prot · H80947 · 2020-12-04 00:00:00 — Man får inte längre lov att tävla i så många klasser som , när jag var ung och var ute på tävlingsbanorna. Mycket arbete har alltså gjorts för djurens bästa. Konsumentköplagen kom till . Vi måste se till djurens välbefinnande, och just här är det hästens välbefinnande jag tänker på. Det som sker i svensk lagstiftning är helt orimligt. Vi har tidigare inte haft möjlighet att lyfta ut de levande djuren ur konsumentköplagen, men den möjligheten finns . Men de särregleringar och undantag som utredaren föreslår är inte tillräckligt för att värna om djurens bästa. Sedan är det mycket bra som man har kommit fram till, till exempel detta med begränsad omvänd bevisbörda. Det ska man absolut ha kredd för. Men vi behöver göra något mer för att stå upp för djuren, för hästen. Tack för debatten! 42 Justitie- och migrationsminister (S): Som jag var inne på handlar det om en balans mellan köparens och säljarens rättigheter. Jag tycker att det måste finnas ett rimligt skydd för köparen. Köparen är ju ofta inte själv näringsidkare, utan det kan vara en person som helt enkelt köper en häst åt sina barn att rida på, och så visar det sig i efterhand att hästen inte fungerar som ridhäst. Har säljaren vetat om detta innan måste man kunna utöva en rättighet att låta köpet gå tillbaka eller att bli ersatt på något sätt. Det är väl precis den balansen vi måste ha. Det finns som sagt ett förslag om en särreglering för dyrare köp med undersökningsplikt och med möjlighet att avtala bort den omvända bevisbördan. Vi fortsätter att bereda detta i , och vi återkommer till . Här behöver vi gå fram med förslag för att direktivet ska börja gälla . Det är en frågeställning som vi måste ta ställning till fram till dess, helt enkelt. Men vi återkommer när vi har kunnat analysera remissvaren och ser var vi ska landa. Jag tycker dock att det är en rimlig avvägning som har gjorts i utredningen, även om jag inte definitivt har satt ned foten där. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2020/21:168 om tortyr- och våldtäktsrån 43 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att skärpa straffen för vålds- och sexualbrott samt om jag och regeringen avser att vidta åtgärder för att förhindra framtida brott likt de som beskrivs i interpellationen. Kampen mot brottsligheten är ett långsiktigt arbete som är högt prioriterat av regeringen. ska vara ett tryggt land att leva i. En central fråga för att minska brottsligheten och öka tryggheten är att förbättra förutsättningarna för polisen att utföra sitt uppdrag. Här utgör utbyggnaden av en viktig del. var vi halvvägs mot regeringens mål om 10 000 fler polisanställda, och ytterligare nära 3 000 polisstudenter är på väg ut i verksamheten . På det straffrättsliga området bedriver regeringen ett mycket aktivt arbete. På regeringens initiativ har minimistraffen skärpts för bland annat grov våldtäkt, grovt rån, grov misshandel, synnerligen grov misshandel, grovt olaga tvång och grovt olaga hot. Vidare har regeringen reformerat sexualbrottslagstiftningen, och har den strängaste lagstiftning vi någonsin haft. Men det behövs ytterligare åtgärder för att stärka lagstiftningen när det gäller sexualbrott. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att bland annat se över straffskalorna för sexualbrott och lämna förslag på de förändringar som kan behövas för att dessa i tillräcklig mån ska spegla brottens allvar. I fråga om rån kan det ifrågasättas om den nuvarande straffskalan återspeglar brottets allvar. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att bland annat överväga och vid behov lämna förslag om ett höjt minimistraff för rån. Vidare bereds förslag om slopad straffreduktion för 18–20-åringar för brott med ett minimistraff fängelse, det vill säga brott som våldtäkt, rån och grov misshandel. Om förslaget genomförs kommer det att dömas ut längre och fler fängelsestraff för sådan brottslighet. För att även bekämpa brottens orsaker behövs ett långsiktigt och strukturerat brottsförebyggande arbete som involverar hela samhället. Därför har regeringen tagit fram det nationella brottsförebyggande programmet, Tillsammans mot brott. Regeringen avser att återkomma med en redovisning av åtgärder i enlighet med målsättningarna i programmet. 