prot · H70977 · 2020-02-19 00:00:00 — När oppositionen nu ägnar sig åt ett kortsiktigt politiskt spel, kör sönder en ordnad budgetprocess och förstör långsiktigheten för medborgare, företag och kommuner väljer vi att inte spela med. Vi kommer inom ramen för en ordnad budgetprocess i vår att lägga fram 5 miljarder i generell förstärkning till kommunsektorn – mer än dubbelt så mycket som oppositionen – och värna den ordning som tjänat så väl och som ytterst är grunden för välfärdens långsiktiga finansiering och därmed också ytterst för medborgarnas trygghet. Bara genom att lyfta blicken mot det långsiktiga perspektivet kan vi på riktigt ta tag i den här stora utmaningen och utveckla och stärka välfärden. Genom att ge kommunsektorn långsiktiga besked kan man bygga ut välfärden så kraftigt som det kommer att behövas. Så ger vi möjlighet att planera för att anställa tiotusentals nya lärare, sjuksköterskor och undersköterskor. Det är så vi bygger ett starkare samhälle och ett tryggare . Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden 7 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och därmed också yrka bifall till 2 ½ miljard till välfärden. Det viktigaste först. Det var mitt huvudbudskap när vi stod här och diskuterade regeringens och stödpartiernas budget. Regeringens allra viktigaste uppgift måste alltid vara att sätta välfärden och tryggheten främst. Det är det allra viktigaste. Det var också så vi moderater prioriterade i vår budget. Där satsade vi mer än vad regeringen och stödpartierna gjorde på generella statsbidrag till kommuner och regioner. Varför gjorde vi det här? Jo, vi ser hur kärnuppgifterna ute i välfärden nu pressas. De pressas av demografi, av en väldigt hög invandring, av en vikande konjunktur och av att nu har allra lägst tillväxt i EU per capita. Det ger inte de skatteintäkter som kommuner och regioner skulle behöva. Vi moderater prioriterade i vår budget det viktigaste först. Vi sa nej till friår, alltså att människor faktiskt ska kunna få betalt för att vara hemma från jobbet. Vi sa nej till ingångsavdrag därför att vi har prövat det och vet att det är en ineffektiv anställningssubvention. Vi satsade i stället på det som är allra viktigast för skattebetalarna och viktigast för : välfärden och tryggheten. Vi gjorde det som vi tog viktiga steg mot tillväxt, full sysselsättning och minskat bidragsberoende. Man kan göra både och . Vår budget vann inte den gången, men jag har ända påtalat för regeringen att de borde lägga fram en extra ändringsbudget med mer pengar till välfärden och rättsväsendet eftersom vården, skolan och omsorgen om våra äldre är underfinansierade. Men vi fick ingen respons. Då tog vi moderater saken i egna händer. Vi meddelade att vi tänker göra det här själva. Vi presenterade ett räddningspaket för välfärden och rättsväsendet. Vad hände då? Jo, då vaknade januaripartierna. Då erkände man att man underfinansierat välfärden. Då lovade man att skjuta till . Jag välkomnar det uppvaknandet. Jag tycker att det är väldigt bra. Men , såg också och konstaterade att det inte räckte. Varför ska ett äldreboende i , som jag besökte , behöva säga upp undersköterskor om vi i stället kan se till att de får stanna? Det är därför som vi fyra partier har gått vidare med den budget som vi nu ska fatta beslut om . Resultatet är mer resurser till välfärden. De kommer att användas på olika sätt i olika kommuner och olika regioner, för behoven ser olika ut. Men behoven finns där. Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Vill man kan lärarna bli fler i . Vill man kan undersköterskorna bli fler i . Sjuksköterskorna kan bli ännu fler i . Framför allt tror jag att de här pengarna kommer att göra nytta genom att hindra en del av de besparingar som man har påbörjat. Det här ställer inte Socialdemokraterna, upp på . De vill i stället satsa skattebetalarnas pengar på friår och ingångsavdrag. Det är ett besked som heter duga till skattebetalare. Låt oss stanna till där och ta det ytterligare en gång. Det har talats om oheliga allianser, har jag hört på slutet. Men det här är väl januaripartiernas överenskommelse i dess renaste form. Socialdemokraterna kommer alltså att säga nej till mer pengar till välfärden. Och och Liberalerna säger ja till friåret. Vi kommer nog att få höra januaripartierna slingra sig och försöka rättfärdiga att man säger nej till de här välfärdspengarna. från Socialdemokraterna har redan anklagat mig för politiskt spel och budgetkaos. Det är varken spel eller budgetkaos. Det här är rena pengar rakt in i välfärden. kommer att säga att vi nu höjer skatterna på företagande. Nej, fru talman, här höjer vi inga skatter i dagens beslut. Liberalerna har sagt att det behövs mer pengar till rättsväsendet. Absolut, det gör det. Det var därför vi satsade fyra gånger så mycket som regeringen på rättsväsen och polis i vår budget. Liberalerna är välkomna att samarbeta med om mer pengar till rättsväsendet. Men faktum är att Liberalerna, , och faktiskt satsade mer på friår i höstens budget än vad man gjorde på polisen. Och vad kommer att säga? Det får vi se, men jag kan tänka mig att man kommer att säga: Det heter inte friår! Jo, , det heter friår. är en viktig dag. Jag är glad . En majoritet i riksdag, oppositionen, har samlat sig kring det som är allra viktigast för . Vi ser nu till att välfärdens verksamheter får mer resurser så att man inte behöver göra dessa besparingar runt om i . Det är vår viktigaste uppgift. Jag är som sagt glad. Men jag är också förvånad över att fyra partier fortfarande säger nej till dessa pengar. 8 (S) replik: När talar om välfärden skaver det trots allt. föreslår i sina budgetar kraftiga besparingar som innebär mycket ökade kostnader för kommunerna. Dessa talar förstås inte om, men de finns ju där likväl och tenderar alltid att återkomma i nya budgetar. nämner inte heller de 5 miljarder som regeringen kommer att anslå till kommuner och regioner i samband med vårbudgeten utan bara de 2 miljarder som de facto blir resultatet av denna operation. Dessutom har på frångått två viktiga principer för den svenska budgetprocessen. valde de att frångå reservationsförbudet när de försökte rösta ned plastpåseskatten trots att den ingick i budgeten. Därmed lämnade en praxis som har gällt sedan 90-talskrisen. kommer att ta nya steg för att underminera ordning och reda. Även dagens agerande strider solklart mot andan i budgetprocessen och mot det finanspolitiska ramverket. Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Det argument som använder sig av nu när de tar initiativ till en extra ändringsbudget blir ganska svagt eftersom vi har visat att vi kan använda den vanliga budgetprocessen för att presentera mer än dubbelt så mycket pengar som det säger i talarstolen . Det visar att systemet fungerar om man vill och om det inte handlar om politiskt spel. Frågan är varför väljer att köra sönder den ordnade processen om det nu inte är ett kortsiktigt spel. Hur blir bättre av den oordning skapar? Varför lämnar den budgetordning som de har värnat? 9 (M) replik: Socialdemokraterna borde skämmas . Socialdemokraterna säger alltså nej till välfärdspengar och ja till friår och ingångsavdrag. Det är det denna diskussion handlar om, och det är det vi ska fatta beslut om. Det blir lite löjligt när finansutskottets ordförande går till plastpåseskattens försvar. Denna debatt handlar inte om den mycket ogenomtänkta plastpåseskatten utan om mer pengar till välfärden. Det handlar inte heller om budgetkaos eller politiskt spel. Jag har och besökt många välfärdsverksamheter runt om i landet och talat med undersköterskor, lärare och förskollärare. Beskedet är entydigt: Det behövs mer resurser. Hade inte tillsammans med övriga oppositionspartier tagit detta initiativ och drivit på för mer pengar till välfärden hade det inte blivit 7 ½ miljard . Jag är stolt och glad över att vi nu genomför det vi sa i vår budget . Det kommer att komma landets sjuksköterskor, undersköterskor och lärare till del. Jag är mycket förvånad över det obegripliga i att Socialdemokraterna i inte kommer att rösta ja till mer välfärdspengar. 