prot · H709120 · 2020-05-13 00:00:00 — Efter en anmälan görs en prövning av , som kan överklagas till regeringen. Innan frågan avgörs av regeringen ska Migrationsöverdomstolen yttra sig. Om det i yttrandet framkommer att det finns hinder för verkställigheten för att det finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land dit personen ska utvisas är regeringen bunden av detta. Utvisningen går då inte att verkställa. För är det grundläggande att respekterar de internationella konventioner vi är anslutna till. Om utvisning av personer som utgör säkerhetshot riskerar medföra att de utsätts för tortyr, dödsstraff eller annan omänsklig behandling är , med rätta, förhindrat att verkställa utvisningen. Detta gällde tidigare, och det gäller fortfarande. Vi måste alltid ha i åtanke att är en rättsstat och att alla regleringar som görs måste vara förenliga med skyddet av de mänskliga rättigheterna. redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Regeringen har precis gjort en översyn av lagen om särskild utlänningskontroll, och utredningens betänkande är nu ute på remiss. I betänkandet föreslås bland annat nya tvångsmedel för att öka möjligheterna att kontrollera personer som utgör säkerhetshot och som inte kan utvisas. Därför finns det ingen anledning för att ta initiativ till en ny utredning. Med anledning av detta vill jag yrka bifall till den reservation 5, som är gemensam för och Socialdemokraterna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 24.) betänkande 2019/20:JuU25 37 (S): Vi befinner oss mitt uppe i en historisk satsning på svensk polis. Anslagen till är de största . För perioden –2020 är tillskottet över 7 miljarder. Fram ska myndigheten växa med 10 000 fler polisanställda i hela landet. Det är en viktig satsning, som kommer att göra skillnad i kampen mot brottslighet och i arbetet för ett tryggare . Målet om 10 000 fler polisanställda är utmanande, men successivt ser vi hur myndigheten växer. För någon vecka sedan kunde vi hälsa 610 nya polisaspiranter varmt välkomna till myndigheten. Bara i mitt eget län var tillskottet nio nya poliser, vilket är otroligt viktigt när vi ska ha en polis som är lokalt närvarande i hela landet. ska vara ett tryggt land för alla. Det är grundläggande för att vårt samhälle ska hålla ihop. Samhället ska vara starkt nog att skydda människor från alltifrån vardagsbrott till grov organiserad brottslighet och terrorism. Att öka tryggheten i samhället är en av regeringens och socialdemokratins viktigaste prioriteringar. Det kräver ett hårt, tålmodigt och beslutsamt arbete över och på en lång rad områden i samhället, både med brottsbekämpning och med insatser för att människor inte ska dras in i kriminalitet. Denna del är otroligt viktig i vår debatt. Det handlar om att kunna fokusera på vad vi gör för att bekämpa den brottslighet som finns och för att motverka att nya människor dras in i den. Den enskilt viktigaste satsningen för att öka tryggheten i syftar till att få fler poliser på gator och torg och fler polisanställda som kan klara upp brott. Sedan regeringen inledde den offensiva satsningen på fler poliser 2016 har vi nu passerat 4 000 fler polisanställda i myndigheten. Parallellt med detta genomför vi kraftfulla förstärkningar av hela rättskedjan. Gängbrottsligheten är ett allvarligt samhällsproblem som ska bekämpas från alla håll; mäns våld mot kvinnor likaså. Med ett femtiotal straffskärpningar, mer resurser och en starkare och effektivare rättskedja flyttar vi helt enkelt fram positionerna. Åtgärdsprogrammet mot gängvåld i är vi mitt uppe i att förverkliga. Det handlar både om skärpta straff och om fler och nyare kraftfulla verktyg till brottsbekämpande myndigheter liksom om sociala insatser som stoppar rekryteringen till gängen på lång sikt. Det betänkande som vi debatterar omfattar de motioner om polisfrågor som väckts under den allmänna motionstiden. Vi i utskottet avstyrker de allra flesta, ibland för att vi tycker att de är direkt dåliga och