prot · H80943 · 2020-11-27 00:00:00 — Regeringens säkerhetspolitiska utredare skrev nämligen i sin säkerhetspolitiska omvärldsanalys på uppdrag av regeringen att den mest påtagliga militära effekten av ett svenskt Natomedlemskap vore att den osäkerhet som råder om ett gemensamt uppträdande i och hur det skulle gestalta sig undanröjs och västs samlade militära förmåga ökar. På ren svenska: Om gick med i Nato skulle säkerheten och stabiliteten i närområdet öka, inte minska, och det är precis tvärtemot regeringens säkerhetspolitiska linje. Jag vill avslutningsvis ställa en fråga till utrikesministern som jag tycker är principiellt viktig. I svaret står det att Försvarsberedningens underlag utgör ett viktigt bidrag till utformningen av den samlade säkerhetspolitiska linjen i . Jag undrar då om regeringen inte känner sig bunden av de överenskommelser som ingås i Försvarsberedningen mellan de åtta partier som faktiskt sitter och förhandlar där. Jag tror att svaret på frågan om hur djup regeringens intention att hitta breda lösningar inom säkerhets- och försvarspolitiken är kommer att tolkas av oss. 52 Utrikesminister (S): Som jag anförde inledningsvis, och till skillnad från vad påstår, innebär inte den formulering som hänvisar till en förändring i förhållande till innevarande försvarsbeslutsperiod. Även i inriktningspropositionen –2019 står det: ”Hot mot fred och säkerhet avvärjs bäst i gemenskap och samverkan med andra länder och organisationer.” ”är inte med i någon militär allians.” Att regeringen i den aktuella totalförsvarspropositionen åter konstaterar att inte är med i någon militär allians innebär alltså inget nytt. Det understryks även av den mening som föregår detta konstaterande, som lyder: ”säkerhetspolitiska linje ligger fast.” Någon ändring av den svenska säkerhetspolitiska linjen kan således inte utläsas av propositionen. Interpellantens tolkning att det är en tydlig vindkantring i linjen är inte korrekt. Jag upprepar gärna att det är en bra svensk tradition att besluten om den säkerhets- och försvarspolitiska inriktningen för den kommande femårsperioden kan antas med brett stöd i denna kammare. är det ingen hemlighet att det inom ramen för den säkerhetspolitiska debatten råder olika syn i vissa frågor bland partier, inte minst när det gäller frågan om ett Natomedlemskap, som vi hörde ta upp. Likväl har vi i Försvarsberedningen och i andra sammanhang kunnat samlas kring huvudriktningen i säkerhets- och försvarspolitik över blockgränserna. Detta är en styrka för . 53 (M): Tack, utrikesministern! Det ledde ju till svaret på interpellationen. Till och med jag förstår ju att den säkerhetspolitiska linjen uppenbarligen ligger fast och att man då inte ska läsa in alltför mycket i den linje som jag ändå tolkar framgår i inriktningspropositionen för försvaret. Det är ju faktiskt en skillnad mellan att bara konstatera att vi inte tillhör någon militär allians och att höja upp den militära alliansfriheten till ett egenvärde och en dygd, som jag tycker att man gör i regeringens säkerhetspolitiska linje när man säger att alliansfriheten tjänar oss väl. Men, som sagt, jag förstår budskapet i detta och att regeringen har en specifik uppfattning. skrev journalisten i att den sista illusionen om alliansfrihet faller med det kommande försvarsbeslutet. Jag tycker att det är en mycket pricksäker beskrivning av den militära alliansfrihetens reträtt i svensk säkerhetspolitik. Det försvarsbeslutet står inför är i många stycken spiken i kistan för den militära alliansfriheten som ett trovärdigt krigsavhållande, säkerhetspolitiskt arrangemang vid kris eller konflikt i vårt närområde. I grunden handlar ju allt detta om att den militära alliansfriheten är dimensionerande för utformningen av vårt försvar. Den är inte heller definierande för vår säkerhetspolitiska inriktning. Därmed anser jag att det inte heller går att säga att den militära alliansfriheten tjänar oss väl. Låt mig ta några exempel ur propositionen som kan belysa det som jag