prot · H709126 · 2020-05-27 00:00:00 — Det gäller också i flera fall personer med funktionsnedsättning som behöver just arbetslivsinriktad rehabilitering. Några frågor om rehabiliteringsersätt-ning och vårdbidrag De som deltar i denna form av stöd och hjälp för att komma tillbaka till sitt arbete har ju någon form av sjukdom, eller också behöver de hjälp och stöd på andra sätt. ska man alltså söka sjukpenning man är sjuk när man ingår i en arbetslivsinriktad rehabilitering. Det här skulle naturligtvis ha förändrats för länge sedan! Alla förstår att det inte fungerar. Men bättre sent än aldrig, när man nu kommer med ett förslag. Man kan tycka att är en utan någon kontakt. Därför vill vi från verkligen tydliggöra att man måste få hjälp att komma tillbaka till sitt arbete. Det är otroligt viktigt för alla. Deltar man i en arbetslivsinriktad rehabilitering innebär det att man har någon form av sjukdom, någon form av funktionsnedsättning eller något annat som gör att man måste få hjälp och stöd att komma tillbaka till arbetslivet. Då behövs stödet även när man har en arbetslivsinriktad rehabilitering, precis som för alla andra som är sjuka. Det är då viktigare än någonsin, vill jag verkligen understryka, att stöden finns för de personer som behöver ha hjälp att komma tillbaka till arbetsplatsen. Man ska bland annat ha kontakt med vården, något man ofta behöver hjälp med. Eller också kan arbetsplatsen behöva anpassas så att sjukfrånvaron och orsaken till den avhjälps så fort som möjligt och helst av allt inte uppkommer igen. Med det, fru talman, yrkar jag bifall – förstås – till förslaget i detta betänkande. 30 (KD): När vi är som svagast måste välfärden vara som starkast. Inte minst socialförsäkringssystemet måste vara starkt för att minska ekonomisk utsatthet. debatterar vi socialförsäkringarna rehabiliteringsersättning och vårdbidrag. Vi kristdemokrater ser positivt på att regeringen föreslår att personer som deltar i en arbetslivsinriktad rehabilitering nu ska kunna behålla sin ersättning vid kortvarig sjukdom. I praktiken innebär det att de inte behöver ansöka om sjukpenning. Eftersom då inte behöver byta förmån förenklas administrationen, och risken för försening av utbetalningarna minimeras. Detta är positivt för den hårt belastade myndigheten men framför allt för den enskilde. När det gäller familjer som har varit beroende av vårdbidraget för att få livet att gå ihop har det varit mycket stora problem med försenade utbetalningar. Tack vare vårdbidraget har en förälder haft möjlighet att gå ned i arbetstid för att ge omvårdnad och tillsyn till ett barn med funktionsnedsättning. Ursprunget till bidraget var att barn med funktionsnedsättning skulle kunna bo och leva hemma tillsammans med sin familj i stället för att vårdas på institution – ett fantastiskt gott ändamål. Den högsta ersättningsnivån låg på , och många föräldrar blev beviljade vårdbidrag när barnen var små. Ofta löpte besluten – in i tonåren – med en enklare omprövning . Vårdbidragets långsiktiga utformning gav familjer ett andrum, en ekonomisk trygghet och en möjlighet att planera för att få vardagen att gå ihop. Några frågor om rehabiliteringsersätt-ning och vårdbidrag togs dock vårdbidraget bort och ersattes med två nya bidragsformer: omvårdnadsbidrag och merkostnadstillägg. Alla föräldrar som hade haft vårdbidraget blev då tvungna att lämna in en ny ansökan till för att få de nya bidragen. Dessvärre har långa handläggningstider medfört att det har blivit ett långt glapp i utbetalningarna i övergången till de nya reformerna. Snittiden för handläggningen ligger , men över hela landet finns det familjer som har väntat på dessa stöd eller längre. Det är lätt att förstå att denna långa väntan på pengar lägger en oerhört stor press på familjer som redan innan hade svårt att få vardagen att gå ihop. Även om ett beviljat omvårdnadsbidrag kommer att betalas ut retroaktivt är de