prot · H709147 · 2020-08-27 00:00:00 — Förmodligen har man drömt länge om den resan. UD avråder sedan från att resa till resmålet. Kunden vill då avboka resan och har rätt att få tillbaka sina pengar . har resebyrån betalat flyg- och hotelleverantörerna och har därför inga pengar kvar. måste resebyrån betala tillbaka pengarna till kunden eftersom kunden inte vill ha en voucher, då kunden är rädd att resebyrån ska gå i konkurs. Kunden får självklart tillbaka sina pengar. Men flygbolaget betalar inte tillbaka några pengar till resebyrån, för de har inte möjlighet att göra det just , trots att de får statligt stöd. Det har inte hotellet heller. Resebyrån sitter alltså på svartepetter. Min fråga blir: Av vilken anledning har ministern varit med om att besluta om olika direktstöd till andra näringar men inte till resebranschen? 10 Näringsminister (S): Det är precis som säger; vi har alla drabbats av den här krisen. En del har drabbats direkt genom att de har blivit sjuka eller smittade, med allt vad det innebär. En del har tyvärr också mist livet. Men vi har också effekten på vårt samhälle, på vårt näringsliv och på vårt sätt att leva. Den bransch som kanske snabbast märkte av detta var just besöksnäringen och besöksnäringens alla delar: hotell och restauranger men också de som möjliggör resande. Vi hade efter en mycket god dialog med resebranschen och besöksnäringen fått klart en tioårig besöksnäringsstrategi för vårt land som vi skulle klubba . Den hade vi kommit fram till efter en mycket positiv utveckling där vi såg att allt fler människor i vårt land men också från andra delar av världen ville vara i , med allt vad det innebar. Den bransch vi talar om var alltså verkligen på uppåtgående. Vi ville naturligtvis se till att det kunde öka ytterligare. Det handlar, precis som säger, om branscher som sysselsätter många unga och många nyanlända i vårt land. Det är en basnäring när det gäller sysselsättning och ökad sysselsättning. Sedan kom pandemin, och vi vet nu effekterna av densamma. Det säger om resebyråer kan man också säga om hotell, särskilt i våra storstäder, och om restauranger med mera. Det är mot den bakgrunden som vi har gått fram med ett stort antal insatser. Ja, det har varit direkta stöd. Men vi har också möjliggjort de permitteringar som talar om. Det betyder att företag kan gå ned i arbetstid och få hjälp från skattebetalarna för att kunna göra det. Lägg därtill hyresstöd, omställningsstöd och borttagna arbetsgivaravgifter för företag upp till den 30:e anställda. Vi har också tagit över sjuklöneansvaret. Vi har genomfört ett stort antal åtgärder med skattebetalarnas pengar därför att vi i ett väldigt svårt läge försöker hjälpas åt. Nästan alla dessa insatser har varit generella, av ett mycket enkelt skäl. När denna pandemi kom var tidsaspekten oerhört viktig. Vi behövde snabbt få åtgärder på plats så att inte hundratusentals människor i onödan skulle behöva gå ut i arbetslöshet och så att inte ytterligare tiotusentals företag skulle behöva gå i konkurs i en väldigt svår tid. Sedermera blev läget sådant att pandemin fortsatte. Vi är som sagt fortfarande mitt i den. Vi tittar igenom och försöker se vad ytterligare vi kan göra. Det kan handla om att skruva i de befintliga systemen. kan det också handla om – det utesluter jag verkligen inte – nya typer av insatser, beroende på vilken bedömning vi gör av utvecklingen. Resebranschen är hårt drabbad. Den har drabbats hårt av pandemin. Men jag tror att den också drabbas av det som allt fler branscher ser, och som höll på att ske redan tidigare, nämligen en strukturförändring till förmån för digitaliseringen. Den tar nu också fart, med allt vad det innebär. Vi har alltså stora utmaningar här. Vi för en dialog. Jag utesluter som sagt inte ytterligare åtgärder. Men, herr talman, jag måste ändå vara ärlig i den här kammaren och säga att nästan oavsett vilka åtgärder vi kommer att vidta kommer det att bli konsekvenser. Den här pandemin är nämligen så omfattande och så långvarig. 