prot · H70976 · 2020-02-18 00:00:00 — Jag håller med om att vi kan sköta skogen på ett annat sätt. Men jag tror inte på att helt gå över till vad man kallar hyggesfria metoder – jag kan först och främst inte förstå vad det skulle vara – och inte kunna använda kalhyggesbruk eller trakthyggesbruk för boreala skogar. Vi ska ha tall, som var inne på. Det är jätteviktigt även i . De marker som är tallmarker ska vi använda till tall. Om vi ska lyckas ersätta de fossila byggmaterialen måste vi försöka påverka vad vi odlar på marken. Det handlar inte om att vi inte skulle kunna ha skog på den – det kommer vi absolut att lyckas med – men vad är det för skog vi får fram? Detta är viktigt för att vi ska lyckas med de klimatåtgärder vi är inne på. Sedan måste jag säga någonting om att några stoltserar med att de inte är i behov av skogsbruket. Då är det lätt att säga att man tar bort hälften av sin skog från produktionen. Det skrämmer mig om det blir jättemånga skogsägare som inte är i behov av skogsbruk. De kan låta den stå där om det är så, för de har andra inkomstkällor. Men då förlorar vi en råvarubas som är viktig för hela näringen. Det är inte heller en bra utveckling. önskar jag faktiskt att vi hade strängare lag som sa hur vi ska sköta skogen och när vi ska avverka. Sedan bara så att ingen ska missförstå mig: Det är klart att det som är skyddsvärt ska vi skydda. Men vi ska även sköta det, som någon var inne på. Det är jätteviktigt. ser jag att min talartid rinner ut. Jag skulle kunna säga hur mycket som helst, men blev det som det blev. 64 (MP) replik: Jag tycker att det är fasansfullt att nu har börjat samarbeta så tätt med . Det märks inte minst här i skogsdebatten att har förlorat sin gröna själ. Från sida tycker vi verkligen att det är viktigt att har ett skogsbruk. Det är en viktig exportnäring, och det är otroligt viktigt för den klimatomställning som vi står inför att kunna använda den fossilfria råvaran från skogen. Men man måste naturligtvis bruka skogen på ett sådant sätt att vi inte riskerar att försämra möjligheterna för den biologiska mångfalden. Det är lite märkligt att ledamoten i sitt anförande tar upp att det skulle vara problem med att skydda skog, att satsa på biologisk mångfald och att satsa på brukningsmetoder som hyggesfritt skogsbruk. Jag besökte FSC, , som har sitt huvudkontor i för att lyssna lite grann på hur de ser på skogsbruket nu framöver och vilka nya regler man har. En av de regler man nu inför i skogsbruket på bred front är anpassad skötsel. av arealen ska vara i anpassad skötsel, och det kan till exempel vara hyggesfria metoder. Jag undrar om nu helt sågar miljömärkning av svensk skog och det skogsbruket har att bidra med. 65 (V) replik: Tack för frågan, ! Jag tycker inte om när en ledamot lägger orden i min mun. Jag sa ingenting om att vi inte ska skydda det som är skyddsvärt. Men du lägger orden i munnen på mig och säger att jag har sagt att vi inte ska skydda mer skog. Det håller jag inte med om. När det gäller FSC har jag själv jobbat med naturvärdesbedömningar och gjort planering av FSC-certifierat skogsbruk. Jag vet vad det innebär. Jag vet vad förändringarna som kommer innebär, och jag välkomnar dem. Det är inte stora. Då ska vi lämna lite mer så att vi kan komma upp i från de som ingår i generell hänsyn. Med alla undantag som man gör med kantzoner kommer man lätt till det, och det kanske underlättar lite grann gentemot några organisationer som är högljudda i debatten. När det gäller att jag inte skulle förstå den här biten med vad det innebär med hyggesfria metoder sa jag själv i mitt anförande att vi inte behöver sköta alla skogar på samma sätt – men har förordat att vi ska gå över till hyggesfria metoder. Det säger ingenting. Ni säger att man ska gå ifrån trakthyggesbruk, och då säger jag att vi inte kommer att fixa att ha råvara åt sågverken. Då är det någonting annat som avgör vad vi odlar på våra marker, och då kommer vi inte att fixa det. Men jag säger precis att vi