prot · H70985 · 2020-03-11 00:00:00 — Det finns tusen andra exempel på användningsområden som jag skulle kunna ta upp, men av respekt för övriga debattörer väljer jag nog att avstå. Poängen är densamma: påverkas vi alla av det som våra gruvbolag lyckas producera inom gränser, och det tycker jag är viktigt att lyfta upp och vara stolt över. Det är alldeles uppenbart att vi måste ställa om mot ett mer cirkulärt och fossilfritt samhälle, men om man ska elektrifiera allt behövs el, batterier och infrastruktur. Det är därför viktigt att ha ett helhetsperspektiv när man diskuterar viktiga framtidsfrågor som denna. En förutsättning för att kunna göra den omställningen är att vi har tillgång till metaller. Omställningen av samhället måste präglas av kostnadseffektivitet och resultatorientering, inte av dyr och kortsiktig symbolpolitik. Det är ingen nyhet att gruvnäringen genererar en betydande mängd avfall. För del ligger det dock högt upp på agendan att skapa förutsättningar för ett resurseffektivt samhälle. Vi ser att det är politikens uppgift att skapa goda förutsättningar för olika aktörer att ta ansvar för sitt avfall och värna principen om att förorenaren betalar. Det är därför vi gärna vill se över möjligheterna att inkludera avfallskostnader vid prövning av en fyndighets brytvärdighet. skulle jag vilja komma in lite på tillståndsprocesser eftersom de långa väntetiderna ofta sätter käppar i hjulet för nyinvesteringar, arbetstillfällen och innovativa satsningar. Branschen står för stora exportintäkter och sysselsätter många människor, men tiderna för att få ett tillstånd är på tok för långa. Gruvnäringen har börjat tröttna och undrar varför regeringen inte har gjort någonting. Ett exempel är järnmalmsprojektet , som har väntat på att få tillstånd. Gruvområdet Laver är ett annat exempel. Det är inte rimligt att detta ska vara så komplicerat och ta så ofantligt i en framstående gruvnation som . En annan viktig aspekt som jag skulle vilja lyfta upp är att metaller och mineraler finns där de finns. Det går alltså inte att flytta en gruvverksamhet till ett mer lämpligt ställe om det skulle råka vara olägligt att bryta just där den ligger. Enligt grundlagen är varje medborgares egendom tryggad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Att mineraler kan tas till vara och brytas samt att trygg försörjning skapas inom mineralbranschen har ansetts vara ett sådant allmänt intresse. En rimlig utgångspunkt bör då vara att markägaren får en rimlig avkastning. får markägare en mineralersättning som uppgår till 1 av det beräknade mineralvärdet. Markägare får dock ingen som helst ersättning för förlorade intäkter från till exempel jordbruk, turism eller skogsbruk. Vi menar att det därför är viktigt att se över om och hur äganderätten i gruvnäringen bör stärkas. Jag vill avsluta med att säga att det finns väldigt många goda exempel inom gruvnäringen som man bör ha i åtanke. Gruvnäringen har gjort mycket för svenskt välstånd, och finns det mycket mer att önska av politikens agerande. I detta anförande instämde och (båda M). 66 (SD): Den gångna veckan gjorde jag ett företagsbesök i skånska . Där besökte jag , som är ett av blott fem företag i hela världen som tillverkar metallpulver som man kan pressa och och därigenom tillverka avancerade metallföremål av. Vi fick till och med se exempel på hur man kan använda det till att 3D-printa komplexa metalldelar. Vi fick höra att är marknadsledande med cirka en tredjedel av den globala marknaden, som det alltså bara finns fem aktörer på. Vi fick också veta att de är äldst i gamet och att de satsar väldigt mycket på forskning och utveckling. Av deras metallpulver kan man tillverka massor av komplexa komponenter. I sammanhanget framhålls inte minst bilkomponentindustrin som en viktig kund. En spännande marknad är också elmotortillverkarna, som kan tillverka effektivare elmotorer till bland annat fordonsindustrin genom att applicera magnetiskt metallpulver på rätt ställe i