prot · H709140 · 2020-06-16 00:00:00 — kan göra det eftersom vi bedriver en ansvarsfull finanspolitik som säkerställer att resurser kan tillföras för att rädda såväl liv som jobb och företag. Men det är ändå viktigt att vi har med oss att vi är en internationell aktör. Även om vi drabbas av virusets framfart står vi förhållandevis mycket starka. Alla länder är inte i samma situation som vi, med en utbyggd välfärd och internationellt konkurrenskraftiga företag som bidrar till den välfärden. Vi i har drabbats hårt av virusets framfart. Stora insatser genomförs i välfärden i normalfallet, och bristerna har aktualiserats på ett väldigt tydligt sätt . Hur som helst är de senaste månadernas insatser inte annat än otroligt imponerande och värdefulla. Vi är många som känner en stor tacksamhet för dem. I ljuset av olika frågor som ska ta ställning till, exempelvis den här, tycker jag att det ska sägas att välfärden inte kan tas för given. Det är långt ifrån alla världens länder som i likhet med oss har en utvecklad ekonomi och en generell välfärd i detta läge. Jag tycker personligen att vi på många sätt, detta inkluderat, ska bidra till att göra världen till en lite bättre plats, så att människor får sina behov tillgodosedda och rättigheter tillvaratagna och så att ekonomin kan utvecklas. , som har en liten och exportberoende ekonomi, har i ett långsiktigt perspektiv intresse av att länder utanför vårt eget mår väl. Vi vill att de ska få en starkare ekonomi än vad som är fallet , eftersom vi tjänar på det i ett långsiktigt perspektiv. Liksom vi drabbas våra medmänniskor i andra länder hårt av virusets framfart. Då behövs tillgång till pengar för att världen i så stor utsträckning som möjligt ska klara sig lindrigt undan pandemins konsekvenser – därav detta förslag, som är ett steg framåt. har i bred enighet, med undantag för , beslutat att det är rimligt att ställer lånemedel till förfogande i den akuta situation som uppstått till följd av coronapandemin. Det är ett högst anständigt beslut. Om det inte fattas tar pengarna slut ungefär . Det innebär att vi kapar möjligheten till ekonomisk utveckling och möjligheten till en global ekonomi som kan återhämta sig. Där behövs både stora och mindre insatser. Medgivande för att ingå ett avtal om lån till () Det beslut vi ska fatta är alltså ett anständigt och solidariskt beslut som möjliggör kapital som så väl behövs för låginkomstländer. Det betyder inte att ska ta en oproportionerligt stor del av ansvaret för detta. Det innebär bara att vi ska bidra tillsammans med andra, till exempel och , för att säkerställa välståndet för så många som möjligt. Det vi ska besluta om är ytterligare lånemedel som täcker behovet inom IMF:s fond Poverty Reduction and Growth Trust, PRGT. Det gäller vår del inom detta . 50 (SD) replik: Från håll vill jag redogöra för vår utgångspunkt. Problemet med dessa typer av program, som IMF sjösätter och äskar pengar för, är att de tenderar att förr eller senare omvandlas till skuldavskrivningar. Man har en dokumenterad historik av att skriva av andra länders skulder. Därför kan inte detta betraktas på något annat sätt än som bidrags- eller biståndspolitik. Vi skulle dock ha haft större förtroende för de så kallade utlåningsprogrammen om lånen de facto betalades tillbaka i större utsträckning. Sedan vill jag bemöta ett par saker som sa i sitt anförande. Några av de länder som vi skänker pengar till, exempelvis – 21 miljoner för en månad sedan – ligger i toppen av korruptionsindex. Det är skurkstater det handlar om i väldigt många fall. De jobbar inte med den typ av politik som är viktig för Socialdemokraterna – jämställdhet, miljöfrågor och så vidare. Framför allt kränker man grundläggande mänskliga rättigheter i de här länderna. På vilket sätt är ledamoten övertygad om att dessa pengar inte används för vidare korruption i exempelvis ett land som ? Ledamoten gör en poäng av att bidrag skulle leda till välstånd. Det finns över huvud taget inte något sådant kausalt samband, så det argumentet faller. var ett fattigt land . Det har aldrig mottagit en krona i bistånd men är en av världens framstående nationer i ekonomisk mening. har tagit emot hur mycket bistånd som helst men har inte utvecklat något välstånd. Jag vill bara poängtera att det inte finns något sådant kausalt samband. Det finns ingen empiri för det påståendet. 