prot · H70973 · 2020-02-12 00:00:00 — Den som lyssnat på den här debatten från starten har kunnat höra hur det finns en bred politisk enighet kring utrikespolitik – inte en total enighet om allt men en bred enighet om det som är grunden. Detta gav också utrikespolitiska talesperson och vice ordföranden i utrikesutskottet uttryck för i sitt anförande . Att kombinera å ena sidan en fri och öppen handel med hela världen med å andra sidan starka värderingar som i en del fall leder till att riktar tydlig kritik mot olika länder är en balansgång. Det är inte alltid en lätt balansgång, men det är en viktig balansgång för att kunna upprätthålla ett högt svenskt välstånd, bidra till en global ekonomisk utveckling och bidra till en utveckling i världen som gör att fler och fler människor kan åtnjuta mänskliga rättigheter och leva i demokrati så som alla människor i världen borde få göra. En aktiv svensk utrikespolitik är viktig för att bidra till vår ekonomiska, politiska och militära säkerhet. ska vara en stark och tydlig röst i världspolitiken. Den rösten ska vi använda i EU – det EU som, precis som utrikesminister uttryckte det i den utrikespolitiska deklarationen , är viktigaste utrikes- och säkerhetspolitiska arena. Den starka rösten blir som allra starkast när den också hörs genom EU-samarbetet. utrikespolitiska arbete sker också bland annat i FN. Det är en organisation med många fel och brister, men det är den vi har för det globala samarbetet. Därför är det viktigt att fortsätta att arbeta aktivt där – att arbeta för att reformera FN, att delta i FN:s fredsbevarande arbete och att arbeta för att de som drabbas av olika konflikter också ska få komma till tals i FN. De som drabbas värst av konflikter är kvinnor, och därför är det en viktig del av feministiska utrikespolitik att kvinnor ska få komma till tals i olika FN-sammanhang. I vissa fall är det viktigare än i andra att håller ihop i svensk utrikespolitik. Därför vill jag rikta ett stort tack till samtliga partier här i riksdag och deras representanter i utrikesutskottet, där jag är ordförande, för det omfattande arbete som alla deltog mycket aktivt i och fram till luciatid med att ta fram utrikesutskottets betänkande om regeringens skrivelse om relation till . Vi är många socialdemokrater i den här debatten, och mina kollegor kommer i sina kommande anföranden att ta upp olika delar av Socialdemokraternas utrikespolitik när det gäller till exempel nedrustning, , sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt feministisk utrikespolitik. När den utrikespolitiska debatten inleddes satt det ett stort antal ambassadörer för olika länder på läktare. Då kunde vi som var här i kammaren titta upp på läktaren och se hur till exempel respektive ambassadörer satt där, inte sida vid sida men väl på samma rad. Det går att tycka många olika saker om och konflikten mellan och . Det gör vi också här i riksdag. Vi debatterar detta ständigt, med förhoppning om att komma närmare en lösning. ska, precis som det uttrycks i regeringens utrikesdeklaration, arbeta för regional avspänning och dialog i , och vi är måna om goda relationer med både och . , herr talman, ska fortsätta att vara det befolkningsmässigt medelstora landet som ständigt arbetar för en öppen och demokratisk värld. ska fortsätta att vara ett land där olika sidor i en konflikt kan mötas för att förhandla och skapa fredliga lösningar på sin konflikt, ett land där ambassadörer från länder i konflikt kan sitta på samma rad på läktare och lyssna på den här utrikespolitiska debatten. Det landet ska fortsätta att vara. 123 HANS (M) replik: Herr talman och ! Utrikespolitiska debatter är lite speciella. Inom utrikespolitiken finns det ett egenvärde i att samla en nationell syn. I mångt och mycket kan vi också förenas kring våra ståndpunkter. Det finns dock områden där vi vill göra lite mer. I den utrikespolitiska deklarationen säger utrikesministern att inte kommer att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat EU-land eller ett nordiskt land. Vi förväntar oss också att dessa länder agerar på samma sätt om drabbas. Ja, det är det europeiska samarbetet. Men EU är inte en militär organisation. Då blir den naturliga frågan: När blir steget naturligt att ha en militär allians med många av EU-länderna i Nato? 124 (S) replik: För mig som socialdemokrat tror jag inte att det kommer att bli naturligt. Nato innebär ett antal olika saker. Bland annat utgår Nato i sin strategiska planering från vissa medlemsstaters innehav av kärnvapen. Jag vill inte vara med och göra till ett kärnvapenland. Ett annat skäl är att det i Natos stadgar, artikel 5, finns en ordning om att automatiskt försvara varandra i händelse av angrepp. Det sättet att fatta beslut om när man ska komma till varandras försvar fungerar dåligt ihop med den svenska traditionen. Jag utesluter det inte på något vis. Tvärtom tror jag absolut att kan komma att både ta emot hjälp av och ge hjälp till andra länder. Men det ska göras efter beslut här i riksdag. Det är viktigt för mig som socialdemokrat. 125 HANS (M) replik: Det är just här i riksdag som vi kan fatta ett sådant beslut, om att gå med i en militär allians såsom Nato. Det är självklart och inget konstigt. Det är ungefär som när vi fattade beslut om att gå med i Europeiska unionen. För den som kanske inte är lika kommen som och undertecknad kan vi påminna om att det var ett järnhårt motstånd från Socialdemokraternas sida mot att närma sig dåvarande EG, Europeiska gemenskapen. Jag påminns ganska mycket om små justeringar i formuleringar, som vi kan höra i den här utrikespolitiska debatten och som går igen. Jag anar att det här är första steget för Socialdemokraterna att glänta på dörren. Jag ser fram emot att man tar nästa steg. 126 (S) replik: Tyvärr måste jag göra besviken när jag säger att jag tror att han just nu ägnar sig åt önsketänkande. Jag förstår liknelsen med socialdemokratins inställning till Europeiska unionen, tidigare Europeiska gemenskapen. Men drar den linjen lite väl rakt och glömmer bort diskussionen som fanns inom Socialdemokraterna och arbetarrörelsen om förhållande till EG och möjligheten att redan då gå med. Det fanns olika skäl till att vi inte ville gå med i Europeiska gemenskapen. Det som hände i höjd med 1990 och den omsvängning som och Socialdemokraterna gjorde var att öststatskommunismen föll samman och att järnridån rycktes bort genom . Det skapade helt nya förutsättningar för ett svenskt EU-medlemskap. 127 (M) replik: Min replik på utrikesutskottets ordförande handlar om just järnridån som föll och om demokrati. I vår närhet finns ett land, , som inte har uppnått demokratistatus . Det är ett land som fortfarande tillämpar dödsstraff och som fortfarande brister i fråga om demokrati. har observerat val i landet . Inte en enda av de rekommendationer som har utfärdat har implementerats. avskaffade EU under föregående mandatperiod sanktionerna mot . stod då inte upp för demokratin i . Jag undrar vad anser om detta. Jag undrar också vad är beredd att göra för demokratin i . 128 (S) replik: Jag är precis lika frustrerad som över situationen i , som jag hellre säger om det som tidigare hette . Jag har varit där . Jag har samarbetat med oppositionella och besökt dem i deras fångenskap. Jag instämmer i kritiken mot all den brist på mänskliga rättigheter och demokrati som finns i . EU valde att ta bort sanktionerna som en del av en process; EU sa när sanktionerna infördes att de skulle minska vid förbättringar i . Det är ett arbetssätt vi har i EU. Sanktionerna är, om jag minns rätt, inte borttagna, utan de är suspenderade och kan alltså återinföras om EU önskar öka kritiken mot och pressen på . 