prot · H80910 · 2020-09-18 00:00:00 — Regeringen har ärendet på sitt bord. Regeringens prövning av tillåtligheten av verksamheter regleras i 17 kap. . Beslutet att förbehålla sig prövningen fattades med stöd av 17 kap. 3 § . Att regeringen prövar om verksamheter med stor miljöpåverkan kan tillåtas är inget nytt. Till exempel kan nämnas vägprojekt som E4 Förbifart , Ostlänken, det slutliga förvaret av kärnbränsle i och en ny farled till . Vad gäller det aktuella ärendet kan jag inte föregå prövningen och uttala mig i sak. Jag vill i detta sammanhang klargöra att regeringen är fast besluten att arbeta för att beslutade mål om att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser ska nås. Vi har också en vision att ska bli världens första fossilfria välfärdsland. Regeringen är mån om att utsläppshandelssystemet ska fungera på ett så bra sätt som möjligt och har drivit det som kallas för The Swedish Proposal, som innebär att utsläppsrätter annulleras om det uppstår större överskott. Detta har bidragit till att priset på utsläppsrätter har mångdubblats och att de reella utsläppen kommer att minska. Vidare finns det särskilda bestämmelser för verksamheter som väsentligt ökar sin produktion och som innebär att tilldelning av aktuella utsläppsrätter hämtas från en reserv utanför den vanliga potten av utsläppsrätter. För regeringen är det viktigt att ärendet handläggs på ett rättssäkert och noggrant sätt där förutsättningarna analyseras ordentligt. Ärendet är högt prioriterat, och regeringen avser att fatta beslut så snart handläggningen är färdig. 12 (M): Tack, statsrådet, för svaret! Klimatet är en av vår tids stora globala frågor. Trots det har regeringen en snävt nationalistisk syn på klimatpolitiken – när alla vet att klimatpåverkan går över nationsgränser. har ett ansvar för att minska våra utsläpp. Men regeringen gör det konsekvent på ett sätt som ökar utsläppen globalt. Regeringens flygskatt flyttar flyglinjer från till . När l och 2 stänger sin produktion av kärnkraft räknar experter med kraftigt ökade utsläpp i EU i och med att användningen av smutsig kol ökar. vill så regeringen, eller , säga nej till Preems utbyggnad i trots att raffinaderiet släpper ut mindre koldioxid än motsvarande raffinaderier i och trots att industrins utsläpp redan regleras av EU:s utsläppshandel. Klimatpolitiken får inte förminskas till något som ska döva vårt dåliga samvete här i genom åtgärder som ökar utsläppen någon annanstans. Klimatpolitikens yttersta mål måste vara globala utsläppsminskningar. Regeringen gör precis tvärtom. Jag ser flera problem, fru talman, med hanteringen från regeringens sida av Preem. För det första går man in väldigt sent i processen. I ett nästan unikt beslut bestämde sig regeringen för att ta över ärendet när domslut från första instans redan finns. I praktiken överprövar man därmed ett domslut. Det för tankarna till andra länder, som vi inte brukar vilja jämföra oss med, där man gör politik av juridiken. För det andra, fru talman, handlar det om klimatnationalismen, som jag redan har varit inne på. Vi behöver styrmedel som minskar användningen av fossila bränslen. Det är därför satsar på en kraftig utbyggnad av laddstolpar för bilar och lastbilar i hela och vill ställa krav på inblandning av biobränslen i bilar och flyg. Men vi kan väl ändå vara överens om att det kommer att behövas viss produktion av bensin och diesel, och då menar jag att det är bättre att detta tillverkas i med mer miljövänlig teknik och lägre utsläpp. När experterna dessutom är överens om att vi ytterst behöver globala styrmedel är det lite tveksamt att och eventuellt regeringen – vi får väl se – vill underminera det kraftfulla system som vi faktiskt har på EU-nivå för att just reglera utsläppen. Om regeringen säger nej till Preem bryter regeringen också mot grunderna för det klimatpolitiska ramverket, som har antagit. slår fast att industrins utsläpp ska regleras inom EU:s utsläppshandel; det var Miljömålsberedningen