prot · H709146 · 2020-08-20 00:00:00 — har dock världen sett stora gräshoppssvärmar och översvämningar, och bombas fortfarande, bland annat med hjälp av svenska vapen. Därför har vi i budgeterat för ett additionellt bistånd på 500 miljoner som ska gå till att motverka pandemins effekter. Min fråga är: Hur ser utrikesminister på att utöver att se till att SRHR finns på agendan även under denna svåra pandemi också utöka biståndet nu när världen dessutom har flera andra kriser? 59 Utrikesminister (S): Jag tackar för att hon lyfter denna mycket viktiga fråga. Det behövs verkligen i dessa tider. feministiska utrikespolitik fortsätter med full styrka även under rådande pandemi. Ytterst handlar det om att vi arbetar hårt för att säkerställa att den globala responsen innehåller jämställdhetsperspektiv på både kort och lång sikt. Det finns en stor risk att ett visserligen befogat starkt fokus på att bekämpa covid-19 leder till ökad sjukdom och fler dödsfall inom andra områden, inklusive sexuell och reproduktiv hälsa. SRHR-vård riskerar att klassas som icke nödvändig vård och bortprioriteras till förmån för covid-19-relaterad hälso- och sjukvård. Det kan medföra minskade möjligheter till säkra förlossningar och säkra aborter samt sämre möjligheter för gravida att få vård. Med en kris kommer också förlorade inkomster, ökad fattigdom, maktlöshet och intolerans – alla faktorer som är kända för att ha en negativ påverkan på SRHR. Särskilt unga flickor och kvinnor exponeras ytterligare både för sexuellt och könsbaserat våld och för oönskade graviditeter till följd av exempelvis skolstängningar. Under ebolakrisen i ökade mödradödligheten till följd av att resurser omprioriterades. Närmare 4 000 personer dog i ebola. nådde barn- och mödradödligheten en rekordnivå på 45 000. Rapporter från under pågående pandemi visar också på en ökad barnadödlighet i samband med förlossningar. Det system som har byggts upp för att tillförsäkra kvinnor och flickor rätten till sexuell och reproduktiv hälsa är centralt, inte minst för att hålla nere barn- och mödradödligheten. fortsätter därför att ha en framträdande roll i SRHR-frågor på den internationella arenan. är till exempel kärnstödgivare till flera organisationer inom WHO, UNFPA, jämställdhetsorganet UN Women och Gavi, som är instrumentella i kampen för att begränsa viruset och dess negativa konsekvenser. Jag vill också lyfta fram regionala och bilaterala arbete. Genom våra utlandsmyndigheter och det svenska biståndet har ett stort engagemang bidragit till att främja SRHR i vårt samarbete med andra länder. Bland annat har finansiellt stöd till såväl samarbetsorganisationer som länder i både ökat och snabbt styrts om för att säkerställa mödra- och barnhälsovårdsprogram, tillgång till preventivmedel och medicinska abortprodukter, som är en av de saker som nämnde, för särskilt utsatta tonårsflickor och kvinnor. har beslutat om stöd på motsvarande 1 538 miljoner för covidspecifika insatser, bland annat till , FN:s humanitära appell och FN:s långsiktiga uppbyggnadsarbete. verkar för ett tydligt jämställdhetsperspektiv i dessa insatser. Budgetarbetet är i full gång. Vi återkommer till med ett budgetförslag. 60 (V): Tydligen går det alldeles utmärkt att utöka RUT-avdraget till och dessutom lägga till nya pigtjänster i form av silverputsning och att någon annan ska tvätta de rikas lortiga Armaniskjortor. Men när det handlar om människors liv har vi inte sett några additionella medel. Där ser vi hur regeringen prioriterar. Pandemin har inte enbart haft effekter på den reproduktiva hälsan och lett till ökat våld mot flickor och kvinnor utan även fått följder för skolans möjlighet att bryta skadliga patriarkala normer. Sexualundervisning är en avgörande faktor för att uppnå bra sexuell och reproduktiv hälsa men även för att bryta, eller åtminstone minska, ett samhälles destruktiva normer och närma sig jämställdhet. Detta vet inte minst vi här i , och det är därför vi så starkt värnar och förespråkar sexualundervisning. finns