44 (SD): har rättegången mot de två ungdomar med invandrarbakgrund som begick våldtäktsrånet på pågått. Det var som övergreppen ägde rum, och hoppas vi att gärningsmännen döms till långa fängelsestraff. All tillgänglig empiri från andra fall av ungdomsrån med förnedringsinslag talar dock för att så inte kommer att bli fallet, även om just detta dåd sticker ut med sin brutalitet. I stället är det ytterst sannolikt att båda förövarna kommer att erhålla ungdomsrabatt, då de är . Båda förövarna känner till att sittande regering inte ser vidare allvarligt på brottslighet – det har de fått lära sig de gånger de har dömts för brott. Offren hade ingen tidigare relation till gärningsmännen, och det hela skedde helt oprovocerat. Gärningsmännen nöjde sig dock inte med att råna pojkarna på deras värdesaker utan krävde även kontouppgifter för att kunna få ut mer av rånet. Hade det stannat där hade det liknat de flesta andra rån som unga svenskar utsätts för , men så blev det inte. I stället pågick övergreppen i . Pojkarna blev sparkade, slagna, tvingade att klä av sig nakna, slagna med spade, knivhuggna och analt våldtagna med diverse föremål som förövarna hittade. Under delar av övergreppen hade de fått ögonen täckta med en ögonbindel, fått tygstycken nedkörda i munnen och både händer och ben var fastbundna. Under händelseförloppet hotades pojkarna återkommande: De skulle få penisar och öron avskurna, deras näsor skulle krossas, en pistol skulle hämtas, de skulle begravas levande och så vidare. Ett av offren beskrev hur det under skräcknatten kändes som att han ”duschade i blod” när han låg där avklädd och torterad. Dessa båda ungdomar är naturligtvis inte ensamma, utan det finns gott om exempel på hur ungdomar med invandrarbakgrund helt oprovocerat har rånat, förnedrat och allvarligt skadat andra ungdomar. Det går att anta att offren inte alltid har valts ut slumpmässigt, utan att det tvärtom har funnits en önskan om att begå brott mot svenskar. Det går naturligtvis bara att gissa varför så har varit fallet i vissa av de uppmärksammade ungdomsrånen, men jag med flera räds att det bottnar i ett förakt mot det svenska majoritetssamhället och allt som uppfattas vara en del av det, däribland svenskar. vet jag att inte erkänner svenskfientlighet, varför vi inte behöver debattera det igen, utan min fråga är i stället bredare till sin natur. Regeringen har gång efter annan hävdat att man inte under några som helst omständigheter har ens det minsta ansvar för att över 7 000 svenskar har dött av covid-19. Är regeringens och inställning likartad när det kommer till ungdomsrån, ett fenomen som har ökat ? Kan regeringen åtminstone i någon utsträckning skuldbeläggas, enligt , eller vägrar man att ta ansvar även här? 45 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att vi inte diskuterar enskilda pågående rättsprocesser i kammaren. Det hoppas jag att alla respekterar. Processen i domstol pågår fortfarande, och då är det inte ämne för en debatt i kammaren. 46 Justitie- och migrationsminister (S): Jag kan bara understryka det fru talmannen säger. Här har vi än en gång hört frossa i alla detaljer kring ett vedervärdigt brott, och jag tänker inte göra det. Dels för att det är en pågående rättsprocess, dels för att jag också har för stor respekt för brottsoffren för att göra så. bryr sig inte ett dugg om brottsoffren i det här läget. Han vill bara bedriva partipolitik. Brottsoffer ska, enligt min mening, inte behöva utgöra rekvisita åt politiker som bara vill stå i rampljuset. Dessutom är det anmärkningsvärt att föregripa rättsprocessen på det sättet och spekulera vilt i motivet, som gör. Det är en pågående rättegång. Varken jag eller