prot · H8095 · 2020-09-10 00:00:00 — Genusperspektivet är också nog så viktigt efter att vi har konstaterat att mycket av svensk infrastruktur har byggts utifrån mäns och bilars behov. Vi behöver tänka annorlunda. Vi måste utgå från såväl klimat som genusperspektiv, socioekonomi och regionalpolitik. Det är så här vi måste se på samhällsplaneringen framöver, så att alla får del av investeringarna. De måste göras rätt så att vi klarar klimatomställningen. Då är olika beräkningsmodeller en del av de underlag, de samhällsekonomiska beräkningar, vi har inför att vi ska ta ställning till både en infrastrukturproposition och naturligtvis kommande nationell planering. Svaret på fråga är att det inte ankommer på regeringen att ta ställning till olika modeller. Det är som har att svara för detta. Självklart utgör detta ett av underlagen när vi sedan ska ta ställning. Låt mig själv ställa en fråga tillbaka till . Är detta ett tecken på att även i fortsättningen har låga ambitioner i klimatomställningen? 155 (KD): Svaret på det senare har vi debatterat förut i olika budgetsammanhang. I verkligheten har regeringen fått kritik för att den har lagt ut pengar som inte har haft särskilt god effekt. Vi i vill ha en effektiv miljöpolitik. Vi vill att den är framgångsrik och att man har höga ambitioner. Låt oss återgå till debatten! Trafikanalys har pekat på att förändringen ger konsekvensen att fordonstrafik, såsom bilar, lastbilar, sjöfart – många av oss tycker att detta är ett viktigt miljöområde – och även till viss del flyget, som är viktigt för som ju är ett avlångt land, kommer att missgynnas i dessa beräkningar. Vad som kommer att gynnas är cykel och tåg. Jag kan ha stor förståelse för att enskilda partier här i kammaren, som debatterar väl, tycker att detta är viktigt. Jag tycker själv att cykel och tåg är otroligt viktigt. Men det löser inte hela transportproblematik. Jag vill nämna en liten siffra som jag tagit med mig hemifrån från då jag var ordförande i . Av alla som besöker kommer med bil – ! Även om vi skulle investera hur mycket som helst i cykelvägar, ytterligare järnvägar in i , spårvagnar eller vad som helst skulle det vara mycket dyrare än att låta folk använda bättre bilar med bättre miljöstandard. Cykelvägar skulle vi i och för sig kunna utveckla, men om vi nu tar det spårbundna, som gynnas av den här beräkningen, skulle det helt enkelt inte vara lönsamt. Så ser det nog ut i många städer. är en mellanstor kommun med 50 000–55 000 invånare, och det är inte en jätteplatt kommun. Bilen är det som ger Uddevallaborna friheten att röra sig till jobbet, till förskolan, till skolan, till sjukvården eller för att hälsa på de äldre. Bilen är för de flesta som bor på landsbygd eller i glesbygd en del av frihet, och vår bedömning är att dessa nya beräkningar kommer att missgynna landsbygden. Jag återkommer till min fråga om hur ministern och regeringen ser på detta. Om det visar sig att de nya beräkningarna kommer att få klart negativa effekter för landsbygden och för småstädernas befolkning, på platser där vi inte riktigt har tunnelbana med en egen station varje kilometer utan där vi faktiskt är helt beroende av att kunna röra oss mellan jobb och hem, mellan jobb och skola eller mellan jobb och nära och kära, är då ministern beredd att titta på de här grejerna? 156 (V): Först vill jag säga till att man ju kan vända på det hela och fråga sig om det inte är ett problem att av dem som reser till en medelstor svensk stad reser med egen bil och att det bara sitter en person i bilen. Borde vi inte göra någonting åt det och bygga upp ett infrastruktursystem som premierar kollektivt resande och som premierar gång och cykel där det är möjligt, så att man tar bilen endast då det inte finns ett annat alternativ? Så kommer det ju att vara . Jag tycker att det som infrastrukturministern säger är intressant, men jag tycker att han är lite för självgod – räcker faktiskt inte för att möta de enorma utmaningar som vi har på infrastrukturområdet. I