inte behöver ha samma metod överallt. Det finns bördiga skogar som har blandskog med ädellöv – absolut, det kan vi sköta. Och de som har hög bonitet kan vi sköta på ett annat sätt. Men boreala tallskogar som är ämnade för tall kommer vi inte att lyckas med om vi inte har trakthyggesbruk. Vi kommer att ha skog på dem, absolut, men då är det inte vi som väljer vad som växer där. Det ska man ha klart för sig. 66 (MP) replik: Jag tycker att det är bra att ändrar och modererar sin bild av vad han har sagt, men jag hörde verkligen inledningsvis att du sa både det ena och det andra. Det var väldigt bra att du modererade det. Du kanske också ska modifiera den nidbild som du verkar ha av politik och skogspolitik. Det anser är att vi ska ha ett aktivt skogsbruk som ska bidra till exportintäkter och att vi ska jobba på ett mer naturvänligt sätt med många metoder, bland annat hyggesfritt skogsbruk. Hyggesfritt skogsbruk behöver bli mer lönsamt också för de små skogsbrukarna att använda sig av, till exempel genom produktutveckling och vidareförädling av vissa typer av produkter som inte finns . Jag vill återkomma till det som jag fick höra om som jag tycker är väldigt viktiga, bland annat hänsynsreglerna gällande renskötseln. Där inför man nu en samtyckesprocess som ska vara fri och upplyst, och det ska finnas en koppling till renbruksplanerna. Det finns en modell för samråd, medling och tvistlösningar. Tror att det kan vara någonting som kommer att förändra och förbättra skogsbruket i ? 67 (V) replik: Tack, , för det här replikskiftet! Först vill jag påminna om, när det gäller att Gardfjell säger att börjat samarbeta med , att innan vi stoppade er kaosprivatisering av Arbetsförmedlingen hade vi redan gjort ett eko–eko-punktprogram, och om du läser det ser du att vi har tyckt som vi gör om vårt skogsbruk sedan långt . Det är alltså ingenting som har hänt , utan det här har varit ställning vad gäller skogsbruket . Vad gäller de nya reglerna gentemot renskötseln gäller samrådsplikten de byar som inte är koncessionsbyar. Det gäller för samebyarna som är fjällnära byar. Men jag tycker egentligen att det är bra med samrådsplikt för alla som berörs av skogsbruket och som har renskötsel på sina områden. Jag tror att det kommer att underlätta, och jag hoppas att det blir en balanserad diskussion även där med tanke på allt som händer nu vad gäller Girjasmålet. De är säkert förnuftiga, vi kommer säkert att komma i mål och då blir det en bra debatt vad gäller hur skogsbruket ska skötas nära renskötsel. Om man tror att man helt kan bortse från trakthyggesbruk och ändå ha ett bra produktionsflöde för sågar är man för naiv – ruskar på huvudet – men jag tänker läsa era motioner, för jag tycker att ni ger en bild av att man helt ska gå över till ett skogsbruk utan något trakthyggesbruk. Det tror jag innebär att man skjuter sig själv rejält i foten. Får jag bara i all vänlighet påminna samtliga ledamöter om att inte dua varandra utan använda för- och efternamn och tala via talmannen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 9 om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete betänkande 2019/20:UU13 om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete (skr. 2019/20:41) 69 (M): om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete Inledningsvis vill jag beklaga att vi inte är så många här , men timmen är sen. Humanitärt bistånd, eller katastrofbistånd som det också kallas, är biståndets kärna. Det är rent vatten, mat och förnödenheter till människor i katastrof. Utvecklingsbistånd å andra sidan är mer långsiktigt bistånd. Det kan handla om att hjälpa länder att bygga upp fungerande institutioner och utbildnings- eller sjukvårdssystem. Utvecklingsbiståndet är den typen av bistånd som ska vara hjälp till självhjälp, och humanitärt bistånd är bistånd som syftar till att hindra död och lindra nöd i katastrof. Men det finns ett allt större behov av samverkan mellan de båda biståndsformerna. Det är inte alltid