prot · H709105 · 2020-04-15 00:00:00 — Vår grundinställning är att barnfamiljers välmående är viktigt och att investera resurser i goda förutsättningar för en trygg start för barn och minskad stress för föräldrar är något som lönar sig i längden. Jag tror den bild som målas upp av regeringen att tid med barnen är en farlig fälla man ska passa sig för inte delas av majoriteten av småbarnsföräldrarna i , utan det ses som väl investerad tid där allt inte mäts i pengar. Sedan ska vi politiker givetvis skapa bästa tänkbara ekonomiska förutsättningar för tid med barnen där både föräldrar och mor- och farföräldrar kan hjälpas åt och fördela tid på det sätt som passar varje familj bäst. 25 (C): Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation nr 3. Jag står självklart också bakom våra andra reservationer i betänkandet. Svenska socialförsäkringar har ett grundsyfte. Det handlar om att skapa trygghet och bra förutsättningar för personer som av olika skäl inte befinner sig i arbete. Syftet med den ekonomiska familjepolitiken handlar om att på olika sätt jämna ut inkomstklyftorna mellan olika barnfamiljer och dem som inte har barn. Det handlar också om att kunna ge barn en god omsorg i början av barnets liv. Jag kommer att beröra tre områden: bostadsbidrag, föräldraförsäkring och underhållsstöd. När det gäller föräldraförsäkringen är det en möjlighet för föräldrar att vara hemma med sitt barn. Det har gjorts några justeringar på det området till det bättre. Det handlar om att vi mer koncentrerar föräldraförsäkringen till de tidiga barnaåren. Man kan också på ett enklare sätt dela dagar med en sambo. Men det behövs ytterligare förbättringar för att kunna få en föräldraförsäkring som möter de olika familjekonstellationer som finns. Det handlar om att man måste kunna få dela föräldradagar med ytterligare vuxna. Vi har familjer där det befinner sig många sociala föräldrar runt barnet. Även de behöver ha en möjlighet att vara hemma med sitt barn. Jag vill också att vi tittar över den jämställdhetsbonus som funnits tidigare och justerar den så att den träffar rätt så att vi får ett större delat uttag mellan föräldrar. Vi behöver också se över att införa någon form av vabbonus så att föräldrarna delar mer på att vara hemma med sina barn vid tillfälliga sjukdomar. Man behöver också se över möjligheter för företagarna. De måste också kunna ha en möjlighet att bedriva en viss verksamhet de är föräldralediga. stoppas många av de företagen. Det är inte bra för vare sig barnet eller dess föräldrar. Vi har gjort justeringar. Vi har en viss skillnad för den som kommer ny till när det gäller hur stor del av föräldraförsäkringen man kan få. Vi behöver titta ännu en vända på det och se hur man kan kvalificera sig in i våra välfärdssystem. Det är med syfte att få fler att arbeta tidigare. Det är bra för hela familjen. När det gäller bostadsbidraget har också det självklart som syfte att omfördela kostnaderna så att alla familjer har möjlighet till en bra bostad. Det fungerar inte jättebra i alla lägen. Det finns delar att jobba med där. Det som jag riktar in mig på i det här betänkandet handlar om när föräldrar väljer att inte bo ihop och väljer att separera i någon form. Det finns en regel som handlar om att det inte är samma typ av bostadsbidrag om barnet bor hos den ena. Det är något som motarbetar växelvis boende som är väldigt viktigt för barn med separerade föräldrar. Det innebär i praktiken att vi kan skapa en onödig konflikt mellan separerade föräldrar av ekonomiska skäl. Det kan vara viktigt att ha barnet boende hos sig i tolv och inte , eftersom det är viktigt utifrån att få bostadsbidraget. Detta skapar onödiga konflikter. Barnet behöver fortfarande bra boendemöjligheter oavsett hur många dagar det bor hos den ena eller den andra föräldern. Det är någonting som jag anser att regeringen verkligen borde titta vidare på. Det finns en annan del i bostadsbidraget som regeringen också måste ta tag i. Det finns en utredning