prot · H80935 · 2020-11-13 00:00:00 — Den tekniska chefen pratar om den uppgivenhet man känner över att man får använda en halv miljon av skattebetalarnas pengar för att rensa bort skrotbilar. Man har hittat över 40 skrotbilar, fru talman, 40 skrotbilar i skogen utanför Tönnebro. I en annan intervju säger en markägare uppgivet att man har polisanmält fem gånger, men det händer ingenting. Det här problemet återkommer år . Den tekniska chefen i – jag har också pratat med , som är politiskt ansvarig för de frågorna – säger: ”Myndigheterna måste ha rätt förutsättningar för att jobba med de här frågorna och polisen måste ha ett större mandat.” Polisen måste ha ett större mandat. Vad säger kommunalrådet i ? Jo, rubriken är ”Politikerna vill ha lagstöd för att hindra nedskräpning i skogarna”, och man pratar om de 39 skrotbilar som man fått ta hand och att det är kommuninvånarna som får stå för notan. säger att ”Vi behöver … större möjligheter att ingripa”. Så här skulle jag kunna fortsätta. Det finns hur många tidningsartiklar som helst. Mot det står alltså statsrådets svar, och jag måste upprepa vad han säger: ”Den uppföljning som har gjorts visar tydligt att det nya regelverket för avlägsnande av otillåtna bosättningar har fått avsedd effekt och genomslag i praktiken.” Man måste rimligtvis ställa sig frågan: Vad var regeringens avsedda effekt? Uppenbarligen fungerar det inte med den lagstiftning som finns , sett utifrån vad tjänstemännen i säger, vad politikerna i säger och vad medborgarna i upplever. Problematiken finns naturligtvis på fler platser, men det är uppenbart att det inte fungerar. Jag skulle gärna vilja veta, och att statsrådet förtydligar, vad det är som har fått avsedd effekt. 10 Justitie- och migrationsminister (S): Först av allt vill jag säga att det är en självklarhet att man ska råda över sin egendom och ha möjlighet att freda sin egendom. Det är en absolut självklarhet. Det var precis därför vi reformerade reglerna om avhysning 2017. Vi gjorde det enklare, snabbare, effektivare och billigare att avhysa folk från de här platserna. På tid, när Alliansen styrde, var det ohyggligt komplicerat att genomföra avhysningar från de här platserna. Man var tvungen att identifiera varje individ. Man var tvungen att betala särskilda avgifter, mycket högre än de är . Det var en ohyggligt långdragen och komplicerad process. Allt det drog vi ihop till en gemensam reform 2017, som också fick effekt. När man inte hade dessa möjligheter växte antalet otillåtna bosättningar. Eftersom moderatregeringen satt med armarna i kors och inte ville göra någonting såg vi större och större problem. I hade vi ett stort läger mitt i stan, Sorgenfri, som hade fått stå där år . Vi tillträde som regering . Det tog väl , sedan var det lägret borta. Polisen hade använt sig av de befogenheter man faktiskt har för att äntligen klara upp den frågan. Men det var också en tydlig signal från politiken att det här accepterar vi inte; det här måste man komma till rätta med. hade vi 230 ansökningar om särskild handräckning, alltså om att bistå med avhysning. har den siffran mer än halverats – den senaste siffran var 98. Antalet ansökningar som går vidare till verkställighet, det vill säga att polisen verkligen måste rycka ut, var 60. Det har alltså skett en dramatisk minskning av antalet sådana här ansökningar i förhållande till hur det var . Det är det, fru talman, som jag talar om när jag säger att det nya regelverket har haft effekt. Vi följer också upp det med nya uppdrag till och nya uppdrag till polisen att se till att använda de befogenheter de har. Jag påstår att det är mycket bättre ordning på den här frågan nu än det var på tid, för då hände nästan ingenting i de här frågorna. Det innebär förstås inte att det aldrig händer att folk bosätter sig på platser där de inte har rätt att göra det. Självklart är det så, och det kommer nog att fortsätta vara så. Men då ska polisen använda sig av de befogenheter som man har, och polisen har självklart