prot · H70988 · 2020-03-18 00:00:00 — När det gäller marinen är det viktigt att etablera militär förmåga också i . Det är inte rocket science att förstå att man vid en konflikt kommer att försöka stoppa vår import av förnödenheter som kommer in via , och därför är det viktigt att återskapa militär förmåga där. När det gäller flygvapnet är det viktigt att vi kan utöka våra flygbaser. Detta kan medge större spridning och skydd. Vi har ett bra flygvapen, men vi måste se till att vi får igång våra sidobaser så att vi inte blir så sårbara. Det är detta som våra förhandlingar handlar om. Vår utgångspunkt är att Försvarsberedningens förslag ska genomföras och att vi ska se till att medel skjuts till. Vi sa i beredningen att vi skulle vara förankrade penningvärde. Det är en viktig sak som vi egentligen inte borde behöva diskutera, utan det är en självklarhet. Vi förstår att en krona kommer att vara betydligt mindre värd 2030. Jag hoppas att vi kan lösa detta och att vi stegvis, precis som omvärlden, kan öka våra försvarsanslag. Omvärlden ligger på eller är på väg dit, och måste nu göra samma sak. Det handlar om att skapa trygghet och att stärka både det civila och det militära försvaret. Detta är helt nödvändigt. 22 (S): debatterar vi Militära frågor, som hanterar förslag som kommit in från ledamöter i form av motioner under den allmänna motionstiden. Ämnena och förslagen är av olika slag och skiljer sig mycket från varandra men syftar till att stärka vår försvarsförmåga – vår förmåga att försvara . Det handlar om tillgången till övningsfält, hemvärnets förutsättningar, hur försvarsmakten ska vara organiserad med mera. som vi hanterar detta ärende pågår, som vi hört tidigare här i debatten, viktiga diskussioner på Försvarsdepartementet, där Försvarsberedningen nu ska arbeta fram förslag till en ny proposition om försvarspolitikens inriktning. När vi tar beslut om säkerhet, om hur Försvarsmakten ska se ut och om vad som ska vara prioriterat är det oerhört viktigt att vi gör det samlat och att vi gör det gemensamt över blockgränserna. Just nu står vi i , såväl som andra länder, inför en enorm utmaning när det gäller att hantera coronaviruset och covid-19. Här ser vi verkligen hur viktigt det är att vi går samman och tar de beslut som krävs för att rädda liv och hålla igång samhällsfunktioner och ekonomin. Just nu testas verkligen vår krisberedskap. Det kommer säkerligen att finnas många lärdomar för oss som utskott att ta till oss efter detta när det gäller utformningen av det civila försvaret, men också lärdomar som är viktiga för inriktningen på det militära försvaret. Jag har för avsikt att vara kortfattad , men jag vill ändå säga några ord om hemvärnet. Det är en fråga som har lyfts upp i flera motioner, och jag kan bara instämma i att det har en viktig roll. Överallt och alltid är de ord som beskriver hemvärnet i dess helhet. Hemvärnet utgör en stor och viktig del av arméstridskrafterna och har med sin höga tillgänglighet, sin numerär och sin geografiska spridning en central betydelse och bidrar på ett värdefullt sätt både till vissa bevakningsuppgifter och till stöd till samhället. Vi socialdemokrater ser positivt på den utveckling av hemvärnet som regeringen har beskrivit i budgetpropositionens resultatredovisning. Att hemvärnet har testat sin beredskap genom en beredskapskontroll – en övning i en omfattning som inte har genomförts – är oerhört positivt och viktigt. Hemvärnet är otroligt viktigt, och hemvärnsförbandens lokala förankring och rekrytering är av stor betydelse för försvarets folkförankring och självfallet också för att öka försvarsviljan hos befolkningen. Utan hemvärnet är det svårt att klara av ett väpnat angrepp mot , då dess uppdrag är att skydda, bevaka, ytövervaka, störa och försvara. Jag kan bara konstatera att partierna i Försvarsberedningens rapport i enighet har uttryckt behovet av en stor satsning på just hemvärnet. Målet är att i ett första steg utöka till 25 000 hemvärnssoldater. Försvarsberedningen pekar också i Värnkraft på att hemvärnet även vid fredstida kriser har en viktig roll och ett behov av att kunna komplettera det frivilliga engagemanget. Betydelsen av att ha en god förmåga att hantera även fredstida kriser ser vi verkligen just . Vi ser hur viktigt hemvärnet är och kan vara. Som jag inledningsvis sa vill vi socialdemokrater dock inte föregripa inriktningspropositionen utan anser, som sagt, att det är viktigt att dessa frågor hanteras gemensamt som en helhet för att bidra till allra största nytta för svensk säkerhet. Jag yrkar därför bifall till förslaget i betänkandet. 