väldigt tydlig med. Det ska inte ske genom regeringsbeslut. Det är dessutom tydligt i ramverket att vi inte får nå våra klimatmål på bekostnad av att utsläppen ökar globalt. Ansökan från Preem handlar också om möjligheten att få tillverka biodrivmedel. Vi är överens över blockgränserna om att vi behöver mer krav på inblandning av biobränslen. Men vi vet också alla att det är dyrt och att det är en för liten produktion . Jag menar att det är en viktig pusselbit i frågan om Preems utbyggnad att vi ser till att få mer produktion av biobränslen. Slutligen: Vi har sett av rättsliga piruetter kring denna fråga. ser jag en uppenbar risk för att regeringen förhalar frågan ytterligare. Jag kan konstatera att vi inte fick så mycket besked från statsrådet just när det gällde tidsaspekten mer än att man ska göra en korrekt bedömning och hantera ärendet med den noggrannhet som det kräver. Men kan statsrådet säga någonting? Kan det ta år? Får vi se ett beslut ? Handlar det om veckor, månader eller år? Kan statsrådet säga någonting mer? Det är nämligen många – arbetstillfällen, tillväxten och miljön – som väntar. 13 Miljö- och klimatminister (MP): Tack, , för frågan! Först och främst är vi överens med om att klimatmålen ska nås. Det har vi kommit överens om. Målåret är , och det är regeringens skyldighet att styra politiken så att det blir möjligt. Det kräver en omställning av samhället där regeringen behöver ta ansvar för komplexa och svåra frågor på vägen. Regeringen tar löpande ställning i ärenden om att förbehålla sig tillåtlighetsprövningar gällande miljöfarlig verksamhet. Avgörande för om regeringen ska förbehålla sig prövningen eller inte är om verksamheten kan antas ha en betydande miljöpåverkan. Prövningen av vilken påverkan på omgivningen som kan tolereras i dessa fall rymmer ofta samhällsfrågor som bör lösas utifrån ett nationellt perspektiv samt bedömningar och avvägningar som ytterst omfattar politiska ställningstaganden. I dessa fall har lagstiftaren, det vill säga , ansett att regeringen har de bästa förutsättningarna att göra de allmänna och samlade lämplighetsöverväganden som krävs. I ärendet Preemraff har bland annat underrättat regeringen om att den ansökta verksamhetens klimatpåverkan kan antas vara av betydande omfattning eller ingripande slag. Regeringen har därför valt att förbehålla sig denna rätt. exempel som kan nämnas där regeringen har förbehållit sig prövningen efter en underrättelse från en myndighet eller en kommun är Västlänken, Ostlänken samt olika vindkraftsparker. Eftersom regeringen har förbehållit sig tillåtlighetsprövningen är det regeringen och inte Mark- och som ska avgöra om verksamheten kan tillåtas. I frågan om tillåtligheten är Mark- och beredningsorgan åt regeringen och har i sitt yttrande – här vill jag verkligen korrigera ledamoten; det var inte ett domslut utan ett yttrande till regeringen från Mark- och – gett sin syn på saken. Yttrandet från Mark- och utgör underlag för regeringens kommande prövning. Regeringens tillåtlighetsprövning är en lagstadgad del av prövningssystemet enligt och därmed inte något som utmanar domstolarnas oberoende, tvärtom. Detta är en del av . För regeringen är det en självklarhet att vi måste lyfta en sådan här fråga som har en så stor och genomgripande miljöpåverkan. Sedan vill jag bara avslutningsvis säga att jag visst delar ledamotens inställning att vi behöver en omställning och att vi också behöver mer biodrivmedel som är hållbart producerade. Där har regeringen gett väldigt tydliga besked om att vi ger stöd till omställning även för bioraffinaderier via Industriklivet. Vi höjer också nivån på reduktionsplikten, det vill säga plikten att blanda in biodrivmedel i bensin och diesel. Här finns alltså väldigt tydliga signaler om att det kommer att finnas en marknad för biodrivmedel. Detta är en omställning som vi behöver göra för att de 4 miljoner bilar som finns på våra vägar ska kunna köra på ett mindre klimatpåverkande sätt. 14 (M): Det är