prot · H709110 · 2020-04-23 00:00:00 — Spridning av massförstörelsevapen är ett av de största hot som finns mot internationell fred och säkerhet. Det är viktigt att verkar mycket aktivt för att de icke-spridningsregimer, avtal, processer, överenskommelser och så vidare som finns multilateralt i världen upprätthålls så att de blir starkare. fyller icke-spridningsfördraget NPT . Man kan blicka tillbaka, och man kan titta på hur situationen i världen ser ut . Det är klart att det ser väldigt dystert ut på flera sätt. Det gäller inte minst och vad de gör med sitt kärnvapenprogram och det hot det kan utgöra. Det gäller förstås även . är ett land som hänger sina kritiker i lyftkranar, sätter elchocker under fötterna på oberoende journalister och skär tungan av fackföreningsledare. Man kan bara gissa vad en sådan regim skulle göra om de också kunde förfoga över världens farligaste vapen. Det är klart att vi ser oerhört stora utmaningar på området. Men jag tycker att det är viktigt, fru talman, att konstatera att även om det under de som har gått med dessa överenskommelser har tillkommit några kärnvapenstater och länder som inte har undertecknat detta icke-spridningsfördrag hade situationen förmodligen varit långt mycket värre om NPT och annat inte hade funnits. I hög grad har man ändå bidragit till att förhindra spridningen av kärnvapen. Det var någon tidigare talare som nämnde att under , när vi hade som flest kärnvapen i världen, var det uppemot 70 000. är det reducerat ned till 14 000 kärnvapen. De är förstås oerhört farliga, och 14 000 är väldigt mycket. Men man ser ändå en trend att antalet kärnvapen minskar, vilket givetvis är positivt. Men vi har en bekymmersam verklighet . Det är inte bara så att det finns enskilda stater som har mycket destruktiva ambitioner, utan vi ser egentligen någon sorts underminering av hela den regelbaserade världsordning som vi har känt oss förhållandevis trygga i , och framför allt efter det . Det är en rad olika ledare i världen som skriker i falsett, sätter vetenskap åt sidan och blir alltmer hårdhänta gentemot sina kritiker. De vill på olika sätt kliva ur de globala överenskommelser som finns. Det kan handla om frihandel, klimat, olika säkerhetsarrangemang och så vidare. Även för , som är ett litet, samarbetsorienterat och konstruktivt land som på olika sätt agerar för att världen ska bli bättre och försöker främja positiva värden för människor blir detta i förlängningen ett hot. Det blir ett hot mot oss och mot vår egen säkerhet om man monterar ned de olika globala säkerhetsarrangemang och samarbetsarrangemang som finns. När man drar det till sin spets kommer någonstans frågorna om kärnvapen, massförstörelsevapen, biokemiska stridsmedel och så vidare förstås in. Låt mig med några ord nämna konventionen om förbud mot kärnvapen. Jag tycker att tidigare talare från , och förtjänstfullt har tagit upp detta. Det är väldigt problematiskt om slår in på en väg att börja bygga någon sorts parallella processer som egentligen snarare riskerar att underminera än att stärka den icke-spridningsdoktrin som finns i världen. På det sättet försöker man i praktiken bakvägen omöjliggöra ett svenskt Natomedlemskap, och det är mycket bra att det inte finns någon som helst majoritet i detta i och att regeringen har backat. Även om jag inte är så hoppfull inför detta hoppas jag ändå att regeringen också slår fast att inte heller framöver ska underteckna konventionen. Det är symbolpolitik, och det försämrar våra samarbeten med allierade. En sista punkt jag vill ta upp, fru talman, rör spridning och illegal handel med små och lätta vapen. Vi tar även upp detta i betänkandet. Det är också en fråga som berörs av nedrustningsengagemanget. Det handlar till exempel om AK-gevär, alltså automatkarbiner och annat. Det kan vara Manpads, mindre skjutvapen och så vidare. Uppemot en halv miljon människor i världen dödas av små och lätta vapen. Det kan märkas i , till exempel i olika gängkonflikter. Det kan handla om