11 (M): Tack, ministern, för svaret! Jag vet inte riktigt hur digitaliseringen skulle hämma resandet, men det kan jag kanske få en vidareutveckling av. Gårdagens beslut från UD om att avrådan från resor till övriga världen ska gälla till innebär att resebranschen fortfarande har, och kommer att fortsätta ha, en form av näringsförbud . Det finns ändå några länder inom som UD inte längre avråder från att resa till. Men många i branschen upplever att det i stort sett är omöjligt att arrangera resor till de länderna eftersom myndighetsbeslut kan ändras från till en annan, och kunden har på grund av paketreselagen rätt att få tillbaka pengarna. Man kan undra om regeringen har för avsikt att ändra lagstiftningen. Och hur tänker regeringen om avrådan från att resa till länder som inte har någon större smittspridning och som ändå vill och kan ta emot svenskar? Det finns många små och medelstora företag inom resebranschen. Många är familjeföretag. Många har förlorat av försäljningen och måste genom denna tvingande lag återbetala till kunderna, trots att både flygbolag och övriga leverantörer inte har betalat tillbaka till dem. Jag skulle säga att det är osjyst. Flygbolag och hotell kan få statligt stöd men utan några krav på sig att återbetala till resebyråerna. I det här fallet blir resebyråerna någon form av försäkringsbolag eftersom deras försäkringsbolag, som de redan har anlitat, har slagit i taket för länge sedan. står resebyråerna med bara skyldigheter och inga rättigheter. Förslaget som vi lade fram i civilutskottet om att skapa en resefond sa regeringen och stödpartierna nej till. I stället kom man med att ett förfarande med vouchrar ska utredas. Visst är det som ministern säger: Det finns inget hinder mot att en arrangör erbjuder ett värdebevis som alternativ till återbetalning. Men många kunder är oroliga för om just den resebyrån kommer att klara sig. Vi ska veta att om resebyrån går i konkurs, vilket flera dessvärre redan har gjort och vilket många står inför enligt vad jag har hört från branschen, omfattas inte presentkort av den svenska resegarantilagen. Kunden blir utan pengar och utan resa. Många länder inom EU har infört olika stödåtgärder för resebranschen med anledning av covid-19. Man har ändrat lagar, infört direkta stöd eller en fond. Jag tänker att hålla på med någon form av vouchrar eller presentkort är att skjuta problemet framför sig. Jag blir ganska upprörd och undrar varför regeringen inte gör mer för resebranschen när man har uppfattat att det är en bransch i nöd. Det funkar ju i andra länder. I har man inrättat en fond och också gett direktstöd, bland annat för hemtagningskostnader. Jag är bekymrad. Vad säger näringsministern till de trötta, ledsna, arga, uppgivna och svikna människorna i resebranschen som finns med oss här ? De är engagerade och vill verkligen ha ett hållbart resande, både för miljöns skull och för att man ska kunna resa säkert under en pandemi. Finns det någon möjlighet till direktstöd, eller har ministern för avsikt att ändra den svenska resegarantilagen, så att det blir tillåtet med värdebevis som alternativ för kunden om en resebyrå går i konkurs? Eller finns det andra förslag? Det är inte bara jag som undrar. 