23 (M) replik: Att regeringspartier avstyrker oppositionens motioner är inget unikt – inte heller . Men även om vi har en försvarsberedning som lyckligtvis jobbar igen för att skriva oss samman måste väl ändå största parti, Socialdemokraterna, som företräder, ha en uppfattning om hur vi ska komma till rätta med rekryteringarna till hemvärnet och öka dem. Jag tog upp ett antal av idéer och tankar i mitt anförande. Jag undrar till exempel hur Socialdemokraterna ser på översynen av ersättningar till hemvärnsmän. Finns det någonting annat som Socialdemokraterna ändå står för? Är det till exempel rimligt att göra hemvärnet till en egen försvarsgren, som vi tycker? Det vore intressant att få höra, trots att Försvarsberedningen arbetar. 24 (S) replik: Det är viktiga frågor som ställer. Jag vill dock börja med att säga att det var tänkt att min kollega skulle ta denna debatt, och jag har hoppat in i debatten lite grann i sista sekunden. Om jag inte kan svara på alla frågor vill jag vara tydlig med att detta är skälet till det. Det är klart att hemvärnet är mycket viktigt. Vi tycker att det är otroligt viktigt att vi får fler att bli hemvärnssoldater – att man ökar intresset i stort men också att man får fler att genomgå utbildningen. Det är också viktigt att hemvärnet får de resurser och det material som de behöver, alltså den grundplatta som de behöver. De förslag som togs fram i Värnkraft och de förslag som den tidigare försvarsberedningen tog fram är otroligt viktiga. Men jag vill inte föregripa diskussionen, utan jag anser att det är viktigt att dessa saker tas upp i ett samlat format. Som vi diskuterade är detta, när det gäller rekryteringen till Försvarsmakten i stort, en utmaning för hela Försvarsmakten och inte bara för hemvärnet. Jag anser därför att det är olyckligt om jag nu står och talar om insatser för specifikt hemvärnet. Jag tror att man behöver se över personalförsörjningen för hela Försvarsmakten. 25 (M) replik: Jag delar naturligtvis uppfattning att personalförsörjningen är viktig för hela Försvarsmakten. handlade detta lite specifikt om hemvärnet. Men jag respekterar naturligtvis det hon säger. Man behöver inte visa korten om man inte vill det. Jag tycker dock att det i ett sådant här sammanhang kan vara lämpligt att lyfta fram de ståndpunkter som man har. Jag tog också upp lite andra saker i mitt anförande som rör Försvarsmaktens övningsverksamhet. Jag skulle gärna vilja höra från vad Socialdemokraterna anser att man kan göra för att minska den konflikt som uppenbarligen finns på väldigt många ställen runt om i , där Försvarsmaktens intressen av övnings- och skjutfält finns på den ena sidan och kommunernas behov av att utveckla och bygga nya bostäder finns på den andra sidan. krockar dessa intressen. Jag lyfte fram några förslag på förändringar, till exempel servitut som kan tecknas. Men jag lyfte också fram att Försvarsmakten, i väntan på att miljötillstånden ska träda i kraft, skulle kunna få öva. Det skulle vara intressant att få höra kommentar på detta. 