prot · H80935 · 2020-11-13 00:00:00 — Eventuellt finns det en parkeringsplats efter att har drivit igenom sin politik på det området. Man går in i butikerna och ska handla. Man behöver köpa en ny brödrost. Den är det en särskild brödrostsskatt på. Man behöver köpa en take away-kaffe för att man är lite trött efter att ha tagit hand om ungarna . Den är det en särskild take away-kaffeskatt på. Man är lite hungrig och vill köpa en macka. Den är det en annan skatt på när man tar den med sig från butiken. Man ska sedan gå in på Ica och handla. Där är det en särskild plastpåseskatt. Sedan ska man köpa nya kläder till barnen. På de kläderna är det en särskild klädskatt. Sedan behöver man själv ett par nya skor. På dem är det en ny skoskatt. Är detta ett rationellt samhälle, ? Är det så vi vill att ska fungera? försöker att motivera detta med insatser för ett bättre klimat. Självklart ska vi vara i absolut framkant när det kommer till att bekämpa koldioxidutsläpp. Vill vi bekämpa koldioxidutsläpp finns ett mycket enkelt recept för det. Det är nämligen att bygga kärnkraft så att vi har en koldioxidfri el och slipper göra det som Boriana påtalade från talarstolen, nämligen att importera kolkraftsel eller annan smutsig el från andra länder. Vi kan i stället exportera, få jobb och tillväxt och dessutom pressa tillbaka klimatförändringarna. 42 Finansminister (S): Hur ser det ut för en familj i ett socialdemokratiskt samhälle? Man åker till affären med förhoppningsvis en elbil eller laddhybrid som man har fått en stor bonus för att köpa. Man har laddat den med sina egna solceller. Med det solcellsstöd som man har fått via regeringen har man kunnat sätta upp solcellerna på taket. Man kanske också har laddat med vindkraft. Vi har särskilda stöd för att bygga ut vindkraften. Bor man i en hyresrätt kanske man bor i en hyresrätt som är producerad med regeringens investeringsstöd och som därmed har en hyra som också vanliga löntagare kan betala. Bor man i ett miljonprogramsområde kanske man kan ha fått det renoverat via regeringens nya renoverings- och energieffektiviseringsstöd. Den energieffektiviseringen har gjort att man har kunnat sänka elkostnaderna och uppvärmningskostnaderna och därmed också kunnat få en lägre hyra. Man kanske kan åka med en elbuss till affären via det stöd som vi har till eldrivna fordon. Det är några exempel på hur livet kan se ut för en familj i ett socialdemokratiskt . Men inte bara det. Tack vare att vi inte genomför Alliansens och alla ofinansierade skattesänkningar har man också möjlighet att lämna barnen på förskolan och i skolan i trygg förvissning om att det finns tillräckligt mycket personal. Man vet att mamma eller pappa, mormor eller morfar, farmor eller farfar i äldreomsorgen tas om hand om av högt utbildad personal, fast anställd personal och tillräckligt med personal. Det kanske också är ett äldreboende som är byggt med det nya stödet som regeringen har infört för äldreboende. Det är några exempel på hur livet kan se ut med en socialdemokratisk regering. Köper man en kaffe och tar med sig kanske man väljer att i stället för att använda våra naturresurser till engångsmuggar med plastlock ha med sig sin egen mugg. Det är bättre för miljön. Vad gäller de skatter som regeringen har infört för att vi ska förbättra vårt klimat har vi haft en viktig politik för att se till att vi ska köpa miljösmartare fordon. Vi har platspåseskatten för att vi ska ta med oss våra kassar eller köpa en pappkasse i stället för en plastkasse som riskerar att hamna ute i naturen och vara dålig för miljön och för våra djur. Vi har därutöver tydliga skattebonusar för till exempel solel. Vi driver en politik där vi försöker att med ekonomiska styrmedel hjälpa till att förändra vårt beteende för att leva på ett klimatsmartare och mer hållbart sätt. Det är för att vi ser att vi behöver ställa om vårt samhälle för att våra barn och barnbarn ska kunna fortsätta att leva ett gott liv. Vad gäller klädskatten analyserar vi just nu de remissvar som har kommit in och kommer naturligtvis att kunna återkomma till i den frågan. 