ibland för att de har en inriktning där arbete redan pågår inom regeringen eller för att regeringen har aviserat att förslag ska komma till . Men är det också för att vi inte anser att politiken ska vara inne och i detalj styra och hur man där organiserar sitt arbete. Vi har med den stora polisreformen sagt att det ska vara en gemensam myndighet och satt ramarna för myndighetens arbete. Jag tror inte myndigheten blir bättre eller effektivare för att vi här i utifrån motioner ska fatta beslut om vilka enheter man ska ha eller hur man ska jobba eller prioritera i detalj. Det finns också några motioner som vi ställer oss bakom. Jag vill kort beröra dem. Den första handlar om danstillstånd. Krav på danstillstånd har funnits i ordningslagen och har med jämna mellanrum varit uppe i debatten och diskussionen här i . Utskottet har också sagt att man vill att det ska avskaffas. Frågan är utredd, och ett arbete pågår inom . Jag har full förståelse för att det är en fråga som har fått stå tillbaka när man prioriterar insatser för att möta gängkriminaliteten och att stärka lagstiftningen på många områden. Jag tycker också att det är helt riktigt att här och fokusera på att bekämpa den pandemi vi befinner oss i. Men när vi har tagit oss igenom allt detta och är vår vardag är utskottets och budskap tydligt: Danstillståndet ska avskaffas. Den andra frågan handlar om tullens brottsbekämpande verksamhet. Även om läget just nu i coronatider är ett annat har vi under haft ett stort problem med internationella stöldligor. Särskilt vissa delar av vårt land är drabbade. Dessa stöldligor står för en stor del av bostadsinbrotten och stölderna av exempelvis bilar, båtmotorer, bildelar och jordbruksmaskiner i . Detta är något vi aldrig kan acceptera, och det är bra att regeringen har gett myndigheterna ökade resurser och att man har tillfört nya verktyg, inte minst kopplat till gränsnära zoner, och att fler verktyg är på väg. Det kommer att ha stor betydelse för bekämpningen av den gränsöverskridande brottsligheten. Regeringen har också har gett polis, tull och kustbevakning i uppdrag att tillsammans se hur man kan stoppa internationell organiserad brottslighet. Det är roligt att ta del av den redovisning som kom och att se hur myndigheterna har börjat samarbeta närmare, fått en effektivare hantering och med kraft gemensamt har kunnat möta detta. Men det blir också tydligt att vi behöver göra mer. Här delar utskottet regeringens linje att behöver få utökade befogenheter. Det är också detta vi ger till känna. Steg för steg, med beslutsamhet och uthållighet, ska vi trycka tillbaka kriminaliteten och göra tryggare. 38 (M): Detta är ett viktigt betänkande. Det rör väldigt viktiga frågor: svensk polis och förutsättningarna för den att verka och göra sitt jobb. Detta är en angelägen fråga. Just nu är det som är på allas läppar, av fullt förståeliga skäl. Men, fru talman, det händer fler saker i vårt samhälle – lyckligtvis, kanske man ska inflika. Och medborgarna har all rätt att förvänta sig att i allmänhet och regeringen i synnerhet, som faktiskt leder vårt land, har förmåga att hantera flera olika frågor . Den trygghetskris som upplever är fundamental. Saker som tidigare väckte väldigt stora rubriker blir ofta bara notiser. Det är någonting som flimrar förbi medan man lagar frukost till barnen eller medan man tittar på nyheterna . Det är verkligen djupt deprimerande med ett samhälle där människor tyvärr verkar ha vant sig vid skjutningar och sprängdåd. Men det får faktiskt aldrig bli vardag i . Det får aldrig bli normalbilden, för dessa saker hör inte hemma i . Här kan vi tyvärr konstatera att siffrorna pekar åt helt fel håll. Skjutningarna låg , när vi diskuterade dessa viktiga frågor i kammaren, på en väldigt hög nivå, liksom de gjorde . De låg då på en så hög nivå att det till och med inleddes krissamtal mellan olika partier, och det utlovades krafttag gång efter annan. Är det något som det inte har varit brist på är det pressträffar