den nationella plan som vi har för infrastrukturinvesteringar finns det ett antal stora motorvägar som slukar mycket pengar. De öronmärkta cykelsatsningar som fanns i utkastet till denna plan slopades, och pengarna till järnväg och till järnvägsunderhåll räcker inte. ska det komma en ny infrastrukturproposition, och det ser jag verkligen fram emot. när vi har en helt ny klimatlag i har vi en gyllene möjlighet att se till att våra klimatmål blir överordnade i den framtida infrastrukturplaneringen, så att vi kan bygga ett hållbart och rättvist infrastruktursystem i . Det har vi inte lyckats med. Jag tycker att den nya värderingen av koldioxid, som är kritisk till, är bra. Men det finns väldigt mycket mer som behöver göras för att klara ut dessa problem. 157 Infrastrukturminister (S): När det gäller frågor om bil blir jag lite förvånad, för det vi talar om är ju koldioxidpriset. Vi ska komma ihåg att det numera finns elbilar, laddhybrider, biodrivmedel och reduktionsplikt. Det finns väldigt många olika sätt att ställa om bilparken. kunde regeringen dessutom redovisa ett särskilt stöd för den som vill bygga om sin bensinbil och se till att den kan gå på bioetanol. Bilen gillar jag – jag har själv jobbat i fordonsindustrin – men jag tycker att det är fantastiskt bra att vi nu ser en snabbare utveckling än vad vi kanske räknat med när bilparken ställs om, elektrifieras eller går över till biodrivmedel. Detta är nog så viktigt, och det är helt nödvändigt för att klara klimatkraven. En viktig del är att vi ser till att detta blir möjligt för alla i . Det är därför vi gör extra satsningar på landsbygden, och det är därför vi ser till att utbyggnaden av laddinfrastruktur gäller hela landet. Det är ju så vi arbetar. När jag talar om infrastrukturplanering och direktiv inför kommande nationell plan är det otroligt viktigt att vi orkar och vågar vara tydliga med såväl klimatomställningen som socioekonomi, genusperspektiv, bostadsbyggandet och regionalpolitiken. Det är ju detta perspektiv som varit frånvarande. I den nationella plan vi har , som jag hade förmånen att lägga fram 2018, finns det historiskt stora satsningar, inte minst på det som är klimatsmart resande, alltså järnvägen. Det finns stora statliga satsningar på cykel – detta var tidigare ett kommunalt eller regionalt ansvar, men tar staten ett större ansvar för cykelpolitiken. Det finns mer resurser till sjöfarten än vad som någonsin varit möjligt, eftersom staten nu tar ett större ansvar för att säkerställa att sjöfarten får en viktigare roll som led i vårt transportsystem. Det är så vi använder politiken för att ställa om samhället. Det är inte minst viktigt i ett som är transportberoende – kanske mer än väldigt många andra länder, med de stora avstånd vi har. Vi är också ett exportberoende industriland som behöver goda godsmöjligheter framöver. Jag noterar att tycker att klimatresurserna ska användas effektivt. Det är ju ett argument, men de facto innebar ju budgetförslag brutala besparingar på klimatanslaget. Det kommer man inte ifrån; det var sänkta ambitioner. Andra saker prioriterades i stället, och det bekymrar mig. Efter att och tusentals och åter tusentals inte bara ungdomar utan människor världen över demonstrerat och visat sin oro över klimatförändringarna måste ju politiker i alla partier begripa att det är ett nytt läge, att vi behöver ställa om och att vi ska göra den omställningen gemensamt – på landsbygd, i storstäder och med alla olika transportslag. Vi ska använda våra gemensamma resurser för att hjälpa branscher att ställa om. kan här bli världsledande. Ni som känner mig och har hört mig tidigare vet att jag i diskussionen om att vi ska bli världens första fossilfria välfärdsland brukar peka på behovet av att vara en permanent världsutställning. Det har ju blivit en utmaning för branscher att se till vad de själva kan göra för att vara en del av världsutställningen. ser vi hur vi med arbetet i Fossilfritt får både bilindustrin, sjöfarten och flyget att