långa handläggningstiderna mycket problematiska. Siffror som har tagit fram visar att det är över 10 000 föräldrar som tvingas leva utan de här pengarna . De drabbade familjerna har det ofta redan svårt ekonomiskt och saknar de buffertar som krävs för att klara utan dessa förmåner. Vi kristdemokrater uppmärksammade problematiken med de långa handläggningstiderna och hur de påverkade barns och föräldrars trygghet negativt redan under den allmänna motionstiden . Vi välkomnar därför att regeringen i detta lagförslag föreslår att ett beviljat vårdbidrag ska kunna fortsätta gälla vid ansökan om de nya bidragen. Lagen kommer att träda i kraft . För oss kristdemokrater var det en självklarhet att alla de tusentals familjer som har drabbats av glapp i utbetalningarna sedan reformen infördes skulle omfattas av lagändringen. När jag läste propositionen uppfattade jag också att det var regeringens intention. Vi ansåg att det skulle vara att slå in öppna dörrar att påpeka detta och avstod därför från att följdmotionera på propositionen. Inte heller något annat parti motionerade. Under beredningen i utskottet framkom det dock, fru talman, att lagförslaget kunde tolkas på så sätt att enbart de familjer som har vårdbidrag och kommer att ansöka om den nya bidragsformen efter , det vill säga efter att lagändringen trätt i kraft, kommer att omfattas. Denna alternativa tolkning skulle lämna de 10 000 familjer som befinner sig i glappet i en fortsatt utsatt ekonomisk situation. Det vore ett stort svek mot dessa familjer. Jag tog därför initiativ till att ansvarigt statsråd inför utskottet fick möjlighet att bekräfta och betona att regeringens intention var precis densamma som önskan, det vill säga att även vårdbidrag som upphört och skulle kunna förlängas . Några frågor om rehabiliteringsersätt-ning och vårdbidrag Jag är glad och tacksam över att samtliga partier därefter förstod problematiken och ställde sig bakom förslag om att i utskottets ställningstagande markera att vi utgår från att även vårdbidrag som har upphört tidigare ska kunna förlängas enligt de nya reglerna. Jag vill därför rikta ett varmt tack till mina kollegor i utskottet för ett gott samarbete. Vårt gemensamma förtydligande i betänkandet kan göra en avgörande skillnad för många barn och familjer. Jag och ställer oss alltså helhjärtat bakom utskottets förslag till beslut. Slutligen vill jag också nämna att Inspektionen för socialförsäkringen har granskat införandet av reformerna omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. Inspektionen kom med skarp kritik. Man betonade bland annat att regeringen vid framtida reformer behöver säkerställa att det finns tillräckligt med tid och resurser för att ska kunna göra nödvändiga förberedelser. Man ansåg också att regeringen borde ha agerat tidigare för att införa den lagändring vi debatterar . Vi kristdemokrater instämmer i kritiken till fullo. Vi menar att det är orimligt att enskilda personer på grund av en utdragen handläggning inte får någon ersättning alls, trots att de egentligen är berättigade till sådana förmåner. Vi har därför tidigare motionerat om att det bör tas fram generella riktlinjer och rutiner för att säkerställa att en enskild person inte drabbas ekonomiskt av långa handläggningstider, detta oavsett om en ny ansökan måste göras på grund av att ersättningsförmåner byter utformning, som i fallet med vårdbidraget, eller om den enskilde behöver byta förmån på grund av kvalificeringsregler, som exempelvis ålder. Detta är viktigt för allas långsiktiga trygghet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer § 11 Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer betänkande 2019/20:UU17 Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer (skr. 2019/20:91) 31 (M): Vi ska nu debattera en skrivelse från regeringen om resultatet av svenskt bistånd till multilaterala organisationer . Här finns en del resultat