prot · H70985 · 2020-03-11 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Utökning av antalet suppleanter Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter i försvarsutskottet skulle utökas från 28 till 29. Kammaren medgav denna utökning. § 3 Val av extra suppleant Val av extra suppleant i försvarsutskottet företogs. Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till § 4 Anmälan om fördröjt svar på interpellation Följande skrivelse hade kommit in: Interpellation 2019/20:380 Interpellation 2019/20:380 Otrygga anställningar av Ciczie Weidby (V) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. Ärenden för hänvis-ning till utskott § 5 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2019/20:88 till justitieutskottet 2019/20:92 till socialutskottet 2019/20:95 till justitieutskottet 2019/20:75 och 103 till 2019/20:91 till utrikesutskottet 2019/20:93 till försvarsutskottet COM(2020) 65 till utbildningsutskottet 2019/20:3502 Handlingsplan för att motverka en ny migrationskris av m.fl. (SD) Yrkande 6 till justitieutskottet Yrkande 7 till utrikesutskottet med flera från har lämnat in en motion med åberopande av 9 kap. 15 § riksdagsordningen. Enligt denna bestämmelse får motioner väckas med anledning av en händelse av större vikt av minst tio ledamöter om händelsen inte kunde förutses eller beaktas under allmänna motionstiden eller någon annan motionstid i 9 kap. riksdagsordningen. Den händelse som åberopas är att inte längre följer den överenskommelse som ingåtts med EU och som inneburit att hindrat migranter från att ta sig fram till EU:s yttre gräns i . Min bedömning är att detta är att bedöma som en händelse av större vikt som föranleder motionsrätt enligt 9 kap. 15 § riksdagsordningen. Motionen innehåller två yrkanden som direkt tar sikte på den aktuella händelsen. Det är dels yrkande 6, som avser ett tillkännagivande om att regeringen ska verka för ett stöd till för att upprätthålla EU:s yttre gräns, dels yrkande 7, som avser ett tillkännagivande om att bistånd bör omfördelas från till . Jag föreslår att dessa yrkanden hänvisas till utskott enligt förslag på föredragningslistan. Ärenden för hänvis-ning till utskott Övriga yrkanden i motionen tar sikte på mer generella åtgärder inom migrationspolitiken och utgår från antaganden om framtida möjliga scenarier när det gäller ökad migration till och andra EU-länder. Yrkanden med väsentligen samma innebörd som yrkandena 2–5 har också väckts av ledamöter från under allmänna motionstiden. Dessa yrkanden avses att beredas i utskott och behandlas i kammaren i socialförsäkringsutskottets betänkande SfU20 Migration och asylpolitik och i justitieutskottets betänkande JuU25 Polisfrågor. Min bedömning är mot den här bakgrunden att det när det gäller yrkandena 1–5 samt 8 och 9 inte finns tillräcklig koppling till den avgränsade händelse som motionsrätten gäller för att yrkandena ska anses väckta med anledning av den händelsen. Sammanfattningsvis föreslår jag att kammaren hänvisar yrkandena 6 och 7 till utskott enligt förslag på föredragningslistan och att kammaren lägger yrkandena 1–5 samt 8 och 9 till handlingarna. Svaret är ja. § 6 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: Miljö- och jordbruksutskottets betänkanden 2019/20:MJU8 Landsbygdspolitik 2019/20:MJU11 Fiskeripolitik § 7 Kommunala frågor betänkande 2019/20:FiU26 2 (M): inleder vi dagens debatter. EU och upplever just nu ett antal allvarliga hot mot välfärd, samhällsekonomi och trygghet. Det går inte att debattera frågor som rör statens och kommunernas ekonomi utan att peka på de följder vi kan tvingas uppleva av coronavirus, oro för nya omfattande asylströmmar och en hotande lågkonjunktur. går in i denna situation med rekordsvaga förutsättningar: den snabbast stigande arbetslösheten i EU, den svagaste ekonomiska tillväxten i och en mycket hög arbetslöshet för att just ha gått igenom en stark högkonjunktur. Ovanpå detta har vi alltför många kommuner med mycket svag