prot · H709105 · 2020-04-15 00:00:00 — De behöver fler arbetskamrater, inte färre. De behöver bättre arbetsvillkor, inte sämre. Varför ska vi inte satsa på välfärden när vi vet att detta verkligen behövs och att det faktiskt lönar sig på många sätt? Inte minst får vi ett starkare samhälle som håller ihop. 42 Finansminister (S) replik: Det är precis det vi gör. Det är därför vi gör den största satsning som någonsin har gjorts, som mer än väl kompenserar för de skatteintäktsförluster som kommuner och regioner har. Detta kan man också läsa i budgeten. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Jag är beredd att diskutera och att lyssna på idéer om att man ska satsa ännu mer på välfärden; det har jag varit tydlig med . Jag är beredd att lyssna på alla förslag som finns. Det gäller naturligtvis också behov av ökade resurser i välfärden. Jag vill påminna om att det är 100 000 fler som jobbar i välfärden nu jämfört med när blev statsminister. Detta tycker jag är viktigt att ha med sig när bara pratar om nedskärningar. Det har skett en väldigt kraftig utbyggnad av välfärden sedan blev statsminister. Det är inte minst tack var det goda samarbete som vi också haft med som vi både har kunnat förbättra arbetsvillkoren och sett till att det blivit fler anställda i de här viktiga verksamheterna. 43 (KD) replik: Det finns mycket som regeringen har gjort som har varit bra i den här krisen. Regeringen har lyft av sjuklön, förstärkt a-kassan, och i går förstärktes permitteringsmöjligheterna ytterligare, som vi länge efterlyst. Men oavsett om det är min roll eller inte är jag rädd för att åtgärderna inte fullt ut står i proportion till krisens djup och hastighet. har ju själv jämfört krisen med ett vasalopp och sagt att det är viktigt att det finns resurser till energipåfyllnad sista milen, och det är ju självklart. Men när åkaren står vid första backen och skidorna har frusit ihop med underlaget och staven är bruten är det ju stöttning där och då som behövs för att undvika att loppet helt bryts. Då spelar det ju mindre roll om det finns energi längre fram om åkaren inte når över krönet. Därför är det min uppfattning att regeringen måste göra mer just för att klara vården och omsorgen också och exempelvis inse att systemet för hyresreduktion är för litet och riskerar att bli för krångligt. Man behöver införa ett större, mer rejält system för att kortsiktigt lyfta av företagens fasta kostnader, för att hindra att arbetsplatser slås sönder i krisen, för att undvika konkurser och undvika hög arbetslöshet, som ju medför stora kostnader. Regeringen måste vidga permitteringssystemet och förstärka och höja lönetaket, men framför allt snabbt ändra reglerna så att fler kan haka fast i sina jobb. Jag menar att det inte är rimligt i denna djupa ekonomiska kris att det finns krav på företagen att säga upp sina tillfälligt anställda för att få del av permitteringsstödet för sina fast anställda. Det är inte en åtgärd som är motiverad i en djup, djup lågkonjunktur. Till och med säger nu upp sina medarbetare från deras arbetsplatser för att klara det här kravet. Varför är det viktigt att tvinga företag att säga upp tillfälligt anställda för att de ska få del av andra statliga stöd? 44 Finansminister (S) replik: hänvisar till systemet för korttidspermittering. En del av förslagen i utredningen var att företag ska göra vad de kan för att minska sina kostnader innan de kan ta del av korttidspermitteringssystemet. Där ingår också att göra sig av med personal som inte är fast anställd. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Syftet med hela korttidspermitteringen är att skydda livskraftiga företag så att de kan ta sig igenom krisen. Det var inte i huvudsak tänkt som ett alternativ till a-kassa. Det som resonerar kring och skissar på skulle mer bli en form av korttidspermittering som en utvidgad, utökad och mer generös a-kassa. Det är ett annat sätt att se på korttidspermitteringar, och det kan jag själv tycka är ett intressant sätt att se på korttidspermitteringar. Det är jag naturligtvis också beredd att diskutera med . Jag är beredd att lyssna på många olika åsikter. Det är ett nytt angreppssätt att ha korrtidspermittering i stället för a‑kassa. Det är klart att det rejält skulle höja både ersättningsgraden och nivåerna i a-kassan jämfört med . 