prot · H80949 · 2020-12-08 00:00:00 — Men svaret blir lite konstigt, för skälet till min interpellation var att socialministern framförde i medierna att regeringen inte fick mandat av att fatta beslut tillräckligt snabbt och att den tillfälliga lagen inte var användbar. Jag tror att det inte bara var jag som reagerade med förvåning när vi hörde socialministern säga detta med tanke på vad hon har sagt tidigare. När beslut fattades sa socialministern i : ”Det här säkerställer både ett snabbt agerande samt inflytande”. Och säger ministern helt plötsligt att lagen inte var användbar. Om jag tolkar det rätt beror detta tydligen på att det var för mycket arbete för , med sina tusentals anställda, att i efterhand skriva en kort proposition till för godkännande av de beslut som regeringen redan brådskande har fattat. Men vilka beslut skulle kunna vara viktigare för att förbereda för behandling i än ett ärende om en akut krisåtgärd? Och hur kan ministern veta att den tillfälliga lagen skulle vara ett problem när ni faktiskt aldrig testade? Ni använde aldrig den här lagen – inte en endaste gång under de tre månaderna trots allt det arbete som lades ned, alla diskussioner, lagrådsremisser och allt, för att ta fram lagen. Ändå använde ni den inte en enda gång. Det var för övrigt inte och den övriga oppositionen som inte ville ge regeringen det omfattande mandatet. Vi moderater sa tidigt i diskussionerna att vi ville avvakta Lagrådets bedömning och sedan följa Lagrådets rekommendationer. Det var Lagrådet som ansåg att beslut enligt den tillfälliga lagen i efterhand borde underställas . Jag måste därför fråga: Anser socialministern att det var fel av och övriga partier i att följa Lagrådets bedömning? Jag vill också påpeka att det var en enig riksdag, inklusive socialministerns eget parti, som fattade beslutet om den tillfälliga lagen. Det var ingen – i alla fall vad jag vet och vad jag hörde – som framförde någon kritik mot lagförslaget i debatten före beslutet i kammaren. Tvärtom uttalades det från de flesta håll att det här var en ganska väl avvägd lag som alla kunde ställa sig bakom, och socialministern gick som sagt ut i medierna och sa att detta garanterade både snabb beslutsmöjlighet och inflytande. Alla verkade väldigt nöjda, både och regeringen och ministern. Att nu i efterhand försöka förklara bort sin möjligen egna brist på agerande med att den tillfälliga lagen inte var tillräckligt generös tycker jag inte luktar något annat än att man försöker skylla ifrån sig. Jag fick faktiskt inget konkret svar från socialministern. Vilka konkreta förslag är det som hon hade velat införa eller fatta beslut om men som hon så här i efterhand anser sig var förhindrad att fatta? Vilka förslag var det som ni hade kunnat lägga fram men som ni inte kunde lägga fram på grund av att lagen inte höll måttet? Det skulle jag gärna vilja ha svar på. 37 Socialminister (S): Jag tycker att svaret var mycket utförligt, och det finns att ta del av för alla som vill veta alla turerna. Jag skulle säga att det är ganska komplicerat att förklara det här, till och med i den här kammaren. Men det är framför allt komplicerat att förklara utåt vad det betyder att få ett bemyndigande och vad det betyder när man ska ta fram förordning och proposition i princip . Som svar på frågan som jag har fått om varför bemyndigandet inte användes kan jag säga att det var av just det skäl som jag har försökt att beskriva här: Det gav ingen tidsvinst. Att ta fram en proposition till ger ingen tidsvinst. Det är alltid möjligt för regeringen att ta fram en proposition, så som vi också valde att göra när det gällde smittskyddsåtgärder för restauranger. Jag kanske missförstod , men jag tyckte att han beskrev att det skulle vara så enkelt att bara skicka någonting till . Alla riksdagsledamöter är ju väl införstådda med att det ska tas fram en proposition när ska fatta beslut. Enligt 9 kap. 2–3 § riksdagsordningen sker underställande av en förordning genom en proposition, och det tar