prot · H80951 · 2020-12-10 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om ordförande i utskott vice talmannen anmälde att (M) valts till ordförande i sammansatta utrikes- och försvarsutskottet . § 3 Anmälan om vice ordförande i utskott vice talmannen anmälde att (S) valts till vice ordförande i sammansatta utrikes- och försvarsutskottet . § 4 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2020/21:210 Interpellation 2020/21:210 Förändrade regler vid arbetskraftsinvandring av (M) Interpellationen kommer inte hinna besvaras inom tidsfristen. Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och andra inbokade arrangemang. Interpellationen kommer att besvaras . Interpellation 2020/21:222 Interpellation 2020/21:222 Skatten på avfallsförbränning av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. Interpellation 2020/21:223 Interpellation 2020/21:223 Avfallsförbränningsskatten av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. § 5 Anmälan om granskningsrapport vice talmannen anmälde att följande granskningsrapport hade kommit in från och överlämnats till finansutskottet: RiR 2020:25 Framtidens skatteintäkter och förändrad energianvändning Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden § 6 Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden betänkande 2020/21:SoU5 Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden (prop. 2020/21:35) 1 (S): Jag vill börja med att säga att vi i S ställer oss bakom samtliga lagförslag i betänkandet men reserverar oss mot de väckta motionerna. är jag stolt både som tjänstledig socialarbetare och som politiker i riksdag över att vi som ett enat socialutskott ställer oss på de utsatta barnens sida och gör gemensam sak för att förbättra situationen för placerade barn. Alla barn ska i ha rätt att växa upp under trygga och kärleksfulla förhållanden. Tyvärr gör inte alla barn det. I en del familjer går föräldraskapet snett, och det är alltid en sorg för en familj när man inte klarat sin viktiga roll som förälder. Ofta går misslyckande i arv, och unga föräldrar som inte klarar av rollen har kanske själva haft en tuff och sorglig uppväxt. Därför är det viktigt att samhället ser vad som är bäst för barnet i den utsatta situationen. Här behöver samhället bli mycket bättre på att ge stöd till föräldrar i föräldraskapet både före, under och efter en graviditet. kommer slitningarna i föräldraskapet när unga föräldrar känner sig rådvilla och själva inte kan relatera till en god uppväxt. Man vet inte hur man gör i ett föräldraskap och har kanske inte heller förmågan att ge barnet den värme och anknytning som barnet behöver. Finns det då också ett missbruk med i botten är risken att man faller tillbaka in i det som ett sätt att fly från ett misslyckat föräldraskap. Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden I ett sådant läge kan barnet hamna i kläm, men förhoppningsvis ser förskolan eller skolan barnets situation och gör orosanmälningar till . Olika insatser kan sättas in, men ibland har situationen blivit så dålig i familjen att endast en familjehemsplacering återstår. I en lyckad familjehemsplacering får barnet all den närhet och trygghet som saknades i hemmet. Barnet går på förskola och får nya kamrater, och om barnet är äldre får det också kontakt med närsamhället. När ett barn varit placerad i familjehemmet kan det göras en prövning av att flytta över vårdnaden från föräldrarna till familjehemmet. Här är det viktigt att se vad som är bäst för barnet långsiktigt. Har barnet och familjehemsföräldrarna en trygg anknytning? Hur har föräldrarna skött sin del i föräldraskapet med umgänge, drogfrihet med mera? Om vi tar exemplet , som har bott i familjehem mellan tre och ålder och utvecklat en bra relation till familjehemmet, fått kamrater i förskoleklassen och börjat spela ishockey vill vi i utskottet att den nya lagen ska ta större hänsyn till vad som är bäst för men också till vad själv ger uttryck för – alltid under förutsättning att familjehemmet vill och att myndigheterna kan konstatera att det är tryggast för att stanna kvar i familjehemmet. Ett annat förslag från utskottet, fru talman, handlar om den så kallade vårdplanen och att den ska revideras senast placering. En vårdplan gör vid en placering i till exempel ett familjehem. I vårdplanen tas upp var barnet ska bo, hur umgänget ska se ut med föräldrarna, om barnet behöver extra stöd med mera. Normalt sett händer det saker under en placering som gör att man måste revidera vårdplanen, men det finns ingen lag som anger att vårdplanen ska revideras senast . Utvecklingen för ett familjehemsplacerat barn