flytta fram positionerna och visa att man kan ställa om. Beskattningsinstrumenten och beräkningsinstrumenten, som dagens interpellation handlar om, är viktiga delar i detta, men det viktigaste är den beslutsamhet att klara omställningen som vi alla nu måste visa samt att veta att det också skapar jobb, hopp och framtidstro i . Det är jag övertygad om. 158 (KD): Jag vill tacka mina meddebattörer för en frejdig och härlig debatt – det uppskattas! Jag tar den sista frågan först. Om jag minns rätt var det så att och gemensamma budget som gick igenom i kammaren vid det tillfället hade näst största budget på miljöområdet. Det är således korrekt att Socialdemokraterna hade ett större förslag, men man kan inte gärna hävda att näst största är dåligt – det blir liksom lite konstigt, fru talman. Jag vill också i all ödmjukhet påpeka att vi kristdemokrater i vår egen budget har avsatt mer pengar än regeringen för elektrifiering av bil och lastbil. Vi har avsatt mer pengar än regeringen till elektrifiering av flyg, och vi har även – vilket vi också kommer att göra i denna budget – argumenterat för en ny fordons- och bränslebeskattning som syftar till att kunna möta upp den orättvisa som finns på landsbygden men också till att kunna vara mer styrande i storstadsområden. Jag har förmånen att leva en del av mitt liv här och att kunna åka kollektivt. Det är en förmån jag inte har hemma – jag har inte den friheten. Jag delar inte riktigt uppfattningen att man är ensam i bilen. när jag kör min dotter till skolan kan jag konstatera att de andra bilarna jag möter vid skolan är fulla med barn; det är inte så jättemånga ensamma. Föräldrarna tenderar inte att gå i skolan, men de är beroende av att ta sig dit och kunna lämna barnen på plats. Avseende den fråga jag har väckt, fru talman, är det ett miljöpolitiskt problem om man har forskning som säger att priset bör ligga runt men våra myndigheter går fram med . Detta bekymrar mig därför att det också handlar om vilken trovärdighet forskningen och politiken kan ha. Om det blir så att landsbygden missgynnas skapar det en bristande trovärdighet för både miljöforskning och miljöpolitik, och det beklagar jag, fru talman. 159 Infrastrukturminister (S): Tack, , för en frejdig debatt och intressant diskussion! I grunden handlar detta om vilka utgångspunkter vi ska ha när vi bygger samhällen, vilka direktiv vi ger och vilka samhällsekonomiska kalkyler vi har till beräkningar. Det fina är, och detta med anledning av interpellationen, att det är offentligt redovisade siffror, siffror som kan granskas. De samhällsekonomiska kalkylerna kan forskare gå igenom. Vi kan föra en politisk diskussion om detta, vilket är nog så viktigt, för att sedan gemensamt politiskt, i bästa fall, till och med bli överens. Det händer ju inte alltid att vi kommer till gemensamma beslut om de politiska prioriteringar vi ska göra. Min poäng är att vi ska ha så bra underlag som möjligt. Vi ska se till att de vilar på vetenskaplig grund. Myndigheterna har ett ansvar att ge politiker bra underlag om samhällsekonomiska beräkningar. Man måste, i större utsträckning än vad man någonsin gjort tidigare, ta hänsyn till att klimatet faktiskt är en faktor som påverkar all vår betingelse. Vi har en klimatlag som våra myndigheter har att förhålla sig till. Dessa underlag ligger till grund för de politiska bedömningar som vi sedan ska göra av vilken ambitionsnivå vi ska ha för infrastrukturbyggande och vilka styrmedel vi framöver ska ha. Jag som ursprungligen kommer från , ett litet samhälle mitt i med 800 invånare, har all förståelse, respekt och sympati för att bilen är viktig. Där gick kanske en buss . Det fanns ingen tunnelbana eller några höghastighetståg. Jag vet hur viktig bilen är. Därför är det så otroligt viktigt att vi tittar på hur vi kan ställa om bilparken, fasa ut det fossila, hitta elektrifiering, biobränsle och reduktionsplikt, så att man kan köra bil där man inte har något annat alternativ och göra det utan att känna att man är en belastning för miljön. Så teknikoptimistisk är jag, och så hoppas jag att vi ska kunna bygga starkare även framöver. