prot · H70990 · 2020-03-19 00:00:00 — Det är viktigt att främja innovationer i samverkan mellan EU-länderna, inte minst med koppling till FN:s hållbarhetsmål. Det är också angeläget att EU tar ytterligare steg för en jämställd arbetsmarknad avseende såväl arbetade timmar som att öka antalet kvinnor på ledande poster i företagen och i styrelserna. Här ställer vi socialdemokrater oss bakom kommissionens förslag till direktiv om jämnare könsfördelning bland icke verkställande styrelseledamöter i börsbolagen. I en rapport från EIGE, , visar de övergripande resultaten att förbättringar i jämställdheten skulle leda till en stor ökning av antalet jobb som skulle gynna både kvinnor och män, upp till 10 ½ miljon ytterligare jobb varav många skulle fyllas av kvinnor, en stark positiv utveckling av bnp per capita som förbättras över tiden och en ökning av EU:s bnp per capita på upp till . är mycket, särskilt i dessa tider då vi verkligen måste stärka den ekonomiska utvecklingen. När det handlar om att bygga ett klimatneutralt, grönt, rättvist och socialt finns det goda förutsättningar för EU att ta täten i ett globalt perspektiv. EU är ju ledande i och agerar unikt som en sammanhållen union för att nå upp till de globala och livsnödvändiga klimatmålen. Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid Det är därför viktigt att EU i samverkan fördelar resurser inom EU för att främja klimatneutraliteten mellan länderna. En del av länderna har längre färdsträckor än till exempel vi i , och och är beroende av gamla, fossilbränslekrävande energisystem, vilket kräver snabba och ekonomiskt betungande beslut. Här måste EU i samverkan se över olika finansierings- och stödmekanismer för att alla EU-länder skyndsamt ska kunna bidra till att uppnå intentioner. Det är också angeläget att de länder som har tuffa omställningsbeslut i sikte bidrar med ekonomiska prioriteringar och inte enbart förlitar sig på EU-solidariteten. Vi behöver ett jämlikt och socialt . Välfärdsmodellerna är nationell kompetens, men EU har i samverkan enats om den sociala pelaren på initiativ från och den . Pelaren bygger på tre principer: lika möjligheter och tillgång till arbetsmarknaden, rättvisa arbetsvillkor samt social trygghet och social integration. EU-institutionerna, medlemsländerna, arbetsmarknadens parter och andra intressenter är gemensamt ansvariga för att principerna och rättigheterna i den sociala pelaren får genomslag. EU-institutionerna ska skapa förutsättningarna och staka ut riktningen för genomförandet av pelaren, vid behov genom lagstiftning men med respekt för ländernas ansvarsområden och olika förutsättningar. Vi socialdemokrater välkomnar detta. Precis som i andra delar av EU:s pelare är det viktigt att EU:s medborgare garanteras rättigheter i medlemsstaterna som bygger på ovannämnda principer. Precis som principerna om fri rörlighet är garanterade är det högst rimligt att medborgarna har rätten till bra och rimliga arbetsvillkor och välfärd. Slutligen något om att främja intressen och värden i ett globalt sammanhang. EU har byggt en stark och framgångsrik gemensam utrikespolitik och säkerhetspolitik. I tider då flera av stormakterna vacklat eller endast haft egenintressen i sikte för att påverka den globala världsordningen har EU verkat för att främja fred och säkerhet före instabilitet och krig. Det är därför viktigt och angeläget att samverkan och solidariteten mellan EU-länderna består. Det är också viktigt att EU fortsätter verka för att inkludera och knyta fler länder på den europeiska kontinenten till EU. Nordmakedonien och är redo för anslutningssamtal. Här måste EU i gemenskap ta snabba steg för att få det att hända. Det är också angeläget att anslutningssamtalen med och inte avstannar och sker på sådant sätt att viljan från båda sidor är positiv och framåtdrivande. Östliga partnerskapet är viktigt för EU och länderna inom partnerskapet. Det har skapat nya möjligheter avseende handel och ekonomiskt utbyte, och framtiden är positiv för fortsatta nya initiativ inom samarbetet. EU och dess medlemsländer är tillsammans världens största biståndsgivare och donator vid humanitära kriser. EU står för drygt hälften av världens bistånd medan bidrar . Framöver är det viktigt att EU fortsätter vara en tydlig och aktiv biståndsgivare – särskilt när andra, tidigare stora biståndsgivare vacklar, börjar titta mer på riktade biståndsinsatser och försöker minska multilaterala biståndsinsatser. Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid Både det humanitära biståndet och utvecklingsbiståndet ska främst fördelas multilateralt och rättvist kopplat till utvecklingsbehoven. För oss i är det viktigt med principerna i den feministiska utrikespolitiken. Jämställdhet mellan kvinnor och män utgör en grundläggande målsättning för svensk utrikespolitik. Uppfyllandet av kvinnors och flickors grundläggande mänskliga rättigheter utgör såväl en skyldighet inom ramen för internationella åtaganden som en förutsättning för att nå bredare utrikespolitiska mål om fred, säkerhet och hållbar utveckling. Allt fler länder inom EU delar denna värdering, och det är min förhoppning att EU som världens största biståndsgivare i växande enighet har ovannämnda principer som en ledfyr kopplad till FN:s hållbarhetsmål. 10 HANS (M): I när helt andra frågor står på dagordningen och näst intill förlamar hela världen får vi inte glömma bort att det finns efter coronaviruset. Kommissionens arbetsprogram är inte vad som helst. Det kommer att påverka nästan en halv miljard människor som bor i . Det är en agenda som sätts, som är viktig för att fortsätta skapa utveckling för unionen. menar, herr ålderspresident, att prioritet bör ges åt sakpolitiken för att lösa reella problem. Fokus för EU framöver behöver alltså vara att förbättra politiken på områden som migration, klimat och miljö, brottsbekämpning och konkurrenskraft, för att bara nämna några, i stället för att lägga stor möda på ganska navelskådande diskussioner om institutionella frågor. Där är vi överens med regeringen. Dock saknas ett resonemang om diskussion kring EU:s långsiktiga ambitioner som ledande och demokratisk makt i världen. Enligt samstämmiga prognoser kommer EU till 2050 att sjunka till fjärde plats i tillväxtligan. Detta måste tas på största allvar, och varken EU i sin helhet eller dess medlemsstater får tappa fokus på insatserna för att bygga kunskap, kompetens och forskning på yppersta nivå för att kunna stå emot konkurrensen från andra delar av världen. Att värna om och utveckla konkurrenskraft är den bästa försäkringen för framtiden, för utan konkurrenskraft blir de övriga målen i kommissionens arbetsprogram endast till tomma förhoppningar. Konferensen om framtid är den andra delen i utlåtandet. Detta är en konferens som är tänkt att stärka demokratin i och ge medborgarna möjlighet att göra sina röster hörda. Den kommer att inledas under detta år och löpa . vill i detta sammanhang att konferensen ska ha följande områden som prioritet: ett starkare i omvärlden, upprätthållande av rättsstaten, gemensam migrationspolitik, inre säkerhet och brottsbekämpning, miljö- och klimatpolitik och konkurrenskraft. Men låt oss tydligt klargöra att EU har viktigare saker att hantera än otaliga fler seminarier och stormöten. Det är såklart inget fel med att diskutera och försöka vitalisera diskussionen om EU:s framtid. Vi välkomnar initiativet om en konferens om framtid. Men det gäller också att se upp så att detta inte blir enbart en diskussionsklubb. Ännu en diskussionsrunda om idén om alienering av de vanliga medborgarna riskerar till och med att leda till att detta blir verklighet. Därför är det viktigt att trycka på att de nationella parlamenten ska ha en roll i denna konferens. De har oftast mer och bättre markkontakt än . Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid framtid är inte alltid samma sak som EU:s framtid, även om de är tätt sammanlänkade. Konferensen behöver också ta hänsyn till andra organisationers roller. EU är och ska förbli den huvudsakliga arenan för gemensamt europeiskt samarbete, men rollerna för de andra organen för samarbete måste också vara en del i organisationen. Då bör en dubblering av uppgifter och ansvar undvikas. Exempelvis ska med vara det huvudsakliga organet för att främja och garantera de mänskliga rättigheterna. Här behöver EU alltså inte utveckla en egen ordning där rättighetsstadgan blir direkt bindande i medlemsstaterna. bör Nato förbli garanten för europeisk säkerhet, varför europeiska satsningar inom försvar måste vara direkt komplementära till Natos. Unionen är skapad av och för medlemsstaterna. Medlemsstaterna representeras i EU-sammanhang av sina regeringar, men även de nationella parlamentens roll kan förtydligas. Därför får denna konferens inte bli startskottet för ett A- och ett B-lag i Europasamarbetet. Inga parallella beslutsorgan, som ett europarlament, får skapas. Den inneboende trögheten i EU-samarbetet har faktiskt ett egenvärde. Att värna rättsstatens funktionssätt i alla länder måste vara en tydlig prioritering. Detsamma gäller implementeringen av unionsbudgeten och att svenska medborgares rättigheter i ett land ska kunna tillvaratas i alla medlemsstater. Det är helt enkelt svårt att skapa en sann representativitet i forum som till exempel medborgardialoger då input avgörs mest av dem som engagerar sig. Konferensens slutsatser bör därför såklart inte trumfa den politik som formats av det ordinarie EU-valet, där representativiteten helt enkelt är mycket bättre än vad som går att uppnå via medborgardialoger eller dylikt. De slutsatser som blir resultatet av konferensen måste därför vara strikt rådgivande. 11 (SD): Det europeiska samarbetet ställs just nu inför de kanske mest komplicerade utmaningarna någonsin – detta kunde sägas redan före den kris vi befinner oss i. Vår gemensamma framtid står och faller till stor del med förmåga till nytänk, pragmatism och, framför allt, viljan att bryta gamla destruktiva mönster. Den dogmatiska inställning som vissa socialliberala partier har, både i och till viss del i den här kammaren, gäller idéer om en ever closer union med ett ständigt expanderande inflytande på EU-området, ambitionen att på EU-nivå detaljreglera allt och sugrör till minimilöner och migrationspolitik, en ständigt växande förvaltning med medföljande kostnadsökningar och okontrollerad och obegränsad massinvandring från utvecklingsländer. Denna politik har kommit till vägs ände. Valet till var en fingervisning om att det blåser en ny, reformvänlig vind över . Verklig förändring är oundviklig, och den kommer. Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid De prioriteringar som är nödvändiga för att säkra Europasamarbetets framtid återspeglas dock tyvärr inte i arbetsprogrammet som vi diskuterar här , men insikten om att business as usual inte kan fortsätta kommer att visa sig, tror jag, när lagförslagen ska få sin närmare utformning. Det finns en hel del man kan säga om det här arbetsprogrammet, men av tidsskäl ska jag begränsa mig till några områden, till att börja med den sociala pelaren. Den är ett tydligt exempel där den europeiska klåfingrigheten måste motas i grind. Det handlar om förslagen om en gemensam arbetslöshetsförsäkring och regler om minimilön. Vad gäller den sociala pelaren i sig är den, för det första, en något udda konstruktion. Den är så kallad soft law, som inte är juridiskt bindande. Däremot hävdas den av vissa vara politiskt bindande, vilket är ett ganska märkligt sätt att arbeta. Att något skulle vara politiskt bindande betyder ingenting alls inom . Vad gäller frågan om minimilöner finns inte något skarpt förslag ännu, bara en konsultationsprocess med arbetsmarknadens parter där kommissionen har aviserat att den vill vidta åtgärder. I det konsultationsdokument som vi fått anges inte någon rättslig grund, vilken typ av rättsakt det