beskrivna. Exempelvis visar Gavi, vaccinationsalliansen, och Globala fonden positiva resultat i arbetet med att förhindra malaria, tuberkulos och hiv. Här beskrivs också glädjande siffror om minskande mödradödlighet. Men tyvärr är de flesta av sidorna i resultatskrivelsen, som alltså ska beskriva vilket resultat nästan 50 miljarder av svenska skattebetalares pengar har lett till, mer av en verksamhetsbeskrivning än en resultatskrivelse. och regeringen har olika uppfattningar om hur mycket pengar vi ska lägga på internationellt bistånd. budget är inte oändlig. Politikens uppgift är att prioritera. uppfattning är att vi inte kan ha ett politikområde som styrs utifrån ett utbetalningsmål när vi vänder och vrider på kronorna inom alla andra utgiftsområden. Enprocentsmålet har lett till att biståndsbudgeten har tredubblats . Vi lägger nästan dubbelt så mycket pengar på internationellt bistånd som på polisen. prioriterar annorlunda och vill minska biståndsbudgeten. Inget annat utgiftsområde har fått skena på det sätt som biståndet har gjort. görs stora utbetalningar till FN-systemet, enbart för att komma upp i rätt summa spenderade pengar på bistånd. Det är inte ett ansvarsfullt sätt att hantera skattebetalarnas pengar. Vi vill att biståndet ska styras av resultatmål och inte av utbetalningsmål. Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer Pandemin som och världen nu möter har aktualiserat behovet av välfungerande global samordning. Coronakrisen och dess både sociala och ekonomiska konsekvenser leder till att vi måste ställa avgörande frågor om multilaterism och vår förmåga att möta de enorma utmaningar som världen nu står inför. Det är därför viktigt att de multilaterala organisationer som ger bistånd till fungerar väl. I egenskap av stor bidragsgivare till FN-systemet bör i än högre grad ställa krav på och säkerställa att våra intressen tillvaratas och att våra värderingar får genomslag. engagemang i FN-systemet måste präglas av en tydlig reformagenda med krav på effektivitet, ansvarsutkrävande och korruptionsbekämpning. Det är av stor vikt att ha en bra uppföljning och rutiner för att hantera missförhållanden och korruptionsmisstankar eller för att se till att biståndsmedel inte används på ett sådant sätt att det motverkar syftet. Det räcker inte att klappa sig på axeln och lägga mycket pengar på FN-systemet. Man måste också säkerställa att de stora summor pengar som lägger på bistånd genom multilaterala organisationer går till rätt saker och till projekt som faktiskt är bra. ser ett behov av att reformera biståndet för att det i större utsträckning ska präglas av resultat. Vi vill bland annat förse biståndet med en annan och bättre budgeteringsmodell: en fyraårig budgetram i stället för dagens enprocentsmål. Det skulle förse biståndet med bättre planeringsförutsättningar och ge bättre möjlighet att sätta mål för och styra biståndet. Att vi inte har haft tillräcklig kontroll på hur de pengar vi lägger på biståndet har spenderats vittnar de tyvärr alltför många korruptionsskandalerna om. En av de organisationer där det har rapporterats om misskötsel är Unrwa, för palestinska flyktingar, där stora summor pengar har spenderats på ledningens lyxvanor. Trots organisationens omfattande misskötsel – så pass att flera länder valde att frysa biståndet till organisationen, vilket inte gjorde – har regeringen i denna resultatskrivelse valt att inte redovisa engagemang i Unrwa. Kanske är det inte vad man menar, men det uppfattas helt klart som att man utesluter Unrwa. Givet uppmärksamheten kring just Unrwa borde det ligga i regeringens intresse att visa vilket resultat engagemang och stora givande har lett till. Eftersom regeringen har valt att inte ta med detta i resultatskrivelsen kommer vi att votera om att ska rikta ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med en resultatskrivelse för engagemang i Unrwa. De pengar som vi lägger på bistånd ska gå till de mest utsatta människorna. I en värld där behoven är oändliga är det viktigt att vi säkerställer att svenska skattebetalares pengar går till biståndsinsatser där de gör som mest nytta och där vi kan se resultat. Det ställer krav på resultatuppföljning, transparens och förmåga att våga prioritera. Svenskt bistånd kan inte göra allt. Men där svenskt bistånd verkar ska skattebetalarna se resultat av sitt givande. Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer I spåren av kommer framför allt de humanitära behoven att öka. har länge drivit på för att det humanitära biståndet som andel av svenskt bistånd ska öka. Trots att humanitärt bistånd, eller katastrofbistånd som det också kan kallas, är biståndets kärna, och det som jag tror att de flesta människor tänker på när de tänker på bistånd, är det en ganska liten del av allt bistånd . Vi vill som sagt att den andel av biståndet som går till humanitära insatser ska öka. Det lyfter vi fram i en reservation i detta betänkande. Hälften av mycket stora biståndsbudget kanaliseras genom FN-systemet. I resultatskrivelsen konstateras på flera ställen att är en av de största givarna till en rad olika organisationer. Behoven i världen är stora. Men det är viktigt att inse att inte kan göra precis allt. Vi måste helt enkelt välja något eller några områden som fokuserar på i vårt bistånd. Ett mer fokuserat bistånd skulle öka möjligheter till specialisering och därmed leda till ett ökat resultat. Ett mer fokuserat bistånd skulle också leda till bättre kontroll, vilket, oavsett vad statsrådet kommer att säga, faktiskt behövs. Det visar de många korruptionsskandalerna. Avslutningsvis vill jag säga några ord om utveckling. I Agenda 2030 är det stort fokus på tillväxt. Bland annat i ett av delmålen står det att det ska vara minst 7 procents tillväxt i de fattigaste länderna och att småskaligt jordbruk ska fördubbla sin produktion. Det är viktiga mål som påminner om att det inte är bistånd som driver utveckling. Det gör ekonomisk tillväxt och handel. Återigen, i en värld där behoven är oändliga är det viktigt att vi säkerställer att svenska skattebetalares pengar går till de biståndsinsatser där de gör mest nytta och där vi kan se resultat. Men i längden är det ekonomisk tillväxt som skapar välstånd. Fokus på tillväxt och målet att gå från aid till trade är därför mycket viktigt. Vi i står givetvis bakom alla våra reservationer. Men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 2. 32 (SD): Frågan om resultatstyrning inom det multilaterala biståndet kan egentligen delas upp i två delar. Den ena handlar om vilka resultat organisationerna faktiskt uppnår när verksamheten fortgår som den ska. Den andra handlar om det faktum att verksamheten inte alltid gör det. Ofta beror det på korruption men ibland också på ren brottslighet genom kriminella nätverk som infiltrerar den typen av organisationer. Vad gäller den första frågan tror jag att de flesta av oss är överens om att när organisationerna fungerar som de ska lyckas de allt som oftast lösa sin uppgift. När så inte är fallet beror det ofta på externa faktorer. Det är alltså den senare frågan som är intressant. Jag vill vara tydlig med att ingen, varken i den här kammaren eller någon annanstans, kan kalla sig biståndsvän om man inte då denna typ av skandaler uppdagas står upp och är tydlig med att det är fullständigt oacceptabelt. Den här regeringen är, tycker jag, alldeles för senfärdig när det gäller att göra det. Detta perspektiv och dessa problem lyser också lite grann med sin frånvaro i den skrivelse vi diskuterar. Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer Jag skulle därför vilja lyfta ett par relevanta exempel. En incident som borde få mer uppmärksamhet än den faktiskt fått är den korruptionsskandal som uppdagades inom flera FN-myndigheter i , däribland och . Utifrån den information som har offentliggjorts ser det ut som att FN-myndigheterna har anställt okvalificerad personal, som sedan har överfört till sina privata bankkonton. Organisationerna har gjort väldigt misstänkta upphandlingar, som sjukvårdsmaterial och bränsle har försvunnit spårlöst. Det finns också anklagelser om att personal från har lånat eller hyrt ut sina fordon till stridande part i konflikten i syfte att skydda dessa från flygangrepp, vilket skulle vara ett synnerligen allvarligt brott mot FN:s princip om opartiskhet. I tillägg till detta fick den FN-personal som skickades till för att utreda dessa brottsmisstankar sina datorer beslagtagna av milismän på flygplatsen när de var på väg därifrån, vilket man misstänker kan ha skett på direkt beställning av lokal FN-personal. Ytterligare en organisation som vi tidigare vid ett flertal tillfällen har diskuterat i denna kammare är Unrwa, FN:s särskilda . Organisationen har i ett flertal sammanhang anklagats för att dels inte följa sitt mandat att hålla sig opartisk i konflikten i , dels bedriva grov antisemitisk terrorpropaganda i sina skolor, dels vara djupt korrumperad. För att illustrera detta skulle jag vilja ta ett par exempel från skolböcker som har köpts in för svenska biståndspengar. I boken för årskurs 3, upplaga, står det på s. 64: Jag lovar att jag ska offra mitt blod för att vattna de generösas land. Jag ska avlägsna inkräktarna från mitt land, och jag ska utrota återstoden av utlänningarna. Det är ett ganska grovt språk. Kom ihåg att detta alltså är böcker som har finansierats med våra skattepengar. I boken för årskurs 5, upplaga, berättas på s. 52–53 historien om , som tydligen är en känd terrorist: Efter att de orsakat ockupationen ett stort antal sårade och dödsfall förde tillbaka Deir Yassin en del av dess rätt och vattnade palestiniernas land med sitt färska blod. I boken för årskurs 8, upplaga, står det så här i lärarinstruktionen på s. 148 om hur en lektion ska genomföras: Eleven bör finna sig själv fri tid för att reflektera över judarnas giriga ambitioner. Detta är alltså, återigen, böcker som har köpts in med svenska skattepengar – fullständigt vansinnigt! Förutom denna typ av antisemitisk propaganda lider organisationen av endemisk korruption. avslöjades att generalkommissionären utnyttjat organisationens medel dels för att anställa sin älskarinna, dels för att finansiera deras nöjesresor. En tidigare vice generalkommissionär lyckades anställa sin make genom att fuska med dennes anställningsprov. Det finns fler exempel, men eftersom vi ju har en tidsgräns här ska jag bespara kammaren dem. Det är uppenbart att det finns enorma problem inom denna organisation, vilket sannolikt är ett skäl till att regeringen har valt att helt utelämna den i skrivelsen. Det är också fullständigt huvudlöst att just denna organisation, enligt Sidas senaste regleringsbrev, ska tilldelas hela . Det är inte otroligt att de beslut om att ge organisationen oproportionerligt stora anslag som har fattats av hänger samman med att andra länder som faktiskt lyssnat och tagit till sig informationen om skandalerna har valt att dra ned på sina anslag. Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer Vi tycker att stödet till denna organisation ska frysas, men om regeringen ändå, mot allt vad förnuft och reson heter, väljer att fortsätta stödja den står vi naturligtvis bakom tanken på att regeringen ska återkomma med en redovisning av hur arbetet i Unrwa fortgår. Jag vill därför yrka bifall till reservation nr 6. Ytterligare en organisation som har märkt ut sig på ett synnerligen skrämmande sätt är , . Under den pågående krisen har ett antal länder, däribland , , , med flera, uttryckt en stark oro för att inflytande över organisationen håller på att underminera dess förtroende och lett till att dess oberoende och saklighet har kunnat ifrågasättas. En oberoende internationell utredning är som bekant på gång angående WHO:s hantering av