prot · H80955 · 2020-12-16 00:00:00 — Bättre förankring på arbetsmarknaden ger också större möjligheter att ta del av bland annat tandvård. Vi ser inte heller det oerhört starka skälet för att denna grupp ska gynnas framför andra grupper. Det är helt enkelt en prioriteringsfråga. Vi lägger nu mycket stora resurser, långt mer än regeringen, på att få en fungerande äldreomsorg i efter den kraftiga kritik som har kommit och som vi har pekat . Vi gör stora resurssatsningar för att få en hälso- och sjukvård som fungerar, för att kunna beta av de långa vårdköerna. Allmänna bidrag till kommuner I den bästa av världar hade vi haft pengar till allt. Det har vi inte. Då har vi valt att prioritera ned tandvård till just den gruppen för att i stället lägga pengar på äldreomsorg till de äldre, på sjukvård till de sjuka, på att få ned den brottslighet som drabbar så många i och på att skapa fler jobb, vilket kommer inte minst den gruppen till del. 247 (V) replik: lägger också mer resurser till kommuner och sjukvård än regeringen och gör. Ändå kan vi införa ett högkostnadsskydd på för alla, det vill säga en stor sänkning. Gratis tandvård upp till är också en viktig fråga. som säger att de ordnar så att fler unga får jobb finns det många som är betydligt som inte har råd att gå till tandläkaren, eftersom de har låga löner. Frågan är vad som händer med ungdomslöner och ingångslöner. Det är kanske inte i första hand som driver de frågorna, men det gör andra borgerliga partier. Jag måste erkänna att jag inte har full koll på politik i den frågan. Men jag tror inte att de driver höga ingångslöner för unga. 248 (KD) replik: Tack för frågan, ledamoten ! Läs på om politik! Du kanske blir förvånad över och övertygad om dess förträfflighet – vad vet jag? I värld behöver man inte prioritera. Där finns det nämligen resurser till allt. Man beskattar ju lite som man vill, utan att tänka på de effekter det får på jobb och företagande. Då har man såklart också råd med det mesta. Man har råd med höga löner och med utgifter till allt och alla. Vi prioriterar annorlunda. För att också säga något om utsatta grupper prioriterar vi höjt bostadsbidrag, höjd garantiersättning i sjuk- och aktivitetsersättningen till exempel, för att de också ska få en skattelättnad. Det underlättar för de utsatta att också ha råd med tandvård. 249 (S): Jag valde att utbilda mig till socionom för att jag ville göra skillnad för människor. När jag började min första praktik insåg jag att jag för att också kunna göra skillnad vad gäller människors förutsättningar ville engagera mig politiskt. Valet var självklart. Det var socialdemokratin som gällde, just för att en jämlik välfärd som kommer alla till del är kärnan i ett socialdemokratiskt samhälle. Goda och likvärdiga förutsättningar för kommuner och regioner pratar vi om här . Det är också det som lägger grunden för välfärd i hela landet. I är det nämligen kommuner och regioner som har ansvar för välfärden, för de välfärdstjänster vi är beroende av genom livet: skola, vård och omsorg. Allmänna bidrag till kommuner Välfärden finansieras genom olika källor. Störst del utgör kommun- och landstingsskatterna. Men även statsbidragen är viktiga. Under det år som vi snart lägger bakom oss har coronapandemin utmanat hela samhället. Inte minst har kommuner och regioner fått stå i frontlinjen och ställa om i mycket högt tempo. De har vårdat insjuknade, skyddat äldre och riskgrupper från att bli smittade, hanterat all den oro och stress som medborgare och personal har känt och planerat för undervisning på distans. Från regeringens sida har budskapet varit tydligt: pengar får inte, kommer inte och ska inte stå i vägen för att skydda liv och hälsa. Kommuner och regioner har fått historiska tillskott för att kompensera för skattebortfallet och för att stötta upp viktiga verksamheter. Enligt SKR har de statliga tillskotten gett kommunsektorn goda ekonomiska förutsättningar att med ekonomin tryggad hantera pandemin. Det är svårt att säga hur allvarliga