ekonomi. De svenska kommunerna och regionerna är alltid den sista försvarslinjen mot de stora samhällsproblemen, särskilt i de fall där staten sviker. Det är kommuner med redan stor bostadsbrist som tvingas försöka lösa boende till nyanlända med mycket kort framförhållning och tvingas hantera den misslyckade migrations- och integrationspolitiken och försörja nyanlända med försörjningsstöd när de inte kommer i arbete. Det är en oroande utveckling, och det vi ser vid turkisk-grekiska gränsen hamnar i värsta fall också i de svenska kommunernas knä. Det är också regionerna som utgör försvarslinjen i kampen mot coronaviruset när det gäller både provtagning och vård. är det kommunerna som får ta ansvaret för hanteringen av barnen i skolorna när ansvariga myndigheter inte kan ge tydliga besked och riktlinjer för hur man ska hantera viruset. Det är också kommunerna som tvingas försöka skapa trygghet med ordningsvakter och andra kommunala åtgärder när det statliga rättssamhället sviker. Listan kan göras längre. Kommunerna är alltid de som står för den grundläggande välfärden och garanterar tryggheten för sina invånare. Det är också de som med olika stöd försöker bevara en viss omfattning av samhällsservice när mindre orter avfolkas och urbaniseringen går i en rasande fart. Detta ansvar tvingas man ta alldeles oavsett om staten är med och betalar eller inte. För många kommuner är situationen helt ohållbar. Situationen har förändrats dramatiskt då dagens regering tog över ansvaret. SKL – SKR som det heter – redovisade i en rapport hur det under Alliansens regeringstid rådde balans mellan skatteintäkter och utgifter i kommunsektorn och att kommunsektorn då också redovisade stabila överskott, även under finanskrisåren. Men har obalanserna ökat. ser vi rena larmrapporter från kommun efter kommun som i praktiken inte får ekonomin att gå ihop, trots de tillskott på totalt 7,5 miljarder som blev resultatet av initiativ i finansutskottet , där vi också fick stöd av , och för en annan linje. Vi moderater har lyssnat på SKL och vi har lyssnat på landets kommunpolitiker, oavsett politisk färg. Grunden för den moderata politiken och den moderata budgeten är ”det viktigaste först”. Det har varit vårt huvudbudskap i alla ekonomisk-politiska debatter . Regeringens allra viktigaste uppgift måste alltid vara att sätta välfärden och tryggheten främst. Det var också så vi moderater prioriterade i vår budget . I vår budgetmotion tillförde vi betydligt mer pengar till kommunsektorn än vad regeringen och samarbetspartierna gjorde. Vi minskade i vår budget även detaljstyrningen av hur kommuner och regioner får använda pengarna genom att minska antalet riktade statsbidrag till mer generella sådana. Detta frigör ytterligare resurser. Vi gjorde detta för att vi ser hur kärnuppgifterna ute i välfärden pressas. De pressas av demografi, av en väldigt hög invandring, av en vikande konjunktur och av att , som sagt, har allra lägst tillväxt i EU per capita och den snabbast stigande arbetslösheten i hela EU. När regeringen tillträdde låg på 12:e plats i EU när det gäller arbetslösheten. har vi halkat ned till 22:a plats av EU:s länder. Arbetslösheten i stiger just nu alltså snabbast i hela EU. Detta ger inte de skatteintäkter som kommuner och regioner skulle behöva. Låt oss konstatera att det inte räcker att bara tillföra mer pengar. De lokala kommun- och regionpolitikerna har också ett stort ansvar att tydligt prioritera det som är viktigast. Tyvärr ser vi även i dagens ansträngda läge vissa kommuner som tar helt obegripliga beslut om utgifter som inte ens med stor fantasi kan kallas för satsningar på den grundläggande välfärden. Vi moderater vill ge kommunpolitikerna ökad makt över statsbidragen, men det förpliktar också att klara av att göra vettiga prioriteringar. De flesta kommuner klarar detta, och för de andra är det nu upp till bevis. Ytterligare en viktig fråga är kommunsektorns effektivitet. Det är en myt att kvaliteten