ett flertal länder där det inte är obligatoriskt i undervisningen och ett antal länder som är nära att ta bort det. Det är dessa fragila, konservativa och oftast nationalistiska länder som ligger i riskzonen nu när pandemin hindrar människor från att samlas för att visa sitt missnöje. I lade regeringen fram ett lagförslag om att kriminalisera sexualundervisningen mitt under pandemin, trots att människor inte kunde gå ut och demonstrera emot detta. Dessvärre röstade parlamentet inte ned förslaget helt, utan det skickades till en extraordinär subkommitté för lagändringar. Med tanke på vilken riktning rört sig i finns det en överhängande risk för att lagändringen kommer att gå igenom. införde , som har högst andel ungdomsgraviditeter i , obligatorisk sexualundervisning. Men efter påtryckningar från den katolska kyrkan, som menar att sexualundervisning attackerar barns oskuld, togs obligatoriet bort, och skolan får numera enbart erbjuda sexualundervisning efter att vårdnadshavare skriftligen har godkänt att deras barn ska få det. Under coronapandemin är hbtq-personer en särskilt utsatt grupp, och många drabbas hårt av restriktioner och ökad fattigdom. I har medier pekat ut gayklubbar som epicentrum för en ny smittvåg, vilket gjort att exempelvis Amnesty varnat för stigmatisering. I har flera länder flexibla utegångsförbud, där kvinnor och män enbart tillåts gå ut olika dagar. Restriktionerna slår mot transpersoner, och mycket tyder på att hatbrotten har ökat i samband med detta. I har parlamentet röstat igenom flera kritiserade krislagar som ger premiärminister ökad makt och rätten att regera genom dekret . I samband med detta har en grundlagsändring som förbjuder transpersoner att ändra juridiskt kön gått igenom. Det är bra att är en stark förespråkare för SRHR inom EU och arbetar för att SRHR ska bli ett självständigt tematiskt område i EU:s nya Gender Action Plan. Men det räcker uppenbarligen inte när vi nu ser hur , och inför lagar som kraftigt försämrar SRHR och inskränker människors rättigheter. Vi i menar att det är dags att dra in EU-pengar till , då landet inte följer de konventioner EU satt upp när det gäller mänskliga rättigheter. Hur ser utrikesminister på det förslaget? 61 Utrikesminister (S): De allvarliga begränsningar vi ser när det gäller kvinnors och flickors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter är ett resultat av en bristande jämställdhetsanalys. Det är en aktiv strategi hos abortmotståndare i pandemin, och det utnyttjas nu för att införa begränsningar i SRHR men också när det gäller sexualundervisning och så vidare, vilket tar upp. Jag vill betona att vi inom EU konsekvent har fört fram EU:s viktiga roll som en global röst och att vi ständigt påpekar att man också inom EU måste följa mänskliga rättigheter fullt ut. Inte minst med de länder som nämner har vi haft diskussioner både bilateralt och inom EU. Det märks också att frågan om man ska ge ekonomiska bidrag till länder som inte följer mänskliga rättigheter, rättsstatens principer och demokrati har kommit allt högre upp på EU:s agenda, bland annat efter att som ett av de allra första länderna tog upp detta. Detta är nu resultatet av de satsningar man gör, både på budgeten och på åtgärder för att bekämpa pandemin. Man ska ha så kallad konditionalitet, det vill säga att de som inte följer mänskliga rättigheter, demokrati eller rättsstatens principer – kort sagt det som står uttryckt i FN:s fördrags artikel 2 om grundläggande värden – inte heller ska ha möjlighet att få samma ekonomiska stöd. Jag vill också säga att EU och dess medlemsstater i olika sammanhang gemensamt upprepar att SRHR ska värnas under den pågående pandemin även om det är problematiskt i vissa länder. De socialkonservativa medlemsstaterna inom EU är trots allt i minoritet, och vi måste samarbeta med de progressiva krafter som faktiskt finns i de länderna och som, skulle jag vilja säga, är ganska starka. Till exempel ser vi att protesterna från de polska kvinnorna när