rätt att ingripa mot pågående brottslighet enligt 13 § polislagen. Är det här då pågående brottslighet? Ja, det finns ett antal lagrum som man kan använda sig av: egenmäktigt förfarande, nedskräpning, skadegörelse – som vi för övrigt har skärpt straffen för – och olaga intrång. Polisen har dessa befogenheter; det handlar om att man också ska tillämpa dem. För säkerhets skull har vi frågat polisen hur de nya reglerna fungerar och om man vill ha nya befogenheter. säger i sin redovisning att ”möjligheten att ingripa mot otillåtna bosättningar är god” och att de nya reglerna är ”ett bra komplement till redan existerande regelverk”. De ska ”göra det enklare för bl.a. markägare att få tillbaka besittningen till sin mark som de som uppehåller sig på platsen tillförsäkras en rättssäker process”. Man säger också att på bara 1 ½ år, , ingrep polisen 600 gånger mot otillåtna bosättningar. Det är alltså mycket bättre ordning nu än det var tidigare. Det står jag fast vid. Polisen har heller inte efterfrågat några nya befogenheter än de man har enligt polislagen. Vi fortsätter naturligtvis att följa detta, men jag utgår från att man använder sig av de befogenheter man har och ingriper så tidigt man kan – innan det går för långt. 11 (M): Jag är djupt imponerad av att statsrådet använder av sin tid till att prata om . Det förstår jag. Jag tycker att det är bra att många pratar om oss moderater. Det är välkommet. Men hur är verkligheten, statsrådet? Jag såg att det försvunnit 200–300 datorer från . Möjligtvis har man någon kvar eller kan använda en smartphone. Man kan använda Google och skriva in ”bärplockningsläger i ”. Man kan prata med vår förste vice talman, som bor i och kan berätta om verkligheten. En rubrik: ”Bärplockare dumpar skräp i skogarna i Tönnebro – ’Jag tycker det är förjävligt’”, säger en person. Den personen är för övrigt så engagerad att hon har skrivit ett helt pm om samlade förslag för förändring. Det är alltså verkligheten. Det är verkligheten i skogarna i . Det är verkligheten i . Det är verkligheten på fler platser. Då kan man möjligtvis säga att det var värre förut. Ja, vi moderater i civilutskottet drev ju regeringen framför oss och sa att det här problemet har ökat och att vi måste lösa det. Men vi varnade också för – det kan man gå tillbaka och läsa i protokollet från den debatten – att de här åtgärderna sannolikt inte är tillräckliga. Det är där vi är , fru talman. Det är där vi är . Verkligheten är alltså att markägare den här sommaren och hösten har polisanmält vad de upplever som olagliga intrång fem gånger. Fem polisanmälningar är nedlagda. Verkligheten, fru talman, är att skattebetalarna i har fått betala en halv miljon för att sanera lägret i . Man kan inte ens föreställa sig den misär som har varit där. Till exempel sa en av dem som röjde i lägret att de hittade mängder av blöjor. Det indikerar att det har funnits små barn som bott under väldigt orimliga förhållanden i skogarna i Tönnebro. När jag skrev denna interpellation var det 39 bilar som var skrotbilar. Man har slagit sönder dem fullständigt. Det har visat sig att det inte är 39 utan över 40 – jag tror att den senaste siffran är 43. Då kan man säga som statsrådet sa i ett skriftligt svar till mig för en månad sedan och i interpellationssvaret här: Det finns inget problem. Jag tycker att det är närmast ett hån mot dem som går och röjer i skogen utanför , i Tönnebro. Jag tycker att det är ett hån mot markägarna som får sin mark ockuperad. Jag tycker att det är ett hån mot skattebetalarna i som får lägga en halv miljon, av pengar som hade kunnat användas på ett betydligt bättre sätt, på att ta bort sönderslagna bilar från skogarna i . Jag vet att det är främmande för statsrådet , men det hade varit bra om han haft ett litet uns av självkritik och visat ett litet uns av handlingskraft genom att säga: Ja, jag förstår att det här är ett problem. Ja, jag förstår att vi måste göra något åt det. Ja, jag förstår att jag måste ta statsrådsbilen och åka E4 