45 (KD) replik: Med all respekt är det inte ett nytt angreppssätt. Detta finns i den lagstiftning som är vilande , och som regeringen har valt att inte aktivera, för händelser i djup lågkonjunktur och som har bett regeringen att aktivera. Både i den utredning och i den proposition som lades på bord, och som har beslutats, står det att tillfälligt anställda ska omfattas. Regeringen har i stället valt att arbeta med ett system som ska fungera i ett normalt konjunkturläge. Jag har respekt för att det är svårt att välja rätt system att jobba i. Men man måste ju se till att det fungerar och gör det som det faktiskt är tänkt att göra. I i övrigt såg man efter finanskrisen hur illa det gick för tillfälligt anställda. Då utökade , , och sina permitteringssystem till att omfatta också tillfälligt anställda. Jag tycker att det är förvånande och har inte hört något hållbart argument för att det ska vara på det sättet. 46 Finansminister (S) replik: Vi lyfte på det system som var det som var möjligt att lyfta på när vi gjorde det. Det var innan krisen var så djup som den är nu som vi väldigt snabbt kom fram med korttidspermitteringssystemet. Det system som man kan använda vid en djupare och mer långvarig kris är inte alls lika generöst som det system som vi har skruvat på här och . Att använda det systemet skulle ge en lägre ersättning till företagen än det system som vi har skruvat i , så det är inte uppenbart att det är den bästa vägen att gå framåt. I går kom vi med en ytterligare utvidgning av korttidspermitteringssystemet. Det system som vi har riktar sig verkligen till de företag som har stora behov här och . Det är också så att delar av näringslivet går väldigt bra, till exempel de som tillverkar toapapper. Men även handeln går väldigt bra och behöver ju inte alls korttidspermitteringssystemet. Det är ett argument för att det här systemet, som riktar sig mer mot delar av näringslivet, är det som är mest avpassat här och . 47 (M): Ingenting är längre som vanligt. För dem som tvingats uppleva coronavirusets allra mest brutala konsekvenser blir det heller aldrig mer precis som vanligt. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Jag tänker på paret som satt tillsammans i tv-soffan och följde hur ett nytt virus spred sig på andra sidan jordklotet. Man såg en båt som var satt i karantän. sitter bara en av dem kvar i tv-soffan och har fått hela tillvaron krossad efter att ha förlorat sin livskamrat av samma virus fast här i . Jag tänker också på dottern som inte hann säga farväl till sin mamma och på föräldrarna som sett viruset bryta ned deras vuxna barn. Även om de allra flesta som drabbas av covid-19 blir friska tänker jag ändå på alla de familjer som slagits sönder. Allt är inte som vanligt. befinner sig i ett krig. Fienden är inget annat land utan ett virus som vi inte kan se med blotta ögat. Vård- och omsorgspersonalen är våra modiga soldater i frontlinjen. De går plikttroget till jobbet för att hjälpa andra, med risk för sin egen hälsa. Genom att göra allt vi kan för att minska smittspridningen hjälper vi alla till. Du som slarvar och inte riktigt lyssnar på alla de råd och riktlinjer som ges riskerar inte bara din egen hälsa; du riskerar att också smitta andra. Och du riskerar att bli sjuk och ta upp en plats som någon annan hade behövt bättre. Utsätt inte andra för fara genom att agera egoistiskt! är det tid för ansvar. Tillsammans kommer vi att ta oss igenom den här krisen. Coronaviruset prövar , i första hand på ett mänskligt plan. Men det slår också rakt in i svensk ekonomi. Alla vi som på olika sätt har ansvar för just svensk ekonomi måste göra vårt yttersta för att hjälpas åt att ta igenom den ekonomiska