kan uttala oss i skuldfrågan. Det är domstolar som dömer i , inte riksdagspolitiker. I sak har regeringen ingenting att skämmas för när det gäller straffskärpningar. Jag sa i mitt interpellationssvar att vi har skärpt straffen för grov våldtäkt, grovt rån, grov misshandel, synnerligen grov misshandel, grovt olaga tvång och grovt olaga hot. Dessutom har vi utvidgat lagen om grov våldtäkt så att fler brott kan bedömas som grova. Det handlar bland annat om unga brottsoffer, som är fallet här. Tanken är att den nya lagstiftningen ska tillämpas så att fler våldtäktsbrott mot unga brottsoffer ska bedömas som grova. Det finns en rejäl straffskala för den typen av vedervärdiga brott. Vi har skärpt straffen för dem, och vi kommer att införa ytterligare skärpningar. I mitt interpellationssvar sa jag att vi ska göra en ny översyn av sexualbrotten. har den strängaste sexualbrottslagstiftningen . Vi införde samtyckeslagstiftningen i slutet av förra mandatperioden, och vi ser nu generellt över straffskalorna för sexualbrott, bland annat våldtäkt av normalgraden. Vi ser över straffskalorna för rån. Det finns en sittande utredning. Jag vill ha en ordning ungefär som med grova vapenbrott, det vill säga att det finns en häktningspresumtion också för rån så att du inte släpps ut i väntan på rättegång – som sker i fråga om rån. Vi ökar möjligheterna till häktning där. Vi arbetar med ett förslag om att ta bort straffreduktionen för unga. Det kommer att gälla alla brott som har ett straffvärde fängelse, vilket är den typen av brott vi talar om här. , fru talman, ser vi nu också resultatet av den stora polissatsningen. Polisen har mer pengar . Det finns fler poliser . Det finns fler anställda i myndigheten . Fler återrekryteras som tidigare lämnat kåren och kommer tillbaka. Det är också färre som slutar . Här fortsätter vi att förstärka polisorganisationen successivt . Jag kan inte uttala mig i skuldfrågan i denna fråga, men allvarliga brott ska naturligtvis bestraffas och lagföras. Vi har sett till att det nu finns rejäla straffskalor och polisiära resurser för att bedriva sådana utredningar framåt i tiden. 47 (SD): Det specifika brottet som jag berörde i mitt primära inlägg har varit allmänt känt . Jag utgår från att domstolen gör sitt arbete. Jag berörde brottet i en bredare kontext. Utan att på något sätt lägga mig i utgången av den domstolsprocess som äger rum tycker jag att det är ett allvarligt brott som har begåtts. Men det är inte det enda, utan jag vill föra en generell debatt. gör alltid så här såväl i sina skriftliga svar som i dessa inlägg. Likt en trasig bandspelare upprepar han sig och rabblar diverse åtgärder som han och regeringen genomfört eller utreder. Precis som om det på något sätt skulle ursäkta att ungdomsrånen ökat . Naturligtvis är jag positiv till att regeringen stundvis har gått oss till mötes och implementerat SD-förslag, men det räcker inte. och regeringen måste också tillåta sig att vara självkritiska och förstå att mer behöver göras. För sedan slog vi förra årets totala antal dödsskjutningar. Inte ett enda mord i har klarats upp sedan tillträdde som minister. Varannan svensk upplever i stor utsträckning oro för att bli utsatt för brott. av befolkningen upplever att brottsligheten ökat . Varannan kvinna oroar sig ofta för att bli våldtagen eller utsatt för sexualbrott. Allt detta är som grova vålds- och sexualbrottslingar döms till ynka fängelsestraff som varken genererar upprättelse för brottsoffren eller står i överensstämmelse med det allmännas rättsuppfattning. Fyra av fem utländska medborgare som döms för våldtäkt får vara kvar i . Endast en utvisas. Det är så illa att regeringen nu inte bara låter detta fortgå utan även beväpnar ligisterna. Av den handfull pistoler som försvann från har en återfunnits hos en person åtalad för mordförsök. Man tror knappt att det är sant! Det går inte att hitta på något sådant. Det finns ingen svensk deckarförfattare som skulle komma på en sådan historia, för