och långvariga konsekvenserna kommer att bli för kommunsektorn. Men regeringen följer utvecklingen noga. Kommunsektorn hade redan före pandemin stora utmaningar. Framför allt blir befolkningen äldre som det föds allt fler barn. Det är glädjande att vi blir äldre. Det är resultatet av en långvarig välfärdspolitik. Men det är också en utmaning. Ökningen av andelen unga och äldre i förhållande till andelen som förvärvsarbetar försvårar för skatteunderlaget. Det kommer att krävas många insatser, också stöd, från staten. Skillnaderna mellan olika kommuner och regioner är också stora. Därför var det viktigt med den förstärkning av kostnadsutjämningen som genomfördes genom beslutet . Hänsyn tas nu i högre grad till gleshet och socioekonomiska faktorer, såsom utbildningsnivåer och inkomster. Beslutet som för sedan fattades här i kammaren om en bred översyn av det kommunalekonomiska utjämningssystemet kan betyda mycket. Det var också bra att beslutet togs av ett enigt utskott. Vi måste säkerställa att utjämningssystemet i tillräcklig grad kan ge kommuner och regioner likvärdiga ekonomiska förutsättningar oberoende av skattekraft och opåverkbara strukturellt betingade faktorer, som det heter. Det är avgörande för en väl utbyggd välfärd som kommer landets alla medborgare till del. Just för att en del kommuner har avsevärt tuffare utmaningar än andra finns det ändå skäl att hjälpa dem som har de största utmaningarna. Därför finns ett förslag om att inrätta en kommundelegation. Det kommunala självstyret, kommunernas ansvar för välfärdsverksamheterna och den kommunala beskattningsrätten utgör viktiga delar av den svenska decentraliserade samhällsmodellen. Det är bra att kommuner och regioner har frihet och ansvar att själva, inom ramen för befintlig lagstiftning, utforma sin verksamhet. Då behöver vi också fortsätta att öka de generella statsbidragen, som möjliggör en anpassning efter lokala och regionala behov. Vi behöver möta framtidens utmaningar tillsammans – staten, kommunerna och regionerna. Vi behöver stärka tilliten till vårt gemensamma, så att människor vågar tro på en framtid och ett tryggare samhälle. När man lyssnar på den här debatten kan man tro att alla vill satsa på välfärden. var också tydliga med att de tycker att de satsar mer än regeringen gör. Då har man bara räknat plus och inte minus. Gör man det är det inte en större satsning. Allmänna bidrag till kommuner Regeringen har kommit med en historisk budget till välfärden och för att jobba ur krisen. Dagens förslag innebär en höjning av anslaget med 27,7 miljarder jämfört med . Och vi kommer med mer pengar för att stärka skolan, rusta äldreomsorgen och med andra ord stärka välfärden framöver. Det är viktiga tillskott för att säkra kommunsektorn, leverera välfärd och bekämpa skattebortfallet. Det är också bra jobbpolitik. Det behövs inte färre anställda i välfärden. Det behövs fler. ska vi fortsätta stå upp för välfärden och ett jämlikt samhälle där alla kommuner och regioner har möjlighet att erbjuda sina invånare en god skola, vård och omsorg och där alla människor får likvärdiga förutsättningar att skapa sig ett gott liv. Därmed vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 250 (M) replik: pratar om att Socialdemokraterna står för jämlik välfärd och att det är viktigt med en stark tillit till välfärden. Då kan det vara intressant att komma med facit. Hur ser det ut? Vad har hänt ? Som jag berättade har arbetslösheten alltså ökat mest i av alla länder i hela EU. Utanförskapet och fattigdomen har ökat under er regeringstid, trots en stark högkonjunktur. Utförsäkringarna ur sjukförsäkringssystemet har ökat kraftigt på grund av regeringens uppdrag till att till varje pris få ned sjuktalen. Och regeringen har dragit in stödet till de allra mest utsatta, till och med de allra sjukaste barnen, genom försämringarna av LSS. Är det verkligen detta som och menar är jämlik välfärd? Kan verkligen vara nöjd med detta? Jag redogjorde i mitt anförande för att redan i början