lätt att blanda äpplen och päron här. Vi kan dock konstatera att regeringen gick in ovanligt sent i processen. Det stämmer att Mark- och har gett ett yttrande, och det beror på att regeringen redan hade övertagit processen. Men frågan hade ju redan varit uppe i första instans och fått grönt ljus. Vi får väl se. har anmält regeringen till , just för att pröva frågan om det är lämpligt att gå in så här sent. Lagen föreskriver ju att regeringen måste gå in när man vill pröva ett ärende. Oavsett det är naturligtvis den stora frågan, utöver formfrågan, hur vi når . Jag förstår att vill uppnå de svenska klimatmålen. Det vill jag med. Men jag vill inte göra det på bekostnad av utsläpp som ökar någon annanstans. Då är det komplext, som statsrådet säger. Just därför är det inte helt uppenbart att man ska säga nej till utbyggnad då det i realiteten kan leda till större utsläpp någon annanstans. Om vi är överens om att vi inte förbjuder bensin och diesel utan att det kommer att produceras vill jag vidhålla att det är bättre att den produceras i med bättre miljöteknik än i andra EU-länder med sämre miljöteknik eller kanske till och med utanför EU:s gränser. Detta väcker också frågan vad som är viktigast för och regeringen. Är det att plocka en trofé och kunna säga att nu upplever vi att vi har gjort någonting bra för klimatet? Eller är det att på riktigt nå och göra en samlad bedömning av vad våra åtgärder här hemma får för effekt på det globala klimatet? Vi kan naturligtvis stänga ned all industri i . Det skulle eliminera väldigt mycket utsläpp. Vi kan säga till : Vi struntar i att ni har ambitioner att göra stål utan kol. Vi ser att er produktion här och genererar utsläpp, så vi stänger ned all er produktion – trots att den har bättre teknik och lägre utsläpp än mycket annan motsvarande stålproduktion i världen. Någonstans haltar detta i sammanhanget. Vill vi fortfarande ha en industri kan vi inte bara göra politik av den här typen av beslut, särskilt inte när domstolen i första instans – och faktiskt också Mark- och i sitt yttrande – kommer fram till att inte ger anledning att säga nej till Preems utbyggnad. Då går regeringen i stället in och pratar om en klimatlag som inte är tänkt att användas på det viset. Också det klimatpolitiska ramverket anger som sagt att inte kan minska sina utsläpp på bekostnad av de globala utsläppen. Det finns alltså många viktiga principiella frågor i sammanhanget. Jag tror att både ett och annat företag runt om och människor som påverkas av att det skapas arbetstillfällen, men också människor som vill ha en bättre värld och lägre utsläpp, ställer sig frågan vad detta leder till. Om företag, som Preem, vill utveckla biodrivmedel vet vi att detta allena är väldigt dyrt. Jag tror inte att vi kan ställa krav på att man ska ställa om hela sin produktion här och till biodrivmedel. Hur ska regeringen kunna garantera att vi fortfarande kan ha en fungerande industri som har råd att satsa på ny och grön teknik och som också skapar arbetstillfällen, som vi når de globala klimatmålen, vilket ju måste vara syftet? Eller är det viktigare att kunna döva sitt dåliga samvete här i och blunda för det faktum att utsläppen ökar globalt? 15 Miljö- och klimatminister (MP): Jag vill börja med att förtydliga för ledamoten att det inte var regeringen som tog ärendet från mark- och miljödomstolen utan att det var en överklagan från som beviljades. Därmed togs ärendet till Mark- och . Att regeringen tog över i ett förhållandevis sent skede berodde på att underrättelserna från våra myndigheter kom i detta sena skede. Jag måste verkligen understryka att jag varken vill eller kan föregripa den rättsliga prövningen av detta ärende. Den ligger på regeringens bord, och vi är fullt upptagna med att analysera och bereda ärendet på ett rättssäkert sätt. Jag vill också gå in lite grann på den internationella dimensionen, som lyfter fram. Till att börja med har aviserat regeringen om att den sökta utbyggnaden av Preemraff