med politiker i ansvarig ställning där det utlovas förändring. skulle det verkligen hända saker. Arbetet skulle ha högsta prioritet. Medborgarna utlovades att snart kunna se en tydlig förbättring. Det har gått sedan gängsamtalen avslutades. Men hur har det egentligen blivit? Är det så positivt som vi kan höra regeringspartiet beskriva – att den organiserade kriminaliteten pressas tillbaka? Eller är det talepunkter som produceras i ett sammanträdesrum medan medborgarna upplever någonting annat? Jag tror att svaret på frågan finns i polisens egen statistik, för siffrorna ljuger inte. Vi kan utvärdera situationen och till exempel jämföra med hur det var . Jag kan tyvärr konstatera att skjutningarna inte har minskat i antal. Skjutningarna ligger inte kvar på en oförändrad nivå. Skjutningarna har ökat jämfört med . Det är samma sak med sprängdåden. Sprängdåden har inte minskat i antal jämfört med . Sprängdåden ligger inte kvar på en oförändrad nivå jämfört med . Sprängdåden har ökat jämfört med . Jag är övertygad om att polisen gör sitt allra bästa. Många poliser i vårt land – jag har talat med många av dem – utsätter sig själva för stora prövningar och till och med stora risker för att kunna utföra sitt arbete, för att kunna skapa ordning och reda och för att kunna förbättra tryggheten på gator och torg för alla människor i vårt land. Men det är ändå uppenbart att den viktigaste målsättningen – att minska antalet skjutningar och antalet sprängdåd – inte har uppnåtts. Ansvaret för det, menar jag, faller inte på polisen. De gör sitt jobb efter de förutsättningar de har. Ansvaret för samhällsutvecklingen faller framför allt på regeringen, vars retorik om handlingskraft och förändring och vars löften om att det snart skulle hända saker och ting inte alls motsvaras av de politiska förslag som har lagts på bord. De har envist sagt nej till många av de förslag som faktiskt skulle ha kunnat göra skillnad. De har inte ens vidtagit alla de åtgärder som man sa skulle ha högsta prioritet. Man sa: ska vi skapa förändring. Men har arbetet med flera av dessa saker inte ens inletts. Är det verkligen att ha nödvändig krisinsikt? Är det verkligen att göra vad som krävs? Är det verkligen att se hur ser ut ? Jag tror att behöver ändra riktning. Det finns politiska förslag på bord. Det handlar om att få ut fler poliser och att se till att fler kommer ut i yttre tjänst. Men det finns inga genvägar dit. Attraktiviteten i det viktiga polisyrket måste stärkas. Det handlar om lönelyft. Det handlar om att förbättra karriärvägarna. Det handlar om att göra polisutbildningen betald, precis som den var tidigare. Det är saker och ting som jag tror skulle kunna få effekt på kort sikt för att få fler att söka till detta viktiga yrke. Det handlar om straffskärpningar för att se till att den som har det dåliga omdömet att begå brott och som väljer brottets bana får en tydlig konsekvens och inte snart släpps ut igen och kan begå nya brott. Det handlar om att förbättra de polisiära verktygen för att polisen ska kunna söka efter inte minst vapen och sprängmedel som inte hör hemma ute i samhället. Det handlar naturligtvis också om det förebyggande arbetet. Det handlar om att se till att stärka viktiga roll och deras arbete. Det handlar om att se till att de får bättre förutsättningar att ingripa tidigt och väldigt tydligt gentemot den person som begår sitt första brott. Vi vet nämligen, fru talman, att den person som rånar sina jämnåriga kamrater är samma person som skjuter och spränger om vi inte sätter stopp för den utvecklingen. Vi har hört gängkriminella personer fråga: Varför stoppade ingen mig ? Varför föll ansvaret mellan stolarna? Det har inte saknats samtal med . Men jag tänker på de där reformerna. Det sker alltför sällan att man till exempel flyttar personerna till en annan miljö, rycker upp dem med rötterna bort från deras kriminella identitet. Det är bara att konstatera att det finns väldigt stora brister där. I detta betänkande finns fyra