av detta år medverkade till att kommunsektorn fick 7 ½ miljard extra i statsbidrag jämfört med vad regeringsunderlaget ville tillföra. Som meddelade gav vi också mer pengar i krispaketen. Och ger alltså betydligt mer pengar till kommunsektorn 2021, 2022 och 2023. Jag vill fråga varför regeringen inte anser att kommunsektorn behöver dessa pengar och varför regeringsunderlaget anser att precis allt annat är viktigare än att satsa på kommunerna och regionerna. Inte minst den pågående pandemin visar ju med tydlighet att det behövs mer resurser till både sjukvård och äldreomsorg, men regeringen prioriterar annat. Jag undrar helt enkelt varför. 251 (S) replik: Vi fick över 100 000 fler anställda i välfärden under föregående mandatperiod. Barngrupper har minskat. I skolan fick vi 31 000 fler anställda, och skolresultaten vänder uppåt. Detta är några exempel på de satsningar på välfärden som vi gjorde tidigare. har välfärden fått 70 miljarder, och 2021 blir det 53 miljarder mer. Det är stora satsningar. Vi sätter välfärden först – det kan människor vara säkra på. Jag vill dock återkomma till det sa: att stärker välfärden. Fast om man räknar plus och minus i er budget, , hamnar man inte på plus utan på minus. Detta talar inte om. Man måste räkna bort de statsbidrag ni tar bort, och då blir det minus. Jag undrar varför du, , inte berättar detta. 252 (M) replik: Allmänna bidrag till kommuner Det är från socialdemokratisk sida typiskt att försöka trixa lite grann med siffrorna, lite som man gör med arbetslöshetssiffrorna. Man hittar på en ny form av arbetsmarknadsåtgärd och kallar den för extratjänst, och sedan ger man plötsligt beskedet att de människor som befinner sig i den arbetsmarknadsåtgärden ska räknas som sysselsatta. Så får man upp statistiken över hur många som är i arbete, trots att det egentligen rör sig om en arbetsmarknadsåtgärd. På det viset jobbar man när man räknar på siffror och statistik. De siffror som jag redovisar här är de tillskott vi gör till kommunsektorn – det som vi tillför netto. Om anser att vi har gjort några stora besparingar på kommunsektorn får hon tala om vilka det är. Man kan inte bara komma med detta så svepande. Jag står fast vid det jag säger: stigande arbetslöshet, ökande utanförskap, ökade utförsäkringar, besparingar på LSS och mindre pengar till kommunsektorn. Jag har fortfarande inte fått något svar på varför regeringen gör dessa prioriteringar. 253 (S) replik: Vi har gjort väldigt mycket när det gäller jobbpolitiken, och fler sysselsatta har det blivit. Det har vi alltså gjort stora satsningar på. Men säger att man satsar mer. Det gör man inte. Dessutom ger man med den ena handen och tar med den andra. som du, , lyfter detta med sjukförsäkringarna vill ni nämligen försämra dem ytterligare. Stupstocken ska införas. Ni går inte med på höjningen av a-kassan, och ni tar bort andra saker, vilket innebär ökade kostnader för kommunsektorn, till exempel när människor i stället behöver försörjningsstöd. Dels har ni alltså inte fler satsningar, dels kommer de saker ni föreslår att försämra för kommunsektorn, särskilt för de kommuner som redan har det svårt. 254 (C): När man 2020 ska prata om allmänna bidrag till kommunerna kan man inte börja med något annat än coronan och pandemin. Pandemin har verkligen satt sina spår hos kommunerna och kommunsektorn och har påverkat allt. Det är klart att det har varit en extrem belastning på kommun- och regionsidan med den ökade smittspridningen och allt som kommit därefter. roll är ju att förhandla, med regeringen och med Liberalerna. Vi är rätt stolta över att vi faktiskt har förhandlat fram tolv ändringsbudgetar, som har gett väldigt mycket pengar. Nästan allihop har berört kommunsektorn i någon form. När det gäller slutresultatet kan man vara tydlig och säga att vi till och med har överkompenserat kommunsektorn 2020. Det har faktiskt delats ut för mycket pengar i detta läge. Men det finns givetvis problem framåt. Allmänna bidrag till kommuner Det jag tycker