abortlagarna i olika omgångar har varit hotade har gjort att man har lyckats mota de allra värsta förslagen. Det är inte så att det finns en massiv anti-SRHR-rörelse i hela befolkningen i de här länderna, utan det har handlat om de regeringar som sitter för tillfället. Ett exempel på påverkansarbete är det möte om jämställdhet i utrikespolitiken som utrikesminister arrangerade . Jag deltog, och vi tog initiativ till en artikel om frågornas vikt. Ett annat exempel är EU:s biståndsministrar, som samlades redan före påsk för att diskutera EU:s samlade respons till utvecklingsländerna. Vi är också ett av de ledande länderna bakom en global koalition för ekonomisk jämställdhet, där initiativ tas för att stärka kvinnors ekonomiska egenmakt. Slutligen vill jag säga att hbtqi-frågor tillhör mina absolut prioriterade frågor. Vi driver dem inom ramen för UD:s stora satsning Drive for Democracy, där alla UD:s 108 utlandsmyndigheter på olika sätt hittar saker för att driva demokratifrågor och rättighetsfrågor, inklusive för hbtqi-personer. 62 (V): De ekonomiska effekterna av coronapandemin slår hårt mot dem som redan har det tuffast. Kvinnor är överrepresenterade i serviceyrken och informella arbeten, och många arbetar med otrygga villkor. När länder inför hårda restriktioner eller lockdowns står de plötsligt utan inkomst. Vi har alla läst om kvinnor som känt sig tvingade till prostitution för att få ekonomin att gå ihop. Som vanligt är det flickor och kvinnor som får betala det högsta priset för att vi lever i en kapitalistisk och patriarkal värld. Det är först när världen är jämlik och jämställd som kriser inte drabbar låginkomsttagare och kvinnor och flickor hårdast. Vi måste förändra dagens ojämlika värld, där vissa länder är beroende av bistånd från de rika länder som suger ut de fattiga ländernas resurser till att börja med. Visst är det bra att utrikesministern lyfter SRHR på alla arenor som finns, men vi vet att det inte löser grundproblemet. Vi måste börja betala vad det faktiskt kostar att producera en vara med sjysta villkor och löner som det går att leva på. Tänk om kunde vara drivande för att införa human rights due diligence i alla handelsavtal och krävde det av svenska företag som får statligt stöd för att kunna etablera sig i andra länder! Och tänk om kunde skriva på land-för-land-rapportering så att företag inte kan fly undan skatt! Det skulle vara viktiga steg i rätt riktning. Så länge länder tvingas leva under nykoloniala strukturer utan en chans att kunna ta sig ur fattigdom och så länge ett land är ojämlikt och patriarkalt kommer både kvinnor och flickor alltid att få betala det högsta priset, både i det vardagliga livet och, ännu mer, när en kris pågår. 63 Utrikesminister (S): Jag sätter stort värde på och engagemang i dessa frågor. Vi delar målet om en jämställd värld, och regeringens och engagemang för SRHR-agendan är en viktig del i arbetet för att nå dit. Mina samtal med internationella aktörer och civilsamhället vittnar om kriser och konflikter, kombinerat med de senaste årens ökade motstånd mot jämställdhet och ett krympande demokratiskt utrymme. Det kan bidra till att undergräva kvinnorättsorganisationernas och andra civilsamhällesorganisationers möjligheter att verka. Vi vet att pandemin drabbar människor olika trots dess globala utveckling. Det är viktigt att vara mycket medveten om hur kvinnor och män påverkas annorlunda av covid-19, vilket belyser behovet av en kontinuerlig jämställdhetsanalys och av att integrera jämställdhetsperspektivet i alla våra handlingar. tog därför tillsammans med initiativ till ett gemensamt uttalande om vikten av att värna jämställdhet och SRHR under covid-19-pandemin, ett initiativ som 57 andra länder anslöt sig till. SRHR är en fråga om liv och död. I kampen mot en pandemi, som covid-19-pandemin, kan vi inte flytta vare sig fokus eller resurser från andra hälsosektorer och allas åtnjutande av mänskliga rättigheter. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 19 Svar på interpellation 2019/20:425 om rättigheter vid handel 64 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag tänker agera för att trygga urfolks, minoriteters och miljöaktivisters liv med anledning av att företag kan vara delaktiga i att göra affärer som försätter dem och miljön i fara. Som beskriver är situationen globalt för dem som kämpar för mänskliga rättigheter och demokrati, för miljön och för klimatet oerhört utsatt. Hot, trakasserier och våld mot miljöförsvarare och försvarare av mänskliga rättigheter rapporteras ha ökat. Regeringen ser allvarligt på detta. Det primära ansvaret för att respektera, skydda och uppfylla de mänskliga rättigheterna ligger hos staterna. lyfter konsekvent vikten av det, såväl multilateralt inom EU och FN som i bilaterala samtal med tredjeland. Om alla stater tog sitt ansvar skulle vi komma längre i arbetet med företagande och mänskliga rättigheter. Men företag har också ett ansvar att följa och respektera mänskliga rättigheter. Det är därför som internationella regelverk, som FN:s vägledande principer eller riktlinjer, växt fram. Regelverken har en normerande effekt som gör skillnad. Men det är tydligt att det behövs skarpare verktyg för att säkerställa att mänskliga rättigheter efterlevs av företagen. Vi ser också att skyddet av människor och miljö går hand i hand. När värdefull miljö förstörs sker det med dramatiska konsekvenser för lokalbefolkningen, som får sin livsmiljö förstörd, men effekterna känns också längre bort och av framtida generationer. har ett starkt engagemang vad gäller frågorna om företagande och mänskliga rättigheter och är pådrivande i många forum. Som EU:s rådsslutsatser om urfolk slår fast är FN:s vägledande principer för företagande och mänskliga rättigheter relevanta för att främja urfolks rättigheter. uppmanar aktivt länder att ansluta sig och bistår dem som uttryckt en vilja att ansluta sig och har exempelvis bidragit finansiellt till framtagandet av planer för mänskliga rättigheter i . Att främja svenska företagsintressen står inte i motsatsförhållande till att också verka för att stärka respekten för de mänskliga rättigheterna. Ett ökat handelsutbyte kan tvärtom fungera som en positiv kraft för att sprida principer om hållbart företagande. För att bidra till svenska företags möjligheter att hantera risker i samband med komplicerade investeringar och affärer, inte minst på komplexa marknader, lanserade regeringen en ny plattform för internationellt hållbart företagande . I plattformen presenteras regeringens politik för internationellt hållbart företagande. Plattformen bygger på den politiska inriktning som regeringen har beslutat och presenterar åtgärder som genomförts och de som planerar att genomföras i syfte att utveckla ett internationellt hållbart företagande. Däri beskrivs även olika arenor, samarbeten, aktörer och instrument som är centrala för hur regeringen bedriver sin politik inom området. Oavsett var i världen svenska företag verkar förväntar sig regeringen att de internationella riktlinjerna för hållbart företagande är utgångspunkten i deras verksamhet. Det innebär bland annat att arbeta för jämställdhet, goda arbetsvillkor, miljö, klimat och korruptionsbekämpning. Företagens verksamhet ska inte orsaka, bidra till eller vara kopplade till kränkningar av eller övergrepp på mänskliga rättigheter. Ett annat viktigt verktyg för förändring är att ställa krav genom våra handelsavtal. Som korrekt påpekar förhandlar EU och om ett frihandelsavtal. Den har varit pådrivande för ett ambitiöst hållbarhetskapitel i avtalet som omfattar åtaganden om både social och miljömässig hållbarhet. Det inkluderar bland annat efterlevnad av multilaterala avtal, hållbart företagande, klimat, biodiversitet, skogsbruk, fiske med mera. Genom hållbarhetskapitlet skapas en viktig plattform för samarbete och dialog mellan parterna. Avtalet förväntas även stärka civilsamhällets inflytande genom att skapa ett institutionellt ramverk för dialog med civilsamhället. Just nu pågår en