som ska presenteras . Det är väldigt långt bort. Men jag hoppas verkligen att den utredningen kommer att ta tag i att ha månadsavstämning på bostadsbidragen så att vi inte hamnar i det läget att barnfamiljer och många ensamstående föräldrar väljer att inte söka bostadsbidrag. Det finns en risk att de kan få betala tillbaka bostadsbidraget eftersom det baseras på årsinkomsten. Får man en högre inkomst kanske man vips inte har rätt till sitt bostadsbidrag och helt plötsligt blir återbetalningsskyldig. Det är inte okej. Det finns lösningar. Jag hoppas verkligen att det kommer förslag snart. I samma utredning finns det en annan del som kommer att presenteras och som hör till området underhållsstöd och underhållsbidrag. Jag tycker att det är jättebra att vi civilrättsligt hanterar vilket stöd den ena föräldern ska betala till den andra när människor har valt att inte leva ihop. I de fall det inte går att reglera detta civilrättsligt går dock in och stöttar . försvinner inblandning, och den person som är den svagare parten i förhållandet – som är utsatt för hot och våld eller ekonomiska maktmedel – hamnar i ett läge där det är fram och tillbaka: Kommer att finnas kvar eller inte? Jag tycker verkligen att regeringen ska se över om man kan göra detta på något annat sätt. Det handlar inte om att ta bort det civilrättsliga ansvaret, men man bör se över hur vi hanterar sexmånadersregeln. Är det så att människor ska välja att inte vara kvar i stället för att drar sig tillbaka, så att det blir de enskilda individerna som får göra detta? 26 (L): Inledningsvis yrkar jag bifall till reservation 5 under punkt 1. Om man tror på frihet och vill att människor ska vara fria att forma sina liv som de själva vill – få leva som de vill – måste man ha jämställdhet. Då måste man se barnens perspektiv, och man måste se till att följa med i tiden när samhället utvecklas. Frihet och ofrihet ter sig nämligen olika , och för att få fram mer frihet, för att skapa fler valmöjligheter för människor, för att se till att barn får en bra uppväxt som gör att de kan ta sig an en fri värld på ett bra sätt när de växer upp och för att skapa jämställdhet måste man helt enkelt ha en uppdaterad politik. Barnfamiljer kan se ut på många olika sätt. Familjer måste ha möjlighet att kombinera jobb och föräldraskap. Vi i Liberalerna vill se en föräldraförsäkring som ökar jämställdheten, ger mer valfrihet och uppmuntrar till arbete. En central del i detta är att det ska finnas en utbyggd och offentligt finansierad förskola som gör att föräldrarna kan kombinera jobb och föräldraskap under barnens uppväxt. En annan hörnsten i detta är rätten till betald föräldraledighet, alltså föräldraförsäkringen – självklart tillsammans med lagstiftningen om föräldraförsäkringen. Vi menar att familjerätten måste utvidgas och moderniseras just för att familjer kan se olika ut. Liberalerna var det parti som införde den första öronmärkta månaden i föräldraförsäkringen, den så kallade pappamånaden. Vi har alltid varit ett parti som har drivit på för mer jämställdhet, och vi var med och drev igenom även den andra och den tredje öronmärkta månaden. Det har varit jätteviktiga delar av jämställdhetsarbetet. Men, fru talman, tiderna förändras. Det är inte så att vi inte kommer att fortsätta vara för jämställdhetsarbetet; tvärtom kommer vi att fortsätta gå i bräschen. Men om man gick ut på klubb i , när vi införde den första öronmärkta månaden, fick man kanske höra Rednex nya hit Cotton . Kanske tog man sig en cocktail vars namn anspelade på sex. 1994 föddes också . Det är rätt länge sedan. finns det knappt några Beliebers kvar, och oavsett hur många Sex on the beach man har fått i sig låter Rednexlåten knappast särskilt bra. Precis så är det: Världen har förändrats. Världen och samhället förändras, vi rör oss framåt och blir mer jämställda och vi ser en progression när det gäller hur familjer formas. Friheten för människor ökar, och då måste politiken hänga med. Vi kan inte ha