inbördeskrig eller terroristgrupper som använder sig av dessa vapen och så vidare. tenderar det att dyka upp en del missförstånd i debatten om de olika avtalen om små och lätta vapen, och jägare och andra blir sura. Men det här handlar inte om laglig handel med vapen, licensierade produkter och sådana saker, utan det här handlar om den illegala handeln med vapen. Det är gamla vapen från förr som dyker upp, kanske från konflikter på andra kontinenter. Det är vapen från konflikten på som letar sig upp till kriminella gäng i och så vidare. Det är oerhört viktigt för världen att man får mer kontroll över de här flödena och att man begränsar den illegala handeln med små och lätta vapen. Det är så många människor som dör av detta, och det är så många människor som far illa av dessa vapen. Det finns en FN-process för detta, och det finns en handlingsplan för att bekämpa illegal handel med små och lätta vapen. Jag deltog själv, fru talman, i en översynskonferens i regi i om denna handlingsplan. Man märker tydligt att det finns meningsskiljaktigheter i frågan. I grund och botten består världen av två typer av stater i de här frågorna. Det är länder som och många andra länder – en majoritet av länderna i världen – som vill ha en mer restriktiv linje och begränsa detta. Sedan finns det ett antal stater som hävdar någon sorts nationell suveränitet och därför inte vill ha några globala regelverk för att begränsa detta. Till det här finns den amerikanska vapenlobbyn, som inte har förstått kopplingen mellan själva vapnen och ammunitionen utan på något sätt anser att man inte ska ha några begränsningar där. Det är en rad diktaturer och även och andra länder som tyvärr motarbetar en mer restriktiv linje på detta område. Jag tycker att det är oerhört viktigt att fortsätter att engagera sig tydligt för att implementera handlingsplanen. Det kan vi göra på olika sätt. Vi kan hjälpa länder att implementera handlingsplanen. Vi kan också – för att ta någonting väldigt konkret – via vår försvarsmakt hjälpa andra länder, till exempel länderna i det nere på , att förbättra exempelvis lagerhållning av vapen och säkerhet för vapendepåer. Det innebär förhoppningsvis också att färre vapen kommer i omlopp. 98 (MP): Just nu befinner sig världen i ett exceptionellt läge. Över en tredjedel av världens befolkning är satt i karantän, och för långt fler än så är rörelsefriheten kraftigt begränsad. I skuggan av den globala pandemi som har lamslagit samhälle efter samhälle pågår dock samma krig och samma konflikter som innan viruset bröt ut, om än på några håll i minskad omfattning. Men barn skjuts fortfarande ihjäl, och medan vi blir uppmanade att stanna hemma fördrivs andra människor från sina hem. Krig och vapen förstör och förgör, söndrar samhällen och tar inte hänsyn till något, inte ens en global pandemi. FN har starkt och vid upprepade tillfällen vädjat till stridande parter världen över att gå med på vapenvila, och det faktum att alla parter inte har hörsammat det kravet är i sig en tragedi. Världen är det som vi alla tillsammans gör den till. Vi har ett gemensamt ansvar för utvecklingen som sker och för att möta de utmaningar som finns. Krig och vapen förstör och förgör, men vissa vapen är farligare än andra. Spridningen av massförstörelsevapen som kärnvapen är ett globalt hot mot varje människas liv och internationell fred och säkerhet. har tagits upp av flera talare här. Det är en av de allra viktigaste byggstenarna för en global nedrustning av kärnvapen. Det är vi alla överens om. Fördraget är centralt för den multilaterala nedrustningsdiplomatin som ett överordnat ramverk för global nedrustning och icke-spridning. Det är genom NPT som kärnvapenstaterna har gjort sina nedrustningsåtaganden, och det är genom NPT som en stor del av arbetet behöver ske. Fördraget kan genom sina tre pelare nedrustning, icke-spridning och fredlig användning av kärnenergi ses som ett framgångsrikt normativt ramverk som i stort, även om det finns undantag, har förhindrat