51 (S) replik: Jag noterar att ledamoten inte tycks inse att vi lever i en värld där vi är starkt beroende av en fungerande omvärld, som vi har både sociala och ekonomiska intressen av. skulle faktiskt inte fungera utan internationell handel. Vi är en del av ett internationellt system. Att vi bidrar till ett sådant system är naturligt och rimligt. Vi har – utöver solidariteten – ett intresse av att världen fungerar. Vi kan inte göra allt. Det förslag som ligger på bord löser inte alla världens problem, långt ifrån. Men frågan som jag ställer mig är: Blir världen bättre, med mindre korruption, för att länder inte får tillgång till kapital över huvud taget? Är det inte sådana situationer som brukar öka spänningar och riskera att leda till mycket mer dåligt här i världen? 52 (SD) replik: Medgivande för att ingå ett avtal om lån till () Detta har absolut ingenting med handel att göra över huvud taget. är ett handelsvänligt parti. Det är någonting som vi återkommande betonar i våra politiska förslag. Vad gäller ledamotens fråga angående korruptionen: Hur ska man som svensk skattebetalare och väljare kunna utkräva ansvar av de politiska partierna? Hur säkerställer regeringen att de här pengarna inte går till mer korruption? Det blir en väldigt konstig ordning att skicka pengar till länder som ligger i toppen av korruptionsindex och där mänskliga rättigheter kränks och sedan hoppas att det på något sätt löser sig med tiden eller dylikt. Man måste redan i detta läge ställa vissa krav och se till att de efterlevs. Sedan kan vi börja prata om bistånd och om regelrätta lån, inte bidrag, som det är fråga om i detta sammanhang. Jag får inget svar på min fråga, så jag omformulerar den. Hur säkerställer ledamoten, regeringen och Socialdemokraterna att de här pengarna inte går till att fördjupa korruptionen i ett land som ? 53 (S) replik: Jag tycker inte att det är en konstig ordning att deltar i sådana här internationella program. De flesta partier i finansutskottet tyckte också att det var rimligt. Det är jag glad för. brukar ofta prata om att man ska hjälpa till på plats och göra insatser nära de platser där problemen finns. Jag noterar att man i det här fallet tycker precis tvärtom. Man tycker faktiskt precis tvärtom i snart sagt alla sådana här fall. Det tycker jag är lite beklämmande och lite skenheligt, skulle jag nog vilja uttrycka det. Hur ska då säkerställa det här? Det gör vi genom att vi är en del av IMF. Vi fortsätter att verka på den arenan för att säkerställa att detta hanteras på rätt sätt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 18.) § 15 Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad betänkande 2019/20:UbU23 Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad (prop. 2019/20:127) Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad 54 (SD): Vi ställer oss såklart bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 8. Propositionen vi debatterar handlar om fjärr- och distansundervisning. Detta är egentligen två olika studieformer. Fjärrundervisning sker i realtid med en lärare som leder utbildningen via digitala verktyg. I distansundervisningen används däremot ett i förväg producerat material som distribueras till eleven digitalt för självstudier. Båda dessa studieformer ställer andra krav än den ordinarie undervisningen, som företrädesvis sker i klassrummet. är angelägna om att bevara glesbygdsskolor och är positiva till fjärrundervisning som ett sätt att bidra till dessa skolors överlevnad. Vi ser dock en stor risk att det mervärde som eleverna har utlovats går om intet ifall