kris som vi just nu befinner oss i. Vi moderater fortsätter att lägga fram förslag som kan rädda jobb och företag. Vi menar att staten måste kasta ut en livlina som är tillräckligt lång för att nå fram till företag och på det sättet rädda jobb. partier, alla åtta, har varit konstruktiva , och jag instämmer i det som finansministern sagt. Det är bra, och jag är glad åt att vi just har varit konstruktiva. Vi moderater försöker också göra allt vi kan för att vara konstruktiva så att regeringen skyndsamt ska få igenom sina krispaket här i . är vi oroade över att regeringen inte har agerat tillräckligt kraftfullt givet det mycket allvarliga läge som vi befinner oss i. Vi har varnat för att en del av stödinsatserna inte räcker till för att hjälpa många av de företag som just nu är som mest hotade. Vi är helt enkelt oroade för att livlinan inte når fram. Allt går just nu i ett rasande tempo. Företagens intäkter försvinner på . Så här ser det ut överallt där viruset drar fram. I har inte mindre än 17 miljoner människor blivit arbetslösa . Här i har 82 000 skrivit in sig som arbetslösa bara . Jag tror att vi alla här i kammaren för samtal med små och stora företag. Det kan vara med någon som driver en taxifirma, en frisersalong, ett bageri eller en restaurang. Men det är också många inom industrin som ger oss en tydlig bild av att ingenting är sig likt. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande En företagare i som jag pratade med har AB och som sina största kunder. Från den ena dagen till den andra tappade han all efterfrågan eftersom fabrikerna stängde ned. Detta gör att han inte har någon produktion, och han har inga utleveranser. Hans skulder riskerar nu att växa, precis som många andra företags, och bli svåra att hantera när krisen är över. Detta är ingen vanlig kris. Det är en kris där välskötta företag, i vilka många har sitt arbete och sin försörjning, nu riskerar att slås ut. Företag som mådde bra före krisen står nu till stora delar mer eller mindre helt utan intäkter. De har på inget sätt förtjänat detta. De slås inte ut av konkurrenter, och de har inte gjort dåliga investeringar. Det är heller inte en generell strukturomvandling som behövs, och det är ingen finanskris. Nej, det är ett virus som slår sönder normalt sett starka och livskraftiga företag och som gör att många förlorar jobbet och ännu fler riskerar att göra det. Vi moderater kommer inte att ge oss när det gäller detta. behöver genomföra kraftfulla åtgärder för att rädda jobb och förhindra massarbetslöshet och för att vi inte ska gå in i en djup recession. Jag vet att en del vill hålla tillbaka, och jag vet att vi har gjort mycket här inne tillsammans. Men vilken ekonomi är det som vi ska starta om? Vi menar att vi nu behöver göra stora insatser för att rädda jobb och branscher och för att omstarten inte ska bli så svår när den väl ska göras. Vi vill inte starta om en ekonomi där massarbetslöshet har slagit rot. Jag vet att det behöver finnas pengar kvar till barnbidrag och till undersköterskan , men då krävs att inte alldeles för många tappar jobbet och att vi därmed tappar skatteintäkter. Jag tror att vi alla vill göra allt vi kan för att rädda så många jobb som det bara är möjligt. Detta förväntar sig svenska folket av oss som är här inne just . Det vi gör och veckor är förmodligen den kanske viktigaste uppgiften i hela vår politiska gärning, oavsett vilken roll vi har. Jag tror att vi alla känner likadant. Jag säger det igen: De beslut som vi fattar kommer att påverka . Och de beslut som vi inte fattar kommer vi att få leva med mycket längre än så. Flera viktiga beslut har fattats här i . Många har varit konstruktiva och snabbfotade, och många har vi varit med om att driva fram – allt från att slopa karensdagen och låta staten ta hela sjuklöneansvaret till att ta bort fribeloppet och, som , sänka räntan. Det är viktiga beslut. Men det finns också beslut där regeringen har gått oss delvis till mötes men där jag menar att man inte har