26 (S) replik: Det är klart att det är otroligt viktigt att kunna öva. Det har också varit en prioriterad fråga för regeringen både och under den förra mandatperioden. Där har till att börja med personaldelen varit en mycket viktig del, alltså att se till att man kan öva med fulla förband. Just nu pågår det många övningar runt om i landet, och de pågår kontinuerligt. Detta är viktigt, eftersom det är så vi stärker vår försvarsförmåga. När det kommer till just övningsfält är det alltid en mycket svår del, eftersom vi måste se till att det finns övningsfält. Men sedan har vi också utmaningar i att vi måste ta hand om vår natur och se till vilka konsekvenser detta kan få för landet i stort. Vi hörde tidigare att man från talade om till exempel . Det är alltså klart att vi måste balansera dessa två frågor mot varandra. Båda är otroligt viktiga. Detta är inte helt enkla frågor, utan vi behöver se över detta. Men just nu har Försvarsmakten ändå många övningsfält att använda. Och vi har i förmånen att vi har så stora övningsområden i relation till andra länder. Men det är klart att vi måste se till att Försvarsmakten har bästa möjliga förutsättningar, som vi värnar både miljön och befolkningen. 27 (SD): Jag tänkte under denna debatt ta upp en av totalförsvarets, och därmed en av samhällets, viktiga resurser. Det har talats mycket om det . Det är en organisation som är mycket aktuell och som ständigt är beredd att stötta samhället, nämligen hemvärnet. Hemvärnet utgörs av ca 22 000 kvinnor och män, och de finns utspridda över hela vårt avlånga land. Dessa personer är frivilligt en del i hemvärnet. Hemvärnet utgör på detta sätt nästan hälften av Försvarsmaktens personalstyrka, och dessa personer är bosatta i närheten av sin stationeringsort. Hemvärnet har till uppgift att verka över hela konfliktskalan – allt från stöd till samhället vid stora påfrestningar i fred till väpnad strid i krig. Hemvärnsförbanden är krigsförband med huvuduppgift att skydda, bevaka, ytövervaka samt stödja samhället vid kris. Och det är krisdelen som jag kommer att fokusera lite extra på. Om drabbas av naturkatastrofer, omfattande olyckor eller andra hot mot samhället är hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna beredda att stödja polis, räddningstjänst och andra myndigheter. Det kan vara vid skogsbränder, översvämningar, eftersök av försvunna personer eller för den delen vid pandemier. genomför hemvärnet ett stort antal sådana insatser som stöd till samhället, och det gör de med bravur. Bara under bränderna 2018 var det totalt . Det är dock viktigt att poängtera att hemvärnets primära uppgift inte är att lösa andra myndigheters uppgifter. Men när det sker extraordinära händelser är hemvärnet en stor resurs som finns gripbar och som på ett flexibelt sätt kan lösa många olika uppgifter. befinner sig i vad som kan utvecklas till att bli en av vår tids värsta kriser. Över hela världen och även här i har coronaviruset spridit sig . Många människor har smittats och insjuknat i covid-19, varav några har blivit så allvarligt sjuka att de har avlidit. Det är i svåra och krävande situationer som denna som hemvärnet kan nyttjas och på så sätt göra stor skillnad och en enorm samhällsnytta. Hemvärnets styrka är dess geografiska spridning och många olika färdigheter. Hemvärnet förfogar även över ett stort antal fordon och kan nå personer som är i behov av stöd, detta även om det är fråga om svårtillgänglig terräng eller en ö i skärgården. Hemvärnet kan även stötta samhället med bland annat transporter av material, vatten, livsmedel och personal. Sammanfattningsvis besitter hemvärnets personal djup kunskap, engagemang och geografisk spridning. Man har dessutom kort inställelsetid. Detta är egenskaper som gör att man har goda möjligheter att ge ett omfattande stöd till det civila samhället. I denna för vårt land svåra stund finns hemvärnet överallt, alltid. Vi sverigedemokrater motionerar även i detta betänkande, FöU9, om att vi vill se en utökning av hemvärnet och en modernisering av det materiel och de fordon hemvärnet förfogar över. Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservation 5. 