bör alltid utvärderas kontinuerligt, särskilt om barnet var väldigt ungt vid placeringen. Det är då viktigt att titta på hur relationen mellan familjehemmet och barnet har utvecklats, men även hur relationen till föräldrarna har förändrats. Regeringen tar i sin proposition också upp barnets rätt till juridisk hjälp och att det ska ställas särskilda lämplighetskrav på det offentliga biträde som ska företräda den unge, alltså barnet, i mål och ärenden enligt LVU, lagen om vård av unga. Med tanke på att ställt sig bakom tycker jag att det är givet att utsatta barn ska ha rätt till bästa stöd i juridiska processer. Slutligen, fru talman: Som socialarbetare eller nära anhörig till ett utsatt barn kan man fråga sig om dessa förslag radikalt förändrar tillvaron för placerade barn. Till viss del, kan man säga att svaret blir. Att på ett tydligare sätt lyfta in barnets rätt i en prövning av vårdnaden är ett steg i rätt riktning och att ställa krav på offentliga biträden att ha gedigen kunskap och erfarenhet i barnärenden gör domstolsprövningarna rättssäkrare. Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden Men mycket återstår för att ett barns bästa ska tas till vara. Ett bättre stöd till föräldrar tidigt är en av nyckelrollerna för att ge barn bättre uppväxtvillkor. Här behövs mer insatser till småbarnsföräldrar genom BVC och . Det behövs utbyggda och riktade föräldrautbildningar, vilket är exempel på utmärkta förebyggande insatser. Men kraven på föräldrar att ta sitt föräldraansvar måste också skärpas. För att få ”hem” barn som är placerade måste missbrukande föräldrar tydligt fullfölja olika behandlingsprogram och visa en stabil utveckling med drogfrihet. För barn som är placerade i till exempel ett familjehem och där det bästa för barnet är att vara kvar i familjehemmet är vi överens om att skyddet behöver stärkas. Vi socialdemokrater vet också att regeringen gör allt för att komma till rätta med de brister som finns. Just nu utreder regeringen vilka ytterligare lagförändringar som behöver göras för att stärka skyddet för placerade barn och för att, som anger, sätta barnet i centrum. 2 MAJ (V): Lilla hjärtat – en tragedi så fruktansvärd att det är smärtsamt att ens sätta ord på den. , som var hennes riktiga namn, blev inte bara ett offer för sina biologiska föräldrar utan också för samhället. Vi svek å de grövsta. Det är anledningen till att vi har den här debatten . IVO:s granskning av händelserna kring död ger oss en brutal insyn i de stora brister som finns inom den sociala barn- och ungdomsvården. I rapporten konstateras att flickan inte fick det stöd och skydd hon hade rätt till. Samhället hade kunnat agera annorlunda. Att arbeta med barn som lever i utsatthet är mycket komplexa frågor. Det handlar om barns trygghet och rätt till en fin uppväxt. Det handlar om det allra innersta i en familjs liv, vår rätt till våra barn, vår integritet och människors fruktansvärda öden. Vi ska inte glömma att tvångsplacering av barn är ett av de mest omfattande ingrepp vi kan göra. Det är därför otroligt allvarligt när vi upptäcker att vi har stora brister inom samhällsvården av barn och unga, i synnerhet när det kommer till tvångsvård. Det är dessvärre inget nytt. Vi har länge vetat att unga som tvångsplaceras mår sämre efter en placering än innan, och vi vet att det finns stora brister när det gäller att ge barn en egen röst och det skydd som de har rätt till. Det var en av anledningarna till att det tillsattes en utredning för att reformera LVU. presenterades utredningen och ungas rätt vid tvångvård – Förslag till ny LVU. Det är en gedigen utredning vars mål är att stärka barnens rättigheter och samhällets skyldigheter. Dessvärre har politiken i princip inte gjort ett smack för att förverkliga den. Det är såklart bra att vi nu förtydligar reglerna kring vårdnadsöverflyttning och vårdplan och att vi ser till att barn ska få egna offentliga biträden. Men det är fortfarande ganska förslag om man ser till de brister som faktiskt behöver åtgärdas. Det här är inte tillräckligt. Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden När vi gång på gång ser att vi brister i att ge våra mest utsatta barn skydd och trygghet duger det inte att gå fram med myrsteg. Då krävs ett kraftfullt agerande. Vi i hade önskat att regeringen skulle ta chansen att genomföra de omfattande förändringar som på riktigt skulle säkra barns rättigheter och att regeringen nu på allvar skulle stå upp för att blivit svensk lag. Att överväga frågan om vårdnadsöverflyttning efter att barnet varit placerat i samma familjehem , som propositionen föreslår, är bra. Men vi måste vara medvetna om att en vårdnadsöverflyttning är ett mycket omfattande ingrepp i ett barns liv. Just därför kan en sådan åtgärd bara vidtas i mycket allvarliga fall. Alla insatser som berör barn ska utgå från vad som på riktigt är för deras bästa. anser att det finns andra förändringar i lagstiftningen som skulle leda till större trygghet och skapa bättre förutsättningar för både barn, familjehem och föräldrar. Ett exempel på det är ett så kallat förlängt eller utvidgat LVU. Då skulle barn och unga få möjlighet att bo kvar i sitt familjehem även efter att skälet till placeringen har upphört. Då skulle de barn som upplever trygghet, stabilitet och stark anknytning till familjehemsföräldrarna få möjlighet att fortsätta sin placering, som familjehemsföräldrarna får fortsatt stöd från . För oss är det ett absolut krav att barns rätt måste stärkas i tvångsvården. Det är viktigt att utgångspunkten är att barnets bästa är att få växa upp hos sina föräldrar, om det är möjligt. Men det är barnens åsikt och välmående som ska vara den avgörande faktorn. Om ett barn bott i ett familjehem och det blivit barnets trygghet ska det vara barnets röst som avgör om det ska bo kvar. Då krävs att barns bästa blir ett självständigt rekvisit. Det är redan verklighet i flera av våra grannländer, så det är fullt möjligt att genomföra även här. Samhället måste ta ansvar för att umgänget mellan barn och föräldrar alltid utgår från barnets behov och vilja. ska arbeta för att stödja föräldrarna med insatser som kan leda till att barnet kan flytta hem igen eller att relationen till dem blir till barnets bästa. Det ska självklart vara så att ett barn ska få stöd och hjälp även efter att en placering har avslutats. Inget barn ska lämnas ensam så som blev. vill att det inrättas oberoende barnombud dit barn och unga kan vända sig i situationer där de inte blir lyssnade på eller får det stöd och den hjälp de behöver. Sist men inte minst kan vi inte med någon värdighet i kroppen kräva att barn ska få en trygg tillvaro om vi inte ger dem som arbetar med barnen rätt förutsättningar att utföra sitt uppdrag. Arbetet inom den sociala barn- och ungdomsvården kräver ökad kompetens, rätt verktyg och en bra arbetssituation för de anställda. Att ständigt behöva byta socialsekreterare skapar otrygghet hos barn och unga, och tilltron till sjunker. Om vi menar allvar med att barns bästa ska vara i centrum behöver få utökade resurser och bättre förutsättningar att göra ett bra jobb. Vi har den här debatten därför att en liten flicka blivit bragd om livet. Det som absolut aldrig får hända har hänt. Vi står här därför att barn i det här landet far otroligt illa även efter att de hamnat i samhällets vård. Vi i är fast övertygade om att ge våra barn den trygghet och den kärlek som de förtjänar. Då krävs att vi tar ett helhetsgrepp där barns bästa blir ledande och att rätt verktyg finns för att säkra det. Då krävs politisk målmedvetenhet. Det är därför djupt beklagligt att regeringen valt att inte agera för att säkerställa barns rättigheter vid tvångsvård. Den har haft till sitt förfogande, med konkreta förslag i sin hand, men i princip ingenting har hänt. Det måste faktiskt ske lite mer . Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden Vi ställer oss bakom betänkandet i sin helhet och yrkar bifall till reservationerna från S, V och MP. 3 (M): Flickan som föds har abstinens. Hon är när mamman lämnar henne till barnmorskorna och går därifrån. Samhället beskyddar flickan och ger henne ett kärleksfullt hem att växa upp i. Där, fru talman, skulle denna berättelse kunna sluta i och med att man var trygg med att denna hemska start i livet blev en bra fortsättning som fortsätter i trygghet och kärlek. Orden jag läste inledningsvis är , journalist på . Dessa ord inleder den ohyggliga berättelsen om flickan som kallades Lilla hjärtat och som fortsätter att finnas med oss som just Lilla hjärtat. Vi vet ju alla den fruktansvärda fortsättningen på den här flickans livsöde. , fru talman, hände det mest fruktansvärda, det helt otänkbara och det mest smärtsamma: Denna lilla flicka vid namn hittas död i sina biologiska föräldrars hem. förtjänar att nämnas särskilt för sina ord i denna berättelse. De gick rätt in i hjärtat på oss andra, smärtsamt och kraftfullt. Själv klarade jag inte ens av att läsa hela artikeln i ett stycke utan fick pausa för att orka vidare, och jag vet att jag inte var ensam om att reagera så. Artikeln synliggjorde inte bara Lilla hjärtats öde utan också grundläggande problem i hur hanterar de barn som vi måste skydda. Min partiordförande träffade