i välfärden endast avgörs av hur mycket pengar man förbrukar. En analys i tidningen visade att kvaliteten och nöjdheten inom äldreomsorg och hemtjänst helt saknade koppling till kostnadsnivån. Det var minst lika högt betyg till den verksamhet som bedrevs av de kommuner som hade lägst kostnad som i dem med högst kostnad. Här finns mycket som kommunerna kan lära av varandra. Avgörande för kommunsektorns ekonomi är att staten sköter sina åtaganden och dessutom tillför kommunerna mer pengar för att de ska kunna hantera den ökande belastning på ekonomin som tidigare statliga beslut medfört, bland annat när det gäller migrationen. Det krävs också en politik på statlig nivå för en långsiktigt god tillväxt i hela landet med fler företag och fler jobb i privat sektor. Spridningen av coronaviruset är allvarlig ur flera aspekter, inte bara de medicinska. Just de medicinska delarna är inte för finansutskottet att diskutera. Det lämnar jag därför till andra utskott. Men även de samhällsekonomiska aspekterna är oroande. Regeringen har reviderat ned prognoserna för tillväxten, och vi ser redan konkreta effekter för inte minst mindre företag som snabbt har tappat order och intäkter. Detta kan leda till ekonomiska problem som konkurser, nedläggningar och stigande arbetslöshet som skatteintäkterna sjunker och statens utgifter ökar. I detta läge är det ännu viktigare att kommuner och regioner står starka. Under finanskrisen tillförde alliansregeringen mycket stora belopp till kommunsektorn. Det gjorde att man slapp göra sig av med personal och tryggade välfärdsverksamheterna. Om läget blir allvarligare till följd av coronavirusets spridning aktualiseras denna fråga på nytt. Det var därför vi i i går presenterade vårt förslag till ett omfattande krispaket. Det finns dessutom anledning att ha beredskap i statens budget för att permanent prioritera kommunsektorn och välfärden. Prioritera betyder som bekant att man också måste prioritera bort annat. Om regeringen behöver tips på besparingar rekommenderar jag budgetmotion . Vi prioriterade i vår budget det viktigaste först. Vi sa nej till friår och nej till ingångsavdrag. Det har nämligen prövats, och vi vet att det är en ineffektiv anställningssubvention. Vi skar ned på biståndet, som ligger långt högre än . Och vi sparade på ineffektiv klimatpolitik, meningslösa byggsubventioner och mycket annat. Vi satsade i stället på det som är allra viktigast för skattebetalarna och för : välfärden och tryggheten. Vi gjorde det som vi tog viktiga steg mot tillväxt, full sysselsättning, sänkta skatter och minskat bidragsberoende. Man kan göra både och , om man prioriterar. Jag känner stark oro för kommunsektorns situation, särskilt som dagens problem har uppkommit under en stark högkonjunktur. går kraftigt försvagat in i en mycket osäker framtid. Vi går in i denna osäkerhet med extremt låga räntor, som inte möjliggör för några större stimulanser den vägen. Vi går in med den högsta arbetslöshet i högkonjunktur som har upplevt i modern tid, och vi går in i den med ett mycket stort utanförskap. ser vi stora brister i viktiga samhällsfunktioner, som sjukvård och rättsväsen, och alltför många kommuner har det extremt tufft ekonomiskt. Om ska klara stora och viktiga samhällsproblem och finns det inget utrymme för ekonomiskt lättsinne. Det är dags att börja prioritera på allvar. Några av de saker som behöver prioriteras är just välfärden i kommunerna, rättsväsendet och inte minst sjukvården. Avslutningsvis vill jag säga att givetvis står bakom samtliga reservationer, men jag nöjer mig med att yrka bifall enbart till reservation 6. 