upp till , träffa kommunledningen och prata om hur man ska lösa det här problemet. Om statsrådet inte gör någonting, vilket svaret indikerar, kommer vi nämligen att ha samma problem igen. Vi kommer att ha exakt samma problem och exakt samma debatt, för detta händer år . Och den lagstiftning som finns fungerar inte. Detta är fakta och verklighet – vi kan läsa hur många tidningsrubriker som helst. Då duger det inte att säga: Jamen gjorde ingenting 2012. Det är 2020 , och vi vill inte ha det här problemet . För att frågan ska kunna lösas måste regeringen agera. Jag frågar igen: Vad tänker statsrådet göra för att vi inte ska ha samma problematik ? 12 Justitie- och migrationsminister (S): Jag ägnade inte av min tid åt att tala om utan åt att tala om vad vi gjorde under förra mandatperioden. Vi skärpte reglerna, och vi såg till att det blev effektivare, billigare och snabbare att komma åt denna typ av otillåtna bosättningar. Sedan sa jag att det också har fått effekt. Vi har mycket färre otillåtna bosättningar av denna typ nu än . Siffrorna talar sitt tydliga språk: När vi tillträdde hade vi 230 ansökningar om särskild handräckning, nu är vi nere i mindre än hälften. När det gäller ansökningar om verkställighet är det ännu färre, en minskning med . De åtgärder vi vidtog 2017 har alltså fått effekt, och det var även det jag talade om. Jag frågade också vilka ytterligare befogenheter han talar om. Polisen har ju befogenhet att ingripa mot pågående brottslighet. Om man kommer till en plats och ser att där pågår nedskräpning, skadegörelse, olaga intrång eller egenmäktigt förfarande har polisen enligt polislagens 13 § rätt att ingripa, avlägsna individerna från platsen och faktiskt också omhänderta dem, om det skulle behövas. Dessa befogenheter finns alltså, och när vi frågar polisen om några ytterligare befogenheter behövs säger man: Nej, de nya reglerna är bra, vi använder oss av dem. Jag kan naturligtvis inte detaljstyra polisen i . Jag kan inte bestämma var de ska vara och hur och när de ska rycka ut. Det kan man inte göra. Men jag utgår från att polisen i , precis som på alla andra ställen, ingriper när man ser pågående brottslighet. De befogenheterna har man helt enkelt. Sedan hade jag en kommentar kring vad gjorde , när de otillåtna bosättningarna bara ökade och vi som sagt hade stora läger mitt inne i – ingenting. Jag såg inte heller springa benen av sig upp i den här talarstolen för att driva på och ställa interpellationer i det läget. När det verkligen var som värst brydde sig inte om problemet. Det är den här regeringen, som jag företräder, som har sett till att reformera systemet så att vi nu mycket lättare kan komma åt problemet, och vi ser också påtagliga förändringar. Sedan är det som sagt en tillämpningsfråga. Jag utgår från att polisen överallt i landet ingriper mot pågående brottslighet – det ska man göra. 13 (M): Jag ska repetera rubrikerna från medier i : ”Nedskräpningen efter bärplockare värre år enligt kommunen”. Detta är alltså verkligheten, i skarp kontrast till de siffror som statsrådet läste upp. ”År ökar nedskräpningen efter bärplockare på tillfälligt besök i vårt län”. ”Myndigheterna måste ha rätt förutsättningar för att jobba med de här frågorna och polisen måste ha ett större mandat”, säger den tekniske chefen i . En annan rubrik: ”Fler nedskräpade läger än man trott – kommunen åker på inspektion: ’Ska lägga upp en plan’”. kommunalråd är uppgivet. ”Politikerna vill ha lagstöd för att hindra nedskräpning i skogarna”. Uppenbarligen fungerar alltså inte den lagstiftning som nu hänvisar till. Uppenbarligen tänker regeringen inte göra något eftersom är stolt och nöjd. Problemet med detta är att det skapar aversion mot dem som kommer hit och plockar bär. Det finns diskussioner om att man tycker att allemansrätten är fel. Mitt ingångsvärde är: Ska vi värna allemansrätten, allas vår rätt att röra oss i mark och natur, så måste politikerna agera när det uppstår avarter. Detta är en avart och måste stävjas. Bortsett