kortsiktigt katastrofbistånd eller långsiktigt utvecklingsbistånd som behövs utan båda eller kanske någonting däremellan. Den globala flyktingkrisen är ett exempel på en situation där de båda biståndsformerna i större utsträckning behöver samverka. Vad gäller samverkan mellan humanitärt bistånd och utvecklingsbistånd handlar det i grunden om att sätta resultat i fokus och i förlängningen se till att vi använder våra resurser optimalt. Att det finns ett behov av samverkan är i princip alla överens om, och regeringen säger att detta är en prioriterad fråga. Hur ser då förutsättningarna för samverkan ut? Ja, detta har granskat, och debatterar vi regeringens skrivelse med anledning av granskning Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete – förutsättningar för samverkan. konstaterar att det finns brister i de förutsättningar som regeringen har gett Sida samt i Sidas interna styrning, organisation och arbetsformer som försvårar möjligheterna till samverkan. Det handlar exempelvis om att regeringen inte har tagit fram gemensamma målformuleringar för de båda biståndsformerna på strateginivå. Avsaknaden av gemensamma mål bidrar till att bibehålla uppdelningen mellan det humanitära biståndet och det långsiktiga utvecklingssamarbetet. Anledningen är att de flesta av Sidas insatser utformas och finansieras i förhållande till målen för en specifik strategi. Det är så här myndighetens resultat ska rapporteras till regeringen. För ett större genomslag för samverkan mellan biståndsformerna lyfter fram en rad rekommendationer på åtgärder. Det handlar bland annat om gemensamma målformuleringar på strateginivå. Det handlar också om att säkerställa att de tekniska möjligheter som finns för att samfinansiera och samrapportera insatser kan användas i verksamheten och att säkerställa att det finns styrdokument som specificerar hur samverkan ska implementeras i verksamheten. Med tanke på att dessa rekommendationer med största sannolikhet leder till ökad effektivitet i svenskt bistånd tänker man att regeringen självklart ska ta hänsyn till och implementera dessa rekommendationer, i alla fall någon av dem. Men det gör regeringen inte. I stället hänvisar regeringen till att Sida redan arbetar systematiskt med detta. Regeringens slutsats i skrivelsen är att man inte ser någon anledning till ytterligare styrning. Regeringen skriver också att gemensam programmering och samfinansiering medvetet har uteslutits då det riskerar att påverka respekten för de humanitära principerna negativt. Låt mig betona att ineffektiv samordning riskerar att påverka biståndets resultat negativt. om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete Sammantaget säger regeringen att detta är prioriterat. är man inte beredd att vidta några av de åtgärder som rekommenderar för att göra detta arbete bättre. Det tycker vi moderater är fel. Om man får rekommendationer som med största sannolikhet leder till ett mer effektivt bistånd bör man implementera dessa. Jag yrkar bifall till reservationen. 70 (C): väljer i gemenskap med en bred majoritet i utskottet att lägga denna skrivelse från till handlingarna. Det betyder inte att utskottsmajoriteten inte tar till oss av det som kommer fram i skrivelsen. Stora delar är väl värda att ta med sig i det vidare arbetet med att skärpa, effektivisera och förbättra det svenska biståndet. Men i likhet med majoriteten i utskottet ser också att det finns tillfällen då man inte bör ha alltför hårda gemensamma målformuleringar för det humanitära biståndet och utvecklingsbiståndet. Det kan finnas skäl att inte alltför hårt lägga samman dessa. I andra sammanhang är det dock fullt naturligt att de två biståndsformerna samverkar med respekt för de humanitära principerna. I många fall är det faktiskt så att från den dag vi inleder en hjälpinsats via det humanitära biståndet påbörjas processen mot att börja arbeta med ett utvecklingsbistånd. Med detta sagt vill jag fästa uppmärksamheten på en del av det som framkommer i och som