3 (SD): Vi debatterar kommunala frågor. Även jag vill börja med att lyfta blicken lite eftersom omvärlden påverkar kommunernas förutsättningar för att bedriva välfärdsverksamhet. Även regeringens och hantering av dessa yttre omvärldsfaktorer påverkar kommunernas möjligheter att bedriva välfärdsverksamhet. Om vi lyfter blicken något från det kommunala perspektivet och sätter på oss makroglasögonen kan vi se att vi har haft en minst sagt volatil omvärldsutveckling, och det mesta talar för att vi kommer att fortsätta ha det i närtid. Vi har ett coronavirus som härjar runt och sätter press på kommuner och regioner att agera, upptäcka viruset och minska spridningseffekterna. Om svensk sjukvård har varit ansträngd lär det bli en ännu större prövning när antalet smittade nu verkar accelerera. Det ställer nya krav på rutiner och vårdhygien inom äldreomsorgen. Vi vet att mortaliteten bland äldre är högre än bland andra ålderskategorier. Hur hanterar man det här? Har skolorna en dialog med kommunerna för hur man ska hantera ett större utbrott? Det är frågeställningar som sätter kommunerna på prov i den globaliserade värld vi lever i. Men vi kan också ha synpunkter på hur sent det här hanterats på nationell nivå. Vi har också sett en kraftig korrektion på börsen. Det understryker allvaret i situationen vi nu står inför. kan vi bara se på när använder ekonomiska migranter som utpressning mot , trots att man har erhållit EU-skattemedel för att hålla gränsen. Man gör det inte bara genom att hålla gränsen öppen utan också genom att aktivt underlätta transport från över till den grekiska ön . befann jag mig på Lesbos för att informera nyanlända om den ansträngda situationen i kommuner. Budskapet jag hade var: No money, no jobs, no homes! Det är ett budskap som alltjämt förblir aktuellt. Vilka konsekvenserna kommer att bli för och vet vi inte . Det beror helt och hållet på hur länge Erdoğan planerar att låta dörren mot stå vidöppen. Men en sak är säker, och det är att vi, till skillnad mot 2015, måste försvara vår gräns. Annars kommer grundläggande välfärd att kollapsa, i den mån den inte redan har gjort det. Trots det ligger fortfarande i EU:s absoluta topp vad gäller mottagande av nyanlända. Jag skulle kunna fråga hur mycket mer kommuner klarar av, hur mycket snabbare vårdpersonal ska behöva springa från en patient till en annan eller hur mycket mer vi ska sänka värmen på våra äldreboenden, hur många fler lärare vi ska sjukskriva och hur många fler brandstationer som ska stängas. Man tar sig för pannan och frågar sig hur mycket mer kommuner klarar av. Men svaret är att gränsen redan är passerad. Kommuner och Regioner ropar på hjälp från politiken; och har lyssnat. Vi har prioriterat dem i budgeten. Vi har skjutit till mer än regeringen i generella statsbidrag för att kvaliteten i välfärden ska upprätthållas och så att kvaliteten ska upprätthållas i skola, vård och omsorg. Av samma anledning ställde vi oss bakom en proposition om utjämningssystemet. Syftet var att hjälpa kommuner som har drabbats av regeringens invandringspolitik att hålla huvudet över ytan. Tillsammans med den övriga oppositionen gav vi kommunerna 2,5 miljarder extra. Det är tre konkreta åtgärder för en stärkt välfärd och en tydlig och bestämd linje i sverigedemokratisk politik. Men med tanke på kommunernas ekonomiska situation är det inte tillräckligt. Därför kommer vi att fortsätta prioritera dem även i vårt framtida budgetarbete. Det som har gjort mig besviken är de svar jag har fått när jag har frågat om de svåra förutsättningar som staten ger kommunerna för att bedriva sina verksamheter. Jag frågade dåvarande civilministern: prioriterar socialdemokratin avskaffad värnskatt framför välfärd? Jag har egentligen inget emot att man tar bort värnskatten. Men det ska inte göras när kommuner blöder. Tajmningen kunde inte ha varit sämre, när vi har förestående hot om uppsägningar i välfärden, när vi har medarbetare och då framför allt kvinnor som bränner ut sig och när vi har människor som dör i vårdköer. Tajmningen kunde inte ha varit sämre för att avskaffa värnskatten. Varje krona gör skillnad. Jag fick inget svar utan i stället en motfråga om skulle komma att ställa sig bakom propositionen om utjämningsystemet, vilket vi gjorde. Men på min fråga om regeringens prioriteringar, om dessa som det