från problematiken att det finns barn i blöjålder i de här lägren och allt vad detta innebär måste det få ett slut. Vi kan konstatera att beskedet till dem som bor i är klart och tydligt: och regeringen tänker inte göra någonting. Man är nöjd; man tycker att det här fungerar. Det är också ett viktigt besked från en sådan här debatt. Jag delar inte denna uppfattning och kommer naturligtvis att fortsätta jobba med frågan för att få till en förändring, för detta måste få ett slut. 14 Justitie- och migrationsminister (S): Det är uppenbart att lyssnar dåligt. Vad jag har sagt är att polisen har de befogenheter de behöver för att ingripa mot pågående brottslighet. Detta är en tillämpningsfråga. Polisen får se till att använda sig av sina befogenheter. För säkerhets skull frågade vi också om något ytterligare behöver göras och hur bedömer läget just . Vi fick i går information från polisregion och polisregion . I polisregion säger man att man upplever färre störningar år. Man tror att detta hänger samman med pandemin – att färre har kunnat åka, helt enkelt. Polisregion säger precis samma sak: Problemen är mindre förekommande år. Det hänger ihop med pandemin, men, skriver polisregion också, de nya reglerna har också haft avskräckande effekt. Det är mycket enklare . Nej, ska inte alls tolka denna debatt som att regeringen inte gör någonting eller inte tänker göra någonting. Vi tänker se till att vi fortsätter använda oss av de befogenheter som finns genom att förstärka polisen, vilket vi nu gör över hela landet, och genom att högprioritera denna fråga på ett helt annat sätt än tidigare regeringar har gjort. Detta har vi redan sett resultat av . Jag kan försäkra både de boende i och att detta är en fråga som vi naturligtvis kommer att fortsätta att arbeta mycket aktivt med. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellationerna 2020/21:73 och 77 om beskattningen av företag 15 Finansminister (S): har frågat mig hur jag avser att verka för att beskattningen av företag ska bli mer gynnsam och vilken sorts förändringar i den kommande skattereformen jag avser att genomdriva för att stärka konkurrenskraft och öka antalet arbetade timmar. har frågat mig vilka konkreta åtgärder, bland annat genom skattepolitiken, jag avser att genomföra för att säkra att inte i fortsättningen riskerar att hamna bland länderna med lägst tillväxt i EU utan i stället strävar mot en högre tillväxttakt samt vad jag avser att göra för att förhindra att skattebördan på svenska företag ökar . Ett konkurrenskraftigt och dynamiskt företagsklimat är grunden för tillväxt och jobbskapande, och den svenska modellen med breda skattebaser och låga skattesatser har visat sig gynnsam . Villkoren för företagande ska stödja sund konkurrens, vara internationellt konkurrenskraftiga och innehålla förutsebara regelverk. Regeringen har därför reformerat företagsbeskattningen, där bland annat bolagsskattesatsen har sänkts. har dessutom en rad särskilda insatser införts för att hantera pandemins konsekvenser för det svenska näringslivet – insatser som inte hade varit möjliga om vi inte hade gått in i pandemin med den lägsta statsskulden . En låg statsskuld hänger i sin tur samman med ett väl fungerande och stabilt skattesystem. Till skillnad från interpellanterna ser jag att goda förutsättningar för företagande handlar om hela samhället och inte bara om skattenivåer. Ekonomiska muskler i en kris, liksom väl fungerande skola, utbildning och infrastruktur, har en central betydelse för det svenska näringslivet. Det blir 75 000 fler jobb tack vare den senaste budgeten. Självklart kan skatteförändringar ha en plats i krispolitiken, och där är den skattereduktion vi inför för investeringar i inventarier anskaffade ett bra exempel. Genom skattereduktionen får företag incitament att öka och tidigarelägga investeringar. Det kan vara nya, energisnåla kylar och frysar till matvarubutiken, en lastbil med mindre utsläpp till åkeriet eller kanske nya dragskåp till laboratoriet. , som är en sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna, finns en överenskommelse om att en omfattande skattereform ska genomföras. Reformen ska bland annat öka sysselsättningen och antalet arbetade timmar, bidra till att klimat- och miljömål nås, stärka konkurrenskraft samt utjämna dagens växande ekonomiska klyftor. I arbetet med skattereformen ser jag fram emot en bred diskussion om dess innehåll. 