familjehemsmamma och hörde hennes berättelse och förtvivlan. Ur allt detta föddes en stor sorg men också en enorm beslutsamhet. Hur kan det bara få gå till så här i ? Ur detta föddes också det utskottsinitiativ som jag lade på socialutskottets bord . Det innehöll två delar: ett förslag med tre skarpa lagförslag, och sedan en rad saker som vi moderater ser som oerhört viktiga att snabbt förändra i svensk lagstiftning men som först behöver sedvanlig beredning. Alliansregeringen gav en särskild utredare i uppdrag att göra en översyn av bestämmelserna i lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU, samt analysera behovet av förändringar och förtydliganden av regelverket. Syftet var att stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn och ungdomar som tvångsvårdas enligt LVU och att bidra till kvalitetsutveckling. kompletterade statsrådet detta med att lägga till uppdraget att göra en översyn av hur långsiktighet och stabilitet i större utsträckning kan säkerställas för barn som är eller bedöms bli långvarigt placerade. Tyvärr förlorade Alliansen valet . Utredningen blev klar och överlämnades till den rödgröna regeringen – som gjorde vad? Man lade alla viktiga förslag från Utredningen om tvångsvård för barn och unga som berörde dessa frågor i en byrålåda. Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden hade jag förväntat mig att se socialminister i kammaren. Jag har all förståelse för att covid-19 tar mycket av ministerns tid, men de frågor som debatterar borde vara en av ministerns topprioriteringar. Det oroar mig att vi på område efter område – det kan handla om LSS, HVB, familjehemsplaceringar eller Sis-hem – får rapporter om hur utsatta barn far illa i . Det är tyvärr inte ovanligt utan förekommer i överflöd. Jag skulle vilja ställa frågan till ministern varför man inte gjort mer , varför dessa utredningar har legat kvar i byrålådan och varför man helt enkelt inte har prioriterat barnfrågor. Men eftersom ministern inte är här får jag utgå ifrån att den socialdemokratiska ledamoten i stället svarar på mina frågor. Varför hände ingenting på förrän vi moderater lade lagförslag på bordet i ? Det är något historiskt som sker , något glädjande. Socialpolitisk historia skrivs i kammaren. Efter utskottsinitiativet beslutade utskottet att börja bereda de här förslagen i . Sex av åtta partier – alla partier förutom regeringspartierna Socialdemokraterna och – ställde sig bakom dessa förslag, och en referensgrupp bildades. Där ingick också Socialdemokraterna och , och det är jag väldigt glad över. Det innebar att vi kunde bereda förslagen tillsammans och på så vis hitta stor enighet. Det handlar om ett perspektivskifte, om att helt enkelt förflytta perspektivet inom rättspraxis i . Det har handlat om biologiska föräldrars rätt till sina biologiska barn men förflyttas nu till att i stället se till vad som är barnets bästa. var den här gruppen klar med två av tre lagförslag: vårdplansdelen och vårdnadsöverflyttningen. De lämnades till Lagrådet som gav kloka och bra synpunkter, vilket gjorde att vi har kunnat förbättra och ytterligare bereda vårt förslag. Till det här finns också två lagförslag från regeringen. Det ena handlar om lämplighetskrav för offentliga biträden, och det andra handlar om att man regelbundet ska pröva vårdnadsöverflyttningen. Men där finns en invändning från en majoritet av utskottets partier. Vi vill att det här ska ske tidigare än . Det innebär inte att vi äventyrar lagen, men det innebär att vi vill att det här ska ske tidigare och att det i högre grad ska ske individuellt. Vi vet att situationen för olika barn ser väldigt olika ut, och är . Jag vill också passa på att säga att det här verkligen inte räcker. Precis som uttryckte det är det här bara små delar. Det är viktiga men oerhört små delar i ett betydligt större arbete som pågår, och jag kan lova att vi moderater kommer att återvända i frågan. Jag vill också tacka alla de människor som har varit involverade – alltifrån den personal som har arbetat hårt här i till mina kollegor i beredningsgruppen. Det har varit mycket bra och mycket klok input, och vi har kommit långt framåt. Det har vi gjort tillsammans och i enighet. Jag vill också tacka alla där ute. Jag vill tacka alla barnrättskämpar och alla familjehem som tar hand om dessa trasiga barn och ser till att fylla deras liv med trygghet och kärlek. Jag lovar er att vi ska återkomma med fler förslag som gör att er uppgift blir lättare. Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden Jag vill också rikta ett särskilt tack till Lilla hjärtats mamma för allt hon har gjort och allt hon gör. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 4 (S) replik: säger att regeringen har varit senfärdig med att ta initiativ. satt jag inte i under förra mandatperioden, men jag har jobbat med de här frågorna . Innan utskottsinitiativet togs hade vi en diskussion i utskottet om hur man ska gå fram när det gäller detta. Regeringen valde sin väg och gick fram med ett utskottsinitiativ. Man kan alltså säga att det fanns initiativ både från regeringen och från utskottet. Det var bra att det var ett utskottsinitiativ också, för det sätter fart på frågorna, tycker jag. Jag vill ställa en fråga till . Vi har haft en grupp i utskottet som har jobbat fram de här frågorna, och alla partier har varit representerade. Tycker inte att Socialdemokraterna och har varit aktiva i gruppens arbete och bidragit till ett gemensamt resultat? 5 (M) replik: Utskottsinitiativet lades fram – – när den rödgröna regeringen hade suttit vid makten . Det är i mina ögon och öron sex förlorade år för utsatta barn. Utredningen som jag nämnde och som vi har tagit lagförslagen från kom 2015. Det var en utredning som försåg och regeringen med lagförslag att gå vidare med, men regeringen äger initiativet att skriva fram en proposition att gå vidare till med. Jag tror att jag pratar för de allra flesta i den här kammaren, fru talman, när jag säger att vi gladeligen hade tagit emot sådana propositioner från regeringen. Men det kom inga propositioner. Det kom inga propositioner 2015, inte 2016, inte 2017, inte 2018 och inte heller 2019. Det kom två viktiga men, vilket jag tror att ledamoten ändå håller med om, ganska små och avgränsade förslag . Jag måste tillägga att jag tror att det kan ha haft viss påverkan att vi drev på från sida. Min fråga till ledamoten kvarstår: Vad har regeringen ägnat sig åt , och varför har man inte prioriterat utsatta barn högre? 6 (S) replik: Jag anser att mitt parti i ledande ställning har prioriterat barnen på olika sätt. Barnkonvention har införts som lag, och vi har också jobbat med andra frågor. Den utredning som hänvisas till här fick kritik i remissyttranden från tunga instanser. Det gjorde att regeringen inte kunde gå fram med lagförslaget i dess helhet. Jag känner att det är viktigt att vi inte gör politiskt spel av en sådan här viktig fråga. Jag är ganska nöjd ändå. Vi gav och tog i den här gruppens arbete. Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighets-krav för offentliga biträden Jag undrar hur det kommer sig att ni moderater, , går fram med motioner som inte lyftes i gruppen som vi arbetade i tillsammans i utskottet. Det undrar jag. 7 (M) replik: Det är intressant att ledamoten anser att partiet han företräder gör mycket för barnen. Jag tittar på vad som verkligen har förelagts i form av propositioner och förslag från regeringen, och där är facit att det gapar fruktansvärt tomt. Det är alltså ganska tomma ord att säga att den här regeringen har gjort mycket för barn. Och är i ärlighetens namn knappast någonting som den socialdemokratiska och miljöpartistiska regeringen har skrivit fram. är bra, men jag vill påminna ledamoten om att vi påpekade redan när den skulle införas att det här inte kommer att räcka. Vi hörde i början av det här året socialministern säga att vi inte behöver förändra lagen eftersom vi har i stället. Det har hon tvingats ta tillbaka, därför att barnets rätt och barnets bästa inte tas tillräckligt till vara i utan att man gör skarpa förändringar i svensk lagstiftning. Det har också Socialdemokraterna tvingats instämma i. Det är tung kritik från tunga remissinstanser. Det är bara att öppna och läsa de olika delarna från remissinstanserna. Det är inte speciellt många remissinstanser som kritiserar utredningen. Det flesta håller tvärtom om med om det som sägs i utredningen. Det var som hade synpunkter på att barnets bästa inte kunde användas som eget rekvisit. Vi har visat att det går. Och det instämmer både ministern och ledamoten i, efter att ha blivit hårt pressade av oss andra. Politiskt spel handlar det inte om. När det inte händer något på ett område är det faktiskt oppositionens uppgift att pressa på. Jag vill tacka för ett konstruktivt arbete i gruppen. Det är verkligen sant, och det vill jag också ge ledamoten . 8 (SD): Övervägande av vårdnadsöverflyttning, revidering av vårdplan för placerade barn och särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden är som sagt rubriken på betänkandet som vi debatterar . Det är en viktig debatt och förhoppningsvis ett första steg mot morgondagens socialtjänst. Det är ett litet steg men åtminstone ett steg i rätt riktning.