olika tillkännagivanden. Det handlar till exempel om att renodla polisens arbetsuppgifter. Det är en väldigt viktig fråga för att man ska kunna se till att polisen har nödvändiga resurser för att kunna fokusera på det som verkligen betyder någonting för medborgarna . Det handlar om brott av djurrättsaktivister. Även det är en viktig fråga som berör väldigt många människor i vårt land, som får sin egendom förstörd och som till och med blir hotade bara på grund av att de utför sitt jobb. Det finns nu en majoritet i för att skärpa den lagstiftningen. Jag vill ge ett särskilt tack till , som har varit pådrivande för att vi ska kunna få detta på plats. Vi behöver också stärka tullens brottsbekämpande arbete. närmar sig sommaren, även om det kanske inte känns så just . Därmed kommer också de stöldligor som år ut och år in ger sig ut på sina stöldturnéer i och som stjäl bilar, bildelar, båtmotorer och hästsadlar. Ett problem har varit att tullen helt enkelt saknar legala förutsättningar och möjligheter att kvarhålla fordon med misstänkt stöldgods vid gränsen, vilket i praktiken innebär att det ibland närmast blir fritt fram. Detta är ingen ny fråga. Här har vi också tidigare fått löften av regeringen. Detta skulle hanteras. Men de senaste beskeden har varit att det inte ens är säkert att ny lagstiftning ska presenteras, trots att det har gått frågan lyftes . Men det är bra att det nu finns en majoritet i så att vi förhoppningsvis kan se till att regeringen tar sitt ansvar och tar fram den viktiga lagstiftningen. Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 24. 39 (SD): Svensk polis har stora utmaningar jämfört med bara . Den alltmer tydliga segregationen leder till en ökad otrygghet, vilket givetvis ger direkta konsekvenser för polisen. har vi kunnat se en ökad polarisering i samhället, och i många utanförskapsområden är tilltron till samhället i allmänhet och polisen i synnerhet på tillbakagång. I takt med att dessa områden blir fler till antalet och trångboddheten ökar underlättas det för grovt kriminella att flytta fram sina positioner. Var och rapporteras det om skottlossningar med skottskador som följd, med dödlig utgång, våldtäkter, rån – även av barn – och annan grov brottslighet. Flera av dessa brott kommer till sjukvårdens och rättssamhällets kännedom, men under ytan finns beskyddarverksamhet, droghandel och social misär som utgör grogrunden för framtida brottslighet. Grovt våld, ett ökat antal våldtäkter och gärningsmän som inte kan lagföras är akuta polisiära frågor som inte kan anstå. För att komma till rätta med dessa utmaningar behöver vi politiker enas över blockgränserna för att komma fram till en långsiktig rättspolitik. Polisarbetet är ett unikt arbete som skiljer sig från i stort sett alla andra arbeten. Det ställs unika krav. Yrket omgärdas av ett unikt ansvar och är förknippat med unika befogenheter. Det kräver såväl juridisk kunskap som utbildning inom en mängd områden, praktiska färdigheter och fysisk förmåga. Polisarbete kräver en blandning av teoretisk utbildning och praktiskt hantverk och inte minst polisiär erfarenhet för att behärska och förstå yrket fullt ut. Kärnverksamheten i polisarbetet är att förebygga, ingripa mot och utreda brott. Detta arbete görs och leds bäst av utbildade och erfarna poliser. Det är därför viktigt att behålla yrkesprofessionalismen för poliser, precis som det är viktigt att behålla professionella lärare och sjukvårdspersonal. har en mycket välutbildad polis, och vi har ett stort behov av dessa poliser som kan ta sig an de krävande och farliga arbetsuppgifter som de möts av. Kunskap och färdighet kan aldrig kompenseras av en snabb ökning av numerären av civila polisanställda, vilket sker med målet om att nå 10 000 polisanställda. Många civila anställs utan några lägsta grundkrav och utan krav på annan relevant polisiär utbildning än en kort introduktion eller några veckors kurs. Sedan förväntas man kunna ersätta polisiär kompetens. Detta är en mycket