43 BORIANA (M): Det fanns ingen gräns för ministerns stolthet över den egna regeringens politik. Alla goda saker kommer från regeringen. Det är bonus till det ena och stöd till det andra utan att man reflekterar över att för att de pengarna ska finnas att fördela måste någon generera dem. Det är företagen som gör det. Därför ska företagen inte belastas med onödiga och skadliga skatter. Också företag behöver el. Det fina scenariot med vindkraften och solcellerna fungerar inte nu i . Man har lagt ned kärnkraftverket i , och det finns inte el nog att ladda alla elbilar som regeringen vill att vi ska köpa. Kemikalieskatten på kläder och skor är ett missfoster som har ärvt sina skapares minst tilltalande egenskaper. Från har det ärvt viljan att vidta verkningslösa symboliska åtgärder i miljöns namn. Från Socialdemokraterna har det ärvt lusten att beskatta allt och alla så mycket som möjligt. Låt inte detta missfoster se dagens ljus, finansministern! 44 Finansminister (S): Jag diskuterar gärna klimatpolitik med . Frågan är bara vad som är svar. Det vi ser är ett moderat parti som vill backa in . Man säger nej till vår bonus för miljöbilar. Man säger nej till de investeringar som sker via Klimatklivet. Det man i stället gör i sin budget är en av de största satsningarna för att ska släppa ut mer koldioxid. Det är inte det som är framtiden. Framtiden kräver att vi ställer om. Vi ska göra det på ett sådant sätt att alla människor kan vara med i den omställningen. Det är därför regeringen satsar stort på att vi ska kunna rusta våra hyreshus och på att det ska byggas nya hyreshus som är klimatsmarta men ändå har rimliga hyror. Det är därför regeringen satsar på att när vi nu köper nya bilar ska vi köpa bilar för framtiden som vi kan köra med framöver, elbilar och laddhybrider. Det är därför regeringen satsar på reduktionsplikten. I takt med att åren går kommer mer av det som vi tankar i våra gamla bensin- och dieselbilar att vara svensk skogsråvara i stället för bensin och diesel från . Det är framtiden. Allt detta säger nej till. De säger nej och åter nej. Låt oss i stället sänka skatten så att vi släpper ut mer koldioxid och bygger in oss i gamla lösningar. Det är inte det som är framtiden. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:107 om digitala arbetssätt för vårdens medarbetare 45 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ser på att framtida vård- och omsorgspersonal inte rustas tillräckligt för att arbeta med digitala arbetssätt som vården nu snabbt digitaliseras och har som målsättning att vara bäst i världen på e-hälsa 2025. har även frågat mig om jag är beredd att ta initiativ för att säkerställa att vård- och omsorgsutbildningarna på universitets- och högskolenivå ger studenterna tillräckliga kunskaper och förmågor för att de i sina respektive framtida professioner på ett bra sätt ska kunna använda digitala verktyg och möta patienter, omsorgstagare och deras närstående digitalt. Slutligen har frågat mig om jag ser behov av några särskilda forskningsinsatser avseende digitala vårdtjänster liksom om vårdens och omsorgens digitalisering i stort. ska ha en god och tillgänglig vård för alla. Därför har regeringen satsat historiskt höga belopp på förstärkningar av regioner och kommuner. Det är satsningar som leder till att dessa får ett överskott . Digitaliseringen av samhället påverkar vården precis som resten av samhället, primärt till det bättre. Regeringen arbetar med att införa en reglering av yrket undersköterska, och inom ramen för detta arbete har gymnasieskolans vård- och omsorgsprogram anpassats för att motsvara vad som föreslås för det reglerade yrket undersköterska. Inom den kommunala vuxenutbildningen, komvux, finns föreslagna yrkespaket som också de motsvarar det som föreslås gälla för det reglerade yrket undersköterska. Att utveckla digital kompetens ingår i det innehåll som finns både i gymnasieskolan