rad väldigt viktiga initiativ rörande företagande och mänskliga rättigheter som vi är delaktiga i. Kommissionen har aviserat ett förslag om en EU-gemensam lagstiftning om obligatorisk väsentlighetsanalys om företagande och mänskliga rättigheter, så kallad human rights due diligence, men också till skydd mot miljöskador, så kallad environmental due diligence. Justitiekommissionär har sagt att förslaget kommer att omfatta alla sektorer och signalerat att det kommer att innehålla sanktionsmöjligheter. ser positivt på att kommissionen tar fram ett förslag. Vi har en nära dialog med EU:s medlemsstater där vi ser ett ökat engagemang. Det gäller särskilt och , vilka båda två har prioriterat frågan i sina EU-ordförandeskap. Regeringen arbetar integrerat för att främja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer såväl som skydd för klimat och miljö. 65 (V): Tack för svaret, utrikeshandelsminister ! Utrikeshandelsministern säger att det primära ansvaret för att respektera, skydda och uppfylla de mänskliga rättigheterna ligger hos staterna, att konsekvent lyfter vikten av det och att om alla stater tog sitt ansvar skulle vi komma längre i arbetet med företagande och mänskliga rättigheter. Jag håller med men vill kanske lägga lite större fokus på företags ansvar i frågan, speciellt med tanke på att vi har stora företag som har organisation, upplägg och struktur för att försöka att kringgå ansvar. Stater som har stabil ekonomi och demokrati har större ansvar att se till att dessa företag tar sitt ansvar längs hela produktionskedjan. Genom att rika, demokratiska länder ställer mer krav stöttar vi de grupper som hotas, trakasseras, misshandlas och mördas samt skyddar den natur som förstörs för att dessa företag behöver upprätthålla vinst och produktion oavsett konsekvenserna. Det är såklart positivt att ställer sig bakom FN:s vägledande principer för företagande och mänskliga rättigheter och att man uppmanar länder att ansluta sig, även om det vore bra om man ställde högre krav på det. Vi från är glada över att ett förslag om en gemensam EU-lagstiftning angående human rights due diligence och environmental due diligence håller på att diskuteras. Detta ger en stor möjlighet att hålla företag ansvariga juridiskt för brott mot mänskliga rättigheter runt om i världen. Just human rights due diligence och environmental due diligence är något som har krävt . Vi hoppas verkligen att detta går igenom och att det inte tar innan det implementeras, för frågan är ytterst angelägen. Men varför måste vi vänta på EU? Flera länder går ju mot en nationell lagstiftning för human rights due diligence och environmental due diligence. Varför kan inte göra det? Varför kan inte ställa lagkrav på att företagen ska respektera mänskliga rättigheter längs hela värdekedjan? 66 Statsrådet (S): Jag tackar för att hon lyfter den här frågan. Den är oerhört central, framför allt i mitt uppdrag som handelsminister. Jag anser att handeln, precis som säger, har en möjlighet att påverka genom företagen och företagens påverkan i de länder där de är aktiva. Vad gäller frågan om behov av lagstiftning för att tydliggöra företagens ansvar för att genomföra denna due diligence både vad gäller mänskliga rättigheter och vad gäller miljö håller jag med om att vi behöver stärka och förtydliga kraven på företagen, framför allt på de multinationella företagen. Det finns ett behov av översyn av lagstiftningen för att det ska tydliggöras vilka krav som ställs på svenska företag och EU-företag. Därför har varit starkt engagerat i frågan när den har kommit upp på EU:s bord. Det pågår också en rad väldigt viktiga initiativ som vi inte bara följer noga från sida utan också är delaktiga i. Bland annat publicerade en rapport – det är den vi talar om nu – om EU-gemensam lagstiftning. Den har följts upp av uttalanden från både kommissionären för rättsliga frågor och kommissionären för handel. Kommissionen håller under detta år också på att genomföra en rad studier inom området. Här ska vi – vilket vi också gör – lyfta in perspektiv som är viktiga för och för svenska företag gällande att påverka i de länder där de är delaktiga, till exempel vad gäller fackliga rättigheter, mänskliga rättigheter i arbetslivet och miljö. Vår uppfattning – och min uppfattning som handelsminister – är att det är genom att påverka genom EU som vi får ett större genomslag för våra ansträngningar. Detta innebär inte att ska vara passivt – långt därifrån. Men att som enskilt land inför en lagstiftning som inte går hand i hand med en EU-lagstiftning ser inte vi, eller jag, som en lika effektiv åtgärd för att nå målet att svenska företag ska vara ännu mer påverkande i positiv riktning och ha ännu tydligare krav på att leva upp till de hållbarhetskrav i bred kontext som vi från regeringens sida förväntar oss att svenska företag lever upp till när de är aktiva på den internationella marknaden. Vi följer naturligtvis även andra länders arbete med nationell lagstiftning. Vissa länder har tittat på och gjort en analys av en nationell lagstiftning, även inom EU. Vi följer detta noga i bland annat och för att se om man kommer att omsätta det i praktiken eller om man i detta fall, när det gäller våra grannländer eller länder som ligger nära oss, kommer att följa EU-lagstiftningen. Vår grundinställning är att det är viktigt att vi enas inom EU och att vi får en tydlig och kraftfull åtgärd för att vara kravställande på företagandet när det gäller hållbarhetsfrågorna. Det är för tidigt att säga vilka punkter i EU-lagstiftningen som är de viktigaste att lyfta fram om det skulle vara så att det kommer till en förhandling, vilket det ofta gör inom EU – det är ju 27 länder som ska enas kring en lagstiftning. Men för är det otroligt viktigt att värna de regler, ramverk och konventioner som är tillämpliga, så att de inte omförhandlas. Vi har en bottenplatta inom och inom FN; detta måste lyftas in också i en eventuell EU-lagstiftning. Vi behöver också se till att vi tydliggör vilka krav som ställs på EU:s multinationella företag. 67 (V): Även om det är bra med mer globala krav tror jag absolut att kan visa vägen genom att införa sådana lagkrav nationellt. I EU har vi sett flera exempel på att krav tenderar att bli rätt så tandlösa efter dessa diskussioner. Jag vill belysa den betydelse som lagkrav har. Det räcker med att titta på hur det har gått med de så kallade hållbarhetsredovisningar som vi har för företagen . Hälften av företagen gör inte en uppföljning av bland annat hur mänskliga rättigheter efterlevs i deras kedja eller i underleverantörernas kedja. Hållbarhetsredovisningarna har minskat snarare än ökat sin redovisning av risker för mänskliga rättigheter. Frivilligheten gör ju att denna utveckling går väldigt långsamt eller inte alls. Det gör att de företag som främjas av hållbarhetsredovisningen är företag som inte respekterar detta och som kanske till och med utnyttjar hållbarhetsredovisningen som någon form av greenwashing eller washing genom mänskliga rättigheter. De företag som däremot jobbar konsekvent med detta tvingas att konkurrera med de globala företag som har som affärsidé att göra vinster genom att utnyttja människor och förstöra deras levnadsmiljö. Här måste vi ta vårt ansvar och säkerställa att dessa företags utveckling inte fortgår på det sättet samt tvinga företagen att konkurrera på likvärdiga premisser. När jag ställde frågan var svaret att konsekvenserna av lagbundna krav på företag var så svåra att överblicka. Jag hoppas att regeringen nu ser hur viktigt det är med lagkrav för att mänskliga rättigheter ska ha den tyngd de behöver, speciellt nu under pandemi- och kristider. Vi hoppas verkligen att regeringen vågar ställa krav på företagen, även om vi har sett nyheter som visar att så inte är fallet – detta trots att några av dessa storföretag är kända för att bryta bland annat mot arbetares rättigheter. 68 Statsrådet (S): Jag är helt enig med om att detta är en helt central fråga, inte bara för svenska företag utan för alla företag.