beskriver som motsägelsefullt vad gäller den militära alliansfriheten och vad regeringen faktiskt gör i praktiken. För det första står det i försvarspropositionen att ska ha förmåga att klara sig i en kris eller konflikt upp . Efter detta förväntar vi oss hjälp från någon, och denna någon är naturligtvis Natoländer. Stödet kan bara komma från väster. För det andra har ju regeringen nu beslutat att förlägga de nya organisationsenheterna eller de nya regementena till , , och med utgångspunkt i varifrån man kan få stöd av andra länder, det vill säga att man ska främja stödet från väster till öster. För det tredje säger vi nu att vi ska samordna vår försvarsplanering med andra Natoländer. Det vill säga att vi naturligtvis ska ha en parallell försvarsplanering, men vi går ju in i ett mycket djupare militärt samarbete med Nato. Jag stöder alla dessa initiativ och tycker att de är bra för svensk säkerhet. Men jag tycker att det är motsägelsefullt när utrikesministern säger att den militära alliansfriheten tjänar oss väl när vi i praktiken gör en massa saker som snarare distanserar oss från den militära alliansfriheten. För det fjärde säger också regeringen att om ett nordiskt land blir angripet kommer de andra nordiska länderna att påverkas och sannolikt dras in i en konflikt. Detta är den nordiska säkerhetspolitiska ödesgemenskapen. Men om vi accepterar den tesen, utrikesministern, borde vi fråga oss varför vi inte har ett gemensamt försvar, gemensamma försvarsförpliktelser eller ingår i en försvarsallians. Det är just här som begränsningen i den militära alliansfriheten blir tydlig, för alla de åtgärder jag rabblade upp kopplade till samarbeten med andra länder bygger ju inte på några gemensamma försvarsförpliktelser. Detta innebär att vi till exempel inte kan fördjupa samarbetet med , och andra Natoländer fullt ut så att vi ingår i en gemensam försvarsplanering. Avslutningsvis ska jag ta upp en annan utredare, ambassadör . Han pekade på problemet med att vi nu ligger så nära Nato att vi i det närmaste uppfattas som en Natomedlem men att vi inte åtnjuter de fördelar som ett Natomedlemskap skulle medföra genom att vi skulle få försvarsgarantier och ingå i en gemensam försvarsplanering. Jag skulle vara tacksam om jag kunde få utrikesministerns kommentar på regeringens utredare i dessa frågor. 54 Utrikesminister (S): Den svenska säkerhetspolitiska linjen är inte bara välkänd utan också respekterad i vår omvärld. Den militära alliansfriheten och den svenska säkerhetspolitiska linjen är inget man ändrar i en handvändning. säkerhetspolitik syftar till att garantera vårt lands oberoende och självständighet, värna suveräniteten, värna intressen och grundläggande värderingar och säkerställa att vi har en handlingsfrihet inför politiska, militära eller andra påtryckningar. För regeringen är det viktigt att bidrar till stabilitet, avspänning och förutsägbarhet. Att förändra den svenska säkerhetspolitiska doktrinen skulle få en direkt effekt på vårt säkerhetspolitiska läge i vår del av världen och i . Det skulle bidra till att öka spänningarna i vårt närområde. Därför har regeringen varit mycket tydlig med att det inte är aktuellt med några tvära kast i den svenska säkerhetspolitiken. Omvärldsutvecklingen ställer allt högre krav på en aktiv, bred och ansvarsfull utrikes- och säkerhetspolitik. Det är en politik som bygger på sammanhållning i EU och på samarbete på bred front såväl i och som inom FN, och partnerskapet med Nato. Det är viktigt med en stark transatlantisk länk både för europeisk och för global säkerhet. Vidare krävs att försvarspolitiken fortsätter att utvecklas med ett stärkt totalförsvar och fördjupade bilaterala och multilaterala försvarssamarbeten. De internationella försvarssamarbetena bidrar till att höja det nationella försvarets förmåga och förmågan att agera tillsammans med andra, vilket är ett viktigt säkerhetspolitiskt syfte. Som jag tidigare nämnde har informationen om totalförsvarspropositionen, som är sammanställd av