kan antas ha betydande klimatpåverkan. Vi talar här om en ansökan om att öka koldioxidutsläppen med . Vi tar klimatmålen, som har antagit och som även står bakom, på allvar. Regeringen tar ansvar för klimatet i , i EU och globalt. Vår ambition är att bli världens första fossilfria välfärdsland, och för att nå dit krävs det ledarskap. Vi tar det ledarskapet. Enligt och ska alla länder, även , i första hand bidra till de globala klimatmålen genom att minska sina egna utsläpp. Det står i . Varje land har ansvaret att minska sina egna utsläpp. De svenska klimatmålen syftar just till att bidra till mål och att minska den globala uppvärmningen. Om vi struntar i våra egna mål bidrar vi till ett sluttande plan där alla andra länder kan göra likadant. Om inte vi i tar vårt klimatarbete på allvar, med vilken röst kan vi då uppmana världen att ta ansvar för klimatet? Det är genom att vara en föregångare som vi har den största möjligheten att påverka den globala politiken, och det är så vi får en röst i det internationella klimatarbetet. Men utöver detta ska vi också bidra till minskade utsläpp i andra länder, och det gör vi genom ett starkt klimatfokus i allt vårt biståndsarbete och i internationella samarbeten. Här vill jag särskilt lyfta fram att har varit en helt central kraft för att reformera EU:s utsläppshandel. Vi lade fram något som kallas för The Swedish Proposal som gör att de europeiska utsläppen minskar med över , vilket motsvarar av svenska utsläpp. Det här är allt annat än ineffektiv politik. Det här är klimatledarskap. Det gör att vi har en röst, och resten av världen lyssnar. Jag var särskilt stolt när von der Leyen höll sitt tal, State of Union, i och lyfte fram ett exempel när hon talade om klimatomställningen och The . Det exemplet är och vår satsning på omställning av stålindustrin, Stål utan kol. Det hade inte hänt utan stora satsning på Industriklivet och våra förhållandevis ambitiösa klimatmål som har gett tydliga besked till industrin om att ställa om. Det är precis den vägen alla sektorer i måste följa nu om vi ska klara våra klimatmål. 16 (M): Tack, statsrådet! Det är väl självklart att vi i ska ta vårt ansvar. Det råder det ingen tvekan om, och det finns en bred uppslutning i riksdag kring klimatmålen, som statsrådet också påpekade. Däremot menar jag att det är hyckleri att blunda för det faktum att de politiska besluten i resulterar i ökade globala utsläpp. Det är samma sak med vår diskussion om kärnkraft som vi har haft i kammaren . När vi vet att alternativet i ganska ofta är smutsigt kol är det ansvarslöst att stänga ned fossilfri svensk kärnkraftsproduktion. På motsvarande sätt är det problematiskt, menar jag, när ett enskilt företag ansöker om tillstånd att bygga ut, domstolen säger ja, det överklagas, regeringen tar över och frågan går också till Mark- och och även den domstolen säger att det är grönt ljus och att Preem lever upp till kraven i . Då menar jag att det är en problematisk tolkning av våra klimatmål att säga att det är det här det handlar om, alltså att regeringen ska gå in och pröva enskilda företags ansökningar på det viset. Vi skulle kunna göra det jätteenkelt för oss. Jag säger inte det för att raljera, utan jag menar verkligen att vi skulle kunna stänga ned väldigt mycket av svensk produktion och svensk industri, och då skulle vi inte ha några utsläpp. Men det är inte så enkelt. Vi ser också att vi befinner oss i en övergångsperiod där många företag ställer om till mer hållbar produktion. Hur möter politiken upp den övergångsperioden? Vi är överens om att ställa krav på inblandning av biodrivmedel till exempel, som kraftigt kommer att skruvas upp till 2030. Hur får vi igång den produktionen? Preem är ju en nyckelspelare där, det kan vi ändå vara överens om. Och i ansökan ingår möjligheten att framställa biobränslen, vilket de inte kan . Frågan är alltså mer komplex. Jag är också jättestolt över svensk industri som ligger långt framme, men frågan här och är om vi medvetet ska säga nej till en produktion i som har lägre utsläpp än motsvarande raffinaderier i och där ett sådant beslut kan riskera att öka de globala utsläppen. Då sätter jag högst på dagordningen, inte en trofé för . 