jag tror att det är värdefullt för oss som beslutar om det svenska biståndet att ha med oss framöver. Det handlar om hur de som arbetar med det svenska biståndet på plats i länder och regioner upplever att de inte har fullt grepp om de strategier och mål som ska ligga till grund för deras arbete och finnas med i vardagen. Det finns en risk när vi vill utveckla och förbättra biståndet från politisk sida och från Sidas sida att det blir så mycket mål och styrning att det blir svårt att verka efter dem. Detta tror jag att alla som har verkat i en mindre eller större organisation kan känna igen sig i. Det blir svårt att se att mål och strategier får genomslag också på marken. Det är värt att fästa uppmärksamhet vid detta och att ha med det . Vi ska inte glömma bort varför vi gör detta. Detta är inte heller det enda vi gör vad gäller förbättringar av det svenska biståndet. I det regeringsavtal som ligger till grund för att regeringen kunde tillträda finns till exempel några punkter som handlar om biståndets fokusering och effektivisering. Jag ska inte bli alltför mångordig om detta eftersom det inte är ämnet för kvällens debatt, och jag har förut i talarstolen talat mig varm för varför vi bör utveckla, effektivisera och inte minst fokusera biståndet till det som kan göra bäst, till de områden där andra länder backar undan och måste finnas kvar och till det som vi tror är allra viktigast för att genomföra målen i Agenda . Jag tror att det är viktigt att vi också i kvällens debatt har med oss att detta inte är det enda sättet vi följer upp det här på. Det är viktigt att vi fortsätter att granska och syna det svenska biståndet och dess effekter i sömmarna och funderar på var förbättringspunkterna finns. om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete Jag tackar för ordet i kvällens debatt. 71 (KD): I betänkandet behandlas regeringens skrivelse och om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete. har i rapporten granskat regeringens styrning och Sidas arbetssätt vad gäller samverkan mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete fungerade –2017. samlade bedömning är att regeringen och Sida genom sin styrning har tydliggjort att samverkan mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete är en prioriterad fråga i svenskt bistånd. konstaterar att det inte finns samverkan i den utsträckning som skulle kunna vara möjlig. Det saknas exempelvis gemensamma målformuleringar på strateginivå för det humanitära biståndet och det långsiktiga utvecklingssamarbetet. bedömer att både regeringen och Sida kan förbättra samverkan mellan det humanitära och det långsiktiga biståndet. rekommenderar att Sida arbetar fram en gemensam strategi för humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete, gemensamma målformuleringar och ökad samverkan. Detta skulle effektivisera biståndet och Sidas insatser, vilket även skulle bidra till bättre fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling. menar att avsaknaden av gemensamma mål för de två biståndsformerna även begränsar förutsättningarna för samfinansiering och samrapportering. konstaterande är viktigt för verksamhetens effektivitet, och därför bör Sida ta fram rutiner för ökad samordning när det gäller finansiering och rapportering av olika insatser. En sådan förändring i biståndsarbetet kommer att frigöra mer resurser till bistånd på andra områden. Att handläggare inom det humanitära biståndet och de som arbetar med det långsiktiga utvecklingsarbetet har gemensam planering av insatser där det är praktisk möjligt är nödvändigt och bidrar till bättre resultat. Det är viktigt att Sidas ledning arbetar fram en struktur som gör det möjligt till samfinansiering och samrapportering av olika insatser som är nödvändiga för verksamhetens och inte minst myndighetens trovärdighet. Bistånd är en del av arbete för global utveckling och fattigdomsbekämpning. är övertygade om att behovet av bistånd är stort och att insatser gör skillnad. Vi ska