elmotorerna. De berättade för oss att allt började i lilla skånska , där huvudkontoret fortfarande ligger, och att det numera är ett globalt företag med verksamheten utspridd i stora delar av världen. Som brukligt är vid företagsbesök visades vi runt i anläggningen. Vi fick även titta på en ny pilotanläggning som, om den visar sig fungera storskaligt, kommer att vara banbrytande för deras miljöarbete. Vi fick också se deras tre ugnar, som är och som är själva hjärtat i deras produktion. De berättade för oss att den nyaste ugnen, som är , planeras att ha en livslängd till 2040 och att de andra två ugnarna, som är ännu äldre, kommer att bytas ut mot nya ugnar, också de med en livslängd på 70–. Att investera i nya ugnar är ingen struntsak, och allt måste därför bli rätt för att de ska kunna räkna hem investeringen under den tekniska livslängden. Under besöket fick vi också veta att köper sin magnetit – alltså råvaran, för er som inte vet vad magnetit är – från gruva i min egen hemkommun. Vi fick till och med se de stora högarna i råvarulagret. Vad har då denna betraktelse från ett sydsvenskt företag med gruv- och mineralpolitik att göra? Här tänkte jag fortsätta min betraktelse. Då jag kom till ett vårvintrigt kunde jag helt enkelt inte låta bli att fara förbi min tidigare arbetsplats, Vitåforsgruvan i . Där blickade jag ut över industriområdet och imponerades av att det som bryts där blir till marknadsledande produkter nere i skånska i andra änden av landet – först som metallpulver, sedan som fordonskomponenter och därefter till lastbilar och bilar som går på export ut i hela världen. Jag fortsatte sedan ned till . Där tittade jag på den nya gymnasieskola som ska invigas och på vårt sjukhus, som är ett av två stora regionsjukhus. Jag kunde inte låta bli att reflektera över att allt detta hänger ihop. Vitåforsgruvan har levererat järnmalm till svensk industri och genererat arbetstillfällen och välstånd, eftersom det har funnits kunder i andra ändan som behövt det man kan göra av malmen. Företag som finns helt enkelt därför att vi har och har haft tillgång till råvaran. Vårt utbildningsväsen har dessutom försett oss med ingenjörer i världsklass, och den förr så framåtsyftande energipolitiken säkrade industrins behov av billig, ren och leveranssäker el. Inget av detta kommer av någon naturlag eller av en slump. Sambandet mellan tillgång till råvaror, tillgång till kompetens och tillgång till energi har varit den mix som skapat de fantastiska värdekedjor som möjliggjort för oss att bygga skolor, infrastruktur, sjukvård och annat som kommer hela befolkningen till gagn. Exemplet med och är ett talande exempel som är lätt för mig, som utflyttad skåning som jobbat under jord i gruva i , att relatera till. Men sambanden och värdekedjorna är i princip desamma oavsett om vi talar om vår inhemska brytning av koppar, zink och silver eller om nya innovationskritiska metaller och . Man ska ha klart för sig att om en av dessa komponenter fallerar havererar också de övriga. Utan råvara, ingen industri. Utan högkvalitativ utbildning, ingen forskning som gör oss konkurrenskraftiga. Utan stabil och leveranssäker el, ingen elintensiv basindustri. Och utan industri blir det ingen export, inga arbetstillfällen, inga skatteintäkter och ingen välfärd. Eller om man vill spetsa till det lite: Utan gruvor blir det ingen tung exportindustri och ingen välfärd. Det oroar mig därför mycket att det i denna kammare finns de som inte verkar se sambanden och som inte förstår vikten, värdet och betydelsen av en inhemsk och miljösmart gruvindustri utan raljant svänger sig med uttalanden om att ”det får vara färdigcurlat med svensk gruvindustri”. Det oroar mig när beslutfattare i denna kammare tycks ha som mål för sin politiska gärning att bekämpa en inhemsk näring som i en internationell kontext ligger i absolut världsklass när det gäller teknikutveckling och miljöarbete, vilket inte bara gagnar oss som nation utan också bidrar till att skapa en bättre