kraven på närvarande vuxna vattnas ur. Vi anser att eleverna ska möta fysiskt närvarande utbildade lärare som pedagogiskt leder lektionerna även vid fjärrundervisning. Vi ställer oss därför inte bakom regeringens förslag om att tillåta obehöriga lärare för det ändamålet. Detsamma gäller för modersmålsundervisning, som vi för övrigt vill avskaffa helt. Gymnasieskolans språkintroduktionsprogram används som ett verktyg för integration av nyanlända. Att sänka kraven på behörighet skulle ytterligare försvåra den processen, anser vi. Vi behöver fler lärare, inte färre. Att sänka kraven på lärarbehörighet är helt fel väg att gå. Distansundervisning kräver väldigt hög kvalitet på utformningen av utbildningsmaterialet för att fungera. Det måste även finnas en stor förutsägbarhet för vad eleverna upplever som svårt, komplicerat eller invecklat. Tyvärr är det material vi ser av blandad kvalitet och alltför ofta direkt dåligt. Vi får inte glömma bort att det inte finns någon lärare som kan ge direkt stöd eller vara bollplank vid distansundervisning. har uppskattningsvis 5 500 hemmasittande skolelever, vilket är ett misslyckande för alla som på något vis har ett ansvar för svensk skola. Vi beklagar att de små elevanpassade undervisningsgrupperna försvann med den inkluderingstanke som varit rådande i svensk skolpolitik . Vi befarar att regeringens förslag till distansundervisning för elever med dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik snarare kommer att permanenta det utanförskap som de hemmasittande eleverna upplever. Specialpedagogiska skolmyndigheten delar våra farhågor och avstyrkte förslaget med motiveringen att dessa elever kommer att hamna ännu mer utanför. avstyrkte förslaget i remissrundan av skälet att distansundervisning inte är en godtagbar lösning för elever som har eller har haft problem med sin skolgång. Vi vill, mot bakgrund av ovanstående, att distansundervisning används med varsamhet. Vi anser att det är betydligt bättre att återgå till en fungerande skola som upplevs som välkomnande för dessa elever. Vi är dock inte främmande för att prova distansundervisning i en försöksverksamhet, med utbildningsmaterial utformat av behöriga lärare. Först efter tydligt bevisade framgångar vill vi gå vidare med den formen av undervisning. Fjärr- och distansundervisning fungerar generellt sett bäst för de elever som har hög motivation och sämst för dem som har låg motivation. Låt oss inte glömma bort det. Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad Regeringen försöker lösa problem med för få behöriga lärare och för många elever med underkända betyg genom att sänka ambitionerna. Det börjar bli ett mönster. Det är självklart helt fel väg att gå. Det är definitivt inte ett sätt att utveckla en skola i världsklass. Erkänn problemen och försök lösa dem – många är svåra – i stället för att sänka kraven. Den pågående pandemin, där vi mer än någonsin har använt studier via datorn, har tydligt visat på behovet av att träffas fysiskt med det sociala samspel det innebär. Vi kan dock inte bortse från fördelarna med utbildning via datorn i en sådant krisläge vi just nu befinner oss i. Möjligheten till distansundervisning som komplement har tjänat oss väl. Det måste vi erkänna. Men vi ska nog låta det stanna där tills vidare. I ett läge där våra elevers skolresultat sjunkit sedan den första PISA-mätningen , där visade höga resultat, bör vi inte experimentera för mycket med den typen av verktyg. Betydelsen av duktiga lärare som fysiskt träffar sina elever, som ser dem och återkopplar både mellanmänskligt och kunskapsmässigt, kan inte överskattas. Våra barn och unga behöver fler närvarande vuxna, inte distansering. 