakt med . Och en av våra frågeställningar handlade om just tidsperioden. Vi upplevde då att den var huggen i sten. Därför blev jag lite förvånad över hur du uttryckte dig i det tidigare replikskiftet. En av de viktigaste frågorna vi diskuterar här är just tidsperioden för utredningen, eftersom det står tydligt i ert underlag. Jag tycker fortfarande att jag inte får svar på hur vi med er tidsperiod ska hantera en rättssäker process, . Hur ska vi se till att de som har personlig assistans inte hamnar utanför? Jag vill gärna få svar på den frågan. 37 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill även här påpeka att vi inte duar varandra utan talar genom talmannen eller använder ledamotens namn. Det blir lite enklare för oss och för dem som tittar på debatten. 38 (KD) replik: Huvudmannaskap för personlig assistans Som jag sa i mitt anförande och som har hörts har vi i och med utskottets ställningstagande en kravställning i uppdraget om att personer som har assistans ska få behålla den när staten tar över ansvaret. De ska omfattas av omprövningsstoppet. Det här ska bli bättre. Det ska inte bli sämre. I samtalen med Socialdemokraterna har vi angående tidsaspekten sagt att man kan fundera på det. Jag blir bekymrad när jag hör på ledamoten och Socialdemokraternas vänner i januariöverenskommelsen att det råder stor oenighet i den här frågan. Vi måste säkerställa att var i landet man bor inte får avgöra. Det är så många liv och familjer som trasas sönder. Så är det, på riktigt! Det är hjärtskärande att höra föräldrar som beskriver att de har sina barn . Allt de vill är att leva ett liv tillsammans, som en vanlig familj. I stället får de kämpa mot myndigheter för att få det stöd de behöver för att klara sin vardag. Det är oanständigt. Jag önskar att ledamoten nu i ett första steg ser till att staten blir den som ska ansvara för assistansen. Jag önskar också att ledamoten trycker på mer inom sitt parti för att säkerställa att samtliga grundläggande behov ska vara assistansgrundande i sin helhet. Det finns sådana skarpa förslag i socialutskottet . Jag önskar att Socialdemokraterna stöder dem. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 7.) Avgiftsfritt pneumokockvaccin för vissa grupper § 5 Avgiftsfritt pneumokockvaccin för vissa grupper betänkande 2020/21:SoU11 Avgiftsfritt pneumokockvaccin för vissa grupper 39 (S): Det ämne som ska debatteras är pneumokockvaccin för vissa grupper. Jag vill börja med att yrka avslag på utskottets förslag till riksdagsbeslut och bifall till den gemensamma reservationen från oss socialdemokrater, . Ärendet handlar om en rekommendation till landets regioner från myndigheten angående pneumokockvaccin. Det finns som bekant tre regelverk för vaccinationer. Det finns ett nationellt allmänt program som gäller hela befolkningen i definierade åldersgrupper. Det är bindande för regionerna samt avgiftsfritt. Det finns även ett nationellt särskilt program för definierade riskgrupper som även är bindande för regionerna samt avgiftsfritt. Och det finns rekommendationer, som detta ärende gäller. De inkluderar hela befolkningen, men regionerna har eget ansvar och beslutar om avgiften. Det regionala självstyret är en viktig del av vårt samhällsystem. Regionen avgör själv hur verksamheten fungerar kopplat till dess resurser och ekonomiska ramar.