värld. Jag är stolt över att företräda ett parti vars gruv- och mineralpolitik är väl avvägd och framåtsyftande på område efter område. I kommittémotion föreslår vi exempelvis att den svenska mineralstrategin uppdateras och att SGU och Bergsstaten stärks ekonomiskt och ges ett tydligare informationsuppdrag. Vi pekar också på vikten av att göra kontinuerliga avsättningar för att finansiera sanerings- och återställningsarbeten. Vi vill även häva förbudet mot uranbrytning, då uran är en markör för andra, mer svårprospekterade innovationskritiska som industrin behöver för att lyckas med omställningen till en högre grad av elektrifiering. Inte minst betonar vi sverigedemokrater vikten av att undanröja de problem som präglar tillståndsprocesserna. Tillståndsprocesserna upplevs som otydliga, långsamma och oförutsägbara, vilket har fått till följd att anseende som gruvnation att göra framtida satsningar i har sjunkit drastiskt . I vår kommittémotion framhåller vi inte bara vikten av att få till stånd en lösning, utan vi presenterar även ett konkret förslag – en så kallad one-stop-shop-lösning. Slutligen, fru talman, står jag naturligtvis bakom samtliga våra reservationer i betänkandet, men i syfte att inte förlänga eftermiddagens votering mer än nödvändigt nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 10. 67 (KD): Svensk gruvnäring har stor betydelse för vår utveckling. Vi har traditioner, kunskap och unika tillgångar som ska vårdas och utvecklas på ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart sätt. Gruv- och mineralbranschen sysselsätter 13 000 personer i och genererar många jobb därtill. Ihop med stålindustrin står man för en tiondel av vår bruttoexport. Mineralpolitiken hänger samman med visionen om att hela landet ska leva. I är över hälften av investeringarna direkt eller indirekt kopplade till gruvnäringen, och för talar vi om . Målet måste vara att värna och utveckla position som gruvnation. som gått har vi dock sett hur branschen larmat om dagens situation, och kunde vi läsa i medierna om krismöten mellan ministern och delar av branschen. i undersöker olika länders och regioners attraktivitet för gruvinvesteringar. rankning tappar placeringar när det kommer till faktorer som rör policy. Till exempel lyfts osäkerheten kopplat till regler. Detta understryker att tillståndsprocesserna måste förbättras. tillkännagav för regeringen att tillståndsprocesserna måste förenklas och förkortas. Det är dock fortfarande så att processerna är utdragna och att det finns en hög grad av oförutsägbarhet. Samordningen mellan myndigheter lämnar övrigt att önska. hörde vi eventuellt någonting annat från och här i talarstolen. Det är dock ingenting som har nämnts under ärendets beredning. Vi får se vad det är som kommer. Naturligtvis ska tillståndsprocessen respektera ärendenas komplexitet. En samlad bedömning är väsentlig, men nuvarande tidsåtgång är problematisk. Här menar vi att regeringen inte har gjort tillräckligt utifrån beslut. Därför har vi i den här beredningsprocessen föreslagit ett nytt tillkännagivande till regeringen om att utreda och återkomma med konkreta åtgärder för att förkorta och förbättra processerna. Vi ser fram emot det. För att understryka vikten av detta menar vi också att regeringen senast i samband med budgeten ska redovisa vilka åtgärder som vidtagits med anledning av tidigare tillkännagivande. Användningen av fossila bränslen belastar klimatet och skapar problem för hälsa och lokalmiljö. Därför är det bekymmersamt att många EU-länder inte har lyckats ställa om från ett betydande kolberoende utan har låst fast sig ännu hårdare i fossilbränslebaserade samhällsstrukturer genom att avveckla kärnkraft, expandera skiffergasutvinning och försaka nödvändiga investeringar i ren energiproduktion. har en viktig roll att spela när det gäller att driva på andra och bör verka för att uppnå ett förbud mot oljeutvinning i inom EU och Helcom. Det faktum att har infört ett sådant förbud på svenskt