oroande och farlig utveckling. På kort sikt kan det leda till enskilda misstag. På riskerar det att undergräva tilltron till hela rättsväsendet. Även om många av dessa civila polisanställda har andra utbildningar och erfarenheter, är trevliga och gör ett bra jobb utifrån de förutsättningar de har är det en mycket oroande trend som går stick i stäv med utvecklingen inom de flesta andra yrken, där man förväntas ha en längre relevant utbildning och som polis även en särskild legitimation. På grund av att det är för få poliser och för hög arbetsbörda tvingas chefer på olika nivåer att skicka ut civila på uppdrag där dessa individer inte är rätt resurs för arbetsuppgiften. Trots att civilanställda inte ska hantera uppdrag som husrannsakan och andra situationer där det kan finnas risk för våld förekommer detta. Civilanställda är inte förberedda på den hot- och våldsbild som finns där ute. En situation kan förändras snabbt, och har man då inte rätt utbildning och utrustning kan det lätt urarta. Vi behöver civila polisanställda med specialistkunskaper inom områden som ekonomi, miljö, kriminologi och juridik. Det är viktigt med olika kompetenser som kompletterar varandra. Men det måste vara rätt person på rätt plats. Vad är då lösningen på detta? Jo, att se till att polisyrket uppvärderas genom högre löner, bättre arbetsvillkor och inte minst genom att poliserna blir avlastade av civilt anställda när det gäller icke-polisiära arbetsuppgifter. Med detta sagt finns det självklart ett behov av civila polisanställda som hanterar uppgifter som i onödan belastar polisen. Polisen har väldigt många uppgifter som inte handlar om att bekämpa brott. En rad av dessa borde polisen slippa för att i stället kunna fokusera på just brottsbekämpning. En stor del av polisens tid går åt till administrativt arbete. Där skulle civilt anställda kunna avlasta poliserna mycket mer än vad som sker . Polisen tar hand om ca 60 000 berusade personer. De har inte begått något brott, men välutbildade poliser skjutsar dem, låser in dem och har sedan koll på dem i en tillnyktringscell. En betydande del av verksamheten går alltså åt till att ta hand om berusade och personer med psykisk ohälsa. Är dessa personer inte våldsamma borde det vara en uppgift för sjukvården eller någon annan lämplig enhet. Andra exempel är att polisen tar hand om hundar och katter. De transporterar också frihetsberövade personer långa sträckor genom landet. När socialtjänst och andra gått hem är det bara polisen kvar. Polisen tar hand om samhället när många andra inte är närvarande. Polisen finns där året runt, dygnet runt och gör en massa saker som inte märks i statistiken eftersom dessa uppgifter inte mäts. Om vi vill ha högre polisnärvaro och bättre brottsbekämpning behöver vi politiker se över hur vi fördelar resurserna i samhället och vem som ska ansvara för vilka arbetsuppgifter. Vi behöver fler chefer och polisanställda med polisexamen och erfarenhet av polisiärt arbete. riktar vi ett tillkännagivande till regeringen gällande att utreda hur kriminella djurrättsorganisationer ska hindras i sina trakasserier mot laglydiga lantbrukare, jägare med flera. Det är välkommet att det sker, men det är en markering med ett alltför snävt omfång. har länge förespråkat och fortsätter att förespråka en kriminalisering av deltagande i kriminella organisationer. En sådan lagstiftning skulle ta sikte på en rad organisationer, exempelvis dessa som tillkännagivandet nu omfattar men även andra våldsbejakande organisationer såsom vänster- och högerextrema samt andra våldsamma organisationer som försöker påverka samhället genom kriminella handlingar. Vi väntar tålmodigt på den dag då fler partier noterar detta och återigen ansluter sig till sverigedemokratisk kriminalpolitik. Till dess är detta steg både välkommet och nödvändigt. Jag ska avslutningsvis säga några ord gällande skyddade personuppgifter för poliser. Det har blivit allt vanligare att poliser, främst de som arbetar i yttre