fortsätta att ha av bni i bistånd och verka för att andra länder kommer upp till . Miljoner människor lever i förtryck och misär, och vi har ett ansvar att hjälpa. Det handlar om solidaritet och medmänsklighet gentemot behövande. Vårt bistånd har bidragit till att fler människor har fått mat för dagen, rent vatten, tak över huvudet, mediciner, skolgång och ökad jämlikhet och demokratisk utveckling i många länder. om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete Behovet av hjälpinsatser är stort och vi ska fortsätta med vårt humana ansvarstagande. Men det är viktigt att biståndsmedel används effektivt och att de insatser som görs bidrar till att uppfylla de uppställda målen. 72 (MP): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. har granskat Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete samt hur förutsättningarna för samverkan är – eller kanske var. Det är bra att vi här i kammaren diskuterar granskning och revision av biståndet. Svenskt bistånd är ju ett av världens bästa, men för att vi ska bli ännu bättre behövs bland annat uppföljning och utvärdering. Det är det bästa sättet för att bygga ett robust system. Att få ihop humanitärt arbete med långsiktigt utvecklingssamarbete är oerhört viktigt. Det förstnämnda är viktigt för att rädda liv och lindra nöd. Ofta har man korta planeringscykler. När något fruktansvärt händer ska sjukvårds- och räddningspersonalen kunna vara på plats. Magar måste akut mättas. Dessa aktörer – den humanitära personalen – måste vara oberoende. Humanitärt bistånd ska nå dem som behöver hjälpen allra mest, oavsett vem det är som drabbas. Politiker, regeringar och olika intressenter är alldeles för ofta klåfingriga och har intresse av att ge en grupp mer fördelar än en annan. Akut hjälp är livsviktigt, men det är helt andra insatser som måste till för att lösa konflikterna och förhindra återfall. Det humanitära systemet är satt under en oerhörd press och kan bara ge stöd till de drabbade. Men det kan inte lösa grundorsakerna till konflikten. Här kommer det långsiktiga utvecklingssamarbetet in. Utan fred blir det ingen utveckling, och för att det ska ske krävs en politisk lösning. arbetar för ett ökat fokus på kopplingen mellan långsiktig utveckling och att minska humanitära behov. Det görs bland annat genom konfliktförebyggande åtgärder, återhämtning och ökad motståndskraft mot humanitära kriser. Syftet är att stärka och utveckla synergierna mellan de olika verksamheterna, men med bibehållen respekt för de humanitära principerna. Gör vi då rätt saker? genomfördes World Humanitarian i . Effekterna av de åtaganden som då gjordes kunde man inte se utan snarare successivt , det vill säga tiden efter den period som granskade. har många bra saker hänt. antog OECD-Dac riktlinjer för samverkan mellan humanitärt bistånd, långsiktigt utvecklingssamarbete och insatser för fred. Detta är ett värdefullt gemensamt ramverk. OECD-Dacs granskning av det svenska biståndet visar att har gjort framsteg i arbetet med samverkan mellan humanitärt bistånd och långsiktigt utvecklingssamarbete. Granskningen visar också att synergier mellan de två verksamheterna aktivt söks och att det ger konkreta resultat. Sida har utvecklat arbetsformer för att på ett mer systematiskt sätt skapa samverkan mellan humanitärt och långsiktigt utvecklingssamarbete. har ett antal förändringar skett på Sida som gör att synergier kan tas till vara på ett bättre sätt. Självklart är det av yttersta vikt att den utveckling som sker följs noga. om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete Avslutningsvis vill jag säga att det vi nu diskuterar – sammankopplingen mellan humanitärt och långsiktigt utvecklingssamarbete – är både relevant och möjligt, även på platser där konflikter pågår. Men att bygga upp raserade samhällen tar tid. Det gör att man måste ha de långa linjerna för ögonen. I krig finns inga snabba lösningar, inte heller när fredsavtalet är påskrivet. Både barn och vuxna kan vara på svältgränsen. Barn