55 (V): kommer att gå till historien som då vikten av ett starkt och jämlikt välfärdssamhälle blev tydligare . Några av de yrkeskategorier som förtjänar ett tack är bland annat förskolans och skolans personal. Det tacket ska inte komma i form av applåder eller statusuppdateringar. Det ska komma genom mer resurser och bättre arbetsmiljö för alla dem som arbetar inom förskola, skola och övrig utbildningsverksamhet. De är några av yrkeskategorierna som har sett till att barn till undersköterskor, sjuksköterskor, läkare och omsorgspersonal har kunnat få sin barnomsorg och utbildning även under pandemin, vilket varit en viktig förutsättning för att upprätthålla kapaciteten inom vården och omsorgen. kräver verkligheten att vi använder oss av alternativa metoder för undervisning. Fjärrundervisning och distansundervisning är två av dem. ser positivt på möjligheten att erbjuda fjärrundervisning och distansundervisning när omständigheterna kräver det. Men vi vill vara noga med att säga att vi inte vill gå lika långt som regeringen föreslår. Det är välkommet med tydligare regleringar. Men frågan är om det inte finns en risk att vi på otillräckliga grunder släpper för många av de regler som funnits tidigare för distans- och fjärrundervisning. delar den grundläggande syn på skolan som lyfter fram i sitt remissvar att skolans uppgift inte bara är att förmedla kunskap i de olika ämnena eller kurserna. Skolan har en för samhället mycket större uppgift. Relationen mellan lärare och elev och ett förtroendefullt klimat är av stor betydelse vid inlärningen. Undervisning och inlärning sker i ett socialt samspel. Därför menar vi att bör slå fast att fjärrundervisning inte ska vara tillåten i andra ämnen än modersmål och integrerad samisk undervisning på lågstadiet. På mellanstadiet menar vi att fjärrundervisning inte bör vara tillåten i andra ämnen än modersmål, moderna språk och integrerad samisk undervisning. Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad Det finns även andra aspekter som är viktiga i detta. Fjärr‑ och distansundervisning ska inte kunna användas i syfte att lägga ännu mer arbetsuppgifter på skolans personal eller att ha större barngrupper per personal. Det ska vara ett komplement till och inte en ersättning för ordinarie undervisning. Jag vet att vi i utbildningsutskottet delar den synen, i varje fall bland de flesta partierna. Det finns även ytterligare en aspekt. Det handlar om de vinstdrivande aktörerna som finns inom skolan. För dessa aktörer har alltid nya metoder tagits fram för att kunna göra ännu större vinst på våra skattepengar och på bekostnad av barnen och personalen. Därför menar vi att det bör finnas en tydlig reglering när det kommer till den frågan inte bara i den ordinarie skolverksamheten utan även i distansundervisning och fjärrundervisning. Med det sagt vill jag yrka bifall till reservation nr 5. 56 (KD): Det är nog inte ofta en fråga som utretts och letar sig fram till är så rykande aktuell som just den som dagens betänkande handlar om. När jag som ganska ny riksdagsledamot blev inbjuden till ett studiebesök på Korrespondensgymnasiet i blev jag imponerad över den försöksverksamhet som man bedriver där för elever av väldigt olika slag. Det kan vara elitidrottare som pluggar parallellt med träningsläger och tävlingar runt om i världen. Det kan vara barn till diplomater, biståndsarbetare eller andra utlandssvenskar som på detta sätt kan fullfölja sin svenska utbildning i stället för att behöva växla över till en nationell eller internationell skola i det land där deras föräldrar arbetar. Det kan vara elever som av olika skäl inte kan gå i den traditionella skolan på grund av sjukdom eller funktionsnedsättning. Man har också goda resultat med hemmasittare. På Korrespondensgymnasiet använder man sig av en kombination av undervisningsformer som har visat sig fungera bra och som skulle kunna fungera som modell för fler utbildningsanordnare. Det handlar både om distansundervisning för elever som finns i en annan tidszon – och som givetvis också kan kompletteras med digitala möten eller då både eleven och handledaren är vakna – och fjärrundervisning i realtid och under vissa perioder så kallad närundervisning, då eleverna är fysiskt på plats för att göra