det skulle anses vara för mycket likt fiktion. Men det är det inte. Det händer på riktigt. Ett talande exempel på problemet är att de båda gärningsmännen kopplade till våldtäktsrånet i skrattade i rättssalen. Det var inte mig de skrattade åt, det var inte ett mem de skrattade åt, utan de skrattade åt och regeringen. De skrattade därför att de vet vilket skämt vårt rättsväsen är. Jag frågade i mitt förra inlägg om regeringen har något ansvar för ungdomsrånen. När det kommer till det specifika ungdomsrånet har regeringen det; det går inte att komma ifrån. Utan att föregå rättsprocessen eller lägga mig i skuldfrågan kan det konstateras att en av gärningsmännen var dömd för mordbrand och skulle ha suttit inlåst när brottet begicks. Med andra ord har två ungdomars liv förstörts som en direkt konsekvens av tillkortakommande som minister. Känner inte en skuld i detta? 48 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag påminner om att enskilda rättsfall och rättsprocesser samt enskilda personer som är en del av dessa inte ska debatteras i kammaren. 49 Justitie- och migrationsminister (S): Jag kan bara konstatera att återigen föregriper en rättsprocess. Han pratar om gärningsmännen. Till och med i själva interpellationen tar han upp båda förövarna. Det är en pågående rättegång. Det är domstolar som dömer i , inte riksdagspolitiker. är en rättsstat. Grundläggande i en rättsstat är att avvakta en domstolsprocess innan man pekar ut några gärningsmän eller förövare. Det borde också ha begripit vid det här laget. Han har ändå suttit i ett tag. Så gör vi inte. Det är anmärkningsvärt att säger att alltid rabblar upp en mängd åtgärder, som om de skulle vara en ursäkt, och undrar vilket ansvar har. Det är ingen ursäkt på något sätt att redovisa de åtgärder som vi vidtar. Tvärtom är det precis vårt ansvar. Vårt ansvar är att se till att ingripa mot den typen av kriminalitet genom bland annat skärpta straff och genom ökade polisiära resurser. Det är precis därför jag redovisar alla de åtgärderna. Det är fråga om skärpta straff i en lång rad avseenden, nämligen grov våldtäkt, grovt rån, grov misshandel, synnerligen grov misshandel, grovt olaga hot och grovt olaga tvång. Jag skulle kunna lägga till att vi skärpt straffen för grovt vapenbrott så att det numera finns häktningspresumtion. Därmed kan de som misstänks för grovt vapenbrott häktas automatiskt och inte släppas ut igen – ibland , som det var tidigare. Dessutom har regeringen utvidgat lagrummet för grov våldtäkt, så att fler döms för grov våldtäkt . Det är ingen ursäkt eller att smita från sitt ansvar. Snarare är det tvärtom, nämligen att redovisa de åtgärder vi vidtar för att angripa den typen av brott. Sedan säger vi att det kommer mer. Det sker en översyn av straffskalorna för sexualbrott, bland annat våldtäktsparagrafen. Också för rån sker en översyn av straffskalan. Där vill jag ha en häktningspresumtion, precis på samma sätt som vi har för grovt vapenbrott. Jag nämnde straffreduktionen för unga. Vi arbetar med ett förslag om att ta bort den för alla brott som har ett straffvärde . Där kommer alla de brott som vi nu talar om i så fall att omfattas. Om den straffreduktionen tas bort innebär det att vi i ett slag fördubblar straffen för en 18-åring som till exempel begår en våldtäkt eller en grov misshandel. I ett slag fördubblar vi då straffet i den delen. Dessutom – det glömde jag att säga i mitt förra anförande – jobbar vi med straffskalan i lagrummet som handlar om övergrepp i rättssak. Det är alltså när en gärningsman angriper en målsägande eller ett vittne och hotar vederbörande för att denne inte ska vittna eller berätta vad denne varit med om. Det sitter en utredare – vi får ett betänkande – som ser över den straffskalan. Skälet är enkelt: När man angriper ett vittne eller en målsägande angriper man inte bara den personen utan också rättsstaten som sådan, och man underminerar rättsstatens möjligheter att agera. En del frågar varför vi ska ha skärpta straff. Ett svar är naturligtvis att de som sitter i fängelse inte begår några brott. Det är ett svar. Det andra svaret är att jag tror på kriminalvården. Jag vet att återfallen i brott nu minskar efter att man har avtjänat sitt straff. Jag vet att det finns en möjlighet. Om vi får jobba med en del av dessa individer under en fängelsevistelse skapas förutsättningar för att de sedan ska kunna komma ut som laglydiga medborgare. Därför bör vi ha dem där . 