föder barn och blir föräldrar alldeles för . Befolkningen är traumatiserad. Bristen på försörjning, få möjligheter och stor fattigdom driver unga på flykt. Om man inte ser några alternativ till en annan livsstil är man ett enkelt offer för olika väpnade grupper. Det måste finnas hjälp direkt. Men det måste också finnas något som gör att man ser en möjlighet att ta sig ur sin svåra situation och förändra sitt sätt att leva. Möjligheter att utbilda sig, arbeta, bruka jorden och äta sig mätt är vad svenskt bistånd ska syfta till – att ge fler en framtid värd att längta till. 73 (M) replik: Det går inte att ta miste på att tycker att detta är viktiga frågor och att regeringen, som det står i skrivelsen, prioriterar samverkan mellan de båda biståndsformerna. Men jag måste ändå få ställa en fråga, fru talman. kommer här med ganska enkla rekommendationer, som med största sannolikhet skulle leda till ett mer effektivt bistånd. Man har en rad olika rekommendationer, men regeringen väljer att inte ta hänsyn till en enda av dessa. Min enda fråga är: Varför? 74 (MP) replik: Som vi kan läsa i skrivelsen och som jag tog upp i mitt anförande handlar det om en granskning som gjordes –2017. Det har som sagt hänt en del . Bland annat har man gjort överenskommelser i OECD-Dac om att ha fler synergier och titta på de långsiktiga delarna men även på det snabba humanitära biståndet. verkar bortse från hur de själva tänker sig att man ska kunna värna det humanitära biståndets självständighet. De lämnar heller inga svar i sina reservationer eller här. Detta är en otroligt viktig princip. Jag vill passa på och fråga om det, med tanke på att jag inte hade någon replikrätt på hennes anförande. 75 (M) replik: Det är konstigt att det alltid låter så här: Hade man bara mätt en annan period hade resultatet blivit så mycket bättre. Det är märkligt att det alltid låter på detta sätt. Jag fick dock inte svar på min fråga. Bland de människor som jobbar inom biståndsbranschen, om man får säga så, finns en stor frustration över att systemen inte synkar med varandra och att det finns så många stuprör. Detta kan inte ha undgått . Det finns verkligen en efterfrågan på bättre samverkan. om Sidas humanitära bistånd och långsiktiga utvecklingssamarbete I de samtal som jag har haft med människor i biståndsbranschen säger man att kritik är nyanserad och befogad. Man upplever att regeringen över huvud taget inte tar kritiken på allvar och att pratet om de humanitära principerna är ett luddigt argument som bara används för att sopa problemet under mattan. Min fråga till är: Har dessa människor i biståndsbranschen fel? 76 (MP) replik: Jag vet inte vilka personer inom biståndsbranschen som har talat med. Dem jag har talat med tycker att det är väldigt problematiskt att vill skära ned ca 7 miljarder på biståndet. Det är något som skulle ge omedelbar effekt för människorna på marken, som detta handlar om. Vi kan ha teoretiska diskussioner här om mål och annat. Jag tycker att det är bra att vi är överens om att vi vill öka samverkan för att få ett bättre utfall, men jag tycker också att vi i diskussionen ska tänka på dem som biståndet ska nå och de människor som drabbas av våra beslut. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 10 Svar på interpellation 2019/20:312 om statliga bolag och konkurrens 77 Näringsminister (S): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att motverka att statliga bolag bidrar till en osund konkurrens, om jag anser att det är en statlig angelägenhet att exempelvis hyra ut bilar, jordfräsar och handverktyg och vad staten tillför för kompetens på det här området som inte den privata marknaden kan tillgodose. Den uthyrningsverksamhet frågeställaren syftar på bedrivs av , som är ett helägt dotterbolag till . Arento förser Svevia och andra bygg- och entreprenadföretag med anläggnings- och byggmaskiner. Den dåvarande regeringen föreslog 2008 att verksamheten vid skulle överföras till ett av staten helägt aktiebolag.