vissa labbmoment och annat praktiskt. Problemet de beskrev på Korrespondensgymnasiet i var att lagstiftningen inte medger den här typen av blandformer. har aktualiserat hur viktigt det är att uppdatera regelverket kring fjärr- och distansundervisning. Därför blev jag besviken när propositionen kom. Visserligen har man gjort anpassningar, men regelverket är fortfarande väldigt uppdelat. Exempelvis medger inte regelverket att en lärare som bedriver fjärrundervisning har några elever hos sig i klassrummet . Det blir ju absurt om man på en liten glesbygdsskola, eller till exempel i modersmålsundervisning, har några elever som ska undervisas i ett ämne tillsammans med några andra elever på en annan skola. Även om läraren fysiskt finns på den första skolan måste alltså eleverna i samma skola vistas i ett annat klassrum, med handledare, i stället för att vara i det klassrum där den undervisande läraren befinner sig. Då utnyttjas inte resurserna effektivt. Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad av coronapandemin var det många skolor som prövade på olika modeller för att minska smittspridningen. Ett exempel jag hörde om var när en grundskoleelev med lätta förkylningssymtom, som i normala fall skulle ha gått till skolan, kunde vara med och följa lektionerna via webbkamera. Det blev inte något merarbete för läraren, som annars hade fått ägna särskild tid åt att hålla kontakten med hemmet och skicka hem instruktioner och arbetsuppgifter till eleven. På det här sättet gick eleven inte heller miste om någonting i klassrummet och kunde till och med vara med i grupparbeten under de dagar symtomen höll i sig. upptäckte man dock att detta faktiskt stod i strid med den gällande lagstiftningen men också med den tillfälliga förordningen och den tilltänkta kommande lagen efter denna proposition. Propositionen ger ökade möjligheter att använda fjärr- och distansundervisning. Det välkomnar vi kristdemokrater. Det bidrar exempelvis till att elever i glesbygd kan få undervisning av en behörig lärare utan att behöva pendla långa sträckor. Elever med samiska som modersmål får bättre möjligheter att få sin rätt till modersmålsundervisning tillgodosedd. Vi kristdemokrater vill att denna förändring även ska gälla för de andra nationella minoritetsspråken, vilket märkligt nog tycks ha förbisetts i propositionen. Sammantaget anser vi att regelverket borde medge större flexibilitet genom att man exempelvis skulle kunna kombinera olika undervisningsformer. har också våren gett många lärare och andra insikt i både för‑ och nackdelar med att utan reglering utsättas för förväntan att tillgodose önskemål om fjärr- och distansundervisning parallellt med klassundervisning. Vi har stor förståelse för den oro som lärare kan känna för att fjärr‑ och distansundervisning ska lägga ytterligare sten på börda när det gäller lärares redan ansträngda arbetssituation. Därför är det viktigt att poängtera att vårt förslag om ökad flexibilitet inte gäller något fritt valt arbete utan avser elever som av fysiska, psykiska eller andra skäl har beviljats att, när det är lämpligt, delta i fjärr- eller distansundervisning från hemmet eller från annan plats. Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till reservation 6. Jag står självfallet bakom alla våra övriga yrkanden. 57 (S): Jag är från , min dialekt till trots. Där är det kallt och krispigt när det är vinter, men är det fullt av mygg och ljust dygnet runt. Det är också glest mellan husen i . Inför dagens debatt har jag med hjälp av statistikverktyg Lärarkollen kollat hur det ser ut med andelen heltidstjänster bemannade med legitimerade lärare i 14 kommuner. Jag noterar två saker, fru talman: För det första att andelen legitimerade lärare varierar stort mellan kommunerna och för det andra att det tycks finnas en korrelation mellan andelen legitimerade lärare och hur tätt det är mellan husen i dessa kommuner. De sex Norrbottenskommuner som har lägst andel legitimerade lärare i har också en befolkningstäthet på mellan 0 och 1 invånare per kvadratkilometer. Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad Lärarbristen är allvarlig, och senaste prognos över lärarbristen visar att den är här för att stanna en mycket om inte vi gör allt vi kan för att motverka den. betänkande 23 behandlar propositionen om fjärr- och distansundervisning. Reformen som föreslås i den är inget stort systemskifte som ensamt kommer att lösa lärarbristen, men den kan vara en viktig dellösning. Förslaget innebär att det blir möjligt för skolhuvudmän att använda fjärrundervisning när det inte finns behörig lärare att tillgå. Meningen är såklart att bättre kunna tillgodose alla elevers rätt att få undervisning av legitimerad och behörig personal. Detta är viktigt i hela Skolsverige men kanske allra mest akut i kommuner där det är glest mellan husen. Kanske en eller annan byskola i inland som annars inte hade kunnat vara kvar inte behöver avvecklas när den här reformen finns på plats. Kanske en eller annan elev i glesaste bygder som annars hade fått väldigt lång väg till undervisning i vissa ämnen då inte alls behöver göra den resan – eller åtminstone inte lika ofta. Jag deltog i ett rundabordssamtal, där det deltog människor från alla delar av Skolsverige. Olika platser och olika yrkeskategorier i skolan fanns representerade. Skolkuratorn som medverkade vittnade om att distansundervisningen har lett till ökad närvaro för vissa grupper av elever i gymnasieskolan. Det är de elever som vi vanligtvis refererar till som hemmasittare, alltså elever med problematisk skolfrånvaro. Den målgruppen ska framöver kunna erbjudas distansundervisning som särskilt stöd. Distansundervisning ska också kunna vara lösningen på några andra situationer som gör det svårt att ordna rimlig utbildning om den begränsas till endast närundervisning. Till exempel när en elitidrottskarriär eller yrkeskarriär som av nödvändighet innebär mycket resor behöver kunna kombineras med en gymnasieutbildning kan distansundervisning vara en lösning. Huvudregeln ska fortfarande vara att mötet mellan läraren och eleven sker fysiskt, i propositionen kallat närundervisning. Skolan har till uppdrag att socialisera, utveckla samarbetsförmåga och lägga en grund för ett aktivt deltagande i ett samhällsliv som vilar på en demokratisk värdegrund. Dessa delar utvecklas självklart överlägset bäst i det fysiska mötet med andra, både lärare och elever. Inget kan till fullo ersätta att befinna sig i en miljö som stimulerar till lärande och utveckling. Lärarbristen är ett av den svenska skolans topp-två-problem. Det andra är ojämlikheten och segregationen. Lärarbristen förstärks svårt av att skolan har kommit att bli en marknad med i princip fri etableringsrätt, segregerande urvalssystem och oreglerat vinstuttag från de pengar som skattebetalarna har bidragit med för att finansiera barnens skolgång. Marknadsinslagens konsekvenser visar sitt fula ansikte på område efter område. Vinstdrivande friskolor har lägre behörighetsgrad, lägre lärartäthet, lägre löner och högre betygsinflation än kommunala skolor. Men vi får också återkommande rapporter om andra problem, till exempel konkurser som ställer elever utan utbildning, marknadsföringsskandaler och statsbidragsfiffel. Fjärrundervisning, distansundervisning och vissa frågor om entreprenad Jag drar mig till minnes ett stort avslöjande av och 2013. De ansökte om plats för två fiktiva elever och tog med en dold kamera till ett antal olika friskolor. Den fiktiva elev som beskrevs som högpresterande flicka fick positiva besked, men den fiktiva elev som hade svårigheter i skolan eller var stökig fick inte plats på samma skolor vid samma tillfälle. Avslöjandet var alltså att friskolor då, 2013, sorterade bort besvärliga elever. Friskolorna lät med anledning av reportaget meddela att det fanns anledning att ha en diskussion om etik i branschen. publicerade en artikel som visar att inte mycket har hänt.