Försvarsdepartementet, delgivits alla våra utlandsmyndigheter. Jag vill återkomma till det som tog upp om att hoten mot freden och vår säkerhet avvärjs bäst gemensamt och i samverkan med andra länder. Vi har ingen annan åsikt om det. Det ligger i svenskt intresse att stärka solidariteten och integrationen inom EU, att upprätthålla fred, stabilitet och förutsägbarhet i vårt närområde och att förankra detta i europeiska och euroatlantiska strukturer. Det går inte att se militära konflikter i närområde som skulle påverka bara ett land. har därför en solidarisk säkerhetspolitik. Denna säkerhetspolitiska inriktning tjänar fortfarande vårt land väl, och regeringen kommer inte att förändra den. Vår säkerhetspolitik ska ha en bred parlamentarisk förankring och präglas av långsiktighet och förutsägbarhet, inte av tvära kast. 55 (M): Utrikesministern säger att den svenska militära alliansfriheten väcker respekt och uppskattas i vårt närområde. Jag tror i och för sig att ett svenskt Natomedlemskap också skulle uppfattas positivt av till exempel de baltiska länderna men även av till exempel , och . Det skulle ge oss nya möjligheter att integrera vårt försvarssamarbete mycket djupare än om vi hade inte bara ett fredstida samarbete utan till och med gemensamma försvarsförpliktelser. Låt mig återgå till grunden för min interpellation, nämligen säkerhetspolitiska linje. Själva syftet med en sådan linje är att deklarera för länder i närområdet vilka intentioner vi har med säkerhetspolitiken i fredstid men också hur vi avser att agera vid höjd beredskap och krig. Min uppfattning är därför att vi behöver en djup och grundlig diskussion om vår säkerhetspolitiska linje inklusive den militära alliansfriheten och vår relation till Nato. En sådan diskussion får inte låsas i någon form av utrikespolitisk identitetspolitik eller fastna i historiska referensramar utan måste utgå från en seriös analys av vårt militärgeografiska läge i norra , de realiteter som detta medför och de intressen vi har att förvalta i ljuset av detta. Här leder faktiskt Försvarspropositionen saker och ting framåt. Den är klarsynt i analysen av att vi alla ingår i ett gemensamt militärgeografiskt område. En sådan analys måste dock också beakta det försämrade säkerhetspolitiska omvärldsläget: illegala annektering av , dess angrepp på och , dess låga tröskel för militär våldsanvändning, dess aggressiva övningsmönster i närområdet och dess hybridkrigföring. Detta är också viktigt för säkerhetspolitiska linje, varför man enligt min mening bör utveckla den till att också innefatta ett svenskt Natomedlemskap. Jag tackar utrikesministern för debatten. 56 Utrikesminister (S): Jag sa inledningsvis att den svenska säkerhetspolitiska linjen är välkänd och respekterad i vår omvärld. hade jag ett möte med Natos högsta politiska organ, . Det var ett långt möte med en massa frågor. Jag fick då ett kvitto på den uppskattning vår säkerhetspolitik och vår roll i närområdet röner. Inte minst gäller det de kommande årens upprustning av försvaret. Att det säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet med många av våra grannländer fortsätter att fördjupas visar också att vi ses som en både värdefull och pålitlig partner av dem vi samarbetar med. Regeringen strävar givetvis efter en bred förankring av säkerhets- och försvarspolitiken, självfallet i förhållande till men också i förhållande till den svenska allmänheten. Det är också viktigt för vår säkerhetspolitiska linje att den är konsekvent och förutsägbar, även i förhållande till vår omvärld. Därför följer regeringen en konsekvent säkerhetspolitisk linje och undviker tvära kast. Att den säkerhetspolitiska linjen under en följd av år har uttryckts på ett likalydande sätt i både regeringsförklaring och utrikesdeklaration bidrar till detta. Jag tackar för att han har tagit upp denna viktiga fråga till debatt. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 16 Svar på interpellation 2020/21:122 om valfusk i 57 Utrikesminister (S): har frågat mig vilka initiativ har tagit för att i EU driva på för att vi samordnat och tillsammans med andra demokratier före gör det tydligt att det planerade valet i saknar förutsättningar att bli legitimt. har också frågat mig om jag och regeringen kan klargöra att inte kommer att betrakta ett parlamentsval i under de nuvarande förutsättningarna som vare sig fritt eller rättvist. Regimen i har systematiskt undergrävt demokratin, rättsstatens principer och respekten för de mänskliga rättigheterna. Därtill fortsätter den sociala och humanitära situationen i landet att förvärras. Det är med bestörtning vi noterar regimens ovillighet att acceptera oppositionens krav på demokratiska villkor för valets genomförande. Oppositionspolitiker fortsätter att hotas, förföljas och fängslas. Under rådande förutsättningar betraktar regeringen inte det planerade parlamentsvalet i som vare sig fritt eller rättvist. Därmed kommer under nuvarande förutsättningar inte heller att kunna erkänna det nya parlamentet, som tillträder i samband med att det nuvarande demokratiskt valda parlamentets mandat upphör. arbetar aktivt genom såväl EU som den internationella kontaktgruppen för , ICG, för att stödja en förhandlad politisk lösning på krisen och förbättra den humanitära situationen i landet. EU har försökt förmå regimen att acceptera oppositionens krav på fria och rättvisa val, men försöken har inte haft någon framgång. Såväl EU som den internationella kontaktgruppen för har varit tydliga med att det saknas förutsättningar för genomförande av fria och rättvisa parlamentsval. Regeringen är övertygad om att dialog och förhandling är den enda vägen framåt för en hållbar lösning på den politiska, ekonomiska och sociala krisen i . I samtliga multilaterala sammanhang där diskuteras framhåller vikten av att det internationella samfundet gör sitt yttersta för att stödja en politisk lösning. Därtill uppmärksammar vi särskilt den svåra humanitära situationen i landet och fortsätter arbeta aktivt för att minska det venezuelanska folkets lidande. 58 (C): Jag tackar utrikesministern för svaret på mina frågor. står upp för demokrati och vill vara en röst för demokrati och mänskliga rättigheter i utrikespolitiken. I när mänskliga rättigheter förtrycks, när människor drabbas hårt av ofrihet och när demokratin blir en potemkinkuliss för just det förtrycket är det viktigt att vi är tydliga – och att vi är det . Vi har sett hur den ena ledaren efter den andra söker leka demokrati. Innan man startar den leken, eller det dramat, är det oerhört angeläget att vi blir en tydlig röst från svensk sida men också från EU:s sida. Vi behöver vara tydliga med att det här inte är vad vi menar med demokrati. Jag har erfarit att många människor i länder i misstror demokratin därför att demokratin dras i smutsen genom agerande av den typ som vi nu ser i . Den fejkverksamheten måste vi bli en tydlig röst för att avslöja. Maduro valdes ofritt. Han är inte en legitim president. hamnar vi i ett läge där han har skapat en illegitim konstitutionell församling som lagstiftar och ger honom mandat. har han getts mandat att lägga vantarna på i princip allt i . Som han ser det kan han göra det lagligt. Det som pågår i är att ytterligare år läggs till årtionden av förtryck och vanskötsel som drabbar det venezuelanska folket hårt. Vi hamnar nu i ett läge där saknar en legitim president och kommer att sakna ett legitimt parlament. Då måste man, fru talman, ställa sig frågan vem man ska föra samtal med, om man nu ska föra vidare samtal i kontaktgruppen. Behöver man inte ta ett omtag för att kunna säkra en annan utveckling? Behöver man inte lägga till nya metoder och göra det tydligt i förväg? Det är viktigt att det venezuelanska folket, som har kämpat och som kämpar – många flyr också från förtrycket – ser att det inte bara är Maduro som agerar. Det blir ett omöjligt läge om vi ska föra samtal med en illegitim president och en illegitim ledning för ett kommande så kallat parlament och dessutom de andra rösterna sitter i fängelse. Det är en modell som i skulle vilja använda. Vi får inte låta det här fortsätta, utan vi måste ta ett omtag. Jag undrar naturligtvis om utrikesministern kan vara tydlig med att uttala stöd för Guaidó som den röst som vi ska föra samtal med och försöka stärka som en del av det demokratiska hopp som vi kan se för det venezuelanska folket. 