spridning av kärnvapen till nya länder och aktörer. NPT behöver stärkas, inte minst i det ben som rör nedrustning men också när det gäller icke-spridning. När ett land har kärnvapen är det alla länder som drabbas. Att och med sina enorma arsenaler nu inte ser ut att ta ansvar för att stoppa spridningen genom fortsatta multilaterala överenskommelser är inte acceptabelt, men även andra stater behöver göra sin del. Spridningen av kärnvapen är ett hot mot hela mänskligheten, och det är även utvecklandet av autonoma vapen som vi ser växa fram . Flera av världens länder arbetar för att utveckla vapen som utan mänsklig påverkan kan välja eller attackera sina mål. Det är otroligt oroväckande och fullständigt oacceptabelt. Maskiner kan aldrig ställas till svars för sina handlingar, och med autonoma vapen blir principen om att det alltid ska gå att avkräva ansvar helt satt ur spel. och regeringen är tydliga: Frågan om autonoma vapen är allt annat än enbart en teknisk fråga. Det är i grunden ett moraliskt ställningstagande i det internationella fredsarbetet. driver tydligt på för ett internationellt förbud mot dödliga autonoma vapen eftersom de är oförenliga med folkrättens krav. Ensam är aldrig stark, och det är bara tillsammans med andra som vi kan göra skillnad. Precis som jag gjorde i går, när vi talade om mänskliga rättigheter, vill jag också lyfta fram det arbete som andra gör. Civilsamhället och fredsrörelsen världen över gör enorma insatser för att driva på det globala arbetet, sprida kunskap och verka för fred och säkerhet. Det internationella atomenergiorganet gör ett väldigt viktigt arbete genom sitt uppdrag att säkerställa att kärnämnen inte missbrukas för militära ändamål och har genom det en central roll för icke-spridning. tar fram fria och oberoende data, analys och rekommendationer om väpnade konflikter, militärutgifter och vapenhandel samt nedrustning och rustningskontroll. Det ger oss betydligt bättre förutsättningar i arbetet för nedrustning. Det är heller ingen hemlighet, som vi har hört från flera här , att vi gröna vill se att ratificerar FN:s konvention om förbud mot kärnvapen. För oss är det självklart att som icke-kärnvapenstat måste vara pådrivande i arbetet med att fördöma kärnvapen i då tröskeln för den användningen riskerar att sänkas. Genom att ratificera förbudet mot kärnvapen stärks den normerande effekten mot kärnvapen. Ju fler stater som ansluter sig till förbudet, desto starkare blir trycket att följa avtalet och nedrusta. Men konventionen ska ses som ett viktigt komplement till de redan existerande ramverken, inte som en ersättning. Det finns ingen anledning att se det som det. finns det, som också har konstaterats, inte en riksdagsmajoritet för att ratificera avtalet, men vi fortsätter arbeta för att skapa det. Men det går inte heller att sitta och vänta. har i stället ökat ambitionerna i nedrustningsarbetet på andra håll, bland annat genom att ge stöd till ett internationellt nedrustningssekretariat som ska följa efterlevnaden av nedrustningslöftena inom icke-spridningsfördraget och ta plats som observatör i kärnvapenkonventionen för att också kunna arbeta för förbättringar där. Det är viktiga delar, men om vi inte ser att det faktiskt leder till nedrustning och icke-spridning kommer vi att behöva vidta andra åtgärder. behöver vara en stormakt i det globala fredsarbetet, nu och . Det är aldrig ett arbete som kan komma sedan eller göras . Alla behöver göra sitt, och att i alla lägen driva på för icke-spridning och nedrustning är en del av vårt. Där tycker jag att det känns som att vi har en stor samsyn i den här kammaren. Världen är det som vi tillsammans gör den till. Låt oss göra den fredligare! Ett steg på den vägen är färre vapen av alla slag. Det är dags att nedrusta – . 