16 (M): Tack för sent svar, finansministern! ”Vissa betraktar den privata företagsamheten som en farlig tiger som måste skjutas, andra betraktar den som en ko som är till för att mjölkas. Alltför få inser att den är hästen som drar lasset.” Citatet kommer från legendaren . I valrörelsen sa att ska ha lägst arbetslöshet i EU. Hur gick det, fru talman? Vi var på plats 24 av 28 medlemsländer i EU innan coronan kom. 172 000 långtidsarbetslösa har varit utan jobb . Det är fler personer än de som bor i femte största kommun, . har den högsta ungdomsarbetslösheten . Är finansministern nöjd med det? Finansministern påstår att budgeten ska ge 75 000 nya jobb. Det är rent nonsens att höra när arbetslösheten stiger för som går. Företagande och entreprenörskap är grunden för allt välstånd. Exportindustrin bidrar med av bnp, inte minst bilindustrin som bidrar med av bruttonationalprodukten. Regeringen gör allt för att knäcka bilindustrin med höjda skatter på både fordon och bränsle. Finansministern framför i sitt svar att hon vill att företagen ska köpa nya kylskåp och nya lastbilar. Varför föreslår då regeringen högre skatter på nya fordon? Effekten blir ju precis den motsatta. Fler behåller sina äldre bilar i stället för att investera i nya fordon. Hur blir det med höjda skatter på tjänstebilar och företagsbilar? Kommer regeringen att höja skatten på dessa fordon? Jag vill ha svaret här i kammaren . Finansministern är svaret skyldig. träffade jag en bilhandlare i min hemkommun. Han berättade att han inte säljer en enda ny lätt lastbil. Det innebär att bilparken blir äldre och utsläppen större. Regeringens politik är inte trovärdig, den är dysfunktionell. Personalliggare är ett annat system som hindrar företagsamheten. Det är ett kontrollsystem som är likt modell för företagare. Enligt kostar detta staten 1–1,3 miljarder netto . Personalliggarna bör avvecklas . Regelkrångel för företagen kostar 90 miljarder, enligt . Trots detta fungerar myndigheterna sämre än någonsin med långa handläggningstider och lägre rättssäkerhet. Företagare möts ofta av arroganta tjänstemän på olika nivåer, ibland rent hotfulla. 17 (M): befinner sig, tillsammans med omvärlden, onekligen i en mycket kärv situation. Vi är många, om inte alla, i samhället som känner en dysterhet över situationen med nära och kära som är sjuka eller som har gått bort, över den egna hälsan som man oroar sig över och den sociala isolation som många människor runt om i vårt land, framför allt våra äldre, kämpar med. All vård- och omsorgspersonal sliter, givetvis delvis med risk för sin egen hälsa, för att få livet att fungera. I allt detta mörker försöker vi här höja blicken och ställa oss frågan hur framöver ska bli ett bättre land när pandemin är över, när ett vaccin finns på plats och när vi på allvar kan utvärdera Löfven–Tegnell-strategin och hur den har påverkat och förutsättningarna för jobb och välstånd i vårt land. Det är givetvis inte så lätt att höja blicken i ett sådant här läge. Men det behöver ändå göras, för framtiden behöver ju bli bättre. Frågan är vad finansministern gör för att framtiden ska bli bättre? har ju haft en unik förmåga historiskt sett att skapa en bättre framtid. Kanske är det land på jorden, eller åtminstone ett av alla länder, som allra mest har skapat förutsättningar för människor att förverkliga livsdrömmar. Det är ett av de länder i världen som allra mest har skapat dynamiska, växande företag som på det fridsammaste av sätt har erövrat sin omvärld och skapat arbetstillfällen här i och runt om i världen. Det har lett till stora skatteintäkter