covid-19 och den kinesiska regimens inflytande över organisationen, och bör göra vad vi kan för att stödja en sådan granskning. Experter menar att WHO:s agerande kan ha kostat otaliga människoliv, och kritiken fokuserar på ett antal konkreta exempel där organisationens agerande ser minst sagt misstänkt ut. Till exempel ignorerade WHO trovärdiga rapporter om virusets spridning i , vilket antagligen berodde på att rapporterna stod i strid med den kinesiska regimens egen information om att viruset vid det tillfället var under kontroll. Taiwanesiska myndigheter lämnade mycket trovärdig information till WHO som tydde på att viruset spreds från människa till människa. Den informationen fördes dock aldrig vidare av WHO, återigen troligtvis för att inte motsäga den kinesiska regimen. bekräftade WHO återigen påstående om att viruset inte spreds mellan människor, trots att man fått information om att motsatsen kunde vara fallet. hyllade WHO den kinesiska regimen för dess transparens i hanteringen av coronaviruset och påstod att visat en ny standard för hur länder bör hantera liknande utbrott samt att världen tack vare hantering nu hade bättre möjligheter att hantera viruset – detta trots att satt munkavel på och straffat läkare och forskare som vågat tala ut om viruset. citerade WHO helt okritiskt information från kinesiska myndigheter som tonade ner hotet om asymtomatisk virusspridning. WHO påstod att covid-19 inte smittar lika enkelt som influensa, vilket vi med stor sannolikhet vet inte är sant, och att covid-19 till skillnad från influensa inte primärt sprids av personer som inte visar symtom, något som varken WHO eller någon annan vet helt säkert . WHO:s kommentarer och utvärderingar gällande olika länders hantering av krisen väcker också en del frågor. Exempelvis hyllade WHO hantering av krisen, inklusive landets beslut att stänga ett antal av sina inre gränser, som man kritiserade beslut att stänga landets gränser mot resande från . Detta är två ställningstaganden som rent logiskt inte går ihop. Resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer Skälet till att WHO agerar på det här sättet är med stor sannolikhet att organisationen har fallit offer för alltmer aggressiva diplomati. Exempelvis har WHO:s ordförande själv starka kopplingar till . Han har en bakgrund i en marxist-leninistisk terrorgrupp som i stort delar politiska ideologi. Han var tidigare utrikesminister då landet haft en ökad handel med och då gjort enorma investeringar i . Han har också utsett president fru till en av WHO:s goodwillambassadörer, vilket är ett något intressant beslut. Historien om WHO, och covid-19 är något som jag utgår från att vi kommer att tala mer om i denna kammare framöver, men tycker jag att vi kan nöja oss med att konstatera att det är ytterligare en organisation som är i akut behov av granskning. Målsättningen om fler svenskar i ledande positioner inom multilaterala organisationer är inte, anser jag, ett självändamål utan ett verktyg för att åtgärda just den typ av problem som jag lyfter i mitt anförande. Ju större genomslag vår syn på ordning och reda i finansiell redovisning och vikten av regellydnad och opartiskhet i konflikter samt vår jämförelsevis låga tolerans för korruption får, desto bättre kommer dessa organisationer att fungera. Det är också uppenbart att vi och andra givare måste låta fall av korruption, partiskhet och alliering med diktaturer påverka finansieringen inom det multilaterala biståndet. Om det skulle visa sig att de misstankar som just nu riktas mot till exempel WHO skulle vara riktiga och den organisationen inte genomför genomgripande reformer i närtid kan vi helt enkelt inte fortsätta att finansiera den så som vi gjort. Jag skulle också önska att denna typ av problem, som i grund och botten riskerar att undergräva allmänhetens förtroende för hela FN-systemet, fick ta större plats i den här typen av skrivelser. 33 (C):