129 (M) replik: I så fall undrar jag varför inte har sett till att sanktionerna har återinförts. Dödsstraffet är fortfarande kvar. Journalister är fängslade. Om jag minns rätt frisläpptes journalisterna faktiskt inför ett val. Det är ett vanligt förehavande i . Det förekommer regelbundet. Sedan plockas journalisterna in igen. Det är precis vad som händer år . Vad avser socialdemokratin att göra för att öka trycket på och president ? Det här är viktiga frågor, speciellt för en regering som talar sig varm för att stödja demokrati. Här finns det möjlighet att agera handfast för demokrati och för att sista diktatur ska falla. 130 (S) replik: Vi har kunnat konstatera hur och dess diktatoriske ledare har närmast vacklat mellan att söka stöd i och att söka stöd i . Man har vacklat mellan att ena stunden vara vänligt sinnad gentemot regimen i och och att i nästa stund i stället försöka vända sig mer mot . Det spelet pågår. Det är svårt att veta exakt vad vi ska göra för att skapa en varaktig och hållbar förändring i . Jag tror att det är viktigt att vi som är aktiva i svenska partier här i och de som finns runt om i de demokratiska delarna av fortsätter att ge vårt stöd till opposition och demokratirörelser i . Det gäller såväl politiker som journalister och andra. EU måste naturligtvis också följa utvecklingen och rätta sina steg efter den. 131 HANS (M): Världen står inför fundamentala utmaningar. Det är utmaningar som kan bli till problem om vi inte hanterar dem på rätt sätt. I spåren av klimatförändringar som sker inför öppen ridå måste den samlade mänskligheten hantera kommande behov av att klara livsmedelsförsörjningen, av att med en åldrande befolkning upprätthålla global hälsa, av att ha energi som räcker och fungerar på ett uthålligt sätt och av att ha kommunikationer som fungerar och därtill hörande säkerhet i världen. Historien visar att välstånd byggs bäst på marknadsekonomins och demokratins grunder. Den fria marknadsekonomin var trofén som kommunister och socialister ville fånga under det senaste seklet. Men när socialister har använt ekonomin och utrikespolitiken som experimentlåda har det alltid slutat på samma sätt: med fattigdom och ofrihet, långt bort från pamfletternas socialistiska slagord och alltför nära vad alla berörda människor kallar fasansfullt. Med i fallet följde i många länder slutet på demokratin, och decennier av uppgivenhet blev verklighet för hundratals miljoner människor. Det var människor som inte hade turen att leva i västvärlden. Ur spillrorna av dessa osunda experiment har marknadsekonomin rest sig och bestått. Det ser däremot sämre ut för demokratin i världen. har sett en global försämring av såväl politiska rättigheter som medborgerliga friheter . En viktig insikt är att den demokratiska utvecklingen inte kan tas för given. Det kan inte heller demokratin. Inte bara våld och terrorism är demokratins fiender. Demokratin utmanas även av såväl den röda vänstern som de bruna populistiska rörelserna. De kallar sig ömsom nationalister, ömsom konservativa eller rätt och slätt någon sorts höger. I själva verket är de ingetdera då nationen är det redskap och den kontext de använder som sin politiska arena. Konservatismen är en hemkokt brygd av lånta fjädrar, och högern är en etikett som dessa auktoritära krafter klistrar på sig själv. Förlorare är demokratin som sådan men framför allt alla de människor som sakta men osäkert ser sin yttrandefrihet strypas av dem som vill ha monopol på sitt tyckande. Det sker i såväl öst som väst. I en osäker och snabbrörlig värld är det nödvändigt att vara uppmärksam på extremism och radikalisering. En värld med fler liberala demokratier skulle vara en säkrare och rikare värld för och den svenska befolkningen liksom för världens övriga befolkning. Med det sagt är mänskliga rättigheter och demokratisk utveckling mål i sig, inte bara medel för att uppnå säkerhet och välstånd. Teknikutvecklingen är snabb och inte alltid förutsägbar. Artificiell intelligens är ett exempel där målbilder och resultat ofta ser helt olika ut. AI som utvecklas under internationellt kontrollerbara och regelstyrda former kan forma oanade möjligheter för människor och mänskligheten. AI i händerna på destruktiva och auktoritära krafter kan dock bjuda på