någon Cotton , någon Sex on the beach-politik eller någon längre; det är helt enkelt förlegat. I stället måste vi se till att modernisera föräldraförsäkringen. Vi vill se en större översyn av hela systemet, och den behöver göras . Vi i Liberalerna vill införa ett system där familjen kan välja antingen en kortare föräldraförsäkring med fullt inkomstskydd, upp till taket, eller en lite längre försäkring med lägre ersättning. Ett sådant system finns i , så det är prövat i ett grannland som funkar i stora drag som . Där har det lett till att jämställdheten har ökat. Fler kvinnor har gått tillbaka till jobbet tidigare och varit en större del av arbetsmarknaden, fått bättre pensioner och haft bättre karriärmöjligheter. Man har kommit åt många av de jämställdhetsproblem som finns med dagens utformning av föräldraförsäkringen. Barnperspektivet måste vara vägledande. Föräldraförsäkringen bör självklart ge ett inkomstskydd för föräldrarna , och föräldraförsäkringen måste fortsatt stimulera till just ett jämställt föräldraskap. Den ska även vara flexibel, så att vi ökar valmöjligheterna för människor. Då kan vi faktiskt få mer valmöjligheter och större frihet för familjerna att utforma sitt eget föräldraskap och på samma gång få mer jämställdhet. Vi slår då två flugor i en smäll. Med de utgångspunkterna och med inspiration från det norska systemet, där föräldrarna alltså kan välja mellan att få av lönen eller av lönen , bör en ny modell för föräldraförsäkringen utvärderas. Enligt den ska föräldrarna kunna välja mellan en kortare försäkring med högre ersättning och en längre försäkring med lägre ersättning. Merparten av föräldrapenningdagarna ska kunna användas fram till dess att barnet fyllt . Vidare bör de slopas och taket i den tillfälliga föräldrapenningen höjas till 10 prisbasbelopp. Föräldraförsäkringen bör också bättre anpassas till föräldrar som är egenföretagare. Som alla hör är det en folkpartist som står här och talar, fru talman; det är ett rätt väl uttänkt förslag med mycket detaljer. Föräldraförsäkringen är till för barnets bästa. Alla barn har rätt att tidigt i livet få en trygg anknytning till sina föräldrar. Därför ska de flesta dagarna i föräldraförsäkringen tas ut , medan resten kan användas fram till att barnet börjar skolan. 27 (S): Kammaren behandlar nu motionsbetänkandet om ekonomisk familjepolitik. Det är ett politikområde där vi normalt sett hittar stora motsättningar mellan våra partier, men under rådande omständigheter – under coronapandemin – blir debatten inte fullt så laddad. Tvärtom vill jag börja med att lyfta fram de åtgärder som regeringen har vidtagit på det här området, i bred samstämmighet. Det gäller slopat sjukintyg då ett barn har varit sjukt i , och det gäller de förberedelser för möjligheten till vård av sjukt barn som pågår utifall vi skulle hamna i ett läge där vi blir tvingade att stänga skolor. Sedan vill jag yrka bifall till utskottets förslag till beslut och därefter ägna några korta minuter åt att redovisa Socialdemokraternas syn på familjepolitiken. Den generella familjepolitiken med en utbyggd barnomsorg, en generös föräldraförsäkring och allmänt barnbidrag har tjänat väl och ökat jämlikheten. Det har bidragit till att framför allt kvinnor, men också män, inte behöver välja mellan barn och förvärvsarbete. Vi har lyckats få en pallplats i när det gäller barnafödande som vi ligger i topp sett till kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Det har stimulerat både en högre tillväxt och mer jämställdhet. I finns det drygt 2 miljoner barn som på ett eller annat sätt berörs av den ekonomiska familjepolitiken. För oss socialdemokrater syftar den till att skapa förutsättningar för att ge alla barn goda uppväxtvillkor, oavsett vilka föräldrar de har. Trots att är ett av världens bästa länder att växa upp i är det alltför många barn som tvingas växa upp med en klump i magen. Det är barn som ständigt bär på en oro för att en ekonomisk katastrof lurar runt hörnet, som