10 (S) replik: Vi kommer att lägga fram mycket mer pengar och rösta igenom mycket större ekonomiska resurser till välfärden än vad gör, och så är det varje gång och . Vi gör inte heller stora nedskärningar i viktiga samhällsfunktioner som innebär att dessa kostnader ökar och flyttar in i kommunernas budgetar och därmed trycker ut andra viktiga resurser i välfärden. Det går inte att bortse från att med kör sönder en ordnad budgetprocess och struntar i att finansiera sina förslag. Förra gången detta var aktuellt, 2018, valde att inte göra så. Man skrev i stället: ”Om ändrar delar av budgetbeslutet i efterhand kan det få långtgående konsekvenser för svensk ekonomi och det politiska systemet.” Då gällde ordning men politiskt spel. Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Vad får politiskt spel för konsekvenser i förlängningen? Innebär det att välfärdens verksamheter kommer att kunna använda mycket mer resurser framöver? Kommer kommunalråd och ansvariga i verksamheterna att känna att nu är det lugnt och tryggt, nu vågar vi satsa framåt? Nej, självklart inte. En lång rad kommuner säger att det som händer inte är viktigt för dem eftersom de behöver långsiktiga besked, vilket de inte får av hoppande majoriteter. Det är väl därför partikollegor till i exempelvis , och inte gör om sina budgetplaner. Det är ju inte så märkligt, för ska man bygga ett äldreboende vill man ha långsiktiga spelregler och förutsättningar. Men där finns inte , och det är en stor förändring i svensk politik. 11 (M) replik: Om kommunerna inte behöver pengarna tycker jag inte att januaripartierna ska skjuta till 5 miljarder i vårbudgeten. Men vi vet alla att de faktiskt behövs. Som ordförande i finansutskott bör man ha koll på budgetlagen och veta att kan lägga fram en extra budget. Annars hade vi givetvis inte gjort det. Det finns stora behov där ute, så det är inget politiskt spel. Vi kan lova medborgare att vi tänker fortsätta att strida för höjda nivåer på statsbidrag som kommer ut till äldreboenden, skolor och förskolor. Det kan man lita på, för politiken måste göra det som är viktigast först, nämligen se till att välfärd och rättsväsen har resurser. Därutöver krävs en politik som gör att skatteintäkterna ökar. Det gör de inte med friår och ingångsavdrag. Det behövs en annan politik, en borgerlig politik som gynnar företagande och arbete. Om ekonomin ska kunna växa krävs det reformer – reformer som regeringen och de stödpartier som håller uppe regeringen inte förmår komma fram till. kan man lita på. Vi kommer både att se till att öka tillväxten och fördela det där det bäst behövs. Skattebetalarna ska också veta att det nu är fyra partier i opposition som har majoritet i riksdag och driver på för dessa välbehövliga resurser. Ett tips till januaripartierna är att man inte kan lägga fram reformer i riksdag som saknar stöd, även om vi har en budgetlag och ordnade processer, som vi ska fortsätta att ha. Man måste vara lyhörd för när svenska väljare genom en majoritet i säger nej till friår. Svenska folket vill inte ha ett friår där man faktiskt kan vara hemma och få betalt. 12 (SD): Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Detta ärende har av förklarliga skäl blivit ganska medialt uppmärksammat, och vid någon av de intervjuer jag har gett med anledning av detta har jag sagt att jag tycker att det är glädjande att oppositionen har vaknat till liv och insett att den faktiskt är ganska . , åtminstone hela föregående mandatperiod, var helt ensamma om att agera som opposition. Decemberöverenskommelse, januariöverenskommelse – i ärlighetens namn, hur tycker ni själva att det har gått? Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Hela den föreställning vi har fått ta del av, inte minst från centerpartistiskt håll men även från finansministern och andra, om att minoriteten ska ha något slags fri lejd genom kammaren avseende just budgetpropositionen är en vanföreställning. Det finns inget som helst konstitutionellt stöd för denna utgångspunkt, tvärtom. Det majoriteten nu gör är helt och fullt konstitutionellt gångbart. Man får ha precis vilka betänkligheter man vill avseende sakpolitik och innehåll, men man kan inte ha några konstitutionella betänkligheter. Finansmakten ligger hos , inte hos regeringen. Så är det. Det är också en vanföreställning såtillvida att man inte förstår att även oppositionen har ett intresse av att driva igenom sin politik. En fungerande opposition kommer naturligtvis att ta varje tillfälle som uppenbarar sig i akt att göra detta. Jag kan inte se mina väljare i ögonen och förklara att vi underlät att driva igenom vår politik för att vi var tvungna att ta hänsyn till känslolivet hos ett antal statsråd samt en viss vikarierande partiledare i . Även vi har en skyldighet gentemot våra väljare. Vad gäller sakpolitiken och själva innehållet i betänkandet hade mer kunnat göras och det hade kunnat göras bättre. Men med det sagt, om detta är minsta gemensamma nämnaren och om detta är vad som går att samla en majoritet för har vi i inga som helst problem med att bidra med våra mandat för att detta ska kunna förverkligas. Vi är tvärtom glada över att vi kan hjälpa till. Vi lyckas kanske inte lösa men i varje fall lindra den tilltagande ekonomiska krisen i landets kommuner och regioner. Med anledning av detta vill jag passa på och tacka samtliga ingående parter och partier som har gjort detta möjligt. Jag har fått frågan vad detta kan tänkas få för påverkan på januariavtalet. Det vet jag inte, och det är heller inte mitt bekymmer. Jag har inte skrivit under något januariavtal. Men om man har skrivit under ett dåligt avtal med dåliga reformer som dessutom saknar parlamentariskt stöd kan man inte gärna bli upprörd när någon annan kommer och sätter stopp för det. Det är fascinerande att ganska exakt efter att nuvarande statsbudget trätt i kraft kom regeringen med finansministern i spetsen och sa: Oj då, här behöver vi kanske skjuta till lite pengar. Det är väl i och för sig bra att man börjar se allvaret i kommunsektorns ekonomiska kris. Men man kan tänka sig att man borde sett detta innan beslut togs om budgeten, inte efter att den trätt i kraft. Såg ni inte detta komma? Vidare har det lite hej vilt spekulerats, som det ibland tenderar att göra inom politiken, om detta i förlängningen kan leda till att talmannen får börja sondera igen eller till nyval. Socialdemokraternas partisekreterare var till och med ute i medierna och hotade med att avgå. Jag kan inte påstå att jag direkt har legat sömnlös över detta hot, men med det sagt: Låt svenska folket rösta om ert januariavtal! Tror ni på det och står för det bör ni i rimlighetens namn också vara beredda att möta väljarna med det. Låt oss hålla ett nyval! Det kan vi absolut göra. Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Slutligen har vi, fru talman, som gått fått ta del av ännu en knivskarp analys från vår käre regeringschef. Det är oklart vilken gång i ordningen. – denne intellektuelle gigant – har förklarat för oss att den utbredda och oförblommerade rasistiska svenskfientligheten, som i huvudsak drabbar våra barn och ungdomar, beror på skattesänkningar. Hur man över huvud taget kan komma fram till en sådan urbota genomkorkad analys övergår mitt förstånd. Att tro att någon känner sig manad att misshandla en oskyldig person på grund av dennas svenska etnicitet och dessutom urinera i vederbörandes mun på grund av missnöje med skattepolitiken är så urbota genomkorkat och tillika så fruktansvärt oförskämt mot alla barn och ungdomar som fallit offer för just svenskfientligheten. Men om det nu skulle förhålla sig så borde statsministern med all rim och reson vara glad . Det vi i kammaren ska göra är faktiskt att stoppa en skattesänkning. Det är förvisso en fullständigt meningslös sådan men ändå en skattesänkning. Vi tillskjuter i stället mer pengar till välfärden. Tillåt mig tvivla på att svenskfientligheten upphör i samband med eftermiddagens votering. Nej, fru talman, svenskfientligheten beror inte på skattepolitiken. Den beror på regeringens migrationspolitik. Inbilla er inget annat! 