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2019/20:418 om regeringens beslut ur ett regionalt rättviseperspektiv 160 Statsrådet (S): har frågat statsminister om han inom ramen för Statsrådsberedningens arbete avser att ta fram någon form av regional matris för att samlat bedöma de ärenden regeringen fattar beslut om eller agera så att berörda statsråd tar initiativ, så att ingen del av känner sig missgynnad eller åsidosatt. Frågan har överlämnats till mig. Regeringen anser att det ska vara möjligt att leva, bo och verka i alla delar av landet. Det är viktigt med goda och attraktiva livsmiljöer där kvinnor och män vill leva och utvecklas på lika villkor oavsett var man bor. Regeringen har därför en löpande dialog med kommuner, regioner, statliga myndigheter och aktörer inom näringslivet om utvecklingsfrågor, regionala behov, utmaningar, och vi följer utvecklingen i hela landet. Till detta har länsstyrelserna i uppgift att följa tillståndet i länen och underrätta regeringen om det som är särskilt viktigt för regeringen att ha vetskap om. har mycket av dialogen och regeringens insatser fokuserat på konsekvenserna av den pågående pandemin. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder som syftar till att mildra konsekvenserna av pandemin för bland annat jobb och företagande i hela landet. Arbetet med att hjälpa företag och offentliga aktörer genom krisen pågår kontinuerligt. Det har fattats beslut om bland annat ett system för korttidspermittering, omställningsstöd, breda satsningar på fler utbildningsplatser, statliga stöd för företagens sjuklönekostnader, minskade arbetsgivaravgifter och hyresrabatter för att minska företagens kostnader, för att undvika varsel och överbrygga den akuta krisen. Regeringen har dessutom skjutit till till de regionala kollektivtrafikmyndigheterna. Regeringen har lämnat utökade generella statsbidrag till kommuner och regioner på totalt , varav är permanenta tillskott. Stödet har fördelats utifrån befolkningsmängd och har gjorts för att stärka förmågan att upprätthålla samhällsviktiga funktioner som vård, skola och omsorg. Utöver det har via utskottsinitiativ skjutit till ytterligare 2020. Dessutom förändrades kostnadsutjämningen , vilket gynnar kommuner och regioner i mer befolkningsglesa delar. Regeringen och samarbetspartierna har även aviserat att det i budgetpropositionen föreslås ett tillskott till regioner och kommuner på ytterligare 10 nya miljarder kronor och att även beräknas i generella statsbidrag. Generella statsbidrag till sektorn innebär att det är upp till varje enskild kommun och region att besluta vilka ändamål som medlen ska gå till. Kommunerna kan bland annat använda dessa medel till sina flygplatser. Enligt förordningen (1997:263) om länsplaner för regional transportinfrastruktur kan även länsplanerna omfatta bidrag för icke statliga flygplatser som bedöms vara strategiskt viktiga. Det är berörda aktörer i respektive län som gör en sådan bedömning. Det är fortsatt viktigt med en kontinuerlig dialog och samverkan för att gemensamt möta pandemins följder för hela landets företagare och deras anställda. Regeringen har därför tillsatt en samordnare vars roll är att förstärka och stötta informationsinhämtning, samordning och kommunikation i regeringens arbete med att hantera konsekvenser av pandemins effekter för näringslivet och arbetsmarknadens parter i hela landet. Regeringen och några statliga myndigheter samarbetar även och för dialog med våra nordiska grannländer om gränsfrågor. Samarbetet och dialogen handlar om att hitta lösningar som möjliggör fortsatt arbetspendling, varutransporter, gränshandel och besöksnäring samt ansvarsfullt resande till och från . Jag vill avsluta med att poängtera att regioner, kommuner och andra aktörer gör ett fantastiskt arbete för att möta utmaningar och bidra till att skapa en långsiktigt hållbar utveckling i . Regeringen bedriver ett aktivt och långsiktigt arbete för att skapa förutsättningar för hela landet att ta till vara möjligheter och hantera de utmaningar som uppstår. 