skulle handla om eller exakt vad själva åtgärden skulle handla om. Huvudsyftet är i alla fall att reglera minimilönerna på något sätt. Alla klart tänkande människor förstår såklart att det vore fullständigt vansinne att överlåta rätten att besluta om minimilöner till EU, och de partier som står bakom detta arbete brukar därför hänvisa till artikel 153.5 i fördraget, som handlar om rätten att lagstifta på det här området och stadgar: ”Bestämmelserna i denna artikel ska inte tillämpas på löneförhållanden, föreningsrätt, strejkrätt eller rätt till lockout.” För det otränade ögat kan det därför se ut som att unionen explicit inte har rätt att lagstadga på området. Man ska dock komma ihåg att EU är en institution som inte har för vana att följa sina egna regler. Det finns väldigt många exempel på detta. Det andra område jag tänkte fokusera på i denna debatt är migrationspolitiken inom EU. Regeringens plan för ordning och reda i migrationen bygger på två grundpelare, dels det så kallade eller Turkietuttalandet, dels förhoppningen om en omfördelningsmekanism som tvingar andra medlemsstater att ta emot fler migranter. var en ogenomtänkt ad hoc-lösning på ett problem som alla förstått är permanent. Avtalet innebar att outsourcade sin gränsbevakning till en auktoritär, islamistisk och fientligt inställd semidiktatur och att EU fastnade i ett permanent förhandlingsunderläge, vilket gett Erdoğan fria möjligheter att invadera sina grannar, starta krig i och slå ned den inhemska oppositionen utan möjlighet för EU att reagera. EU visste från början att Erdoğan ville använda migration som ett vapen för att bedriva utpressning men valde ändå att spela med. Vi motsatte oss avtalet från dag ett med hänvisning just till att det sätter EU i ett förhandlingsunderläge, att Erdoğan inte är en pålitlig samarbetspartner och att migrationsfrågan behöver en effektiv och permanent lösning. Det är dags att lösa migrationskrisen en gång för alla, vilket innebär ett slopande av de regler som ger möjlighet till uppehållstillstånd efter irreguljär inresa och en övergång till ett frivilligt kvotflyktingsystem i stället. Men vad gör den ansvariga kommissionären ? Jo, hon fortsätter att slösa sin egen och vår tid på att hetsa och hota om tvingande omfördelning av migranter, trots att alla med minsta lilla verklighetsförankring vet att det är en död häst som inte kommer att återuppstå. Och tack och lov för det! Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid Sedan har vi konferensen om EU:s framtid. skulle ha blivit startskottet för den så kallade konferensen om EU:s framtid, men vad jag har förstått av medieuppgifter är planerna ändrade . Det återstår att se när det blir en konferens om EU:s framtid, så jag hoppar över det och tackar för mig. 12 (C): Detta är den nyvalda kommissionens första arbetsprogram efter valet till . Vi har väntat på att få se vilken väg kommissionen ska välja att ta. Vi var många som kände att 2020 och arbetsprogrammet skulle komma att präglas av brexit. Vi har blivit vana vid det. Det blev så när bestämde sig för att lämna unionen . Denna ingång gjorde att vi tänkte att det i fortsättningen kommer att bli mycket fokus på hur vi ska formera vårt samarbete som 27 medlemsstater och hitta kontaktytor med . Låt mig från vår sida säga att det är ett oerhört viktigt uppdrag att försöka hitta en bra lösning på lämnande av EU. Resultatet beror mycket på hur vi kommer framåt när det gäller områden som är prioriterade för oss, såsom frihandel, öppenhet och en god ekonomisk utveckling på vår kontinent men också globalt. Det är viktigt att vi inte glömmer bort detta uppdrag där vi befinner oss . Vem kunde veta när vi drog igång processen med kommissionens arbetsprogram att vi nu skulle stå i en miljö där fokus helt ligger på coronaviruset och dess hantering? Låt mig säga, herr ålderspresident, att det även i denna situation finns skäl att understryka värdet av att vi har en struktur på plats för