28 (SD): är pulsen nere på normala 100 slag, så nu ska det väl gå lite bättre. Apropå detta med en egen försvarsgren har vi ansett det här . Vi vill också ta in det när rikshemvärnschefen anser det så lämpligt, vilket jag vet att ledamoten vet. Jag vill dock uttrycka en oro. Vi har talat om etablering av förband. hänvisar jag till Värnkraft, där det står att vi ska återetablera ett förband i . Ett antal orter var aktuella, bland andra och . I flaggar man nu för att lägga ned för sjöfartsutbildning. Det är väldigt oroande att man är beredd att ta sådana steg när vi fortfarande inte har bestämt på vilken ort återetableringen ska ske. Drar man nu bort viktiga delar av detta ökar det knappast möjligheterna att få dit ytterligare förband. Detta säger jag som ett medskick, och det är uppfattning. Jag vill också ta upp frågan om miljötillstånd. Det är ju fullständigt orimligt, herr talman, att man ska behöva vänta på miljötillstånd. Det är fortfarande inte färdigt på . Det här måste vi göra någonting åt. Jag vet att det pågår en utredning från regeringens sida som ser över detta, men jag tycker att man på något sätt borde snabba på det här och lägga fram förslag. Beordrar man verksamhet till en ort ska den verksamhet som det är tänkt ska genomföras naturligtvis få genomföras. En analys ska göras när tillståndet ges – eller påbörjas – så att det är klart när order kommer om att etablera. Man ska också se över bullerzonerna; det kommer jag att återkomma till i nästa anförande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 17.) betänkande 2019/20:TU7 Infrastrukturfrågor (skr. 2019/20:72) 29 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 33. Efter den situation med smittspridning av covid-19 som vi just nu är mitt uppe i kommer säkert många kloka slutsatser att dras om vårt samhälle. Vi diskuterar just nu trafikutskottets betänkande TU7 Infrastrukturfrågor. En slutsats som vi nog redan nu kan dra är att fungerande infrastruktur och transporter är helt fundamentalt i vårt moderna samhälle. Men vi behöver också ställa oss frågor om vårt beroende av transporter och fråga oss om detta beroende kanske har gått lite väl långt. har vi ett godstransportsystem som är uppbyggt kring principen om just in time. Inga lager finns längre, utom på våra motorvägar. Allt ska levereras så nära konsumtionsögonblicket som möjligt. Transporter kostar väldigt lite, och därför kan vi kosta på oss att ha dessa rullande lager på våra motorvägar. ser vi att priset för detta är mycket högt. Vi i har tidigare kritiserat just in time-ideologin för att den försämrar villkoren för de anställda i yrkestrafiken och leder till onödigt stora utsläpp av växthusgaser. ser vi också att vår sårbarhet ökar. Det finns några lager av läkemedel, skyddsutrustning, livsmedel och andra förnödenheter, vilket leder till tomma hyllor. Alla som har försökt att köpa en andningsmask eller handsprit vet vad jag talar om. Jag tycker att vi ska ha med oss det perspektivet när vi diskuterar vilken infrastruktur vi vill ha i vårt land. Kanske blir den här krisen slutpunkten för just in time och superbilliga transporter. Låt oss planera för ett transportsystem som är mer samhällseffektivt och som fullt ut integrerar transporternas påverkan på miljön och klimatet. Vi lägger – i den nationella planen är det – på utbyggnad och upprustning av främst vägar och järnväg. Dessa investeringar är otroligt viktiga, och pengarna kan användas bättre än vad som föreskrivs i innevarande infrastrukturplan. Vi i instämmer helt i Klimatpolitiska rådets skarpa kritik av regeringens infrastrukturpolitik, nu senast upprepad i den granskningsrapport som rådet har gjort med anledning av regeringens klimathandlingsplan. Regeringen utgår inte från våra klimatmål om minskade utsläpp – för transportsektorn är målet minus till 2030 – utan från prognoser om ökad vägtrafik. Det här är förstås bakvänt, och det är ett av skälen till att utsläppen från transportsektorn inte minskar i den utsträckning som de borde. Bygger man ut vägkapaciteten kommer man också att få ökad vägtrafik och med det ökade utsläpp. Därför vill vi i att regeringen reviderar den nationella infrastrukturplanen så att den tydligt utgår från klimatmålet om