lär sig att frukt är extra lyxigt och som vet att de inte kommer att kunna gå om klasskompisen har kalas därför att pengarna inte räcker till en present. För barn som lever i ekonomisk utsatthet kan våra trygghetssystem spela en avgörande roll. Därför var det bra att regeringen exempelvis höjde underhållsstödet, inkomstgränsen i bostadsbidraget och grundnivån i föräldrapenningen under förra mandatperioden. Precis lika välkommet är det att man utreder flera av de delarna vidare under den här mandatperioden. Det generella barnbidraget gör också skillnad för landets barnfamiljer – inte bara men kanske särskilt för dem med de lägsta inkomsterna. Många är experterna och utredningarna som har pekat på just barnbidragets förmåga att minska klyftor och skapa goda förutsättningar för alla barn. Därför var det både välbehövligt och välmotiverat att höja barnbidraget 2018 som då inte hade höjts . Jag vill också säga några ord om hur familjepolitiken fungerar som en främjare av jämställdhet. Det finns starka belägg för att ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen är den enskilt viktigaste reformen för att få ett jämställt samhälle – inte som i ett trollslag men väl som en motor som leder oss dit. Många par lever tämligen jämställt innan de skaffar barn, men i samband med familjebildandet invänjs de ojämställda strukturerna. Kvinnor tar ut av föräldradagarna och en ännu större andel räknat. Även i familjer där kvinnan har högre inkomst än mannen är det vanligast att hon tar ut mest föräldraledighet. Vi vet alltså att det inte bara är lönen som är avgörande för fördelningen, utan även andra faktorer och normer spelar in. Därefter fortsätter kvinnorna att ta huvudansvaret för hem och barn när de börjar arbeta igen. Det skapar stress och dubbelarbete som alldeles för ofta resulterar i sjukskrivning eller deltidsarbete. förväntas vi män arbeta vidare precis som innan vi skaffade barn. Det här mönstret skapar naturligtvis också förväntningar på kvinnor som samhället och arbetsgivare kalkylerar med, omedvetet eller medvetet, och det får konsekvenser för lön, karriär och pension. Det var utifrån den här analysen vi reserverade en tredje månad i föräldraförsäkringen till vardera föräldern. Och det var därför vi socialdemokrater egentligen ville ta fler steg i den riktningen. Precis som föregående talare har sagt måste välfärden hänga med när tiderna förändras. Vi gick till val på att införa en extra veckas ledighet, en familjevecka, . Vi ville underlätta för föräldrar som arbetar genom fem lediga dagar var som de kan ta ut när barnen inte kan vara i skolan på grund av lov, planeringsdagar och liknande. I ett första steg är vi överens med våra samarbetspartier som står bakom januariavtalet att börja reformen per förälder. Detta avser vi att komma tillbaka till vid ett annat tillfälle. Just nu är vi inne i en brinnande pandemikris. Det finns annat som för stunden är viktigare att fokusera på. följer vi restriktionerna och håller våra huvuden kalla, våra hjärtan varma och händerna rena. 28 (MP): Den ekonomiska familjepolitikens olika delar – föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning, det vill säga vård av barn, alltså vab, barnbidrag och en hel del annat – har sina rötter många decennier tillbaka. De har till stor del tillkommit i då jämställdhet inte var norm. Men har de varit viktiga i det jämställdhetsarbete som har präglat under många decennier. Familjepolitiken vilar på idén om den svenska välfärdsstaten. Det är en idé som har gynnat under många decennier. Det arvet ska vi vårda, och vi ska göra det så att dagens familjepolitik möter dagens familjekonstellationer som ju kan se lite annorlunda ut nu än förr och ha en större variation. Det vi måste göra handlar bland annat om att skapa en mer jämställd familjepolitik där männen tar ett större ansvar och som ger incitament för kvinnor som grupp att ta ytterligare kliv på arbetsmarknaden. Det är naturligtvis en helt orimlig situation att