17 Miljö- och klimatminister (MP): Det är absolut inte politik att all industri ska lägga ned och flytta utomlands. Det har vi visat med all önskvärd tydlighet. Genom mångmiljardsatsningar på Industriklivet har vi nu möjliggjort att vi ser en utbyggnad av en fossilfri stålproduktion i som är helt världsunik. Det är ju helt fantastiskt! Vi vill att varje del av de utsläppande sektorerna ska följa efter, och vi ser nu många projekt som har satts igång tack vare Industriklivet. Men här talar tyvärr med kluven tunga, för ni vill ju göra om Industriklivet, det stöd som vi ger till industrin, till något slags avdrag. Från industrin har man sagt att det är helt omöjligt – man kan inte först göra mångmiljardinvesteringar och sedan försöka göra avdrag på en vinst som man inte har. Det handlar om många års investeringar. Det här är alltså felaktigt. Det sägs ibland från och andra att ökade utsläpp i skulle leda till minskade utsläpp i något annat land eftersom EU har ett utsläppstak för industrin, men det är en missuppfattning. Taket gäller generellt sett inte för nya anläggningar. När en ny anläggning byggs eller om en anläggning byggs ut kraftigt tas utsläppsrätterna i allmänhet från en separat pott som annars skulle annulleras. Den potten ligger inte innanför taket. Om utsläppsrätterna i den används blir det ökade utsläpp. Låt mig påminna om att regeringen enligt lag behöver ha en klimatpolitik som styr mot klimatmålen. Det tar vi på allvar, och det bör alla partier som vill hamna i regering göra. klimatmål är mer ambitiösa än EU:s. Det är bara vi som kan ta ansvar för att vi ska nå våra egna mål. Det ansvaret kan vi inte lämna till någon annan, någon annanstans och någon annan gång, utan det måste vi ta . Vad gäller det här ärendet är det viktigt att det handläggs på ett rättssäkert sätt och analyseras ordentligt. Beredning pågår inom . Det är högt prioriterat, och vi avser att fatta beslut så snart handläggningen är färdig. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 5 Svar på interpellation 2019/20:469 om offentliga bidrag till Ibn Rushd 18 Utbildningsminister (S): Amineh Kakabaveh har frågat mig om regeringen avser att se över regelverket för statsbidragsgivning så att studieförbund som samverkar med odemokratiska islamistiska organisationer inte ska vara berättigade till statsbidrag och se över villkoren för bidragsgivning så att kraven liknar de krav om demokratiska värderingar och jämställdhet som till exempel gäller för de demokratibidrag som fördelas av MUCF och SST. Amineh Kakabaveh har också frågat mig om regeringen avser att införa ytterligare kontrollfunktioner för att tillse att bidragen till studieförbunden används på ett sätt som står i överensstämmelse med demokrativillkoret för statsbidraget till folkbildningen. Slutligen har Amineh Kakabaveh frågat mig om regeringen avser att genomföra en genomlysning av befintliga förordningar och myndighetsinstruktioner för att säkerställa att offentliga medel inte betalas ut till föreningar som sanktionerar hedersrelaterad brottslighet. Inledningsvis vill jag betona att folkbildningens aktörer har ett stort ansvar för att säkerställa att det statliga stödet används korrekt. Regeringen har varit tydlig med att statsbidrag inte ska ges till organisationer som bedriver verksamhet som strider mot demokratins idéer. Jag vill understryka att de medel som betalas ut till studieförbund ska bidra till att uppfylla statens syften med statsbidraget. Att utveckla och stärka demokratin är ett av dessa syften. För mig är det en självklarhet att bidrag till folkbildningen ska följa de lagar och regler som gäller. Skattebetalarnas pengar ska hanteras med respekt och varsamhet. Statliga bidrag till folkbildningen ska uteslutande gå till verksamhet