och i komvux. Inom finns ett antal utbildningar inom vård- och omsorgsområdet, bland annat utbildning till specialistundersköterska. I dessa utbildningar ingår också moment som utvecklar den digitala kompetensen. Jag vill även nämna att regeringen har beslutat om en ny läkarexamen. De nya målen för läkarexamen innebär bland annat att studenten ska visa förmåga att använda digitala verktyg inom såväl hälso- och sjukvården som forsknings- och utvecklingsarbete. Den nya utbildningen planeras att starta . När det gäller högskoleutbildningars innehåll vill jag understryka att regeringen beslutar om de kunskapskrav för respektive examen som anges i högskoleförordningen. Universitet och högskolor bestämmer därefter om utformning och upplägg av bland annat hälso- och sjukvårdsutbildningarna utifrån dessa mål. Specifikt kunskapsinnehåll, till exempel förmågan att bemöta patienter och andra grupper såväl fysiskt som digitalt, bör rymmas inom ramen för befintliga examensbeskrivningar. Det är viktigt med en nära samverkan mellan högskolor och vårdgivare när det gäller hälso- och sjukvårdsutbildningar. Synpunkter från studenter och vårdgivare kan till exempel vara ett viktigt underlag för att säkerställa att utbildningarna är relevanta för den verksamhet som studenterna utbildas för. Digitala kunskaper och kompetenser behöver utvecklas och förändras genom hela yrkeslivet. Arbetsgivarna har ett ansvar att ge sina medarbetare möjlighet att kompetensutvecklas inom dessa områden. När det gäller forskningsinsatser anger regeringen i budgetpropositionen att regeringen som ett led i att stärka som en ledande kunskapsnation avser att presentera en samlad proposition för att peka ut den forskningspolitiska inriktningen, vilken även berör frågor om högre utbildning och innovation. Forskning och innovation är viktigt för att återstarta ekonomin och för att långsiktigt bygga kompetens, konkurrenskraft och välfärd. De forskningssatsningar regeringen föreslår kommer att presenteras närmare i den forsknings- och innovationspolitiska propositionen, som regeringen avser att lämna . För regeringen är en jämlik hälsa och en välfärd av hög kvalitet, tillgänglig för alla, av största vikt. Då behövs inte bara satsningar på den generella välfärden utan även forsknings- och utbildningssatsningar. 46 (M): Tack så mycket, utbildningsministern, för svaret! Jag är oerhört engagerad i frågor kopplade till digitaliseringen och då särskilt frågor om digitalisering av hälso- och sjukvården. Och det, fru talman, är inte för att jag ser digitaliseringen som ett självändamål. Så är det inte alls, utan det är för att jag är besjälad av att vi ska skapa en hälso- och sjukvård som håller högre kvalitet, som är mer tillgänglig, som erbjuder våra medarbetare, våra hjältar ute i vård och omsorg, bättre arbetsmiljö, som gör vården mer patientsäker, som gör att vi kan ta ett kliv framåt och inte minst som gör att vi i en ganska utmanande tid klarar av att finansiera vår välfärd. Vi behöver erbjuda hälso- och sjukvård och omsorg på ett smartare, effektivare sätt. När vi tittar på de framtida kompetensbehoven inom hälso- och sjukvård och omsorg ser vi att de är gigantiska. SKR talar om att det kan vara så många som en halv miljon medarbetare som man behöver rekrytera , och det är väl knappast någon som tror att det låter sig göras. Vi kommer att behöva jobba på andra, smartare sätt. Vi behöver säkerställa att vårdpersonal till exempel lägger mer tid på de direkta vårdmötena och de värdefulla vårdkontakterna och mindre tid på administration och byråkrati. Då är digitaliseringen helt central. Regeringen har tillsammans med SKR satt upp en bra vision om att ska vara världens bästa land på e-hälsa 2025. Men tyvärr är det ett enormt glapp, fru talman, mellan vision och verklighet. Det har bland annat presenterat i en rapport; det är ett stort glapp. Därför tycker jag att politiken måste ta ett kliv framåt, ta initiativ och ta ett samlat grepp för att skapa alla de förutsättningar