motsatsen. Ett viktigt intresse för utrikespolitik är vårt gemensamma välstånd. Svensk konkurrenskraft, innovation och handel är en förutsättning för jobb och tillväxt. Här måste utrikespolitiken bidra till att värna marknadsekonomin och till att öka utbytet av varor, tjänster och idéer. En ambitiös frihandelsagenda och att stå upp för det globala utbytet av varor och tjänster är en styrka. I frånvaro av gemensamma internationella regler blir den starkes makt lag. Få aktörer är bättre lämpade än EU för uppgiften att försvara den regelbaserade och multilaterala världsordningen. EU bör därför lägga mycket energi och kraft på att driva en ambitiös frihandelsagenda med moderna avtal och på att stå upp mot europeisk protektionism. När en av viktigaste handelspartner – – nu lämnat EU ligger det i och EU:s absoluta intresse att hitta en hållbar och långsiktig frihandelsgemenskap. Likaså måste den tyvärr svagare ömsesidigheten på handelsområdet mellan och återetableras till en fungerande transatlantisk länk. Det måste ligga i båda parters intresse att kunna finna samsyn om det som man har gemensamma intressen i. Detta gäller inte minst i förhållande till . Lika regler och lika villkor måste gälla i utbytet med . EU måste tillsammans med och andra likasinnade länder öka pressen på att öppna sina marknader. i våra länder måste granskas med samma måttstock som våra egna i vad gäller konkurrens, subventioner, ägandeförhållanden och korruption. Frihandeln måste vara dubbelriktad. På kinesiska heter ömsesidighet huhui. Det används tyvärr väldigt sällan i dagligt tal i . De stora globala utmaningarna består och måste hanteras. De går att hantera om vi vill och fattar rätt beslut. Marknadsekonomi, handel och demokrati är nycklarna till kommande generationers goda liv. Om vi tappar bort dessa nycklar riskerar världen att gå i baklås. Där kan och ska alltid vara världens bästa låssmed. 132 (C): Äntligen har det blivit min tur i denna utrikespolitiska debatt att sätta lite fart på det hela! Jag vill ta tillfället i akt att under mitt inlägg lyfta fram en ödesfråga, vårt kanske viktigaste internationella samarbete och hur vi bygger en rikare och tryggare värld. Ni som har hört mig förr i utskottet anar nog vad det kommer att handla om. Min kollega har redan väckt ödesfrågan i sitt anförande. Hon talade om klimathoten och vikten att fortsätta att inte bara genomföra åtagandena i utan också fundera över hur vi i EU-kretsen och en koalition av konstruktiva och villiga parter skärper åtagandena så att vi kan klara av klimatutmaningen. Det är helt enkelt inget vi kan skjuta över till kommande generationer. Vi har ett ansvar att driva på internationellt. Vi har också ett ansvar att minska våra egna utsläpp i . Om vi ska klara detta är det just rika välutvecklade länder som måste minska sin klimatpåverkan. Jag vill dock lyfta upp det tredje benet i svensk klimatpolitik, klimatbiståndet. Det är fantastiskt att det finns en bred enighet här i kammaren från höger till vänster om att vi ska ha ett klimatbistånd, men jag tror att tiden är mogen för att vi också talar om vilket klimatbistånd vi ska ha. Självklart kommer vi att behöva jobba med klimatanpassning. Jag har inget emot att vi bidrar till internationella fonder och ett multilateralt arbete. Men det är också värt att tänka över om vi inte skulle kunna effektivisera och fokusera klimatbiståndet. Jag kommer inte att ta upp alla tankar jag har om detta, men jag vill nämna några exempel på vad man skulle kunna göra för att växla upp det hela. Jag och tror att det är av vikt att vi ser ett större inslag av privat samverkan och innovativa finansieringsformer för att växla upp det svenska klimatbiståndet. Vi tror att det vore bra om vi ökar anslaget för etablering av små och medelstora företag med grön ny teknik. Vi skulle gärna se om Sida kunde utveckla ett slags one-stop shop för näringslivet och för dem som vill vara med i att snabba på detta. Detta är som sagt viktigt för att vi ska ha