59 Utrikesminister (S): Jag håller i stort sett med om allt som säger. Regeringen är mycket oroad över den politiska, ekonomiska och humanitära krisen i . Den är orsakad av regimens fortsatta misskötsel. Man undergräver demokratin, rättsstatens principer och respekten för de mänskliga rättigheterna. Jag vill understryka att det finns en stor enighet mellan EU, den internationella kontaktgruppen för och den så kallade Limagruppen. Det handlar om att det inte existerar några förutsättningar för att det ska bli ett fritt val . Vi har sagt det offentligt i flera olika uttalanden. Det finns en stor konsensus om att det nya parlamentet inte kan erkännas. Maduroregimen fortsätter med att undergräva rättsstatens principer, respekten för mänskliga rättigheter och demokratin. Man har säkerhetsstyrkor som fängslar folk, utövar våld mot oliktänkande och tvingar oppositionspolitiker i exil. Man har inte visat några som helst trovärdiga tecken på att man tänker tillmötesgå de krav som omvärlden och oppositionen har på fria val. Situationen för de mänskliga rättigheterna är väldigt oroväckande. Detta framgår av en rapport som släppts av FN:s oberoende mission för . , dagen efter att släpptes, publicerade den internationella kontaktgruppen och en deklaration där man uttrycker stark oro över de här uppgifterna och ger sitt fulla stöd till FN-missionen, liksom till kontoret i för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter. Där finns naturligtvis krav på att alla politiska fångar ska släppas. Vi var också medförslagsställare till Limagruppens resolution i för mänskliga rättigheter, där vi förlängde den oberoende FN-missionen med . Jag fick en fråga om varför vi inte erkänner . Jag har personligen talat med honom. Regeringens hållning är att vi inte erkänner regeringar utan stater. Det är i linje med folkrätten, och har en väldigt lång praxis av att göra så. Vi stöder oppositionens strävan efter att anordna fria och rättvisa val, återupprätta demokratin, upprätta rättsstatens principer och upprätta respekten för de mänskliga rättigheterna. Trots att Maduroregimen har en ovilja att förhandla är vi övertygade om att man måste ha en framförhandlad lösning om man ska få en hållbar lösning i . Därför kommer att fortsätta ta initiativ med organisationer som stöder brobyggande verksamhet för att det ändå ska bli en dialog mellan parterna. uttrycker vi kritik och fortsätter att värna respekten för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer i alla sammanhang där diskuteras. 60 (C): Vi erkänner inte regeringar, vi erkänner stater. Men när vi ska förhålla oss till illegitima ledningar måste vi säkerställa att vi inte med detta ger stöd och legitimitet bakvägen till förtryckare och diktatorer som till exempel Maduro. Det är naturligtvis viktigt att uttala stöd. Jag talar inte om att erkänna Guaidó. Jag talar om att uttala stöd. Guaidó är den enda företrädaren för det enda legitimt erkända parlamentet i . Det måste vara självklart att om man tar initiativ så måste man ta initiativ för att uttala stöd för den enda som har den rösten att vara företrädare för att genomföra ett rättvist och fritt val i när det gäller både presidentpost och ett kommande parlament. Det är framöver när vi kan se att man kanske kommer att fängsla hela det gamla parlamentet eller förtrycka och hota. Den rapport som utrikesministern hänvisade till är oerhört tydlig. Oerhörda brott har begåtts mot mänskliga rättigheter. Det har gjorts av regeringen, statliga strukturer och grupper som arbetar med dem. De har begått oerhörda brott på många områden. Straffrihet får inte råda. Det är naturligtvis bra att