161 HANS (M): Tack, statsrådet, för svaret! börjar det, med kammarens mått mätt, bli den sena timmen. Vi är inne på den elfte, avslutande och sista interpellationen , och vi har haft en frågestund, så i någon mening kan man säga att alltihop bara har varit förberedelser inför detta crescendo, detta fyrverkeri som avslutar alltihop. Jag ställde ju interpellationen till statsministern, för jag tycker att detta är en övergripande regeringsfråga, och han är ju den främste företrädaren för regeringen. har han valt att avstå från att besvara den och statsrådet får axla denna mantel att försvara regeringens politik på det här området. Jag utvecklade i min interpellation ett antal frågeställningar som tog sin utgångspunkt i , den del av landet som jag representerar i riksdag utöver att jag representerar Moderata samlingspartiet. Det är notabelt att statsrådet i sitt svar inte över huvud taget har någon sydsvensk dimension. Låt mig då bara påminna lite grann om vad jag framhävde i min interpellation. under pandemin har vi i mötts av stängda gränser. Vi hade också reserestriktioner och rekommendationen att inte åka till . Det uppfattas nog som ganska tondövt i hur man hanterat detta från sida. Jag tror att det finns en allmän känsla av att intresse och engagemang saknas i . Vi hade , under tidig vår, en diskussion om att man från dansk sida var på väg att pumpa ut avfallsvatten i , och man hade inga kontakter mellan de danska och de svenska myndigheterna. Det tog innan någon vaknade till liv i . Det fanns en känsla av att intresse och engagemang saknades i . Efter pandemins utbrott har vi haft detta med flyget. Man försökte då ganska fort från regeringens sida hitta några lösningar. Man upphandlade ett stödsystem som gjorde att det fanns flyg till och från till , och – men inget söderut. Jag tror att det fanns en känsla av att intresse och engagemang saknades i . Det har varit klagomål från näringslivet, inte minst i , över att viktiga investeringar har förhindrats för att det finns en osäkerhet om el-leveranser. Verkställande direktörer för kända företag som Pågens och har offentligt varit ute i denna diskussion, men detta har avfärdats av regeringens företrädare. Det finns en bestämd känsla, fru talman, av att intresse och engagemang saknas i . Migrationsvågen 2015 gjorde att framför allt och fick ta emot den första smällen, som sedan resulterade i att vi införde olika former av passregleringar så att , pendeltågen mellan och , kom att få gränskontroller ombord. Det fanns en bestämd känsla av att intresset och engagemanget för vad som hände i saknades. Allt detta framhäver jag i min interpellation, som sedan landar i frågan om det när man fattar beslut och tar sig an olika saker från olika landsändar finns något intresse för att sätta sig in i dessa människors villkor. I statsrådet svar är det på ett abstrakt plan miljarder hit och strukturer dit. Men det finns absolut inget som säger att vi har fel i som uppfattar att engagemanget och intresset saknas i . 162 Statsrådet (S): Jag tackar för frågan. Det har varit tydligt när man har följt debatten på tv att det finns ett uppdämt behov av att få lov att debattera i kammaren igen, så det har varit många debatter och en lång dag för många. Jag har noterat att har varit flitig i talarstolen . Det är bra, och jag uppskattar riksdagsledamöter som vill debattera, lyfter upp frågor och är engagerade. Vad gäller specifika frågeställningar utifrån och perspektiv började han med att säga att han är en representant för likaväl som han är en representant för – detta med utgångspunkt i att det är där han bor och där han har sin valkrets. Jag är en representant för , som är ett angränsande län till , så även jag känner väl till hur det är att bo i en annan del av och att veckopendla till . Jag känner också delvis igen den