13 (C): Efter den svenska 90-talskrisen drogs ett flertal slutsatser om hur vi skulle bygga ett långsiktigt starkare land. Det handlade om strukturreformer, en mer effektiv ekonomi, en fristående riksbank och tuffa stålbad för att rätta mun efter matsäck i den svenska välfärden. Men det innebar också att vi fick en helt ny budgetordning. I den anses det vara en självklarhet att vi ställer helheter mot helheter och inte behandlar budgeten som ett plockepinn där hoppande majoriteter kan komma överens om tillfälliga satsningar och prioriteringar. Det har gjorts ett antal avsteg från denna ordning. Socialdemokraterna, gjorde utbrytningar . De blev hårt kritiserade för detta av de dåvarande allianspartierna. uttalade då ord som hon vid ett flertal tillfällen efter det har fått äta upp. Hon sa att det inte var oppositionens roll att lotsa statsbudgetar genom . Även om det har gjorts avsteg är den budget som vi ska rösta om utan tvekan det mest flagranta avsteget från den svenska budgetordning som har gällt . Det vilar ett tungt ansvar på oss. När dammet har lagt sig efter denna lilla episod måste vi i grunden fundera över hur en rimlig svensk budgetordning fortsättningsvis ska fungera. Om vi fortsätter i tangentens riktning då man med hoppande majoriteter kan göra olika prioriteringar – låga skatter, höga utgifter, stopp av pågående satsningar efter fattade beslut och så vidare – skapar vi ett läge där vi alla blir fattigare och där den svenska långsiktigheten och stabiliteten får betala. Det vilar nu ett mycket tungt ansvar på de partier som står bakom detta initiativ att berätta hur de egentligen vill ha det. Hur ska det funka framgent? Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Detta ansvar vilar inte bara på dem som står bakom denna extra ändringsbudget, utan även på oss gemensamt. Vi måste gemensamt komma överens om de grundläggande spelreglerna. Det är uppenbart att det som har varit en viktig del av den svenska budgetordningen – inte bara budgetlag utan också praxis och överenskommelser som alla håller – nu naggas i kanten på ett sätt som vi inte har sett tidigare. Det är också uppenbart att vi måste fundera över var gränsen går. Hur pass oansvarig kan man vara i ett finansutskott utan att det bryter mot de regelverk vi har? Här behöver vi göra en förstärkning. Vi behöver göra detta jobb. Samtliga partier i denna kammare är överens om att vi behöver förstärka kommunsektorn . Det är tyvärr talande för det svenska politiska klimatet just nu att vi lyckats göra konflikt av något som borde ha en djup konsensus. Med mycket stor lätthet hade det kunnat ha en djup konsensus. När berättade att ville skjuta till 3 miljarder till kommunerna svarade vi och satte en siffra på det som var djupt känt , nämligen att vi skulle skjuta till pengar till kommunsektorn. Det bud som då kom, efter en förhandling mellan de fyra januaripartierna, var 5 miljarder. ska vi av någon anledning rösta om ett nettotillskott på knappt 2 miljarder. Det är oklart varför. Kommunsektorn tjänar inte på denna ryckighet och kortsiktighet. Det är svårt att se vem som egentligen tjänar på detta. Men är det vad som ligger på bordet. Januaripartiernas svar kommer i vårändringsbudgeten och vårpropositionen. Därför vill jag rent formellt för protokollets räkning hänvisa till det särskilda yttrande som , Liberalerna, Socialdemokraterna och står bakom. Det här är en mycket oortodox ordning. Rent formellt deltar vi inte i det här beslutet. Vårt svar kommer senare inom ramen för den budgetordning som måste gälla. Det är viktigt att satsa på kommunerna. Det är i våra kommuner och regioner