12 Näringsminister (S): ställde ett antal frågor. Jag ska försöka gå igenom dem en och en. Den första var vad digitaliseringen har att göra med resor och resebyråer. Jag tror att både de som sitter här som publik och de som lyssnar på oss via televisionen nog känner igen att mer och mer av resebokningar och annat sker via internet och olika hemsidor. Det kommer nog att fortsätta, och jag skulle tro att det under denna pandemi kommer att accelerera av det enkla skälet att vi har uppfattat att den stora risken när det gäller covid-19 är att det smittar människor emellan. På samma sätt tror jag att alla begriper att det vi nu ser, alltså att vi mer och mer har möten via skärm – Skype, Teams och allt vad det nu heter – inte är något som kommer att backa tillbaka hela vägen när pandemin är över. Snarare kommer denna digitalisering nog också att förändra vårt sätt att resa. Det tror jag att alla i grunden begriper, och det kommer naturligtvis också att påverka branschen. Jag tror också att alla förstår att detta innebär att den strukturförändring som redan var på gång kommer att accelerera under pandemin. Den här branschen ställs ju inte bara inför den enorma utmaning som covid-19 innebär utan också inför en ökad acceleration av digitaliseringen. frågar om jag avser att förändra paketreselagen, väl medveten om att den bygger på ett tvingande EU-direktiv som gäller över hela unionen. Innan ett direktiv ändras kan inte på egen hand ändra en lag som bygger på detta direktiv. Det vore att bryta mot . Den typen av kaotiskt beteende tror jag inte att eller är förespråkare för. Jag får också frågan om stöd. Jag ber, herr talman, att få upprepa det jag sa innan när det handlade om stöd till en annan bransch: Vi har infört garantier, lån, likviditetsförstärkningar och direkta stöd för att ta kostnader, hjälpa till med hyror, sjuklöner och arbetsgivaravgifter för små företag. Det har vi gjort just för att mildra effekterna. Som jag sa när det gällde den föregående interpellationsdebatten och alla andra frågor jag får om olika branscher, för tyvärr är det ju inte bara dessa två sektorer vi talar om, utan covid-19-krisen är så bred och djup i hela ekonomin att ett stort antal branscher fortsatt är i ett väldigt svårt läge: Ja, vi för dialog med dem. Ja, vi utesluter inte att det kan behövas ytterligare åtgärder. Det kan handla om förlängningar av redan existerande stöd, om nya stöd och ibland också direktstöd. Man ska dock vara medveten om att när det gäller helt nya åtgärder är de beredningskrav som vi har i vår grundlag, och som också ställs från den här , sådana att det alltid tar än när man ska genomföra generella, bredare åtgärder som till exempel det borttagande av arbetsgivaravgifter upp till den 30:e anställda som vi genomförde eller borttagandet av sjuklöneansvaret. Jag förstår att det kan vara frestande att försöka ta partipolitiska poänger i en väldigt svår tid, men jag tror att det är viktigt att vi fortsatt jobbar tillsammans för att försöka göra det bästa i en väldigt svår situation. 13 (M): Jag försöker inte ta politiska poänger. har gått, men vi har inte hört ett ljud från regeringen angående resebranschen. Jag försöker hjälpa resebranschen. Det vill jag vara tydlig med. Har man ett land i kris kan man inte ta ledigt . Digitaliseringen går naturligtvis i vågor. Att mycket bokning sker via nätet är självklart. Det var länge sedan man började med det. Det var i branschen. Och jag skulle vilja säga att branschen är ganska väl förberedd digitalt. Jag tror faktiskt att alla åhörare gärna skulle ta emot ministern på besök. Ministern tog upp EU-direktivet och vad vi kan göra eller inte i . Det finns ju länder som har gjort på andra sätt. Det finns möjligheter. Man har ändrat lagar, infört fonder, gett riktat stöd eller i alla fall brytt sig. Jag uppfattar att ministern och regeringen uppmanar branschen att ge vouchrar men inte vill underlätta för resebranschen. Hur ska man kunna sitta och ha kostnader för både flyg och hotell och betala pengar tillbaka till kunden? Det är ju orimligt. Det fungerar inte i din egen ekonomi och inte i någon annans ekonomi heller. Ursäkta att jag duade ministern. har regeringen inte gjort någon ansats att hjälpa och stötta resebyråer. Jag tror inte att svenskarna kommer att sluta att resa. Om svenska resebyråer försvinner kommer någon annan att etablera sig på marknaden. Förmodligen blir det utländska aktörer. Jag tror inte att det är regeringens vilja. Jag skulle uppskatta om vi kunde få svar. Finns det någon aversion mot resandet i sig eller någon form av politisk prestige i den här frågan? Jag uppskattar verkligen om ni vill jobba tillsammans, men just nu händer det ju ingenting. 