agerat tillräckligt kraftfullt. Att införa en företagsakut med lånegarantier för små och medelstora företag är bra, men varför låter man inte staten ta en större del av risken så att livlinan når ända fram? Att se till att staten går in och tar delar av hyreskostnaden är bra, men varför tar staten inte hälften av kostnaden så att livlinan når ända fram? Att man nu delvis sänker arbetsgivaravgifterna, speciellt för de mindre företagen, är bra, men varför inte ta bort hela arbetsgivaravgiften när vi vet att både små och stora företag har problem? Livlinan skulle kunna nå längre. Som jag sa tidigare är detta ingen vanlig ekonomisk kris, utan det är en pandemi. Det är en extrem situation som kräver extraordinära insatser, och jag menar att vi behöver byta strategi. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Det är två delar. Den första handlar om det som jag just sa: att se till att så många jobb som möjligt räddas. Vi menar därför att staten behöver gå in med 100 miljarder , först och främst , för att stötta företag och överbrygga den akuta krisen. Den andra handlar om att förbereda för en omstart av ekonomin, bland annat genom att möjliggöra omfattande tester så att fler kan börja leva som vanligt igen, gå till jobbet, handla i butiker och äta på restaurang. Detta kostar pengar, och jag skulle ha velat se mer av det i denna budget. Jag har en kort kommentar om pengar till välfärden. Jag vet att 20 miljarder är en historiskt stor satsning, men dessa 20 miljarder är precis vad som förutspås försvinna i minskade skatteintäkter när krisen drabbar kommuner och regioner. Det är just 20 miljarder. Lägg därutöver till alla andra intäkter som man nu tappar ute i kommunerna och regionerna och alla merkostnader som uppstår. Det kommer att behövas mer. Sammanfattningsvis och avslutningsvis, herr talman, behöver en ny strategi för att rädda så många jobb som möjligt. Vi riskerar massarbetslöshet och recession om vi inte gör tillräckligt . Det är nu vi måste kasta ut en tillräckligt lång livlina som når ända fram. Om regeringen inte är beredd att gå oss till mötes kommer vi alltid att vara beredda att diskutera med partier i riksdag för att göra ännu mer för att rädda jobben. För även om vi har olika roller har vi ett gemensamt ansvar: att rädda svenska jobb och svenska företag. 48 (V) replik: Ingenting är längre som vanligt, inledde med, och det kan vi nog alla instämma i. I tider av kris, chock och hot – vi känner nog alla ett hot från pandemin – brukar nya insikter och kunskaper infinna sig. Egentligen undrar jag om också har fått nya insikter och kunskaper. Läget inom äldreomsorgen är mycket allvarligt. Smittspridningen är omfattande, framför allt här i äldreomsorg. Äldreomsorgen har länge varit underfinansierad. Skattesänkningar har varit prioriterade nationellt och lokalt, inte minst under styre. Det har varit omfattande nedskärningar, vilket har lett till påtaglig stress, många deltider och visstider och många anställda som inte har någon utbildning eller enbart en kort sådan. I den privatiserade äldreomsorgen är kontinuiteten ännu sämre, och de visstidsanställda är fler liksom deltiderna. Antalet anställda är mindre, och utbildningsnivån är lägre. Vinstjakten har sitt pris. Här i , där smittan är väldigt spridd i äldreomsorgen, är dessutom privatiseringarna och vinstjakten omfattande. Ett nittiotal bolag verkar här inom äldreomsorgen, vilket gör den svår att styra och ha kontroll över. En gammal person med stora omsorgsbehov kan ha besök av så många som 25 olika personer . Vi har sett att privata bolag inte ens rapporterar in coronasmittade, och bristen på skyddskläder är omfattande. Privatiseringar och skattesänkningar gör samhället skörare och sämre rustat att möta en kris. Min fråga till är därför: Har dessa insikter infunnit sig också hos ? 