50 (SD): valde återigen att endast rabbla upp vad han och regeringen antingen har gjort när de har gått oss till mötes eller tänkt göra när de tillsatt diverse utredningar etcetera. Men vi kan ta upp några domar som faktiskt finns. De kan kanske på något sätt göra att man får perspektiv på de påstådda straffskärpningar som lyfter. Samnytt rapporterade om ett fall där en utlänning under knivhot försökte våldta en minderårig flicka på en skoltoalett. Han dömdes till en månad i fängelse. Den 16-åring som gjorde sig känd genom att urinera på sitt rånoffer och på andra sätt förnedra detsamma dömdes till ungdomsvård, som han sedermera valde att avvika från utan större problem. Två personer dömdes för att ha förnedringsrånat en 19-åring i timmar. De tvingade honom att klä av sig, filmade övergreppen och ansågs ha agerat med övervåld. De dömdes som längst till och . I det fallet var inte ens ungdomsrabatten inkluderad. Det var en person som var äldre än så som endast fick i fängelse för förnedringsrånet. Det är alldeles uppenbart, hur än väljer att påstå det motsatta, att vi inte har en adekvat lagstiftning på plats för att på riktigt straffa dem som begår denna typ av grova brott. Jag tycker att det är skamligt att inte vågar påtala detta, att han inte vågar erkänna det, att han inte vågar erkänna skuld å hans egna vägnar och å regeringens vägnar för att det inte finns en adekvat lagstiftning på plats. Precis som nämner kan man inte begå brott om man sitter i fängelse. Det är uppenbart att det brott som jag berörde tidigare inte hade skett ifall den utpekade gärningsmannen hade suttit i förvar, vilket han skulle ha gjort för det brott han begått. 51 Justitie- och migrationsminister (S): är missnöjd med att jag berättar om alla de åtgärder vi har gjort, alla straffskärpningar som vi har gjort och allt som sedan ska komma. argumentation är nu att det inte har någon betydelse eftersom domstolarna ändå inte dömer på det sätt som vill att de ska göra. Argumentet är då att det spelar ingen roll vad vi har gjort, för det har ändå inte fått någon effekt. Jag vill bara påminna om hur det faktiskt ser ut i verkligheten just när det gäller utdömda straff. dömde svenska domstolar ut över 10 000 fängelseår, sammanlagt. Det är en ökning med . Det är en effekt av att fler döms men också av att de som döms numera döms till längre fängelsestraff. Det är en mycket påtaglig effekt. Har fler funderingar över det tycker jag att han kan besöka ett fängelse eller ett häkte. Då kommer han nämligen att se att vi nu har full beläggning. Vi har till och med överfull beläggning på många håll. Det är 100 procents beläggning både på häkten och på anstalter. Det är en effekt av det vi har gjort med häktningspresumtionen för de grova vapenbrotten men också med straffskärpningarna för framför allt de grova, allvarliga våldsbrotten. Jag påstår att de straffskärpningar som vi har genomfört faktiskt har haft effekt också i verkligheten, så att säga. Detta tycker jag är viktigt. Som jag var inne på avslutningsvis i mitt förra anförande har vi en utveckling där återfallen i brott efter fängelsevistelse faktiskt minskar. var det som återföll i brott från att de släppts ut ur fängelset. ligger den siffran på ned mot . Det talar för, menar jag, att vi faktiskt har en ganska bra verksamhet i kriminalvården och att vi har en möjlighet att se till att de som begår brott kan lämna den brottsliga banan om bara rätt insatser sätts in. Därför vill vi se till att den verksamheten kan fortsätta att utvecklas i kriminalvården. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 14 Svar på interpellation 2020/21:169 om tidsbegränsade utvisningar 52 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att utvisningar ska vara på livstid samt om jag avser att vidta åtgärder för att förhindra framtida brott av det slag som han beskriver i sin fråga. För regeringen är det angeläget att det finns förutsättningar att utvisa en utländsk medborgare som gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet. Regeringen har därför gett en särskild utredare i uppdrag att göra en bred översyn av lagstiftningen om utvisning på grund av brott och lämna förslag på en skärpt reglering som ger förutsättningar att i fler fall än utvisa utlänningar som begår brott. Enligt den praxis som utvecklats bestäms längden på ett återreseförbud vid utvisning på grund av brott som regel med utgångspunkt i brottslighetens straffvärde, vanligen till fem, tio eller för domen. Om brottslighetens straffvärde överstiger fängelse brukar återreseförbudet som regel inte tidsbegränsas. Den nuvarande tillämpningen innebär att även relativt allvarlig brottslighet kan leda till ett förhållandevis kort återreseförbud. Utredaren ska därför ta ställning till om bestämmelsen om återreseförbud bör ändras i syfte att möjliggöra en mer nyanserad bedömning. Vidare ska utredaren ta ställning till hur straffvärdesgränsen för att utvisning på grund av brott ska kunna komma i fråga bör ändras. Utredaren ska också se över om det finns skäl att ändra kravet på synnerliga skäl för att utvisa en utlänning som vistats i samt hur utlänningens anknytning till det svenska samhället ska beaktas. I uppdraget ingår även att se över hur reglerna kan skärpas vid hedersrelaterad brottslighet och hatbrott samt att föreslå åtgärder som, med bibehållen rättssäkerhet, kan effektivisera verkställigheten av beslut om utvisning på grund av brott. Utredaren ska presentera sina förslag . Vad beträffar frågan om åtgärder för att förhindra framtida brott vill jag erinra om att minimistraffen har skärpts för bland annat grov våldtäkt, grovt rån, grov misshandel, synnerligen grov misshandel, grovt olaga tvång och grovt olaga hot, att regeringen har reformerat sexualbrottslagstiftningen och att nu har den strängaste lagstiftningen vi någonsin har haft på det området. Regeringen har också gett en särskild utredare i uppdrag att bland annat se över straffskalorna för sexualbrotten och lämna förslag på de förändringar som kan behövas för att dessa i tillräcklig mån ska spegla brottens allvar. Vidare bereds förslag om slopad straffreduktion för 18–20-åringar för brott med ett minimistraff fängelse, det vill säga brott såsom våldtäkt, rån och grov misshandel. Om förslaget genomförs kommer det att dömas till längre och fler fängelsestraff för sådan brottslighet. 53 (SD): När utländska medborgare döms för brott i är det endast en liten minoritet som faktiskt döms till utvisning. Exempelvis får fyra av fem utländska medborgare som dömts för våldtäkt eller grov våldtäkt stanna kvar i efter avtjänat straff. Som om detta inte vore illa nog är det inte alltid som de utlänningar som mot förmodan faktiskt döms till utvisning också döms till livstids utvisning. I stället välkomnas de ofta tillbaka till efter att ett visst antal år har gått. Detta ter sig onekligen ganska märkligt. Varför skulle vilja ha tillbaka utlänningar som begått grova brott under sin vistelse i ? Det enda regeringen har gjort för att få bukt med denna kända problematik är att de tillsatte en utredning om skärpta regler för utvisning på grund av brott, vilket nu skryter om. Ett talande exempel på denna problematik är de tre multikriminella invandrare som våldtog och filmade en utslagen 14-årig flicka . Två syrier och en afghan turades om att förgripa sig på den medvetslösa flickan som de filmade övergreppen och därigenom delgav andra händelseförloppet. I efterdyningarna av övergreppen hotade förövarna att skicka sin släkt på henne.