kvinnor tjänar mindre än män. Omsorgen om barn är en viktig nyckel för att komma till rätta med detta. Vi behöver få ett tidigare uttag av föräldraledigheten så att fler dagar tas ut när barnen är små men att systemet ändå är flexibelt att använda för barn i lite högre åldrar. Föräldraförsäkringen ska självklart utgå från barnens behov. Ett barn ska ha rätt till sina föräldrar – till alla sina föräldrar, även om de är fler än två. vill därför se en tredelad föräldraförsäkring där vardera föräldern får varsin tredjedel. Den sista tredjedelen kan fördelas mellan föräldrarna eller till andra vuxna som står barnet nära. Vi har en färdig utredning liggande . Den innehåller flera bra förslag, bland annat tredelningen i föräldraförsäkringen. Det finns tyvärr inte stöd i för att genomföra detta, men linje är i alla fall glasklar: Låt oss genomföra de här förslagen för att möta dagens familjekonstellationer och för ett mer jämställt samhälle! I många familjer är det fler än två vuxna som tar föräldraansvaret. Därför bör också förändras så att fler än två vuxna som tar föräldraansvar kan erkännas också juridiskt som föräldrar. Familjer ser nämligen ut på många olika sätt. Vi behöver en föräldraförsäkring som möter den verkligheten. Vi behöver flexibilitet i försäkringssystemet. Vi behöver en könsneutral föräldrabalk. Så får vi en familjepolitik i tiden. Låt mig också säga något om barnbidraget. Det allmänna barnbidraget, som infördes , ges till alla utan prövning. Och det har varit och är väldigt framgångsrikt. Det förekommer i debatten en hel del förslag om begränsningar och prövningar. Alla sådana begränsningar är dåliga. Barnbidraget är starkt just genom det generella. Det generella, eller allmänna, barnbidraget har sedan starten varit en tydlig markering att samhället har ett ansvar för barn. Det ger föräldrarna möjlighet att använda pengarna som de uppfattar det bäst. Det finns ingen risk för stigma eller negativa utestängningseffekter. Bidraget är kostnadseffektivt eftersom det har väldigt låga administrativa kostnader just genom att ingen behovsprövning behöver göras. Det ska vi inte ändra på. Med det, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 29 HANS (KD): Familjen är samhällets viktigaste gemenskap. Trygga familjer är grunden för att skapa ett tryggt samhälle. För oss kristdemokrater är barnens bästa utgångspunkten i alla familjepolitiska frågor. Varje familj med sina egna förutsättningar är därtill unik. Den ekonomiska familjepolitiken måste därför sätta människan i centrum och inte utgå från vad som är bäst ur ett systemperspektiv. För att kunna stödja alla familjer måste politiken tillåta ett stort mått av flexibilitet och valfrihet. Vi kristdemokrater utgår ifrån att det är föräldrarna själva som hemma vid sitt köksbord bättre kan bestämma vad som är bäst för deras familj – inte vi politiker i riksdag. Drygt tre av fyra föräldrar håller med oss. Vi vill ha en helt fri föräldraförsäkring utan kvotering. Det är viktigt bland annat eftersom inte alla föräldrar, exempelvis de som driver företag, har möjlighet att utnyttja de dagar som inte kan eller får överlåtas till den andra föräldern, hur gärna de än skulle vilja. Kvotering riskerar därför att leda till att föräldrapar tvingas lämna sina barn till barnomsorg tidigare än vad de själva hade önskat. Vi vill dessutom att föräldrapenningdagar ska kunna överlåtas till en närstående som inte lever i samma hushåll, exempelvis far- och morföräldrar eller ett äldre syskon. Vi står självklart bakom samtliga våra reservationer i det här aktuella betänkandet, men jag skulle avslutningsvis vilja yrka bifall till vår reservation 21 under punkt 7. finns två nya förmåner inom socialförsäkringen: omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. De kommer successivt att ersätta de tidigare förmånerna som kallades vårdbidrag och handikappersättning. Tack vare dessa förmåner kan en förälder gå ned i arbetstid för att ge ett barn med funktionsnedsättning