49 (M) replik: Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Det jag har lärt mig av krisen är att allt kan ställas på ända på . Det jag har lärt mig av krisen är att det då är bra att åtta partier kan samlas omkring det som är viktigt för att rädda liv och hindra smittspridning. Jag uppskattar att åtta partier har satt detta i fokus. Debatter om skattenivåer och om äldreboenden ska drivas i regi eller annan regi tror jag att vi ska ta efter krisen. Men jag kan påminna om att det bara var sedan vi tillsammans såg till att kommuner och regioner, det vill säga välfärden, får mer resurser. Jag är helt övertygad om att de 20 miljarder som regeringen och stödpartierna nu har kommit fram med är för lite. Det kommer att behövas mer, både för att se till att hindra smittspridningen och vårda sjuka och för att se till att välfärden har de resurser som behövs. Mitt svar till är: Ja, vi har lärt oss många saker under denna kris, men det viktigaste här och är att se till att vi räddar liv och sedan att vi räddar jobb, så att vi kan omstarta ekonomin. 50 (V) replik: Självklart ska vi rädda liv, förhindra smittspridning och värna dem som är väldigt utsatta för smittan, de så kallade riskgrupperna, bland annat väldigt många äldre. Även borde ha funderat över varför det är så svårt att förhindra smittspridningen i äldreomsorgen. Det är ändå därför som vi har gjort alla dessa insatser, för att värna just de äldre så att inte de ska få smittan. Jag har åtminstone funderat över vad vi kan göra annorlunda för att bygga ett starkare samhälle som gör att vi kan möta kriser bättre. Då tänker jag att även borde ha funderat över det och hunnit med det. Även om vi har tillskjutit mer pengar till välfärden – det har varit ett jättebra samarbete för att göra det – måste man också fundera över varför samhället har blivit så skört. Jag skulle vilja svara att skattesänkningar har sitt pris, och en uppstyckad äldreomsorg gör det mycket svårt att agera för att förhindra smittspridningen. Jag undrar om också ser det. 51 (M) replik: Jag är ändå förvånad över att väljer denna dag för att försöka få en debatt om privatiseringar och skattesänkningar. Tror på allvar att det beror på vilken färg de som styr har hur det nu ser ut på äldreboenden? Det finns mycket att lära efter denna kris. Det kommer vi alla att se till att följa upp. Det behövs en kommission och annat för att följa upp hur vi bättre kan skydda och borde ha skyddat äldre. Men att göra det till en skattesänkardebatt är ingenting som jag tänker ägna mig åt. 52 (SD): Det är helt klart mycket svåra tider för vårt samhälle. Jag vill börja med att säga att jag tycker att regeringen och har gjort en hel del bra saker. De har på det stora hela jobbat effektivt och skyndsamt, och vi har från finansutskottets sida gjort detsamma med enorm stöttning och backning från utskottets kanslipersonal. Sedan är det såklart så att de riktiga hjältarna kanske inte sitter i denna församling eller i , utan de finns ute i vården och i omsorgen och tar hand om våra sjuka och våra gamla. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Vi vet helt enkelt för lite. Vi vet inte omfattningen av antalet smittade och, dessvärre, antalet döda. Vi vet inte heller skadeverkningarna på ekonomin. Men vi måste ändå ha modet att fatta beslut, trots bristfällig information. Där är vi eniga kring en hel del, men vi är också oeniga kring annat. Jag är av uppfattningen att vi skulle ha behövt mer omfattande åtgärder. Kostnaden för att öka vår statsskuld , kanske till och , är faktiskt i det stora hela ganska låg. Det kan låta monumentalt när man talar i termer av . Men den faktiska påverkan på svensk ekonomi av högre statsskuld, mätt som andel av bnp, är faktiskt ganska låg och definitivt fullt hanterbar. Jag vet inte vem som först myntade uttrycket: Det kan bli dyrt att vara snål. Men jag har använt det vid lite olika tillfällen. Det låter lite grann som en oxymoron, en självmotsägelse. Det borde vara billigt att vara snål. Men det finns ändå en viss logik bakom det. Om man ska renovera sitt hem tar man in ett antal offerter från olika hantverkare. Då är det inte uppenbart att man ska välja den