så att vi har kunnat få en bättre sjukvård och en bättre fungerande polis. Frågan är dock ifall ministern bedriver en politik för att den typen av resa för återigen ska bli möjlig. Den svenska historien innehåller absolut perioder av mycket goda förutsättningar för investeringar och företagande. Detta har också fått mycket goda resultat i termer av jobbtillväxt, ekonomisk tillväxt, välfärdsökningar, löneökningar och välfärdsutbyggnad i vårt land. Svensk historia innehåller också långa perioder av, jämfört med omvärlden, för högt skattetryck som man har försökt dämpa med olika typer av specialregler, tillfälliga lättnader och så vidare. Tyvärr har finansministern slagit in på en tankebana som för tanken till hur svensk politik har drivits när har fungerat som sämst. Vi har ett skattetryck som är för högt i förhållande till omvärlden. Det försöker man år i budgetar kompensera med olika typer av avdrag eller lättnader, och finansministern nämnde nu en. Som krisåtgärd kan man absolut ge företag lättnader från till ett annat. Här har , ekonomiskpolitiska talesperson och vice ordförande i finansutskottet, drivit regeringen och finansministern framför sig så att det har kommit krisåtgärder på plats. Men man kan inte tro att krisåtgärder, tillfälliga lättnader, en tillfälligt sänkt bolagsskatt eller en tillfällig avdragsmöjlighet riktar blickarna mot att investera och skapa jobb i . Det är ju en lättnad för befintliga företag, och det är väl så och det behövs. Men om man vill att landet ska bli bättre framöver behövs nya investeringar och nya företag som ger nya och fler jobb. Och det kommer inte av tillfälliga skattelättnader, oavsett ifall det är engångspengar som ska betalas ut till hushållen strax före valet eller ifall det handlar om att företag ska få göra extra stora avdrag. Det kan vara välkommet, om än emellanåt lite konstigt konstruerat. Vilka är de egentliga långsiktiga åtgärderna? Vad är finansministerns budskap till dem som funderar på att investera i , starta företag i och skapa jobb i ? Vilka långsiktiga förpliktelser åtar sig finansministern för dessa? 18 (M): Tack, mina kära riksdagskollegor, för en mycket viktig interpellation! Det är klart att skattesystemet har väldigt stor betydelse och en koppling till jobben. Jag tänker ta upp en fråga som handlar om jobben, och det handlar naturligtvis om svensk fordonsindustris betydelse för . Det är ungefär 155 000 personer som jobbar i svensk fordonsindustri. På bilverkstäder och hos bilhandlare jobbar ungefär 40 000 personer, alltså de som jobbar direkt i fordonsindustrin. Regeringen planerar väldigt stora, omfattande och kraftiga höjningar av tjänstebilsbeskattningen. Detta berör säljare, hantverkare och ett stort antal andra personer. Kombinationen bonus–malus, som straffbeskattar bilar, och chockhöjd tjänstebilsbeskattning kommer naturligtvis att lägga sig som en våt filt över fordonsindustrin i . Jag kan inte tänka mig något annat land där en regering med kirurgisk precision ger sig på den egna bilindustrin. Tittar man på det förslag och utkast till skattetabell som regeringen har lagt fram prickar det med kirurgisk precision in en av mest tillverkade bilar. Med kirurgisk precision ger sig regeringen på svensk bilindustri. Det är väldigt svårt att förstå. De 100 000 resande säljarna i gör ett fantastiskt arbete för att få produkter ut ur fabrikerna eller få tjänstetillverkande företag att omsätta mer. Varför ska regeringen ge sig på resande säljare? Man kan säga: Byt till en mindre bil så blir tjänstebilsbeskattningen lägre. Men det är också ett arbetsgivaransvar. Den säljare som kör 5 000–8 och som kör på en mörk E4 och riskerar att krocka med en älg ska givetvis köra en trafiksäker bil. Det är en viktig arbetsmiljöfråga. Jag vet inte vad som skulle hända i om den franska regeringen med kirurgisk precision skulle ge sig på de franska biltillverkarna. Det skulle förmodligen bli upplopp. Men här i har regeringen med två onda ting gett sig på svensk fordonsindustri.