kostade att avskaffa värnskatten, är man fortfarande svaret skyldig. Lika besviken blev jag på civilministerns efterträdare, som inte kunde ge ett rakt svar på varför kommunerna ska ta notan för regeringens invandringspolitik. Än värre var att regeringen vägrade att över huvud taget tillstå att det finns ett samband mellan kommunernas ekonomiska situation och förd invandringspolitik. Svaret uteblev, igen. Det är minst sagt anmärkningsvärt att man inte kan tillstå detta grundläggande kausala samband, att man inte kan tillstå fakta. är jag fullständigt övertygad om att Socialdemokraterna egentligen inte gör någon annan analys. Man förstår alltså att invandringspolitiken är en kostnadsdrivare i den kommunala välfärden. Alla ser det. Problemet är bara att man vägrar erkänna det. Och om man inte kan erkänna ett problem till att börja med, hur ska man då kunna lösa det? I detta anförande instämde (SD). 4 (C): debatterar vi kommunala frågor. Jag kommer att utgå från tre saker som är självklarheter för . Vår utgångspunkt är denna debatt, men jag förstår att alla inte är centerpartister och tänker som vi. Därför tror jag att det är bra att inte ta för givet att det är tydligt för alla. Vi har alltså tre självklarheter som vi utgår från i denna debatt, och den första är att vi ska säkra en god välfärd över hela . Detta är en självklarhet. För att det ska vara möjligt är det två huvudsaker som behöver finnas: ett fungerande skatteutjämningssystem och generella statsbidrag. Den andra självklarheten är att vi vet att kommunernas ekonomi till två tredjedelar är beroende av inkomstskatten. Vi behöver alltså även fortsättningsvis ha reformer för att underlätta för skapande av mer jobb och företagande i hela landet. Detta är grunden för den kommunala ekonomin. Så ser sambanden ut. Den tredje självklarheten för mig som centerpartist är att vi behöver ha en mångfald av utförare av välfärdstjänster. Detta är helt nödvändigt både för valfriheten och för innovationskraften, därför att utmaningen för kommunsektorn definitivt kommer att bli stor framöver. Det är lätt att blanda ihop perspektiven. tycker jag tidsmässigt att vi har tre olika saker . Här och pratar vi om , men för hur vet vi inte. Vi pratar mycket om en konjunktureffekt . Vi pratar också om en strukturell förändring inom en fem- eller tioårscykel. Dessa tre saker måste man klara att hålla isär så att man inte blandar ihop de tre perspektiven. Den strukturella utmaningen är kanske den största. Det handlar mest om förändrad demografi. Det handlar även om urbanisering. Det handlar också, framför allt inom sjukvården, om en medicinsk-teknisk utveckling som är fantastisk men som kostar pengar. handlar det om befolkningens förväntningar, som stiger , vilket skapar problem. Vi vet att SKR:s prognos för skatteutvecklingen –2021 är fallande, realt sett. Det är den lägsta ökningstakten , vilket är en tuff utmaning men inte oväntad med hög tillväxt. Jag var själv med om en sådan situation som kommunalråd på 2009, efter finanskrisen. Då kom vi till en budgetberedning och saknade 150 miljoner. Många i den tidigare generationen har upplevt detta. Jag hoppas att dagens kommunalråd ska slippa det, men risken finns definitivt. När stora pengar saknas handlar det om att våga prioritera och verkligen tänka nytt. Risken att det upprepas är givetvis uppenbar. På toppen kommer just nu dessutom den allmänna korttidsoro som och oljeprisfallet skapar. tycker jag att vi måste vara lite optimistiska. Vi har ett fantastiskt rikt och fungerande land. Vi har klarat det förut, och vi kommer att fixa det igen. Vi behöver ett system med en garanterad servicenivå i hela landet. För att klara välfärden överallt behöver vi hitta ingångar i det kommunala skatteutjämningssystemet. Den första ingång som vi har är att vi behöver ett system med garanterad servicenivå i hela landet, det vill säga att vi måste öka utjämningen när det gäller vissa saker. Den andra ingången för att ett