vatten är välkommet och bör kunna fungera som ett gott exempel på hur ett så pass unikt och känsligt bräckvattenhav som kan värnas. Miljöriskerna vid utvinning av skiffergas är stora, och de kemikalier som används är mycket giftiga även i små mängder. förekommer ingen utvinning av skiffergas i , och givet riskerna med metoden är det viktigt att så inte sker. anser att utvinning av skiffergas ska vara förbjudet i och framför detta i en reservation i betänkandet. Därför yrkar jag bifall till reservation 8. Äganderätten är helt central i kristdemokratisk ideologi, en rättighet som varje civiliserat samhälle bör skydda. Den är grunden för ekonomisk utveckling och möjliggör förvaltarskap över generationer. Markägare bör så långt som möjligt få behålla makten över sin egendom, och skyddet ska vara starkt. I reservation 5, som vi stöder, påminner vi regeringen om beslut . Det handlar om att tillsätta en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över och stärka det grundlagsreglerade egendomsskyddet – ett beslut som ännu inte har hörsammats. Dessutom föreslås i reservationen att regeringen ska uppmanas att ta fram en utredning med syfte att förstärka äganderätten i gruvnäringen och ge markägarna rimlig avkastning. Med det, fru talman, tackar jag för ordet. 68 (MP): Fru talman och ledamöter! Jag börjar med att yrka bifall till reservation 1. I övrigt yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. Aitik var största dammbrott . Det var lyckosamma förutsättningar som gjorde att det inte blev förödande konsekvenser den gången. De andra fyra platserna jag nämnde är platser där gruvor har gått i konkurs och där det visade sig att de ekonomiska säkerheter som man ställt inte alls var tillräckliga. I stället fick staten och skattebetalarna gå in och stå för notan. Varför tar jag upp det här? Varför säger jag detta? Jo, för att poängtera att det är oerhört viktigt med ett starkt miljöskydd och att staten ser till att det ställs ekonomiska säkerheter för gruvorna. Det är en förutsättning för en långsiktigt hållbar gruvnäring. Med i regering har vi bockat av detta steg för steg. Det finns nu ett förbud mot att bryta uran, vilket är väldigt viktigt. Vi kan se två olika framtidsbilder framför oss – en som är klimatsmart och förnybar, en ren framtid, och en annan med kärnkraftsvurm där man är beroende inte bara av uranbrytning utan också av ett slutförvar som ännu inte är löst. Vi har också jobbat med att ta fram ett förbud mot att borra efter kol och olja. Detta har ännu inte passerat , men även innan det gjort det har företag dragit tillbaka sina ansökningar om att få göra sådana borrningar. Apropå att curla mineralnäringen har vi också tagit bort skatterabatten på diesel, detta för att mineralnäringen ska ställa om och bli klimatsmart. Där har man kommit väldigt långt och jobbar nu med arbetsfordon som är elektrifierade. jobbar vi för fullt med att skärpa regelverket för alunskiffer. Det är viktigt, för det är kopplat till stora miljörisker på grund av sådant som kan lakas ut i vattnet och som inte är bra för människors hälsa. Vi jobbar också med ekonomisk säkerhet. Det finns en utredning, Statens gruvliga risker, som har remissbehandlats och som bearbetas på departementet. I finns det levande sjöar och vattendrag och mycket dricksvatten. Det är någonting som vi verkligen behöver värna framöver. Dricksvattentäkterna behöver skyddas på olika sätt. Vi vill ju inte komma i ett läge, som i andra europeiska länder, där vi får dricka vatten ur en flaska. Det är också viktigt att vi värnar vår ursprungsbefolknings rättigheter. Samerna behöver ha en röst när det gäller mineralnäringen. Vi är också ett land som har värdefulla naturområden, från Laponia i norr till i söder, inte bara i ett svenskt perspektiv utan också i ett europeiskt perspektiv. Det är också någonting som vi verkligen behöver värna. finns det svåra avvägningar. Vi behöver mineraler för att bygga vårt samhälle. Vi behöver mineraler inte minst för