omvårdnad och tillsyn eller få ersättning för merkostnader som är kopplade till denna nedsättning. Dessvärre har långa handläggningstider i övergången till de nya förmånerna medfört att det har blivit ett långt glapp i utbetalningarna, inte sällan . Även om ett beviljat omvårdnadsbidrag kommer att betalas ut retroaktivt är de långa handläggningstiderna mycket problematiska. De drabbade familjerna har det ofta svårt ekonomiskt och saknar de buffertar som krävs för att klara utan dessa förmåner. Vi kristdemokrater välkomnar att regeringen har lagt fram ett förslag på lagändringar för att motverka att enskilda som har beviljats vårdbidrag hamnar i en situation där de på grund av en utdragen handläggning inte får någon ersättning, trots att de egentligen är berättigade till detta. Det är orimligt att enskilda personer drabbas på detta sätt av myndighetens långa handläggningstider. Vi kristdemokrater menar därför att det utöver denna akuta lagändring behöver tas fram generella riktlinjer och rutiner för att säkerställa att en enskild person inte drabbas ekonomiskt när bidrag byter utformning. Det gäller oavsett om det är på grund av att ersättningsförmåner byter utformning, som i fallet med vårdbidraget, eller om den enskilde behöver byta förmån på grund av kvalificeringsregler, exempelvis ålder. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2019/20:SfU19 30 (SD): ska vi debattera socialförsäkringsutskottets betänkande SfU19 om pensioner. Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation nr 1. Situationen för många pensionärer i är alarmerande, likaså för framtida pensionärer. Hela pensionssystemet är underfinansierat och inte anpassat till den rådande demografiska utvecklingen. Enligt prognoser kommer en genomsnittlig 80-talist – kanske jag själv – som börjar arbeta och pensionerar sig vid med en slutlön på att erhålla en inkomstpension på . Det motsvarar av slutlönen, vilket är långt ifrån målbilden om . Som vi har framfört i tidigare debatter anser vi att man bör utreda ett förslag om att växla mellan lägre allmän löneavgift och högre pensionsavsättningar inom arbetsgivaravgifterna. På så sätt skulle man, utan att företagarna drabbas av högre skatter, kunna ge personer en högre pension utan att den generella pensionsåldern behöver höjas. Vi vill att en sådan lösning utreds. Det har vi också framfört i tidigare debatter. På det sättet skulle många års arbete kunna löna sig i stället för att straffa sig. uppbar nästan 700 000 äldre någon form av garantipension. Och fler än 300 000 pensionärer lever under fattigdomsgränsen. Det kan inte anses som annat än skamligt och ovärdigt ett välfärdsland som . Vi har föreslagit en förstärkning av garantipensionen utöver regeringens, men det förslaget har behandlats i en tidigare budgetdebatt. Vi i är starkt kritiska till den höjda pensionsålder som regeringen har genomfört. Vi anser att arbete efter pension måste vara frivilligt. Det ska inte vara avhängigt enbart ekonomiska faktorer. Självklart finns det en logik i att vi kan arbeta längre upp i åldrarna i takt med att befolkningen blir allt äldre. Dock bör detta åstadkommas genom betydligt högre grad av flexibilitet och med riktade incitament snarare än tvång. Regeringens förslag missar att det inte finns en gemensam pensionsålder som lämpar sig för alla individer och alla yrkesgrupper. De som är utslitna som ett resultat av ett långt och krävande yrkesliv ska inte tvingas stanna på arbetsmarknaden mot sin vilja. Men de som känner sig kapabla och vill fortsätta sitt yrkesverksamma liv ska erbjudas incitament för att stanna kvar på arbetsmarknaden, exempelvis genom rätten att gå ned till deltid samt genom införandet av ett särskilt jobbskatteavdrag för äldre som frivilligt stannar kvar på arbetsmarknaden. Jag vill även framföra min kritik vad gäller de planer som finns på ett framtida fondtorg, som nämns i betänkandet. infördes hårdare krav på de fonder som finns i dagens system. Det var bra och rimliga krav.