kostnadsutjämningssystem ska fungera är att vi måste skapa incitament för företagande, jobb och tillväxt i den kommande översynen av kostnadsutjämningssystemet. är det lite för svaga incitament där. Den tredje ingången för en kostnadsutjämning är att vi måste öka det lokala självbestämmandet, framför allt via generella statsbidrag. är det parti som har kämpat längst för generella statsbidrag, men tycker jag att det är en allmän insikt som har börjat sjunka in, vilket är bra. Det är grundfakta att mediankommunen fortfarande har 13 000 invånare, och det känns som att den insikten inte alltid har nått till , framför allt inte till . Vi fortsätter att ha fokus på företagande och jobb och på att skapa bättre villkor, för det är trots allt jobben och tillväxten i företagen som skapar den kommunala ekonomin, som hela kommunsektorn vilar på. Som politiker skapar vi givetvis inte jobb, utan vi skapar förutsättningar. Vi vet att vi behöver ha en ständig reformtakt. Verkligheten står inte still någonstans. Det som driver behovet av reformer är teknikutvecklingen, som går framåt i en rasande hastighet, men det är också förändrad demografi, urbanisering och klimatförändringar, som vi kanske inte har sett den fulla effekten av . De kommer att innebära en stor förändring av samhället, och därmed behöver vi ständiga reformer. Jag är därför väldigt missnöjd med att ingångsavdraget föll. Det var en reform som verkligen hade behövt för att sänka skatten för företagen med totalt 7 miljarder och rikta stöd till nyanlända, ungdomar och långtidsarbetslösa. Det var en viktig reform som skulle lösa många av de utmaningar som står inför. har också ingången att vi behöver valfrihet, inte minst för att skapa innovationskraft inom den kommunala sektorn. Vi vet att den privata sektorn oftast är lite bättre på det. Jag ska ta ett exempel från . Vi har ett demensboende på södra som heter Hattstugan. Det är en liten, privat verksamhet som har blivit en föregångare i hela och som har varit runt och pratat om hur man skapar bästa möjliga vård på demensboenden. De är duktigast i landet på att skapa engagemang hos arbetsgivare och har blivit ett riktigt föregångsexempel. De är privat drivna. Med detta vill jag säga att de privata ofta har lättare att hitta nya lösningar som blir utvecklande även för den kommunala sektorn. Den skendebatt som vi har haft om utförare är faktiskt helt oväsentlig. Finansieringen är en helt annan fråga. Vi behöver mångfald i utförandet för att klara den innovationstakt som vi har framför oss. Det blir en viktig del för att klara ekonomin framöver. kan jag säga att de tre utgångspunkter som har – alltså att en säker och god välfärd är grundläggande för hela landet, att vi behöver fler reformer för att skapa jobb och företagande i landet och att vi behöver mer valfrihet och mångfald i utförandet – är våra ingångar i den kommunala debatten . Vi i står givetvis bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar vi bifall endast till reservation 5. 5 (M) replik: Jag kan instämma i mycket av det som sa i sitt anförande. Mycket av det var den politik som vi var överens om en gång under alliansåren. Men jag har tre konkreta frågor. sa i sitt anförande att är det parti som kämpar mest för generella statsbidrag. Jag kan bara konstatera att de generella statsbidragens andel av statsbidragen har minskat medan de specialdestinerade har ökat. Min första fråga till är hur han och , som är en del av regeringsunderlaget när det gäller budgetpolitiken, vill förändra och på vilka sätt de tänker komma framåt i denna fråga. Sedan är jag glad över att talar om vikten av att prioritera när skatteintäkterna minskar. Vi moderater delar bilden att vi måste bli bättre på att prioritera. Vi har i vår budget gett ganska många exempel på vad vi vill prioritera bort. Det är faktiskt så att om man vill prioritera kan man inte bara prioritera nya utgifter, utan man måste också prioritera bort andra om man ska få ekonomin att gå ihop.