ett klimatbistånd som inte bara gör skillnad på papperet utan faktiskt också leder till utsläppsminskningar världen över. De bärande principerna för vad vi vill göra med klimatbiståndet är att fokusera på det vi gör allra bäst, på det som får mest effekt och på det som kanske ingen annan gör. Dessa bärande principer tror vi i i högre grad skulle behöva påverka hela biståndsarbetet i den svenska bistånds- och utvecklingspolitiken. Vi behöver fundera på vilka de svenska mervärdena är, inte nödvändigtvis i meningen vad som tjänar bäst utan snarare var vi måste gå in för att ingen annan vill vara med och bidra. Det kan till exempel gälla jämställdhet och utbildning för flickor och pojkar. Vi ser att stora och starka krafter backar undan från det. Där blir det viktigare än någonsin att är med. Det kan handla om att göra det som vi tror har mest effekt. Om vi tror att det finns saker som vi gör bra måste det rimligtvis också finnas saker som vi gör mer eller mindre bra. Detta kräver nog en tuff diskussion och tankeverksamhet för det svenska biståndskollektivet och politiken. Men det är avgörande både för att den internationellt sett unika svenska biståndsviljan fortsatt ska finnas och för att biståndet ska göra som mest nytta för de människor vi vill hjälpa och de samhällen som vi vill hjälpa till att bygga. Jag sa också att jag skulle tala lite om det som bygger en rikare och tryggare värld. Inte heller här kommer jag att hinna ta upp precis allt. Det är inte oviktigt att vi också får med handelspolitiken. Om biståndet och utvecklingspolitiken är en del för att bygga en rikare och tryggare värld vet vi att det är frihandel och ökad ekonomisk frihet och egenmakt som bygger både tryggare och säkrare individer och välståndsutveckling. Detta bidrar till att bekämpa fattigdomen i världen och lyfta människor ur den. bör verka inom EU för frihandel och för att de handelsavtal som vi ingår ska bidra till ökad hållbarhet och stärka de värden som unionen bygger på. Vi kan exempelvis arbeta för att göra hållbarhetskapitlen i våra handelsavtal bindande genom att ställa krav på att man måste ratificera vissa internationella konventioner. Man kan även i större utsträckning skriva in möjligheter att suspendera avtal om en motpart bryter mot det. Som ledamot av och sann nordist måste jag få fästa uppmärksamheten på det nordiska samarbetet. Jag blev väldigt glad över att utrikesministern i utrikesdeklarationen fastslog att vi ska fortsätta att sträva mot den vision som ministerrådet har fastställt om att ska vara världens mest integrerade region . Jag är glad över att den nya samarbetsministern, som var här , också har lovat att hon ska driva på sina ministerkollegor för att de också ska tänka nordiskt i sitt dagliga arbete. Jag tror att det är precis detta som behövs om vi vill att ska bli världens mest integrerade region och att nordiska medborgare inte ska stöta på hinder när de vill bygga sina liv och sina företag, utbilda sig eller träffa sin partner över nordisk gräns. Det är inte mer nordisk politik som krävs, utan det är dagspolitiken, klimatpolitiken, säkerhetspolitiken och utrikespolitiken som ska bli mer nordisk redan från början. Som jag har sagt förut finns det inget att förlora men allt att vinna på nordiskt samarbete. Just därför tror jag att det kan vara vårt allra viktigaste internationella samarbete. 133 (V): Herr talman och åhörare! lyfte redan i sitt anförande fram den stora ekonomiska ojämlikhet som finns i världen, men eftersom ojämlikhet för med sig sådana enorma problem för de människor som är utsatta väljer jag att fortsätta på samma ämne. Världens 2 153 dollarmiljardärer äger mer än de fattigaste av jordens befolkning. De 22 rikaste männen äger mer än alla kvinnor i – som om dessa 22 män ansträngt sig och jobbat mer än alla kvinnor! Det är dags att krossa myten om att de som är rika är det för att de har ansträngt sig och jobbat mer. De är rika för att systemet är riggat för dem. Vad får då dessa