14 Näringsminister (S): Det är helt okej för ledamoten att säga du till mig. Det är inga problem. Det är länge sedan vi gjorde den reformen. Skattebetalarna har sett hundratals miljarder av sina skattepengar, närmare bestämt 800 miljarder, ställas till förfogande för olika typer av garantier, lån och krediter för att just mildra effekterna för vårt svenska näringsliv och därmed också rädda svenska jobb. Då framstår det som konstigt att säga att ingenting görs. Sedan är jag den förste att säga att detta inte är tillräckligt i relation till den kris vi är i. Det är det inte av det mycket enkla skälet att den här krisen är bred och djup på ett sätt vi aldrig sett tidigare. Mot den bakgrunden är vi tydliga med att säga att vi kommer att behöva fortsätta jobba, också mot resebranschen och mot en rad andra sektorer i ekonomin. Vi ser förvisso att delar av industrin är på väg upp i en väldigt långsam takt, men fortfarande ser vi att stora delar av ekonomin är på en nivå som gör att ytterligare stöd kan vara aktuella och att man också – jag utesluter inte detta – försöker hitta sätt att få fart på hjulen. Då krävs det att vi skapar en situation där människor känner en säkerhet. Som kan man försöka plocka politiska poäng och fråga om vi har någon aversion mot resande. Nej, det har vi förstås inte. Men även om vi tillåter resande åt alla håll och kanter ser människor att pandemin pågår. Då är det rationellt att stanna hemma . Den stora utmaningen för oss är att skapa en trygghet och begränsa smittspridningen. Då blir det mycket lättare att få fart på hjulen också för resebranschen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 6 Svar på interpellation 2019/20:440 om olycksfall och systematiskt arbetsmiljöarbete på 15 Näringsminister (S): har frågat arbetsmarknadsministern om hon avser att ta initiativ till att situationen gällande olycksstatistiken och systematiska arbetsmiljöarbetet på följs upp. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. Regeringen ser i ett viktigt och väl fungerande verktyg för att personer med funktionsnedsättning som står utanför arbetsmarknaden och som inte kan få annat arbete eller stöd genom andra insatser ska kunna ges möjlighet till jobb. Jag instämmer i uppfattning att det på arbetar människor med särskilda utmaningar och att det är extra viktigt med arbetsgivarens ansvar för det systematiska arbetsmiljöarbetet. Vi följer bolaget i dessa frågor, och som ett led i att ytterligare tydliggöra vårt engagemang beslutades det på årsstämman om ett direkt uppdragsmål gällande mätning av engagemangsindex hos medarbetarna. Vi har också en dialog med bolaget kring arbetet med arbetsmiljöfrågor. Min uppfattning är vidare att arbetar löpande med arbetsmiljön och har ett systematiskt arbetsmiljöarbete. Angående hanteringen av covid-19 har bolaget tydliga riktlinjer och har genomfört riskbedömningar på central och lokal nivå i verksamheten. Arbetsmiljö och säkerhet ska alltid vara prioriterat och utgör ingen motsättning mot bolagets avkastningsmål och en ekonomi i balans. Målen ska dock vara realistiska och långsiktiga. Som en del i en översyn av bolagets ekonomiska mål beslutade regeringen på årsstämman att sänka det marknadsmässiga avkastningsmålet från 7 procents avkastning på eget kapital till . 