99 (V) replik: kan snart summera som regeringsparti, och om man är lite elak kan man kalla er den juniora medlemmen av regeringen, och det är tydligt både när man ser till de positioner som regeringen har intagit och den politik som man har fört att har fått lida nederlag gentemot socialdemokratin när det gäller vilken politik som har förts. Ett sådant exempel tycker jag är frågan om att skriva under och ratificera . Jag tycker att är tydlig här med att hon vill skriva under. Det gläder mig att det finns en så pass tydlig progressivitet inom regeringssamarbetet när det gäller vart man vill. Jag tycker att det är bra. Jag tycker också att det är välkommet att man har stöttat det internationella sekretariatet och att man avser att bli observatör när konventionen har trätt i kraft. Det kommer den med all sannolikhet att göra inom ett eller , skulle jag tippa på. Jag funderar lite på vad anser ska vara regeringens nästa steg i arbetet för kärnvapennedrustning – vad man kan tänka sig kring tydlighet när det gäller kärnvapenparaply och militära samarbeten med andra länder och hur man ser på det här att vi fortfarande inte har en lagstiftning rörande att föra in kärnvapen i från andra länder eller att används som transitland för att transportera kärnvapen. Det är en ganska bred fråga. Vad är nästa steg i kärnvapennedrustningen? 100 (MP) replik: Ja, det var verkligen en bred fråga, och man kan ju välja att svara lite precis hur man vill. Tack, , för det! Det är tydligt att är emot kärnvapen. Vi är emot spridning, vi vill ha nedrustning och vi vill att det ska vara ordning och reda på det här i världen. Det sa jag också i mitt anförande, och jag håller med flera av de talare som har sagt att det är otroligt viktigt att NPT, där alla faktiskt är med som är under FN, får en ordentlig skjuts framåt. Det är viktigt, och det är viktigt att vi jobbar där. Däremot ser vi oroväckande tendenser som pekar på att det är en svårframkomlig väg. Därför är det viktigt att vi inte bara förlitar oss på att NPT ska lösa det, även om vi måste lägga kraften där, utan att vi också har andra alternativ. Jag tyckte att det framgick tydligt här att man kallar kärnvapenkonventionen för plakatpolitik. Det är det flera som gör, men särskilt kopplar tydligt ihop det med ett eventuellt Natomedlemskap. Om man har gjort den politiska bedömningen att ett Natomedlemskap är viktigare än nedrustning av kärnvapen – det kanske är rimligt när man vill det, för då vill man in under det där paraplyet – får det vara tydligt. Vi vill se nedrustning. Vi vill inte se ett Natomedlemskap. Därmed hoppas jag att svar till är tydligt. 101 (V) replik: Tack för svaret, ! Jag upplever att och gör i stort sett samma analys av läget, vart vi ska och kanske till viss del vilka steg vi ska ta. Det uppskattar jag verkligen i ditt svar. Den kritik som jag står för ligger till vänster om regeringen. har haft liknande kritik internt. Det gäller även andra krafter på den rödgröna sidan. Det handlar om att vi inte har sett tillräckligt stort avtryck av historia som en del av fredsrörelsen. Ni har ungefär kvar i regeringsställning, om det inte blir regeringskris och talmannen behöver börja jobba igen. Jag som vänsterpartist hoppas att vi får se göra större avtryck utifrån fredsrörelsetanken och när det gäller nedrustning. En sådan tydlig tendens skulle kunna ses i skrivelsen om militära samarbeten som kommer . På vilket sätt får vi en tydlighet i att de försvarssamarbeten vi har med kärnvapenstater som till exempel , och inte blir vägen in till Nato och att de inte handlar det minsta om kärnvapensamarbete? Hur blir det tydligt att det inte finns någon indikation över huvud taget på att står bakom kärnvapen? Jag tror att du har goda intentioner. Jag tror absolut inte motsatsen. Men det behöver bli tydligt var som land och står. Jag tycker att man ska använda sig av den skrivelse som ska lämnas till . 