är positivt med pandemin, om det nu finns något, är att den har öppnat ögonen i samhällsdebatten för vad som är viktigt och vad som inte är det. Jag tycker att vi lite kommer tillbaka till grunden när det gäller vad ett välfärdssamhälle handlar om, nämligen att det som är viktigt är att vi har hälsan och en hyfsad ekonomisk utveckling. Det andra är lägre prioriterat. Jag tycker att pandemin har lärt oss detta igen – det är jag rätt nöjd med. Jag är också stolt över att vi har varit med och förhandlat fram budget, där vi gör rekordstora tillskott på långt över 20 miljarder – 20 miljarder i generella bidrag och så en del andra bidrag. hade vi till detta lagt 12 ½ miljard i permanenta ökningar. Det rör sig om extremt stora summor som vi faktiskt har gett på ett bräde. Pandemin har helt säkert gjort att vi har kommit upp i dessa tal, och vi är rätt överens om att satsningarna behövs. Jag ska också lyfta tre stora utmaningar för kommunsektorn som jag ser framöver. De satsningar vi gör 2021 innebär ju inte att vi är i mål. Det finns tre tydliga utmaningar. Den första är, tycker jag, den långsiktiga ekonomin. Ekonomin är i hamn 2020, och 2021 ser det helt okej ut för kommunsektorn. Men därefter blir det tufft. SKR:s prognoser visar att skatteunderlagstillväxten minskar i och med den lågkonjunktur vi är inne i. Pandemin kommer förmodligen att förstärka den trenden. Så ekonomin är en utmaning. Den andra utmaningen är också tydlig; det är demografin, alltså befolkningssammansättningen. Vi har fler barn och ungdomar och fler äldre i befolkningen men färre mitt emellan, i den arbetsföra befolkningen. Prognoserna från Kommuner och Regioner pekar på att behoven av välfärd, främst äldreomsorg och sjukvård, kommer att öka , utöver normal ökning. Detta innebär mer än normal kostnadsökning. Det kommer att få väldigt stora konsekvenser och medför i praktiken ett väldigt stort tal. Den tredje utmaningen, som har klarnat för mig och som jag tycker att vi har pratat lite för lite om, är bristen på personal. Personalförsörjningen blir en jättestor utmaning för hela den svenska arbetsmarknaden i säkert framåt, och det drabbar kommunerna väldigt hårt och tydligt. Jag har mina rötter på . Där har vi just haft en ny variant av skoldebatt när vi diskuterat skolnedläggningar. Den här gången är det inte pengar eller brist på elever som har varit i fokus, utan bristen på personal. Sådana debatter tror jag att vi kommer att få framöver. Jag och ser framför oss att vi i ökad grad behöver ta höjd för vidareutbildning på betald arbetstid i kommunsektorn, för det är ett av vapnen för att vara attraktiv som arbetsgivare. Jag är väldigt glad över det nya huvudavtal som är på väg att komma på plats. Den del som det har pratats minst om är omställningsbidraget, eller studiestödssystemet, som kommer att finnas med 44 veckors studiestöd för dem som varit med ett slag i arbetslivet. Det tror jag kommer att bli extremt viktigt för att klara kompetensutmaningen framöver. har gjort sig känt som den kanske främsta motståndaren till riktade statsbidrag. Jag tycker att vi ska lyfta fram det trendbrott som i alla fall jag ser. Det har faktiskt skett ett systemskifte . blir det mer generella statsbidrag, eller det som vi kallar nycklade bidrag, där man fördelar ut enligt en fördelningsnyckel. Det blir inte mer riktade statsbidrag, utan vi har gått ifrån det systemet. Visserligen hänger det kvar kanske 200 riktade statsbidrag av historiska orsaker, men jag ser att det är ett helt nytt systemtänk på väg. Grunden är att de riktade statsbidragen driver enorma administrativa kostnader, motverkar effektiviseringar och bakbinder det lokala beslutsfattandet. Här tycker jag att det har skett en svängning till det bättre, vilket jag är väldigt glad för. Allmänna bidrag till kommuner tror verkligen på den decentraliserade samhällsmodellen, där man lägger ansvaret för beslut nära människan. Jag tycker att det är grundläggande. Vi tror inte på ökat förstatligande, även om det är det som