16 (V): Tack, , för svaret! Det är bra om det är så som ministern säger: att vi är överens om vikten av systematiskt arbetsmiljöarbete i allmänhet och på , där de som jobbar ofta har särskilda medicinska och sociala utmaningar och befinner sig i en mer utsatt position, i synnerhet. Jag tror också att regeringen har den uppfattning som här ger uttryck för: att man ser som ett viktigt verktyg för att kunna ge vissa som annars riskerar att stå utanför arbetsmarknaden en plats i arbetsgemenskapen och en plats som innebär en egen inkomst. Men jag måste tyvärr konstatera att jag inte blir helt lugnad av det som jag uppfattar som en ganska obekymrad tilltro till att arbetsmiljöarbetet fungerar bra – att det gjorde det före pandemin och att det gör det under pågående pandemi. Jag måste säga att jag har följt utvecklingen i och diskussionerna om under en , vilket också har gjort från olika positioner. Det som bekymrar mig är att det ibland finns en ganska slående diskrepans mellan det som rapporteras av centralt, till exempel som resultat av medarbetarenkäterna, och det som kommer fram genom fackliga kontakter. Man kan tänka sig att det skulle kunna vara gnäll från enstaka personer här och där, men detta är återkommande kritik. Det är också något som har lett till ett ganska stort antal undersökande artiklar i bland annat tidningen . Jag tänker att dessa exempel i sig borde leda till en större eftertanke men också till en fundering om huruvida det finns något slags systematiskt problem i hur uppföljningen fungerar. Är det så att medarbetarenkäterna kanske inte förmår fånga in en del problem? Är det så att en del av problemen är väldigt lokala? Är det så att det finns utmaningar när det gäller arbetsledarnas situation och hur den ser ut? Man har ett uppdrag att uppåt se till att avkastningskraven fungerar. ska man se till de anställdas väldigt olika och skiftande situationer. De resonemangen hörde jag inget av i svaret från . Det är tyvärr så det har varit också tidigare när jag har lyft frågorna runt med olika ministrar i regeringen. En sak som jag specifikt tog upp i min fråga var arbetssituationen för en del av personalstyrka som finns inom lokalvård och städning – det är en del av verksamhet som har vuxit väldigt snabbt och som har kommit att bli dominerande. Man kunde till exempel , , läsa i tidningen att andelen olyckor som leder till sjukskrivning generellt är dubbelt så hög på jämfört med resten av arbetsmarknaden. Vi ser att det är samma förhållande inom fastighetsservice, alltså att det är dubbelt så höga siffror för jämfört med branschens genomsnitt. Tidningen gjorde en enkätundersökning bland just klubbordförande och skyddsombud på – jag nämnde den fackliga insikten där. Den visar att nästan hälften av de fackliga upplevde arbetsmiljön som dålig eller mycket dålig. Det var denna diskrepans som föranledde min fråga till regeringen, om man kan tänka sig att ta initiativ till en uppföljning av olycksstatistiken. Om vi är överens om att detta är ett problem borde vi kunna komma fram bättre med en diskussion om vad staten kan göra för att ta sitt ansvar som ägare och som den som styr den statliga arbetsmarknadspolitiken. 17 Näringsminister (S): Tack, , för frågan! Vi har diskuterat detta tidigare. Och sedan vi diskuterade detta har vi genomfört ett antal förändringar, inte minst i den ägarstyrning som jag är ansvarig för i regeringen – det är därför som jag svarar på denna fråga i stället för arbetsmarknadsministern. Vi har gjort detta eftersom jag är övertygad om att vi aldrig någonsin kan tro att vi har gjort allt och att vi därmed inte behöver vidta några ytterligare åtgärder. är ett stort bolag, som väl känner till. Det är 25 000 medarbetare som jobbar i olika kunduppdrag på närmare 13 000 arbetsplatser, och dessa arbetsplatser finns runt om i vårt land. Jag är fullt medveten om att det förekommer kritik mot bolaget. Det förekommer medialt, men det kommer