välfärdens kärna finns, och det är helt uppenbart att satsningarna måste öka . Men det är inte sifferbingo som är det viktiga för kommunsektorn, utan det är långsiktighet i tagen, så att man kan planera. Det som har hänt innebär främst att kommunerna inte vet vad de ska planera utifrån; de vet inte vilken hoppande majoritet som får sista ordet. När dammet har lagt sig efter denna episod hoppas jag att vi gemensamt ska kunna presentera långsiktiga planeringsförutsättningar för i samband med kommande ordinarie budgetprocesser. Det är prognoserna för vad som händer 2021, 2022, 2023 och 2024 och besked kring de åren som på riktigt förändrar kommunernas planeringsförutsättningar och på riktigt kan innebära att man inte lägger ned små skolor, att man gör satsningar på fler undersköterskor eller vad det nu kan vara som behövs i våra olika kommuner och regioner. Det är långsiktighet som är det viktiga. Det vi nu diskuterar är någonting helt annat. Det var uppfriskande att höra , eller åtminstone en mening han sa. Han smög inte alls med det faktum att man stoppar en skattesänkning. stod här i talarstolen alldeles och beskyllde många olika partier för att slingra sig. Men den största slingring vi har sett är väl oviljan att kalla en skattehöjning för en skattehöjning. Ändringar i statens budget – Stöd till kommunsektorn för att stärka välfärden Ett aktivt riksdagsbeslut som jämfört med alternativet höjer det svenska skatteuttaget – hur kan det inte vara en skattehöjning? En skattehöjning är en skattehöjning. Ett riksdagsbeslut som höjer det svenska skatteuttaget är givetvis en skattehöjning. Det är något av uppochnedvända världen när vi har en process här i där Socialdemokraterna står för ett lägre skatteuttag än . Jag tror att varken S eller M är särskilt bekväma i den situationen. Men i ett läge där hela havet stormar är det bara att konstatera att den liberala mitten står stabilt och fortsatt tycker att lågt skatteuttag är bättre än högt skatteuttag. Det är en mycket bekväm position att vara i, och denna position kommer givetvis att kvarstå. Även om det nu har bildats en tillfällig majoritet som stoppar skattesänkningar för jobb och företagande kommer detta arbete att fortsätta, för det är vad behöver. Vi måste sänka skatten på jobb och företag. Det som tidigare kritiserades för att vara alldeles för brett, nämligen de sänkta arbetsgivaravgifterna för landets unga, smalas nu av och riktas mot just dem som vi vill ska ha jobb i det här landet: unga som inte kommer in och nyanlända som behöver få in sin första fot. Men när satsningarna och skattehöjningarna riktas just mot den gruppen är det tydligen också fel – då är det för smalt. Den här argumentationen är man ju van att höra från vänsterhåll. En skattesänkning är alltid fel. Men det är en ny och olycklig utveckling när moderater och kristdemokrater går in i den här vänsterretoriken och är emot skattesänkningar oavsett hur de utformas. De kommer och går. Men jag tycker att man ska ha ett antal grundläggande principer som vägledning när man utvecklar sin politik. En av de vägledande principerna för och undertecknad är att vi ska ha ordning och reda i det finanspolitiska ramverket och i budgetprocessen. Annars blir vi alla fattigare. Den andra principen är att vi ska ge långsiktiga besked som ger planeringsförutsättningar för kommuner och regioner, så att de kan göra sina satsningar. Den tredje principen är att vi måste säga nej till vänsterretoriken att det enda sättet att höja satsningarna på välfärden och förstärka den är att stoppa skattesänkningar och höja skatten på jobb och företag. Alliansregeringen visade att det går att sänka skatten på jobb och företag som man satsar på välfärden. I fråga om alla de tre principerna har vi nu en riksdagsmajoritet som står på fel sida. Det är en dålig dag när det är så. Men förhoppningsvis, fru talman, kommer det framgent. 14 (M) replik: Jag delar helt bild – vi måste ha en långsiktighet i politiken.