klimatomställningen och elektrifieringen. Här är det väldigt viktigt med effektiva tillståndsprocesser, som man upprätthåller ett starkt miljöskydd. Detta är ett arbete som är på gång och som ni nog har sett näringsministern vara ute med i medierna. Vad gäller mineraler är det viktigt att hålla i minnet att det är mineralerna och arbetstillfällena vi vill komma åt. Här behöver vi blicka framåt. Vi har en ärorik tusenårig historia med gruvor, vilket är mycket bra, men vi behöver också blicka framåt: Hur vill vi arbeta med mineralerna ? Här skulle jag vilja säga att det är viktigt att se på produktdesign: Hur kan vi utforma produkter på ett annat vis? Jag såg att Tesla nu kommer att göra batterier utan att använda kobolt. Detta är ett arbete som pågår i EU och där är en pådrivande röst. Vi har också urban mining och waste mining, där man tittar på slagghögar och på produkter och sedan återvinner olika former av mineraler. Här ligger vi väldigt långt fram vad gäller järnmalm och koppar. Det finns något som heter Kopparpendeln. När det däremot gäller sällsynta jordartsmetaller är återvinningen på 1–, vilket är väldigt lite. Här finns det en stor potential att ta kliv framåt. Exempelvis jobbar med detta. Sedan är det väldigt viktigt, om man ser till det globala systemet med spårbarhet och nolltolerans mot barnarbete, att tillverkningen med de mineraler vi bryter verkligen är etiskt hållbar. Det är en batterilagstiftning på gång i EU, och det finns flera andra internationella samarbeten kring spårbarhet. Här är också en pådrivande röst. Sammanfattningsvis har , regeringen och de progressiva januaripartierna steg för steg drivit på för en klimatsmart framtid med produktdesign och urban mining och waste mining som håller sig inom planetens gränser och där vi också ger naturen, vattnet och samerna en röst i mineralfrågor. 69 (SD) replik: Aitik ligger i , inte alls långt från där jag bor. Det ligger ganska nära en färskvattentäkt. Dammbrottet är något som ingen talar om i , märkligt nog. Det finns egentligen ingen här som motsätter sig att vi ska ha strikta miljöregler. Jag tror att alla partier är ense om det. Men frågan är om strikta miljöregler måste framtvinga och ha som konsekvens att vi har så långa och utdragna tillståndsprocesser. De långa och utdragna tillståndsprocesserna har snarare som effekt att investerare drar sig ur, börsvärdet minskar och soliditeten för företagen som prospekterar sjunker. Jag kan inte se att det på något sätt är gynnsamt för den avsättning man behöver göra för att ta hand om restavfall och bedriva efterarbete efter avslutad brytning, utan det måste ligga i allas intresse att ha snabba, effektiva och miljömässigt vettiga tillståndsprocesser. Jag undrar hur ledamoten ser på problematiken med de utdragna processerna och den negativa konsekvens som de har för näringen. 70 (MP) replik: Tack för frågan, ! Det är mycket glädjande att höra att ledamoten instämmer i att det behövs ett starkt miljöskydd. Jag skulle säga att de utdragna processerna inte gynnar någon. De gynnar inte gruvnäringen, de gynnar inte befolkning och de gynnar heller inte miljöintressena. Tillståndsprocesserna behöver bli effektiva och rättssäkra, och de behöver säkerställa ett högt miljöskydd. I klimatplanen finns skrivningar om att man ska se över miljöprövningar för att göra dem effektiva. Sedan har näringsministern också signalerat att vi ska se över lagstiftningen. Det är viktigt. Sedan är det vissa frågor som ligger utanför vår rådighet. kom med en dom om att man behöver ytterligare underlag vad gäller Natura 2000-områden, och det är för att vi ska kunna upprätthålla lagstiftning som kommer från EU. Det får man alltså också ta med i beräkningen när det gäller vad som gör att tillståndsprocesser drar ut . Vi behöver se över det här, och processerna behöver bli förutsägbara och mer effektiva. Jag var lokalpolitiker tidigare i mitt liv, och där tittade vi på bygglovsärenden och lyckades korta ned ledtiderna i handläggningen som vi hade en god kvalitet. 