minskade utsläpp från transportsektorn. Det skulle bli en plan där betydligt mer pengar läggs på järnvägen och utbyggd cykelinfrastruktur. Gällande cyklingen: Är det inte beklämmande att vi har en regering som slår sig för bröstet med sin cykelstrategi när av de i nationell plan är avsatta till utbyggnad av cykelinfrastruktur? De enda två namngivna cykelinfrastrukturobjekten ströks till slut av regeringen när man tog fram infrastrukturplanen. Med en infrastrukturplan som utgår från klimatet torde vägprojekt som Tvärförbindelse bli en omöjlighet. Tvärförbindelse ska byggas här i , söderut från där vi befinner oss . Den kommer att kosta och leda till ökad biltrafik och ökade utsläpp. Det är därför exempelvis och en samlad miljörörelse avfärdar bygget. Jag är lite förvånad över att det bara är vi i som tydligt säger nej till Tvärförbindelse bland de politiska partierna. Varför lägger ni i och , som vill kalla er för gröna partier, er platt för miljardrullningen till bilismen? På tal om infrastrukturutbyggnad är jag frustrerad över att det talas så mycket om att bygga nytt och om att bygga ut kapaciteten men mindre om att hushålla med det vi redan har. I infrastrukturplaneringen har vi ett viktigt verktyg som brukar kallas fyrstegsprincipen. Denna princip lanserades av dåvarande . Fyrstegsprincipen används aktivt av bland annat och innebär att förändringar i trafiksystemet ska prövas stegvis med syfte att uppnå ett hållbarare transportsystem. Som namnet indikerar består fyrstegsprincipen av fyra delar. Steg 1 och 2 handlar om att vidta andra åtgärder i stället för att bygga ut ny kapacitet. Det kan handla om att förändra människors beteende genom att främja mer kollektiva resor, gång och cykel. Avgifter, skatter, information, hastighetsbegränsningar och it-lösningar är andra exempel på lösningar via steg 1 och 2 i fyrstegsprincipen. De två andra delarna, steg 3 och steg 4, handlar om att bygga om eller att bygga helt och hållet nytt, alltså att kapaciteten ökar. De stegen ska endast användas när steg 1 och 2 är uttömda, är det tänkt. Men precis som både och har konstaterat finns det ett ensidigt fokus på steg 3 och 4 hos regeringen och . Att tillämpa insatser för minskat eller annorlunda resande är tyvärr nedprioriterat av och regeringen. Ett av skälen till detta är att anser att de saknar mandat att finansiera steg 1-åtgärder. Det är ju helt ohållbart. Regeringen behöver därför, fru talman, förtydliga för att de ska arbeta mer aktivt med första steget i fyrstegsprincipen, som handlar om att lösa brister genom sänkt efterfrågan eller överflyttningar mellan trafikslag. Regeringen måste också säkerställa att det finns en möjlighet till statlig medfinansiering till steg 1- och steg 2-åtgärder i länsplanerna och i den nationella infrastrukturplanen. Jag yrkar därför bifall till reservation 33, som handlar om just detta. Om det är någonting som vi kan lära oss av den kris som vi just nu är inne i är det att inte förlita oss på ett överflöd av billiga transporter. Det är alltid någon annan som betalar transportens pris: yrkesföraren med dåliga villkor eller vår miljö med ökad sårbarhet. Därför är det hög tid att bygga ett hållbart transportsystem, och det är någonting som vi kan göra tillsammans. Lösningarna stavas mer kollektivtrafik, järnväg, sjöfart, gång och cykling, mindre av nya motorvägar och flygplatser, mer smarta transportlösningar inom fyrstegsprincipens ram. 30 (M): Det känns lite märkligt att stå här som denna, när vi befinner oss i en krissituation. Men det är ändå ganska skönt att vi har igång och försöker jobba på som vanligt. Både och resten av världen försöker ju hantera krisen och dess konsekvenser både mänskligt och ekonomiskt. Även om det är svårt att tro det just nu är det klart att vi kommer att ta oss igenom den här krisen också. Och livet kommer, även om det känns avlägset just , att återgå till det normala. Då är det viktigt att vi har en fungerande infrastruktur. Vi behöver i den här krisen säkerställa