diskussionen drivs mot just , när problemen är tydliga. Däremot tror vi definitivt på ett ökat statligt ansvar för finansieringen. Jag måste säga några ord om det som har hänt kring den kommunala skatteutjämningen. har väckt en motion som helt plötsligt fått majoritet i finansutskottet och här i kammaren. Det handlar om att vi ska göra en stor översyn av hela det kommunala skatteutjämningssystemet. Jag tycker att det är väldigt glädjande, och jag känner det som en seger. Världen snurrar i ett snabbare tempo, och det skatteutjämningssystem som finns blir förlegat rätt fort. anser att utgångspunkten i det kommunala skatteutjämningssystemet ska vara rätt enkel: Det ska gå att ha likvärdig service oavsett var man bor i landet. Vi har tre grundläggande saker som vi kommer att fokusera på i den kommande utredningen. Den första är en garanterad servicenivå i landet. Den andra är att vi skapar ett system med mer incitament för företagande, jobb och tillväxt, så att detta blir lönsamt. Den tredje är att uppgradera gleshetsfaktorn i systemet. Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag. 255 (L): Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Det här är ett bedrövligt år. Coronakrisen är hemsk, och den märks tydligast i välfärden. Den märks för alla dem som går till jobbet – för dem som jobbar i förskolan, möter snoriga barn och känner att det inte känns bra i magen, för dem som är lärare, går till skolan och bitvis är i miljöer där det finns elever som drabbas av och naturligtvis för dem som jobbar i sjukvården och äldreomsorgen, som i väldigt hög utsträckning drabbas av coronakrisen och . Naturligtvis märks den också för de människor som får sjukdomen och de människor som har farit illa av den. tycker jag att det har blivit uppenbart att äldreomsorgen behöver hamna mer i fokus i den politiska debatten. Det har under alldeles varit så att politiker från nationell nivå tyckt att det där är någonting kommunerna får sköta. Resultatet ser vi väldigt tydligt: bristande nationell styrning och bristande nationellt ansvarstagande. Under coronan har konsekvenserna blivit förödande. I , där jag bor, tog tillsammans med regionpolitikerna tidigt ett beslut om att stänga äldrehemmen för besök, långt innan kom med samma rekommendation och långt innan de flesta andra regioner i tog samma beslut. Det var helt rätt beslut av beslutsfattarna i . Men det visar på det orimliga i att vi har ett så delat ansvarstagande och att staten har abdikerat från sin roll att ta fullt ansvar för detta. Allmänna bidrag till kommuner I skolan görs det fantastiska insatser. Våra barns framtid och det som de lär sig i skolan är det som avgör hur det kommer att gå för på 15–. Att lära sig läsa, räkna och skriva är grunden för att längre upp i åldrarna kunna få ett jobb. Därför är det otroliga insatser som görs. De tillskott som sker till hela kommun- och regionsektorn är helt avgörande för att vi ska kunna se till att människor behåller jobbet men också att välfärden håller en väldigt hög kvalitet. Jag vill inte minst betona vikten av förskolan för alla de barn som tidigt får komma in i en social samvaro och lära sig saker och som tidigt får de insatser från samhället som vi vet är så viktiga. Det tredje jag vill ta upp är vården och alla dem som jobbar där. De ser konsekvenserna av och kämpar för att se till att vården fungerar. Vi ser att man går på knäna och verkligen kämpar. Det är för dem som vi skjuter till de här pengarna för att välfärden ska fungera när välfärden behöver fungera som allra bäst. För att det här ska vara möjligt måste vi slå fast att det handlar om jobben, jobben och jobben. Det som finansierar välfärden är att människor kliver upp , går till jobbet, utför ett arbete och sliter och att skatteintäkterna kommer in. Att småföretagare, eller för den delen storföretag, anställer och driver sina verksamheter är det som bygger jobben och bygger vår gemensamma välfärd. Det är basen för allting. Jag tror att vi kommer att se en stor debatt och