102 (MP) replik: jobbar otroligt hårt med de här frågorna. I varje rum vi går in i för att debattera det här för vi fram våra synpunkter. Bara i debatten här har vi hört att motståndet är tämligen kompakt. Jag måste säga att jag blir förvånad . och har mycket av en gemensam ståndpunkt här. Ändå är det Socialdemokraterna eller som varje gång frågar om inställningen, när motståndet egentligen finns på en helt annan sida. Jag hoppas verkligen att det inte är och nya vänskapsband, som knyts lite här och där, som avspeglar sig i även den här frågan. Det är nämligen viktigt att vi som vill samma står enade och inte splittrar varandra. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 12.) § 10 Interparlamentariska unionen (IPU) betänkande 2019/20:UU12 Interparlamentariska unionen (IPU) (redog. 2019/20:RS3) 103 (S): Interparlamentariska unionen (IPU) IPU, Interparlamentariska unionen, är världens äldsta multilaterala organisation. Den grundades med syfte att arbeta för fred och mellanfolkligt samarbete. har organisationen 179 nationella parlament som medlemmar. Det betyder att de flesta av FN:s 193 medlemsländer är med. I Interparlamentariska unionens uppgifter ingår att främja personliga kontakter mellan parlamentsledamöter i alla länder och att verka för de parlamentariska institutionernas utveckling. Att hjälpa till med att bygga upp demokratiska funktioner och fungerande parlament är en ständigt växande del av IPU:s verksamhet. Interparlamentariska unionen i sig kan inte fatta några beslut som är bindande för medlemsländerna eller för de enskilda parlamenten utan har i stället valt att lägga fram konkreta förslag och anta resolutioner i de huvudämnen som debatteras vid varje församling. och riksdag har en lång historia som medlem. Vi har varit med ända och deltagit i arbetet. Till en början var det kanske vi som behövde stöd; var ännu inte en demokrati 1892. Vårt firande av av demokrati pågår ju fortfarande. är det snarare andra länder som behöver stöd i sin utveckling av demokratin. IPU bedriver en omfattande biståndsverksamhet i frågor som representativ demokrati, mänskliga rättigheter, jämställdhet och kvinnors deltagande i politiken. Organisationen värnar även parlamentarikers mänskliga rättigheter och främjar internationell säkerhet och hållbar utveckling. har IPU närmat sig FN och har observatörsstatus i . Det speglar inte minst IPU:s konsekventa och målmedvetna arbete med de resolutioner som IPU-församlingar jobbar med. har de alla bärighet på hållbarhetsmålen. är en stor bidragsgivare till IPU:s biståndsverksamhet via Sida. Tillsammans med andra bidragsgivare stöder vi ett antal av IPU:s strategiska mål. Fokus från svenskt bistånd gentemot IPU är just att  förespråka och främja jämställdhet  förespråka och skydda mänskliga rättigheter  bidra till fredsbyggande, konfliktförebyggande och mänsklig säkerhet  bidra till unga människors representation och inflytande i parlament  bygga parlamentariskt stöd för de globala utvecklingsmålen med särskilt fokus på hälsa och klimat. Jag är otroligt stolt över att via Sida tillsammans med IPU på ett tydligt sätt är med och bidrar till en bättre värld. träffas IPU i två generalförsamlingar, en och en . Vårförsamlingen skulle redan ha ägt rum men ställdes in för att inte bidra till smittspridning av covid-19. Jag ser hur den nu pågående pandemin kan få stor betydelse för IPU:s framtida arbete. Inte minst ser vi nu inskränkningar i flera av de mindre demokratiska staterna vad gäller mänskliga rättigheter. I grunden handlar det naturligtvis om tillgången till vård. Men det handlar också om rätten till information om vilket hot själva viruset utgör. Det handlar om stater som inför undantagslagar där covid-19-pandemin tycks användas som ursäkt för att komma åt oppositionella och andra regeringskritiker. Interparlamentariska unionen (IPU) Det handlar om integritet som sätts ur spel när myndigheter använder viruset som ursäkt för att obegränsat utöva digital övervakning, vilket bryter mot en grundläggande mänsklig rättighet. Det handlar om rätten till arbete och om migrantarbetares redan utsatta situation som blir allt annat än hållbar till följd av pandemin som pågår. Listan på exempel där mänskliga rättigheter sätts ur spel kan göras nästan hur lång som helst. I i , varifrån de första