som krävs för att vi ska nå denna vision, som vi är brett överens om. Men vi ser att det finns jättestora bekymmer med en förlegad lagstiftning och med att patientdata inte kan få användas på ett smart sätt och delas mellan olika vårdgivare. Vi har problem med att våra olika it-system pratar olika språk och att man inte har kunnat enas om standarder. Det finns en lång rad tekniska utmaningar. Men vad som också är helt centralt, fru talman, är att alla fantastiska medarbetare ute i vården ges förutsättningar att ta till sig den digitala tekniken och använda de här verktygen på ett bra sätt. ser vi tyvärr att vårdens medarbetare upplever att digitala verktyg och digitala system snarare är störande än stödjande. Så kan vi inte ha det. Vi moderater föreslår bland annat ett särskilt digitalt arbetsmiljölyft, men den debatten får jag ta med arbetsmarknadsministern. Vad som också är viktigt är att de som utbildas för att bli läkare, psykologer, sjuksköterskor, you name it – vården och omsorgen har en lång rad professioner – rustas för att kunna jobba med digitala verktyg och i digitala arbetsformer. Det ser inte jag att man gör . Jag tog i min interpellation upp exemplet med läkarna, som vi alla är överens om kommer att jobba mycket mer med digitala konsultationer. De kommer att möta patienter i det digitala mötet i mycket större utsträckning. Men på läkarutbildningen får man ingen utbildning i detta. Ministern säger här att det nu blir ett mål om detta i examensbeskrivningen för den nya läkarlinjen. Det är positivt, men hur är det med alla andra utbildningar till vård- och omsorgsyrken? Kommer ministern att ta initiativ till att se över alla examensbeskrivningar så att digitaliseringen blir en självklar del i alla relevanta vårdutbildningar? 47 Statsrådet (S): Tack, riksdagsledamoten , för en viktig debatt! Svensk hälso- och sjukvård ska vara i världsklass, och en förutsättning för att lyckas med detta uppdrag är inte bara att vi klarar av att möta och ta vara på de möjligheter som digitaliseringen ger vården, utan det krävs också att vi har tillräckligt många utbildade inom våra viktiga vårdyrken. Det krävs naturligtvis också att utbildningarna ger studenterna relevanta kunskaper för att klara av sitt yrke när de sedan kommer ut på arbetsmarknaden. Till det kommer det, oavsett detta, att krävas en vidareutbildning och en fortbildning genom hela livet. Här har inte minst arbetsgivarna ett stort ansvar för att se till att de ger sina medarbetare denna möjlighet. Men om man ska kunna bilda sig och fortbilda sig genom livet måste vi också se till att det finns utbildningsplatser, och det har den här regeringen verkligen gjort. Det är en stor utbyggnad av utbildningsplatser, alltifrån komvux, yrkesvux och yrkeshögskolor till den högre utbildningen. Vi har genomfört en historisk utbyggnad av högskolan inom ramen för det vi kallar . Vi har också inrättat ett vårdkompetensråd för att ytterligare ta ansvar för kompetensförsörjningen. Det kan även säkerställa att samverkan mellan aktörer på både arbetsgivarsidan och utbildningssidan när det gäller hälso- och sjukvården hittar varandra och kan komma närmare varandra för att lösa det som måste lösas för att vi ska kunna ha en vård i världsklass. Precis som i övriga samhället påverkar naturligtvis digitaliseringen vården – primärt, som sagt, i positiv riktning i takt med nya möjligheter att möta nya behov digitalt. Den kan också fungera som ett komplement till primärvården och tillgängliggöra den för grupper som annars kanske har en hög tröskel för att söka vård. Då är det viktigt att all vårdpersonal, både de nyexaminerade och de som har jobbat ett tag, har rätt verktyg för att kunna möta patienter, både på plats och digitalt, för att det ska fungera på ett riktigt och bra sätt. Som jag beskriver här finns det digital kompetens inom komvux och gymnasieutbildningen, som utbildar våra undersköterskor. Det finns på utbildningar, till exempel till specialistundersköterska. Det finns som