debatt som finns om landet kontra . Jag har fått ansvaret att svara på denna interpellation som innehåller en rad olika frågeställningar, lite för många egentligen för en interpellation. Eftersom frågan riktar in sig på vilket ansvar vi har och tar när det gäller regional utveckling och på vilket sätt vi ser på det ligger det på mig som ansvarigt statsråd att besvara. Jag delar dock inte många av slutsatser om regeringens ointresse i en rad frågor. Vad gäller avfallsvattnet tog ansvarig minister kontakt så fort vi fick kännedom om detta, vilket vi som alla andra fick via medierna eftersom danska myndigheter underlåtit att informera på det sätt de borde ha gjort. Hon tog direkt kontakt och fick stopp på situationen, både där och då och i ett mer långsiktigt perspektiv. Jag delar inte heller bilden av att det finns ett ointresse när det gäller elkapacitetsfrågan. Jag vet att det förs många konstruktiva diskussioner om hur man hanterar den kapacitetsbrist som kan uppstå i vissa delar av landet , trots att vi faktiskt har ett överskott på el på totalen. Det handlar om att göra massiva investeringar i överföringskapacitet, bygga bort flaskhalsar, nyinvestera i förnybart och så vidare. Denna diskussion pågår med bland annat . Jag delar dock den oro som ger uttryck för när det gäller det läge vi befinner oss i just . Pandemin har visat en tydlig sak som tas upp i interpellationen och som bekymrar mig mycket och, tror jag, även : Det nordiska samarbetet har inte hållit för trycket på det sätt som vi hade trott och förväntat oss. Jag har stor respekt för att länder väljer att hantera situationen olika utifrån sina strategier och läget i respektive land. Men vårt land delar ju gräns med flera nordiska länder: I är det , i är det och i är det . De åtgärder som vidtagits har tagit väldigt lite hänsyn till att människor faktiskt lever, verkar och arbetar över gränserna även i denna situation. Regeringen har här lagt ned ett enormt arbete. Flera olika ministrar har haft både indirekta och direkta kontakter, och jag tror att vi har haft ungefär tjugo nordiska ministerrådsmöten för att försöka hitta konstruktiva lösningar. Detta arbete behöver fortsätta, men vi behöver framför allt lära oss av detta för att kunna hantera det framgent. 163 HANS (M): har helt rätt i att jag har upplyst om den nordiska dimensionen i pandemins spår. hade jag en interpellationsdebatt med statsrådets kollega som är nordisk samarbetsminister, och hade jag en interpellationsdebatt med utrikesminister om dessa frågor. Jag tror att den skada som har tillförts den nordiska känslan inte ska underskattas. Det går nog att reparera, men man måste verkligen bry sig om och måna om det. Här skulle jag önska mer av regeringen. Den nordiska dimensionen kan och ska man absolut inte bortse från. När jag såg att statsministern inte behagade bevärdiga ledamoten med att besvara denna fråga blev jag på ett sätt ändå glad över att det var från , som fick uppdraget, just för att hon representerar och Socialdemokraterna – framför allt är det första det bästa. Jag tänkte att då kommer ett svar som är inkännande. En del av de saker som jag lyfter upp framför nämligen också mina halländska kollegor, och jag träffar även medborgare från . Men svaret var kliniskt fritt från den sydsvenska dimensionen. Jag hade för övrigt en debattartikel i den sydsvenska tabloidtidningen , och från kontaktade mig och påminde mig om att utöver de exempel jag räknat upp om flyget, flyktingströmmarna och elen har vi olika elprisområden. I betalar vi mycket mer för vår el än någon annan gör. Jag delar inte syn på att det pågår en dialog. När det gäller elförsörjningen är näringslivet uppriktigt upprört. I försvåras och i vissa fall förhindras rena investeringar eftersom det inte går att försäkra sig om en tillräcklig elförsörjning. Det är gott och väl att man funderar på att bygga ut, men detta är här och . För sedan påpekade någon också stängningen av , som den socialdemokratiska regeringen var ansvarig för.