att vi har den kvar även efter krisen. Infrastrukturen är ju blodomloppet i ett samhälle. Det är via dess olika delar som vi tar oss till och från arbetet och till och från familj och vänner. En väl fungerande infrastruktur är grunden för tillväxt och sysselsättning i hela landet och i förlängningen också ett sätt att finansiera vår gemensamma välfärd och våra trygghetssystem. är beroende av att deras varor och tjänster kan transporteras genom och ibland vidare till utlandet. På samma sätt är miljoner pendlande svenskars vardag med jobb eller hämtning och lämning på förskolor och skolor helt beroende av en fungerande kollektivtrafik. För att säkerställa en fortsatt väl fungerande infrastruktur behövs investeringar i underhåll men också nyinvesteringar. Det är bara att konstatera att önskelistan över projekt som vi skulle vilja genomföra när det gäller infrastruktur alltid kommer att vara längre än vad pengarna faktiskt räcker till. Vi behöver prioritera mellan projekten. I den prioriteringen är det viktigt att vi ser infrastrukturen som en helhet. Vi ska inte ställa transportslag mot varandra utan se infrastruktur som en sammanhängande helhet. Vid många resor och godstransporter samverkar olika trafikslag. Varje trafikslag måste utnyttjas effektivt och vara klimatsmart, och vi måste ligga i framkant när det gäller att använda nya tekniska lösningar. Det övergripande transportpolitiska målet är att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning i hela landet. De samhällsekonomiska kalkylmodeller som ligger bakom investeringarna i infrastruktur ska vara korrekta och rättvisande. pratade i sitt anförande sig varm för fyrstegsprincipen, och den ställer vi moderater oss bakom. Den innebär att man ska försöka ändra beteenden, göra förändringar i befintliga system och göra vissa justeringar innan man bygger nytt. Det som blir lite märkligt i anförande är att ställer sig bakom höghastighetstågen, trots att och även andra är kritiska till projektet ur ett samhällsekonomiskt perspektiv och inte minst för att det strider mot fyrstegsprincipen. När vi gör prioriteringar bör samhällsekonomisk och miljömässig lönsamhet vara vägledande i valet av vilka infrastrukturprojekt våra begränsade resurser ska användas till. De samhällsekonomiska kalkylerna ger en god möjlighet att jämföra olika infrastrukturprojekt med varandra för att forma en samhällsekonomiskt lönsam prioriteringslista. De ekonomiska medel som avsätts för investeringar i infrastruktur i är omfattande. Den nationella planen 2018–2029 omfattar drygt 622 miljarder. Huruvida investeringsbudgeten är tillräcklig och om rätt prioriteringar har gjorts är ständigt återkommande frågor. Vi moderater vill att det tillsätts ett transportpolitiskt råd som ska granska och utvärdera infrastrukturpolitiken utifrån ett transportpolitiskt ramverk. Detta ramverk ska bygga på principen att de sammanlagda infrastrukturinvesteringarna som beslutas om inför varje ny nationell plan uppvisar en samhällsekonomisk effektivitet. Transportsektorn förändras snabbt. Ny teknik blir tillgänglig, och klimatomställningen går fort i stora delar av transportsektorn, i vissa delar av transportsektorn där man för bara inte trodde att det skulle vara möjligt att ställa om. Ett exempel är elflyget. har förutsättningar att vara och bör vara ett land som ligger i framkant. Vi kan bli ett föredöme när det gäller klimatomställning av transportsektorn. Vi moderater anser att det är viktigt att som ett av sina uppdrag har att utreda möjligheter och utmaningar med framtida transportlösningar. Syftet är att man snabbt kunna inkludera nya transporttekniker och nya lösningar i vår befintliga infrastruktur, både för att höja effektiviteten och för att snabbare kunna ställa om. Med detta, fru talman, vill jag säga att vi naturligtvis ställer oss bakom alla våra reservationer, men för att vinna lite tid vid voteringen yrkar vi bifall endast till reservation nr 17. 31 (V) replik: Tack, , för ett inspirerande anförande!