tid. Det spelar ingen roll att man har många anställda – som har väldigt mycket att göra, ska understrykas, under en pandemi. Om man då ska ta fram både en förordning väldigt snabbt och en proposition på tappar man poängen med den tidsvinst det skulle innebära. Det som inte återgavs medialt när jag beskrev konsekvenserna av bemyndigandet var att jag underströk, och gör jag det igen, att jag har väldigt stor respekt för att avgör hur mycket mandat man vill ge till regeringen. Det är inte alls konstigt att vill behålla sin möjlighet att utöva ett stort inflytande. Det är folkets vilja. Svaret blir dock inte något annat än att bemyndigandet i sig inte blev någon tidsvinst. Vi fick använda oss av andra verktyg för att kunna se till att begränsa smittspridningen. Det var till exempel lagen om tillfälliga smittskyddsåtgärder på serveringsställen ett uttryck för. Det blev en proposition, och sedan utfärdades råd för verksamheten av . Min uppfattning är att det i det svar jag här har avgivit är väldigt tydligt vad konsekvenserna blev. Sedan är det naturligtvis väldigt välkommet om det är så att alla önskar att regeringen får rätt mandat. Vi arbetar just , som känner till, med en pandemilagstiftning som vi får hitta en annan form för, där fokus inte ligger på nedstängda verksamheter utan snarare på hur vi kan styra och begränsa verksamheter så att de kan bedrivas på ett smittsäkert sätt. 38 (M): Jag blir lite fundersam här. Menar ministern att den proposition som regeringen själv lade fram för inte höll måttet redan från början? Tillägget från socialutskottet var ju bara att man endast skulle få använda lagen om det inte gick att använda den vanliga vägen i . Det var ingenting som inskränkte användningen av lagen i övrigt. säger socialministern att den här lagen inte fungerade och inte gick att använda. Men det var faktiskt regeringens egen proposition. Det här med tidsvinst låter också jättekonstigt. Om det är ett akut beslut i en akut kris kan man ju ta det beslutet på direkten. Sedan hade man alltså på sig att få ihop en proposition till . Socialministern säger att personalen i hade så mycket att göra under pandemin och så vidare. Men i ett akut krisläge, där man måste ta ett mycket snabbt och akut krisbeslut, måste väl ändå det vara det man måste prioritera framför precis allting annat. Det är precis det vi har gjort i då vi prioriterat krispaketen. Jag sitter själv i finansutskottet, och vi har verkligen prioriterat att ta dem snabbt. Vi har till och med slagit rekord när det gäller att ta snabba riksdagsbeslut i fråga om ganska långtgående krisåtgärder på den ekonomiska sidan. Då är det lite märkligt att här säga att det inte skulle vara någon tidsvinst för regeringen att kunna ta ett snabbt beslut i ett akut krisläge. Sedan är också frågan: Insåg inte ministern problemet att man inte kunde använda lagen på det här viset när hon hyllade beslut om att införa den tillfälliga lagen? Då lät det som att det var väldigt positivt. ”Det här säkerställer både ett snabbt agerande samt inflytande” – så sa ministern själv i tv . säger hon att lagen inte gick att använda. Jag får inte ihop det riktigt. Antingen insåg inte ministern när man skrev propositionen att lagen inte skulle fungera. Det är i så fall allvarligt i sig. Eller också är det någonting annat som gör att ministern helt har bytt fot i frågan. Jag har fortfarande inte heller fått svar på om det är något konkret förslag som socialministern hade velat införa men har sett sig förhindrad att införa. Eller är svaret från socialministern att ni har gjort det som ni hade tänkt att ni skulle göra under pandemin och att inga beslut har fördröjts eller förhindrats av den tillfälliga lagen? 