samarbete på vår kontinent. Kanalerna är öppna, och vi har rådsmöten, om än i nya former. Det är ett sätt att lösa saker utifrån de överenskommelser som vi har. är det många som diskuterar och säger: Titta, nu införs gränser på nytt! Det är två mils gränser för våra transporter med gods att ta sig förbi med de nya gränskontrollerna. Eller så blir de stående , och vi får inte fram de varor som vi har beställt för att klara sjukvårdens behov när det gäller hanteringen av coronaviruset. Men vi har ändå i detta läge en struktur på plats för att kunna ta diskussionerna och lösa frågorna. Jag tycker att vi har skäl att påminna oss om detta när vi nu ser effekterna, både när det gäller vad stängda gränser kan innebära för vår handel och vår öppenhet och när det gäller hur vi kan hitta vägar för att nå lösningar. Det finns all anledning att i en diskussion om arbetsprogrammet också markera detta. Vi kommer att möta fler utmaningar, men vi har i alla fall en struktur för diskussioner och lösningar på denna kontinent. Vi vet att det kommer efter coronakrisen. Vem vet – det kan hända något nytt. Vi har i alla fall en effektiv kristräning , kan man lugnt säga. De utmaningar vi nu har kommer naturligtvis att påverka arbetet även i kommissionen . Det slutar ju inte med själva hanteringen av viruset, utan vi har också de ekonomiska konsekvenserna. Men även här har vi förmågan att gemensamt få starkare muskler genom samverkan snarare än genom att agera helt på egen hand. Jag hoppas att det kommer att vara ett starkt fokus på detta i arbetet på vår kontinent och inom EU också framöver. Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid gäller det som sagt det arbetsprogram som kommissionen antog , precis på gränsen till brexit. Vi har studerat det och sänt det till andra utskott. Sju av utskotten har yttrat sig till utrikesutskottet, och det är naturligtvis välkommet. Jag noterar att vi i stora drag har en samsyn i utrikesutskottet, och detta bygger på det som vi har ställt oss bakom tidigare när det gäller Europeiska rådets strategiska prioriteringar för de kommande fem åren. Kommissionen ger ett antal intressanta punkter: den europeiska gröna given, ett rustat för den digitala tidsåldern, en ekonomi för människor, ett starkare i världen och främjande av den europeiska livsstilen. Denna livsstil har varit rätt omdiskuterad, men den handlar i grunden om rättsstatlighet, demokrati, öppenhet, tolerans och jämlikhet – det som vi tror alltid ska finnas där men som vi vet är hotat. Utifrån detta är det också en ny satsning på demokratin i , som faktiskt är utmanad, inte minst av och . Jag tycker att det är centralt att vi har en gemensam syn här i . Det har vi nästan, men inte helt, för det finns partier som avviker och som vill göra utrikespolitiken nationell igen. Men ta diskussionen med ! Skulle vi vara starkare ensamma, eller är vi starkare tillsammans? Från utgångspunkt är svaret enkelt: Vi är starkare om vi kan forma en gemensam hållning. Vi vill att beslutsfattandet ska effektiviseras också på utrikespolitikens område, och vi hoppas att utfallet blir detta. Vi vill också se förmågan att ha MR-verktyg. Vi pratar om en Magnitskijlagstiftning och vill gärna se detta på europeisk nivå. En hel del andra saker har kommit upp. När det gäller konferensen kan jag konstatera: Låt oss se – den kommer säkert att behövas. Vi behöver en nystart, en omstart. Jag hoppas att man tar till sig de signaler som kommer från olika nationella parlament om den viktiga förankringen och diskussionen om detta. Jag utgår från att man får tänka till där. har jag några kommentarer om utskott. har till exempel enigt lyft upp frågan att man inte ska gå vidare med förslaget om minimilöner. Jag vill också understryka vad miljö- och jordbruksutskottet har sagt och som vi även lyfter fram i utrikesutskottets utlåtande: att nya initiativ och regelverk inte får medföra negativa konsekvenser för länder som har gått före i reformarbetet. Med detta, herr ålderspresident, yrkar jag bifall till utskottets förslag. 