71 (SD) replik: Tack, ledamoten, för svaret! Det leder mig till min andra fråga, som handlar om förbudet mot att bryta uran. Hur tänker ledamoten om det faktum att förbudet att bryta uran leder till att prospektering av de mineraler som behövs för den omställning som inte minst efterfrågar försvåras? Många av de här mineralerna är sådana som uran fungerar som indikator till. Hur ser ni på att förbudet mot uranbrytning faktiskt försvårar omställningen? 72 (MP) replik: Tack, ledamoten, för frågan! Uranbrytning är förknippat med väldigt stora miljörisker, så vi anser att det är väldigt olämpligt. De här mineralerna finns också ofta i tätbefolkade områden och nära vatten, vilket kan påverka vattnet. Vi anser att man bör titta mycket på produktdesign och urban mining och waste mining. Som jag sa har man en återvinningsgrad på bara några procent. Det finns en väldigt stor potential i detta. Vi tycker att man ska styra kosan rakt mot framtiden i stället för att backa in i den och arbeta som man har arbetat tidigare. Vi anser att man får titta ordentligt på det här med sekundära källor och jobba på med det. Det behövs forskningsprojekt och produktutvecklingsprojekt. Sedan finns fortfarande det här med alunskiffer kopplat till innovationskritiska mineraler. Det är alltså vår linje. 73 (C): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande. debatterar vi mineralpolitik, vilket har varit ett politiskt område i många . Mina kollegor har beskrivit historien, och som sagt har mineralpolitik, malmbrytning och metallframställning en tusenårig, och ännu längre, historia. Det har, precis som sa, funnits uppemot 3 000 gruvor i landet. De flesta av dem har varit belägna i Bergslagen. Jag hoppas att ni vet var Bergslagen ligger. Det är delar av , delar av , delar av och delar av län – alltså relativt nära . gruvhistoria går tillbaka till 1200-talet, eller egentligen . Mycket av vårt välstånd bygger på inkomster från till exempel . Jag kommer från där ligger. och järnmalmerna i Bergslagen har ända sedan medeltiden gett en stor inkomst till . De har malmfälten i och också betytt mycket för ekonomi. Eftersom jag kommer från vill jag tala lite mer om . Man ska komma ihåg att bolaget som bedrev bearbetning av också är världens äldsta aktiebolag. Brytningen i har haft en enorm betydelse för . svarade koppargruvan i för två tredjedelar av all kopparproduktion i världen. Gruvan lades ned 1992 efter att ha varit i drift . Jag kommer ihåg när den lades ned. är den ett fantastiskt besöksmål. Passa på att besöka om ni besöker ! Det har alla vi som varit elever i fått göra – även om vi inte ville det fick vi gå ned i gruvan. har vi bara tolv gruvor kvar i drift. Samtliga är metallgruvor. Två gruvor ligger i län, en ligger i , fyra ligger i och fem ligger i . Man ska komma ihåg att trots att det beviljats över tusen undersökningstillstånd och fram till har ingen ny gruva öppnats. Med det vill jag säga att ett undersökningstillstånd mycket sällan leder till gruvdrift. De tolv gruvorna som finns kvar har en enorm historisk bredd. Garpenbergsgruvan i har jag varit nere i själv, och jag vet att den har anor , även om det står när man söker på nätet att den är . i är , och i och Kiirunavaara i är . I det här betänkandet finns det ett tillkännagivande riktat till regeringen om att man senast i samband med avlämnandet av budgetpropositionen 2021 ska redovisa vilka åtgärder som har vidtagits sedan det förra tillkännagivandet, som vi hörde talas om här, kom 2019. Det handlade om att regeringen ska vidta åtgärder för att förenkla och förkorta tillståndsprocessen för gruv- och mineralnäringen. Att utskottet ställer sig bakom detta tillkännagivande kan förstås uppfattas som att man prutar på miljötillståndsprövningen, men så är inte fallet. Långa handläggningstider och ineffektivitet i tillståndsgivningen är varken bra för de företag som vill investera eller för dem som inte vill se en etablering av en gruva.