39 Socialminister (S): Diskussionen handlar inte om vilka åtgärder vi vill eller inte vill vidta. Den handlar om varför bemyndigandet aldrig användes. beslutade att detta skulle kunna vara möjligt när beslut inte kan avvaktas. Det innebär helt enkelt att man har ett väldigt akut beslut som måste fattas. beskriver det som att man kan fatta ett beslut direkt, och så har man på sig att ta fram en proposition. Då vill jag ställa frågan till : Vilket beslut är det som regeringen borde ha fattat som var så akut att vi behövde använda bemyndigandelagen? Det handlar ju inte om dagar och veckor, utan det handlar kanske om eller om timmar. Annars kan vi lika gärna ta fram en proposition. Detta är svaret på frågan varför bemyndigandet inte användes. På frågan varför vi inte bara förlänger bemyndigandet för att kunna vidta de åtgärder som vi ser ett behov av att vidta när nu pandemin fortsätter är mitt svar, , att bemyndigandet inte gav någon tidsvinst. Vi använde andra verktyg. Vi lämnade en proposition till när det gällde begränsning av smittspridning på serveringsställen. Det är den ordning vi i stället har fått använda. Jag vill fråga : Vilket beslut borde regeringen ha fattat med bemyndigandet som grund? 40 (M): Jag tror faktiskt att detta är första gången som en minister har frågat mig vad jag anser att ministern skulle ha fattat för beslut under en samhällskris. Jag är inte minister. Jag är inte regering. Jag styr inte regeringens myndigheter. Det är socialministern som gör det. Jag frågar i min interpellation socialministern vilka beslut som hon anser att hon inte har kunnat ta på grund av den tillfälliga lagen. Då får jag motfrågan: Vilka beslut tycker du att vi skulle ha tagit? Det var inte min fråga. Det är inte det som min interpellation handlar om. Jag kan ha ganska många synpunkter på hur regeringen har hanterat pandemin, men det är inte det min interpellation handlar om. Den handlar om vad socialministern tycker. Min fråga har väl egentligen fått ett svar. Socialministern har inte sagt att det är något förslag som regeringen skulle ha velat ta som har förhindrats av den tillfälliga lagen. Man har gått andra vägar, säger hon, och då är jag nöjd med det svaret. Det var alltså inga andra saker som ni hade planerat men som inte kunde beslutas på grund av den tillfälliga lagen. Ni har fått igenom de saker som ni hade tänkt att ni skulle göra, men ni har valt en annan väg i . Jag nöjer mig med det svaret. Sedan kan jag också tycka att det är bra att vi får en ny lag på plats som löser denna fråga för framtiden. Det var ju ganska besvärligt att hantera en sådan här tillfällig lagstiftning. Men jag är lite förvånad över att inte regeringen ville förlänga den utan valde att säga: Nej, vi behöver inte den lagen. Vi kan inte använda den. Det var ju faktiskt regeringen själv som efterfrågade lagen , så det hela blir väldigt ologiskt. Jag inser dock att vi inte kommer längre med frågan. Jag konstaterar som sagt att regeringen har kunnat lägga fram de förslag man velat men att man valt en annan väg. Då är jag nöjd med det svaret. 41 Socialminister (S): Bemyndigandet blev ju oanvändbart, och det är därför det inte har förlängts. Om man ska underställa utom i de fall där man inte kan invänta ett riksdagsbeslut, som i sin tur kan gå , blir det inte ett bemyndigande som gör att man kan vidta akuta åtgärder. Vi kommer därför att återkomma med en pandemilagstiftning som vi tycker tar sikte på att kunna reglera verksamheter som vi inte kan reglera för att träffa mer rätt. Jag tycker dock att det låter som om tycker att bemyndigandet borde ha använts, eftersom han också tycker att det borde förlängas. har hakat upp sig på någon fråga som ställts till mig medialt och undrar varför inte bemyndigandet använts och varför det inte förlängs. Mitt svar har alltid varit: eftersom det blev oanvändbart när detta ska underställas i princip och eftersom de situationerna inte uppkommer där det behöver vara så . Det finns , och då kan det lika gärna bli en proposition. Det är skälet till att bemyndigandet inte användes och att det inte är aktuellt att förlänga det. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2020/21:180 om överförskrivning och missbruk av narkotikaklassade läkemedel 42 Socialminister (S): har frågat mig om jag är beredd att se över möjligheten att låta apotekspersonal göra anonyma anmälningar till och om jag är beredd att låta utreda om apotek och apotekspersonal ska ges rätt att neka uttag vid misstänkt överförskrivning. Vidare frågar vilka åtgärder avseende narkotikaklassade läkemedel som kommer att återfinnas i regeringens förslag till förnyad ANDTS-strategi och slutligen vilka andra åtgärder jag är beredd att vidta i syfte att minska problemet med missbruk och beroende av narkotikaklassade läkemedel. lyfter fram flera viktiga frågor. Det gör mig glad att är engagerad i frågan om narkotikaklassade läkemedel. Frågan förtjänar att uppmärksammas. Regeringens ambition är att överförskrivning av narkotikaklassade läkemedel inte ska förekomma. Förskrivna narkotikaklassade läkemedel ska inte heller leda till missbruk eller missbrukas. För att motverka överförskrivning av narkotikaklassade läkemedel har apotekspersonal anmälningsskyldighet. Apotekspersonalens anmälningsskyldighet innebär att de har skyldighet att anmäla om de befarar att en legitimerad yrkesutövares förskrivning av narkotiska läkemedel står i strid med vetenskap och beprövad erfarenhet. Apotekspersonalen har möjlighet till anonyma anmälningar till . Regeringen har även, inom ramen för omställningen till en god och nära vård, beslutat om att införa fast läkarkontakt. En fast läkarkontakt med god patientkännedom är en åtgärd som ska minska överförskrivningen av narkotikaklassade läkemedel. införs den nationella läkemedelslistan. Den ska förhindra överförskrivningar och möjliggöra att patientens läkemedelsbehandling följs upp på ett bättre sätt och att felaktiga kombinationer av läkemedel och missbruk undviks. Därutöver har och haft i uppdrag från regeringen att digitalisera och automatisera kontrollen av individuella förskrivarbehörigheter. Apotekspersonalens arbete med att kontrollera inskränkningar i förskrivningsrätten kommer därmed att underlättats. Jag vill avvakta effekterna av dessa insatser innan jag är beredd att utreda om apotek och apotekspersonal ska ges rätt att neka uttag vid misstänkt överförskrivning. Regeringen har gett och i uppdrag att öka kunskapen om användningen av lugnande medel och sömnmedel i . Uppdraget ska redovisas , och redovisningen kommer att vara viktig för regeringens fortsatta arbete inom området. Regeringen överväger att inkludera narkotikaklassade läkemedel i kommande ANDTS-strategi, som bereds i och som kommer att lämnas till . Regeringen är medveten om problemet med missbruk och beroende av narkotikaklassade läkemedel. Regeringen har tillsatt en särskild utredare för att se över hur insatser för barn, unga och vuxna personer med samsjuklighet i form av missbruk och beroende och annan psykiatrisk diagnos eller närliggande tillstånd kan ske mer samordnat. Syftet med uppdraget är att skapa bättre förutsättningar för dessa människor. Det omfattar såväl medicinska som farmakologiska, psykiatriska och sociala insatser. 43 (M): Tack, socialministern, för svaret på min interpellation! Det är en interpellation som jag ställer, liksom nästa interpellation som vi ska debattera senare, rätt mycket mot bakgrund av att personer som är i ett allvarligt beroende och lider av en beroendesjukdom är en grupp patienter som är väldigt marginaliserad i vårt samhälle. Den gruppen riskerar att bli ännu mer marginaliserad nu under en pandemi då i det närmaste allt fokus riktas mot den stora utmaning som hela vårt samhälle står inför, inte minst vår hälso- och sjukvård. I , som jag skriver i min interpellation, har vi i grunden en väldigt bra kontroll över förskrivningen av narkotikaklassade läkemedel. Vi har duktiga läkare som i regel tar gott ansvar för förskrivningen, följer upp sina patienter och är restriktiva med användningen av förskrivningsblocket – om än ett elektroniskt sådant numera. Men vi har också problem med att en del läkare överförskriver och att man inte har koll på vad andra läkare förskriver. Vi ser också att anmälningarna till och , , ökar när det