billigaste. Gör man ett jobb med lägre kvalitet nu kan det uppstå merkostnader längre fram. Lite grann på det sättet kan man tänka när det gäller denna ekonomiska kris också. Gör vi inte tillräckligt mycket nu riskerar det att bli betydligt dyrare längre fram. Jag tycker att det länge varit läge att ta fram det riktigt tunga artilleriet som vi har i vår arsenal. Finansministern har å sin sida argumenterat för att vi inte ska göra för mycket , så att vi har kvar några tunnor torrt krut längre fram. Jag kan förstå det rationella bakom detta synsätt. Det finns en viss bäring i denna argumentation, men jag är av en annan uppfattning. kan vi egentligen inte veta, åtminstone inte med något slags säkerhet, vem som har rätt eller vem som har fel, av det enkla skälet att vi vet för lite. Vi har under detta förlopp pläderat för ett antal konkreta saker. Vi tycker att hela arbetsgivaravgiften, inklusive egenavgiften, ska slopas . Vi tycker att staten borde ha tagit ett betydligt större kostnadsansvar för dessa korttidspermitteringar som vi har beslutat om, i likhet med exempelvis vårt grannland . Det kan mycket väl visa sig vara skillnaden mellan ett mycket stort antal företagskonkurser och ganska få företagskonkurser. Med de senaste förändringarna börjar man nu närma sig, men man är inte riktigt i mål. Jag vill tillägga att vi , långt före denna kris, argumenterat för att arbetslöshetsförsäkringen borde ha ett högre tak men också vara obligatorisk, centraliserad och statligt finansierad och administrerad. Det är bra att regeringen, och också , har vidtagit åtgärder så att taket höjs och fler kan omfattas. Mindre bra är dock att denna anakronism – att det är politiskt orienterade fackförbund som tar sina medlemmars pengar och ger dem primärt till det socialdemokratiska arbetarepartiet – ska administrera våra a-kassor, trots att det är alla andra skattebetalare som måste finansiera dem. När vi har återkommit till ett läge med någorlunda arbetsro bör ta sig en seriös fundering på hur man kan utveckla och stärka arbetslöshetsförsäkringen, inte minst som ett skydd vid framtida kriser, och gärna med utgångspunkt i förslag. Debatt med anledning av vårpropositionens avlämnande Vi har under hela denna process försökt vara konstruktiva. Vi har lotsat igenom de åtgärder som regeringen har lagt förslag om på bord så skyndsamt som det över huvud taget har varit möjligt. Och jag vill återigen vara noga med att poängtera att det inte har varit fel på dessa åtgärder i sig. Tvärtom har regeringen gjort en del rätt bra saker. Men med detta sagt tycker jag att man borde våga ta både ett och två och kanske till och med tre och fyra steg till. Vi kommer att ställa oss bakom även en hel del av det som regeringen föreslår i denna ekonomiska vårproposition, inte minst vad gäller förstärkningar av kommuner och regioner. Vi kommer också att presentera ett eget förslag. Framför allt kommer vi att fokusera på kommunernas och regionernas mer långsiktiga ekonomi. Självklart har de drabbats av direkta kostnader i samband med denna kris, inte minst vad gäller sjukvården. Men framgent kommer de att drabbas även av indirekta effekter i form av ökad arbetslöshet, lägre skatteintäkter och högre utgifter för försörjningsstöd. Vi behöver från statens sida hjälpa kommunerna och regionerna genom denna kris och dess följdverkningar. Men även helt bortsett från detta behöver vi hitta sätt att stärka deras ekonomi också långsiktigt och varaktigt. Självklart är regionernas förmåga att hålla en hög beredskap, exempelvis vad gäller skyddsutrustning eller sjukvårdsutrustning i största allmänhet, ytterst en resursfråga och därmed en prioriteringsfråga som så ofta i politiken. Regioner med stark ekonomi kommer – allt annat lika – att ha bättre förutsättningar att hålla en hög beredskap än de som har en svag ekonomi. Detta kommer vi att återkomma med förslag om. När jag säger långsiktigt och varaktigt menar jag just det. Det är nämligen inte i kristider som man bygger en god beredskap.