ett nytt examensmål i den reformerade läkarutbildningen, som sätter igång . Det finns också i sjuksköterskeutbildningen. Även om det inte preciseras på samma sätt som i övriga utbildningar finns här också förmågan att bemöta patienter såväl fysiskt som digitalt. Detta bör rymmas inom befintliga examensbeskrivningar. Om man till det lägger att varje lärosäte har till ansvar att i dialog med aktörerna se till att utbildningarna – inte bara hälso- och sjukvårdsutbildningarna utan alla högskoleutbildningar – anpassar sitt innehåll till att rusta studenterna med det som krävs ute i den verksamhet där de sedan ska vara yrkesverksamma är jag övertygad om att våra lärosäten hanterar detta på ett klokt sätt och ser till att utbildningarna också fångar upp det som handlar om det digitala mötet. Det som är viktigt när det gäller examensbeskrivningar är ju att de har en gemensam struktur. De ska vara kortfattade, koncentrerade och långsiktigt hållbara. Därför behöver vi ha ett system där vi kan inrymma många olika saker och fånga in att samhället faktiskt förändras. Min bild är att vi har den möjligheten när det gäller högskoleutbildningarna. 48 (M): Om våra examensbeskrivningar ska vara långsiktigt hållbara, hålla för framtiden, tror jag att de måste innehålla digitalisering, fru talman. Det är uppenbart. Vi behöver verkligen peka på att digitalisering är någonting som all personal som jobbar inom hälso- och sjukvården måste ha goda kunskaper om. Jag förstår naturligtvis och är fullt medveten om att man försöker integrera kunskaper om hur digitala verktyg används i de befintliga utbildningarna. Jag tror att det finns ett stort engagemang ute hos högskolor och universitet för att göra detta. Men jag är ändå bekymrad över att det låter som att ministern här lite grann lutar sig tillbaka. Jag tror att det krävs att statsrådet här tar ett ordentligt initiativ för att säkerställa att alla utbildningar verkligen ger kunskaper om hur man möter patienterna också digitalt. tror jag att vi tittar lite för mycket på tekniken och tror att om vi bara kan hantera olika digitala mötesformer och klarar av den tekniska biten är saken biff. Det är ju, fru talman, den enkla biten. Det svåra är kanske snarare hur man anpassar ett digitalt möte. Alla vi som har suttit i otaliga sådana vet väl att det blir en annan dynamik. Man måste på ett helt annat sätt försäkra sig om att det man säger verkligen uppfattas. Digital konsultationsteknik är inte enkelt, men när vi vet att väldigt mycket av vården kommer att bedrivas i den formen tycker jag att det är viktigt att säkerställa att utbildningarna rustar vårdens medarbetare också för detta. Sedan lyfter statsrådet fortbildning. Det är jag glad för. Från sida har vi lagt fram förslag om att det behöver bli obligatoriskt att ge vårdens medarbetare, inte minst läkare, kontinuerlig fortbildning. Där ser vi betydande problem med att arbetsgivarna inte fullt ut tar det ansvaret. Då tror jag att vi från statens sida behöver skärpa kraven på vården och omsorgen att verkligen säkerställa att medarbetarna får kontinuerlig fortbildning, inte minst i exempelvis digitala verktyg och digitala arbetsformer, digital konsultationsteknik och så vidare. nämner ministern att det i läkarutbildningens nya examen läggs till ett mål för det digitala. Jag tycker att ett liknande mål hade varit relevant till exempel i psykologutbildningen eller i sjuksköterskeexamen. Apropå den gemensamma strukturen tycker jag att man skulle kunna titta på om man kan hämta intryck från hur examensbeskrivningarna har utformats när det gäller läkarutbildningen. Lite grann som ett bevis på att jag inte riktigt ser det ledarskap som jag tror skulle behövas vill jag ta upp processen bakom den nya läkarexamen. Det var ju tack vare kloka remissinstanser i form av och Kommuner och Regioner som det digitala tog sig in i examensbeskrivningen. Hade det inte varit för deras remissynpunkter tror jag att det kanske inte hade tagits med. Det tycker jag också skickar en signal om att vi inte är tillräckligt drivande i att skapa de förutsättningar som krävs, inte bara för digitalisering utan för en lyckad digitalisering där vi har tekniken, där vi har kunskapen och där vi har alla delar på plats i form av modern, relevant lagstiftning och så vidare. Jag uppmanar verkligen ministern att ta ett initiativ och ge ett uppdrag om att säkerställa att alla professioner har bra kunskaper i hur man använder digitala verktyg och möter patienter och omsorgstagare i digitala möten. 