förlänga mandatet med . Men det vore också bra om man gav uppdraget till ICC att pröva de brott som har begåtts. Det är uppenbart att det inte är möjligt att göra det i , eftersom rättssystemet i är Maduro. Det skulle vara välkommet om också regeringen skulle kunna ta initiativ till att överlämna rapporten och säkra att man får en rättsprocess i ICC om detta. Jag undrar om utrikesministern är beredd att göra det. Frågan är hur vi förhåller oss till kontaktgruppen. Utrikesministern säger att hon vill ha förhandlingar. Men förhandlingar kan aldrig ske på de illegitimas villkor och genom att de leder processen. Vi har sett hur det har fungerat i . Vi ser det i . Vi har sett det i så många länder. Då måste man hitta andra sätt att komma fram. Det handlar om de människor som har kämpat och kämpar för sin överlevnad i denna förskräckliga situation. Jag har uppgifter om att i princip lever under fattigdomsgränsen. Det är en otroligt svår humanitär situation. Om man går in med resurser i det läget när Maduro anser att allt är hans resurser är risken i det sammanhanget att man göder diktaturen. Man måste vara oerhört tydlig med att de humanitära insatser som man vill göra inte tas om hand av Maduro och hans förtryckare, de som har begått oerhörda brott mot mänskligheten. Då ger man dem ett felaktigt svar. 61 Utrikesminister (S): Låt mig börja där slutar med den humanitära krisen. Den är väldigt oroväckande. Redan innan pandemin kom hade sjukvården kollapsat. Över fem miljoner människor tvingades lämna landet. Ekonomin är slagen i spillror på grund av att det saknas grundläggande nödvändigheter som medicin, basvaror, rinnande vatten och elektricitet. Det är fruktansvärda villkor för stora delar av befolkningen. Det är en enorm inflation. Över 7 miljoner människor var i behov humanitärt stöd. Därför är det viktigt som säger att ett sådant stöd ska kanaliseras på ett sådant sätt att det inte stöder regimen utan går till folket. Därför går stöd genom FN-organisationer som UNHCR, och samt Rödakorsrörelsen och olika internationella humanitära organisationer. EU är väldigt djupt engagerat i responsen på den humanitära krisen och har bidragit med i humanitärt stöd. Man stöder naturligtvis också flyktingar i grannländerna. Vi lyfter fram de här frågorna för att försöka mobilisera stöd. var värd för ett givarmöte med de största givarländerna för att få mer stöd till det venezuelanska folket. När det gäller ICC har ICC en utredning som har pågått mot regimen i . Hur ICC väljer att gå vidare efter den preliminära undersökningen är ett beslut som ICC:s åklagare fattar helt självständigt. Vi värnar om domstolens oberoende och integritet. Vi har också varit aktiva tillsammans med internationella aktörer för att få en dialogprocess som fungerar i bred internationell enighet. har varit värd. Det har varit stora internationella aktörer och en konstruktiv dialog, men vi måste fortsätta med det . Trots att de norskledda förhandlingarna suspenderades fortsätter vi ändå på det norska initiativet. Vi är övertygade om att den enda hållbara lösningen är en politisk framförhandlad lösning för att få en långvarig fred i . 62 (C): FN arbetar med sina medlemsstaters mandat. FN arbetar i med det mandat som Maduro tillåter. Det måste man också se. Det gäller oavsett organisation. Det är viktigt att inte bakvägen ge Maduroregimen resurser så att den blir den goda gåvans givare och säkrar sina egna hejdukars överlevnad medan folket lider. Då gör vi ont värre. Jag hoppas att regeringen kan vara beredd att agera även med respekt för ICC:s integritet och att domstolen självklart fattar sina egna beslut. Det är inte helt omöjligt för regeringen att överlämna rapporten och peka på rapporten. Det är en tydlig signal att vi tar FN:s granskningsrapport som kom på allvar och också gör detta synligt för andra. Vi har ofta ett samtal om MR och sanktioner mot personer som begår grova MR-brott. Vi är på väg fram med en Magnitskijlagstiftning i EU. Vi skulle önska att vi hade det i .