rapporterna om viruset kom, delade läkare sina farhågor om patienter med andningsproblem med sina kollegor. De blev tystade och tillrättavisade av de lokala myndigheterna. De påstods sprida rykten. Därutöver försöker kinesiska myndigheter begränsa utländska medier från att bevaka det som sker i landet. Bland annat tillåts inte längre ett antal utländska korrespondenter arbeta. Journalisterna tillhör medier som bland annat har granskat just virusutbrottet i . fängslades en läkare i som larmade om bristande förberedelser inför pandemin. I området och Kashmir har myndigheterna beslutat om fortsatta restriktioner när det gäller tillgången till internet, trots att antalet smittade stiger. Det gör det oerhört svårt för människor att få tillgång till den grundläggande informationen om omfattningen av virusets spridning och hur de bäst ska skydda sig mot smittan. I kan nu premiärminister styra utan stöd från parlamentet, och det finns en stor oro hos bland annat journalister för att de kan komma att fängslas för sitt arbete. I finns ett förslag på undantagslagar som till exempel skulle kunna innebära fängelse för den som anses bryta mot regler för att begränsa smittspridningen, och man har ett förbud mot att dela information om covid-19. I har president sagt att polis och militär får skjuta skarpt mot dem som anses vara bråkmakare , och över 17 000 personer har gripits för karantänöverträdelser. Det finns ett antal exempel på myndigheter och regeringar som inför åtgärder som kan påverka människors sexuella och reproduktiva hälsa och rättigheter i grunden. Det gäller inte minst tillgången till abort, som just nu inskränks på många ställen i världen. Vi ser redan nu den backlash som covid-19 riskerar att leda till eller som redan finns när det kommer till just mänskliga rättigheter. Jag ser framför mig att Interparlamentariska unionen kan ta en väldigt viktig roll när det gäller att föra arbetet med demokratiutveckling och mänskliga rättigheter framåt på ett globalt plan med hjälp av parlamentariker från hela världen. Utifrån den svenska delegationens arbete i Interparlamentariska unionen vill jag delge kammaren den oroande utveckling vi sett inom IPU vad gäller hbtq-plus-personers rättigheter. Vid i inträffade en situation då ett av IPU:s utskott ville ordna ett seminarium med fokus på hbtq-plus-personers rättigheter. Det resulterade i ett allmänt kaos, och man ifrågasatte rätten för ett enskilt utskott att ordna ett seminarium i IPU:s namn. Av detta skäl lyftes denna fråga upp vid de två följande församlingarna, som båda samlades i . Slutligen genomfördes en omröstning i två steg. Det första som beslutades var att generalförsamlingen kan neka ett utskott att diskutera ett särskilt ämne. Därefter följde en omröstning om huruvida hbtq-plus-personers rättigheter kan diskuteras inom ramen för IPU:s arbete. Interparlamentariska unionen (IPU) Jag mår fortfarande illa när jag tänker på den stämning som rådde i salen med närmare 1 000 parlamentariker efter att omröstningen var klar. En ohelig allians av parlamentariker från ett antal öststater liksom afrikanska, sydamerikanska och ställde sig upp i salen och skrek ut sin glädje, precis som om de hade vunnit världsmästerskapet i fotboll. I IPU ingår vi från i en geopolitisk samarbetsgrupp. I den lyfte vi efteråt upp detta vidriga agerande. Vi tog initiativ till att ordna ett sidoevent på samma tema. samlades i , vilket omöjliggjorde detta seminarium eftersom det till och med är belagt med fängelsestraff där att tala om hbtq-plus-frågor. Men ordnade vi framgångsrikt ett seminarium i . Det var framgångsrikt i så måtto att bland deltagarna fanns också en parlamentariker från . var det land som allra hårdast drev frågan om att vi inte skulle få tala om hbtq-plus-frågor. Att exkludera en sådan viktig grupp som hbtq-plus-personer i IPU:s arbete är självfallet oacceptabelt. Jag kommer å riksdags och den svenska IPU-delegationens räkning att fortsätta att jobba för en annan tingens ordning.