gäller just överförskrivning och felaktig läkemedelsbehandling. Därför tycker jag att det är viktigt att vi ser tecknen på att vi också i har ett begynnande problem och att vi tar dem på stort allvar. Jag välkomnar verkligen det som ministern nämner i slutet av sitt svar om att man från regeringens sida tittar på möjligheten att inkludera också narkotikaklassade läkemedel inom ramen för ANDTS-strategin. Det tror jag vore mycket bra. Jag kan nog skriva under på, fru talman, från sida att vi skulle ge stöd till något sådant om regeringen väljer att gå vidare med det. Det är närmast en uppmaning. Jag tror också att vi behöver titta på om det går att göra mer för att komma till rätta med de problem som ändå finns på området. Jag lyfter fram några idéer här. Jag har på intet sätt, fru talman, alla svar, utan detta är mer just för att rikta ljuset på en problematik som jag tycker att vi ska ta på stort allvar i . Vi ser globalt hur just felaktig förskrivning, överförskrivning och lättvindig förskrivning av de här läkemedlen leder till väldigt allvarligt missbruk. Vi ser till exempel, fru talman, en opioidkris i som är fruktansvärd och där just en alldeles för lättvindig förskrivning av väldigt starka smärtstillande läkemedel är orsaken och bakgrunden. Jag är också väldigt hoppfull om den utredning som socialministern refererar till, alltså utredning om samsjuklighet. Den har ju tillkommit mycket tack vare att vi i helt enigt ställde oss bakom ett tillkännagivande där det krävdes att man skulle titta på hur vi bättre kan rikta in oss på de personer som lider av samsjuklighet, alltså både en missbrukssjukdom och en annan psykiatrisk sjukdom. Jag är väldigt hoppfull om att den utredningen ska komma med bra förslag. Jag hoppas också att ministern kan beskriva lite mer konkret vad hon ser framför sig att man i till exempel ANDTS-strategin skulle kunna göra för att ta sig an det här problemet. Sedan är det kanske en passning till ansvarig myndighet att titta på möjligheten i praktiken att göra anonyma anmälningar från apotekens sida. Den pappersblankett som man ska fylla i om man anmäler en läkare för överförskrivning ska undertecknas på sista raden. I den elektroniska dito ska man fylla i kontaktuppgifter till . Är det en liten ort kanske man är ensam apotekare där, och då är det ganska självklart vem som har gjort anmälan. Men det här är väl som sagt närmast en passning till ansvarig myndighet. 44 Socialminister (S): Tack igen, , för frågan och för att vi talar om mycket av det som händer i skuggan av pandemin! För så är det ju. Problem som vi redan har riskerar att växa oavsett vilka de är. Det kan också innebära att lösningar dröjer när fokus ska läggas på att bekämpa covid-19-pandemin. När det gäller själva läkemedelslistan är det exempel på någonting som har kommit att dra ut lite mer av just det skälet. Det finns förstås många delar, och jag ser fram emot återrapporteringarna från myndigheterna, men det är klart att en fast läkarkontakt och själva läkemedelslistan är väldigt centrala delar för att man ska kunna ha ett samlat grepp om vad faktiskt skrivs ut. Som enskild läkare kan man ju tycka att man fattar ett välgrundat beslut om att skriva ut till och med ett narkotikaklassat läkemedel. Även om man ska vara väldigt restriktiv med det kan det ju vara så att en person verkligen kan lyckas hoppa runt mellan läkare. Det är det systemet vi tyvärr ser . Har man en nationell läkemedelslista där det blir möjligt för läkarna att se vilka läkemedel som patienten redan har fått utskrivna underlättar det förstås i bedömningen av vilken behandling personen behöver. Men det gör också att ingen kan fråntas ansvaret när det gäller att förväntas veta vad patienten redan har fått förskrivet. För att vår diskussion inte bara ska handla om att det är vården som överförskriver narkotikaklassade läkemedel vill jag säga att den kartläggning som har gjort visar att en mycket stor del av de läkemedel som missbrukas har forslats in illegalt till . Vi har alltså förstås ett arbete att bedriva när det gäller tull och polis och allt annat som behövs för att stoppa de illegala narkotikapreparat som kommer in i på det sättet. Ett av de första mötena jag hade när jag blev socialminister var med Sannes mamma och många andra anhöriga till barn och syskon som just led av en samsjuklighet. Vad som är det ena och vad som är det andra, vad som är ett missbruk av narkotika och vad som är en psykisk sjukdom och att man försöker lindra den egna ångesten – vad kommer först? Detta med samsjuklighet har jag verkligen tagit till mig. Jag tycker att det är förfärligt att se att vi har kunskapen men inte alltid förmågan att se de olika tillstånden parallellt, utan man får på något sätt välja vilken av diagnoserna eller tillstånden som ska behandlas. Jag är glad att vi har en sådan samsyn i frågan. När kommer tillbaka med sin utredning hoppas jag alltså förstås att han har kunnat hitta förslag som vi kan gå vidare med och att vi kommer att kunna göra det ganska skyndsamt. Det här är grupper som inte kan vänta, oaktat en pandemi. 45 (M): Jag delar uppfattningen att den nationella läkemedelslistan är helt central i det här arbetet. Det är en av många anledningar till att har varit lite pådrivande och en nagel i ögat när det gäller att försöka införa den . Det är naturligtvis förståeligt att arbetet behövde skjutas något på grund av pandemin. Våra 21 regioner har minst sagt mycket annat att ägna sin tid och uppmärksamhet åt just . Jag hoppas verkligen att det kommer att ge resultat. Jag tror att det kommer att minska problemet med att patienter shoppar runt, vilket vi tyvärr ser . I en undersökning från – den har väl på nacken – där man tittade på receptuttag kunde man se att 800 personer på en och hade hämtat ut läkemedel mer än en gång. Det finns alltså ett problem med att patienter utnyttjar faktumet att våra sekretessystem inte ger den behandlande läkaren kunskap om att kanske har varit hos kollegan på vårdcentralen två kvarter bort. Det är också viktigt att regeringen tittar på möjligheten att ge apoteken ytterligare redskap. Jag har respekt för att man kanske vill invänta införandet och effekten av den nationella läkemedelslistan. Men man ska inte utesluta möjligheten att till exempel ge apotekspersonal möjlighet att i vissa synnerligen speciella fall neka uttag av vissa läkemedel, om det är alldeles uppenbart att det är en förskrivning och ett uttag som inte är rimligt och som inte står i överenstämmelse med praxis och den behandling en patient bör få. har också en helt central roll i detta. Det var Alliansen som införde den tillsynsmyndigheten. Det var bra och välkommet. Men myndigheten behöver utvecklas. Dess tillsyn behöver bli bättre. Det kom en rapport från , där man också pekade på att och inte minst regeringens styrning av behöver bli bättre. Regeringen behöver ge myndigheten bättre förutsättningar för att uppfylla sitt uppdrag. Regeringen har bland annat gett myndigheten alldeles för mycket tillfälliga medel. Det gör det svårt för att bygga upp en långsiktig tillsynsverksamhet och att få kontinuitet i sitt arbete. Det här är en passning till socialministern om att ge , som är den centrala spelaren vad gäller tillsynen, bättre förutsättningar för att utöva sin tillsyn. 46 Socialminister (S): Jag och är överens om mycket på området, vilket är positivt. Det här är något som vi måste agera samfällt mot som samhälle. I mitt första inlägg talade jag lite om att den nationella läkemedelslistan nu är lite försenad på grund av pandemin. Men det är också ett omfattande register, eller vad det ska kallas, som man kommer att ha enormt stor nytta av. När man sätter igång med den är det viktigt att verkligen få med alla data, så att man inte börjar agera som att en nationell läkemedelslista finns trots att allt inte finns med. när datumet är något framflyttat hoppas jag därför och utgår från att vi kommer att se en effekt av det. Låt mig också säga något ytterligare om fast läkarkontakt.