tjänst, efterfrågar skyddade uppgifter. Det är inte ovanligt att poliser filmas av allmänheten under ingripanden eller i samband med utredningar blir utsatta för hot. Skyddade personuppgifter är en viktig komponent för de poliser som vill ha det för att de ska kunna känna sig trygga och våga utföra sitt arbete fullt ut. För att säkerställa tryggheten för poliser och deras familjer vill därför tillsammans med och se ett system där skyddade personuppgifter beviljas de poliser som efterfrågar det. Polisen är trygghetens väktare. Svensk polis är för viktig för att förvandlas till en post i en budget. Vi måste i alla lägen och alla situationer stå upp för svensk polis och för de lagar som vi beslutar om. Svensk polis ska känna att vi politiker stöder dem fullt ut. Jag yrkar bifall till reservation 3. 40 (C): Polisen är nog den myndighet som alla medborgare i har en relation till – på gott eller på ont. Det är nog också därför som polisens omorganisation har rönt så stort intresse och granskats så noga av omvärlden. Vi har följt hur polisen gått från över 20 olika myndigheter i landet till en sammanhållen myndighet. Själv har jag dessutom följt det på nära håll som ledamot i nationella insynsråd under två mandatperioder. Man kan lugnt säga att det har varit en tuff resa för polisen. En del saker har blivit bättre, men en del saker finns kvar att göra. Tillgängligheten måste förbättras. Det finns fortfarande långa telefonköer och långa handläggningstider för vissa ärenden. Inte minst måste utryckningstiderna ned. I vissa landsbygdskommuner kan utryckningstiden dra iväg timmar eller mer – om polisen alls kommer. känns det inte riktigt som om vi har en polis för hela landet. Detta är inte acceptabelt. När det gäller antalet poliser är det skönt att vi ska öka antalet poliser med 10 000 . Först då kan polisen på allvar få bukt med frågor om tillgänglighet, utryckningstider i hela landet och inte minst arbetet med brottsbekämpning. För detta behövs dock en renodling av polisens verksamhet. Jag tycker inte att det är rimligt att polisen ska hantera danstillstånd, som kan innebära att restauranger måste söka tillstånd när de har en trubadur – om folk skulle resa sig upp och dansa. Jag är glad att polisen nu förmodligen kommer att slippa detta, för den här gången ser vi till att det blir verklighet, eller hur? Inte heller att administrera tillstånd för hotellverksamhet tycker jag är en polisiär uppgift. Det är en något förlegad bestämmelse som inte heller uppmuntrar särskilt mycket till företagande. Den brottsbekämpning som polisen kan göra med anledning av den tillsynen må kunna lösas med myndighetssamverkan. Om det är någon som är intresserad av illegal hotellverksamhet är det ju kommunen. I detta sammanhang vill jag yrka bifall till reservation 4. Det allra viktigaste med att renodla polisens verksamhet är att polisen kan lägga ned mer resurser på de mest avskyvärda brotten, som inte kan vänta på att vi får fler poliser på plats. Det gäller bland annat sexualbrott, som har tredubblats , och brott på internet, alldeles särskilt barnpornografibrott. P4 rapporterade om att antalet fall där barn misstänks bli utsatta för sexövergrepp på nätet ökar som antalet utredare minskar. Fler ska anställas. Men barnpornografiskt material som beslagtagits har legat uppemot utan att en utredning har startat. I den chockdigitalisering vi befinner oss i just , på grund av pandemin, där barn och unga uppmanas vara hemma, jobba och studera, är exponeringen total. Och vi har faktiskt inga uttalade strategier för att skydda barn från den ökning av övergrepp som sker på nätet – inte vi, inte skolan, inte polisen. Vi har diskuterat detta förut i kammaren. En av 500 datorer på en arbetsplats visar övergreppsmaterial. En av 100 användare söker aktivt. Inom den offentliga sektorn begås övergrepp . Vi måste se till att detekteringsverktyg blir obligatoriska i alla offentliga datorer, inte bara för att blockera sidor utan också för att kunna spåra användarna.