som uppfyller statens syften med bidraget och stärker vår gemensamma demokrati. När det gäller statliga bidrag som , MUCF och SST fördelar så regleras villkoren för bidragen av olika regelverk. För att se över villkoren i den statliga bidragsgivningen till civilsamhället och hur dessa tillämpas tillsatte regeringen en utredning som fick i uppdrag att föreslå ett förtydligat, rättssäkert och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen. Utredningen överlämnade sitt betänkande till ansvarigt statsråd . Betänkandet innehåller en genomlysning av befintliga förordningar och förslag till ett förtydligat och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen till civilsamhällets organisationer. Förslagen omfattar även förordningen om statsbidrag till folkbildningen. Betänkandet har remitterats, och förslagen bereds inom . Amineh Kakabaveh frågar också om regeringen avser att införa ytterligare kontrollfunktioner. Det är av största vikt att statliga medel används för den verksamhet som de är avsedda för och att det finns kontrollmekanismer när statsbidrag har använts på ett felaktigt sätt. Regeringen ställer därför krav på uppföljning och redovisning av statsbidraget. har enligt lag fått uppgiften att pröva frågor om fördelning av statsbidrag mellan folkhögskolor, studieförbund och studerandeorganisationer inom folkhögskolan. Det är som fattar beslut om vilka studieförbund som får ta del av statens stöd till folkbildningen enligt förordningen (2015:218) om statsbidrag till folkbildningen. Det är vidare som följer upp och granskar verksamhet kopplad till statsbidraget. Systemet för kontroll hos omfattar att rådet kan ställa frågor till bidragsmottagaren, kräva att bidragsmottagaren själv gör en utredning och att rådet självt gör en granskning genom en prövningsgrupp. Rådet har möjlighet att återkräva utbetalt statsbidrag om det beviljats på felaktiga grunder eller om medlen inte har använts för det ändamål de har beviljats för. Rådet kan även besluta om att ett studieförbund inte längre ska få statsbidrag. Utifrån rapporten om Ibn Rushds verksamhet som beställde 2018, som Amineh Kakabaveh hänvisar till i sin fråga, har inlett ett arbete med att ta fram förslag på hur uppföljning av hela folkbildningen kan utvecklas och förstärkas. har även vidtagit ytterligare åtgärder. På senaste styrelsemöte fattades beslut som innebär att statsbidragsvillkoren kommer att skärpas och förstärkas med särskilt fokus på att utveckla kontroll och uppföljningsarbete. för en dialog med om detta arbete. När det slutligen gäller Amineh Kakabavehs sista fråga, som handlar om genomlysning av befintliga förordningar och myndighetsinstruktioner, har, som jag nämnt, i sitt betänkande lämnat förslag till ett förtydligat och enhetligt demokrativillkor för den statliga bidragsgivningen till civilsamhällets organisationer, som bereds inom . Avslutningsvis vill jag framhålla att folkbildningens aktörer uppbär samhällets förtroende att bedriva demokratisk studieverksamhet, och förtroendet måste förvaltas väl för att förtjänas. 19 AMINEH KAKABAVEH (-): Tack, utbildningsministern, för ett bra svar och för förklaringar till de åtgärder som regeringen har vidtagit eller kommer att vidta! Det är glädjande att det inte finns några skiljelinjer eller konflikter när det gäller hur statsbidrag ska fördelas och vilka organisationer som ska få del av dem. Vi talar om en organisation som heter Ibn Rushd. Vi vet att många forskare och samhällsdebattörer har påpekat att den organisationen inte är lämplig eftersom den har kopplingar till Muslimska och bedriver antisemitisk retorik. Svenska kommittén mot antisemitism har också påtalat detta. Forskarna , som är författare och debattörer, har gång på gång kommit till samma slutsats. Förra mandatperioden varnade jag här i kammaren regeringen för detta studieförbund, bland annat på grund av synen på jämställdhet. Vi som arbetar mot hedersförtryck och hedersbrott kallas för islamofober av Ibn Rushd.