avgrundsdjupa inkomstklyftor för konsekvenser? Jo, de med låga inkomster får exempelvis sämre vård, utbildning och arbetsvillkor samt mindre utrymme i samhället. Människor förvägras rätten till makt och inflytande över sin egen livssituation. I ojämlikhetens spår följer ohälsa, våld och sexuella övergrepp. I många länder får människor inte ens lov att engagera sig i civilsamhällesorganisationer eller demonstrera. Detta leder till ännu sämre livsvillkor för många, medan de rika blir ännu rikare. Det finns dock lösningar. Det går att förändra och fördela världens resurser mer rättvist, och vi måste göra det . Bland annat måste vi betala vad det kostar att producera en vara på ett sätt så att alla arbetare, såväl kvinnor som män, i alla led får sjysta arbetsvillkor och löner. Vi måste se till att hela produktionen, inklusive transporter, är ekologiskt och klimatmässigt hållbar. Vi måste se till att alla människor får göra sin röst hörd. Vi måste se till att alla får rätt att bestämma över sin egen kropp och sin sexualitet. vill därför bland annat ha sjysta och rättvisa handelsavtal, införa lagar i enlighet med human rights due diligence, stoppa skatteflykten, införa additionellt klimatbistånd och satsa mer på SRHR. Så länge de för mänskligheten så skadliga inkomstklyftorna kvarstår måste bidra genom bistånd. Det är vårt ansvar som rikt land att göra det vi kan för att människor ska slippa hunger, sjukdom och förtryck. Därför är det viktigt att av vår bni går till bistånd. är bäst i klassen när det gäller att använda sitt bistånd på ett effektivt sätt, enligt OECD-Dac. Ändå finns det partier i som påstår att vi bara kastar ut pengar helt utan kontroll och därför borde minska på biståndet. Det finns alltså partier som först sänker skatter och ger städbidrag åt de rika och sedan har mage att säga att det inte finns pengar till den svenska välfärden och att biståndet därför borde minskas. Men än så länge har det svenska folket inte gått på den bluffen. En majoritet av de som bor i anser fortfarande att biståndet är viktigt och ska ligga kvar på samma nivå som . Förutom det självklara med bland annat additionellt klimatbistånd, humanitärt bistånd, bistånd till sjukvård och så vidare behövs bistånd till de som står upp för mänskliga rättigheter. När vi nås av rapporter om skjutna eller fängslade journalister, förbjudna tidningar eller att militär sätts in mot demonstranter har vi ett ansvar att agera. lyfts ofta fram som ett varnande exempel på hur demokrati och föreningsfrihet inskränks. Det mest kända exemplet är troligtvis den så kallade agentlagen som tvingar opinionsbildande organisationer med finansiering från utlandet att registrera sig som ”utländska agenter”. Inskränkt mötesfrihet, statligt styrda civilsamhällesorganisationer och falska anklagelser mot forskare och oppositionella är ytterligare verktyg som Putins regim använder för att tysta människorättsförsvarare. Ett exempel på denna strategi är den ryske forskaren, historikern och MR-aktivisten som har kartlagt offren för terror i . Denna forskning har inte enbart betydelse för att vi ska förstå hur farligt det är med auktoritära samhällen. Dessutom har många familjer, även svenska och finska, genom hans verksamhet fått klarhet i försvunna släktingars öden. En av dessa familjer är min egen. besökte jag Sandarmokh i , en plats med massgravar för dem som föll offer för terror. En av de tusental som ligger där är min morfars bror . Släkten trodde att han hade försökt åka till med ett skepp som sedan förliste. Men det visade sig att han hade åkt från det fattiga norra till för att arbeta i skogen. I hann gifta sig och få två barn innan han ansågs vara emot stalinismen och dömdes till döden genom nackskott. Tusentals familjer hade inte fått vetskap om sina anhörigas öden om inte Dmitrijev forskat i de dokument som finns kvar. Tack vare Dmitrijev har jag kunnat träffa barnbarn och barnbarnsbarn. För är demokrati och mänskliga rättigheter inte förhandlingsbara.