13 (KD): Vi lever i föränderliga tider. Det arbetsprogram som vi debatterar antogs av . är förutsättningarna, som vi vet, fullständigt förändrade. Spridningen av coronaviruset och den pandemi som världen brottas med saknar motsvarighet. Personliga tragedier och en tärande oro blandas med ekonomisk nedgång och famlande politiskt ledarskap. Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid Mot denna bakgrund vill lyfta fram vikten av internationell samverkan och EU:s centrala betydelse. Inget land klarar att på egen hand hantera den situation som råder. Vägen framåt är ett mer solidariskt och ett mer ansvarstagande samarbete, ett samarbete som förmår leverera lösningar på gränsöverskridande problem, oavsett om det rör sig om organiserad brottslighet, klimatfrågan eller livshotande virus. Medborgarna i vårt land, i , och i övriga har rätt att ställa krav på fungerande samarbete, särskilt i tider av kris. Därför håller det inte att nu låta nationella egenintressen och kortsiktighet styra beslutsfattandet. Därför krävs det ett politiskt ledarskap som vill och som förmår leva upp till unionens värderingar om människovärde och om solidaritet med de mest utsatta, även om de finns utanför det egna landets gränser. I arbetsprogrammet anger kommissionen de politiska prioriteringarna inför och de initiativ som kan förväntas. Skiftande politikområden behandlas här. Utgångspunkten är de sex politiska mål som har formulerats av ordförande von der Leyen, bland annat om den så kallade gröna given, om ett rustat för den digitala tidsåldern, om ekonomi för människor och om ett starkare i världen. Detta är centrala områden. stöder i huvudsak arbetsprogrammets innehåll men gör i några avseenden en annan bedömning än kommissionen. Det gäller den sociala pelaren, där det föreslagna instrumentet om minimilöner strider mot medlemsländernas självbestämmande, som vi ser det, och hotar den svenska modellen. Det gäller meddelandet i den gröna given, där formuleringarna om förnybar energi borde ändras till fossilfri energi så att det framtida behovet av el kan täckas även av kärnkraft. Det gäller arbetsprogrammets skogsstrategi, där EU:s centrala insatser riskerar att försämra förutsättningarna för det hållbara svenska skogsbruket. Det gäller också synen på EU:s budget och vikten av att förhindra EU-skatt och chockhöjningar av medlemsländernas avgifter. I grunden handlar politik om ideologi och om människosyn. För innebär det att vi lyfter fram betydelsen av personlig frihet i kombination med socialt ansvarstagande och solidaritet med de mest utsatta – med andra ord de värderingar som utgjort grunden för det europeiska samarbetet. Detta har betydelse, inte minst i relation till omvärlden. Oavsett om det gäller kriget i , diktaturen i , utvecklingen i eller förföljelsen av världens kristna har EU en möjlighet att utifrån sina värderingar göra skillnad. Därför verkar för ett EU som talar med en röst i utrikespolitiken och som alltid prioriterar mänskliga rättigheter. Kommissionens arbetsprogram 2020 och kommissionens meddelande om konferensen om framtid Att kombinera visionen om samarbete mellan länder med en vaksamhet kring subsidiariteten är kristdemokratins särskilda uppdrag. Det är ingen tvekan om att EU:s institutioner i högre grad måste inse och också visa förståelse för att det finns gränser för vad EU bör syssla med. Utan denna förståelse hotas grunderna för Europatanken men också EU:s folkliga förankring. Förtroende, kunskap och delaktighet är centrala faktorer för att bibehålla och öka stödet för EU-samarbetet. Till detta kan den föreslagna framtidskonferensen vara ett viktigt bidrag. Ambitioner om att minska avståndet mellan medborgare och beslutsfattare i ska alltid välkomnas, även om det är de folkvalda parlamenten som ytterst representerar medborgarna. öde är varje europeisk stats öde. Så formulerade sig en gång .