ett ökat behov av att staten tar större ansvar för välfärden. De regionala skillnader vi ser i vårt avlånga land innebär att förutsättningarna för att bedriva välfärd är väldigt olika beroende på var man bor i landet. Så ska det inte vara. Staten kommer att behöva ta ett större ansvar. De väldiga kostnadsutmaningar vi har i takt med att vi blir allt äldre kommer också att innebära att staten behöver ta ett större ansvar för att generera en välfärd som fungerar i hela vårt land. Det är viktigt för . Det är viktigt för svenska medborgare att man känner att välfärden finns när man som bäst behöver den. Vårt välfärdssamhälle är någonting vi ska känna stolthet över. För att det ska fungera måste vi alltid stå upp för jobben, jobben och jobben. 256 (MP): Det har varit ett ansträngande år att gå igenom. Den största bördan har legat på dem som sliter i omsorgen och vården – naturligtvis utöver dem som drabbats av . Därför har det varit en självklar sak att tillföra stora extra medel till kommunerna och regionerna, så att de får stöd för att hantera det direkta arbetet med pandemin men också får förutsättningar för välfärdsarbetet i stort. Det är lika självklart att göra stora tillskott till kommuner och regioner . Jag är glad att vi är överens om det här i . Vi behöver återkomma till det, för behoven i välfärden kommer inte att bli mindre när befolkningen blir allt äldre. De brister i framför allt äldreomsorgen som krisen har blottat måste bara rättas till. Vi kan inte acceptera det här läget längre. Det är framför allt brister i personalpolitiken som uppenbarligen påverkar kvaliteten för de äldre. Det är helt oacceptabelt, och det måste åtgärdas framåt. När vi har tillskjutit mycket stora medel till kommunerna har det varit med tanke på att kommunerna skulle kunna vara aktiva. Det har de självklart varit. Men jag tycker för min del att det är en aning provocerande att det är så många kommuner som planerar för ett överskott under ett krisår. Allmänna bidrag till kommuner Jag får rapporter från mina partikamrater som verkar i opposition i många kommuner. De lägger fram förslag till vad man kan göra med medel för att till exempel stötta föreningslivet, kulturlivet eller varför inte ge extramedel till de anställda i , men de får kalla handen. Därför vill jag lyfta fram som presenterade ett paket. De såg att kommunen höll på att gå med ett stort underskott. Då tog de ett grepp och har sent beslutat om extra tillskott till bland annat föreningar men också en extra bonus till timanställda i vården. Det tycker jag är ett föredömligt ledarskap som tyvärr saknas i andra kommuner. Jag vill därför uppmana kommuner: Året är inte slut. Ni har möjlighet att göra tillskott i kommunen och stötta till exempel föreningar. Ni har inte försuttit den chansen . När vi tittar framåt är det flera talare som har tagit upp en väsentlig fråga. Det är skillnaden mellan olika kommuner i förutsättningar att leverera välfärd och grundläggande service i olika delar av landet. Det är en oerhört viktig fråga som vi behöver ta tag i. Vi kan inte acceptera att skillnaderna i kommunala skattesatser är så stora som de är i . Det är inte långsiktigt hållbart. Det behöver åtgärdas. Vi kommer att tillsätta en utredning som tittar på detta. Vi kanske inte ska vänta på den utredningen utan i stället agera, bland annat genom statligt stöd. Vi ska också titta på ansvarsfördelningen mellan stat och kommun. En sak som skulle vilja stärka är det statliga ansvaret för att finansiera etableringen fullt ut. Det vore en strukturell förändring som skulle stärka servicen och välfärden i hela landet. Jag vill ta upp en annan diskussion om relationerna mellan olika kommuner, som har blivit aktualiserad av en rapport från Statskontoret. Det handlar om social dumpning. Det är ett lite grovt ord men faktiskt en korrekt term på en företeelse som tyvärr verkar växa i . Det handlar om kommuner som medvetet och strategiskt gör sig av med medborgare som de helt enkelt inte vill ha i sin kommun.