49 Statsrådet (S): Jag ifrågasätter verkligen inte engagemang i den här frågan. Jag utesluter inte heller att nya initiativ kan behöva tas. Men att ha ett engagemang i frågan kräver också att man lyssnar på de svar som ges. Vi har satt upp ett gemensamt mål för hur vi ska ta oss an e-hälsa till 2025. Svaret från mig är att det specifika kunskapsinnehållet, alltså förmågan att bemöta patienter och andra grupper såväl fysiskt som digitalt, bör rymmas inom ramen för befintliga examensbeskrivningar. Det är ett viktigt besked till och andra som är engagerade i denna fråga. Ska vi klara det vi har satt upp att göra när det gäller e-hälsa till 2025 behöver detta tas om hand här och . Jag utesluter inte att vi kan ta nya initiativ, men om man talar om att lösa detta genom att sätta igång en stor process som handlar om att uppdatera examensmålen för alla våra vårdutbildningar talar man om något som ligger väldigt långt fram i tiden. För läkarutbildningen tog detta väldigt . Det här är en process som är noggrann och precis, och om det ska göras förändringar ska de verkligen vara hållbara . Det som framför allt drev fram en modernisering av läkarutbildningen var just att arbetsgivare som Kommuner och Regioner, fackliga förbund och de som jobbade inom vården drev som ett krav att det var dags att modernisera läkarutbildningen. Då tog olika regeringar – det har varit regeringar med olika majoriteter bakom sig som har hanterat förändringarna av läkarutbildningen, för det tar tid – sig an detta. Det, känner jag, är en viktig grund om man ska göra förändringar: att det faktiskt är någonting som efterfrågas och som drivs av dem som utbildas, av de yrkeskategorier som finns inom vården och av arbetsgivare inom hälso- och sjukvård. Jag utesluter inte att nya initiativ kan behöva tas. Ska vi klara av den uppgift som vi står inför och ta till vara den möjlighet och möjliggörare som digitaliseringen innebär är dock mitt besked att när det gäller den högre utbildningen inom hälso- och sjukvården måste arbetet ske här och . Det görs via att lärosätena är de som utformar utbildningen. Man har en nära kontakt och dialog med aktörerna inom vården för att se till att utbildningen anpassas efter vad som behövs för att studenterna ska vara väl rustade. Detta är ett arbete som måste göras här och . Regeringen har dessutom tagit initiativ till ett vårdkompetensråd som ska ytterligare förbättra och hitta möjligheter för hur samtalen och dialogen kan gå till, för att vi ska kunna ha så goda utbildningsmöjligheter som vi behöver för att ta oss an också den här utmaningen. Jag skulle ändå vilja säga att om man har ett engagemang i den här frågan är det väl också bra om man följer upp det med någon typ av finansiering. I budget gör man i stort sett inga satsningar på vare sig sjukvården eller äldreomsorgen. Då blir det ganska svårt om man dessutom ska orka med och klara av att ta ansvar för det som är kompetensutveckling för vårdpersonalen. 50 (M): Jag kan rekommendera statsrådet lite helgläsning. har större anslag till vård än vad som finns i regeringens budgetproposition. Sedan måste man göra satsningar på rätt saker. I statsrådets förra inlägg blev jag lite bekymrad över något som ofta är problemet när Socialdemokraterna ska prata utbildningspolitik, nämligen att man faller tillbaka på att bara prata om antalet platser. Så var det i det förra inlägget. Statsrådet ägnade väldigt mycket av sin tid åt att tala om att man ökar antalet utbildningsplatser.