naturligtvis också fram i direkt diskussion mellan fack och arbetsgivare, vilket är precis som det ska. Det är mot den bakgrunden vi alltid tar upp detta i vår ägardialog. Det var också mot den bakgrunden som vi på årsstämman gjorde förändringar i vår ägarpolicy, precis som jag redogjorde för. säger att han inte är tillfredsställd med det svar som jag lämnade. Jag är inte säker på att interpellationer alltid ställs för att man just ska bli tillfredsställd. Men om det är så som säger, att han känner en oro över att vi inte har vidtagit några åtgärder, kan jag säga att det inte är korrekt att vi inte har vidtagit några åtgärder. Vi har vidtagit åtgärder, och vi kommer att fortsätta att vidta åtgärder. Jo, för att är väldigt viktigt. är väldigt viktigt därför att nästan alla människor som jobbar där är människor som, precis som jag sa tidigare, kanske inte kan hitta jobb på den öppna arbetsmarknaden och som har olika typer av funktionshinder med alla utmaningar det innebär. Det är mot den bakgrunden viktigt för oss att se till att den verksamheten kan utvecklas och att den är stark. Men det handlar naturligtvis också om att göra sitt yttersta för att se till att både arbetsmiljö och trygghet kan garanteras på dessa 13 000 olika arbetsställen. Förekommer det brister? Ja, det förekommer rapporter om det. Det finns en skillnad den här gången, när jag och diskuterar detta, i de nyhetsartiklar som tar upp i sin interpellation. Jag kan tyvärr inte som minister gå in i enskilda ärenden, men jag noterar att de som vittnar om brister också vittnar om att agerar mycket snabbare och mer resolut, om inte lokalt så nationellt, när man till exempel hör av sig till HR-avdelningen. Det är bra. Detta innebär inte att vi därmed kan säga: Ja, men då har vi förebyggt alla problem för framtiden. Med tanke på verksamhetens beskaffenhet kommer det alltid att tillkomma nya arbetsställen, med allt vad det innebär av nya utmaningar. Det är mot den bakgrunden vi ställer krav gentemot företaget och företagsledningen och följer upp hur man systematiskt jobbar med detta men också hur man agerar när det framkommer brister. Det handlar också om att man har en mycket tät och förtroendefull diskussion med sina fackliga motparter. Jag tror att både jag och i grunden är väldigt angelägna om att denna verksamhet fortsätter att utvecklas och att den utvecklas så att människor som annars har väldigt svårt att hitta en sysselsättning får sysselsättning men på ett säkert och tryggt sätt, så som vi alla har rätt att ha det när vi är på jobbet. 18 (V): När det gäller själva interpellationens beskaffenhet ska jag säga att jag har haft förmånen att ställa interpellationer om en rad frågor som har med arbetsmarknaden att göra – både till företrädare för denna regering och till andra. Ofta har man en betydligt starkare kritik och en mer konfliktfylld ingång än i den här situationen. Här tror jag att regeringen har en god vilja och en rimlig idé om att är en viktig institution och ett viktigt företag. Skälet till att jag ställer den här frågan gällande olika utmaningar och problem och att jag har gjort det tidigare är just att jag tänker att det är viktigt att det finns en överensstämmelse mellan det som man säger i mer högtidliga ordalag om och det engagemang som visas. Jag är den första att säga att jag ser positivt på att regeringen har gjort en del saker på ägarsidan . Sänkningen av kravet på marknadsmässig avkastning är ett steg i rätt riktning utifrån den verklighet som har rått. Det går att ha synpunkter på hur snabbt man agerade, men vi kan vara överens om att det var bra att man äntligen lyssnade på en del av den kritik som har funnits . Jag tror att det är viktigt att man inte hamnar i en situation där det i praktiken finns en känsla hos den som jobbar på att man liksom får ta att det kan vara en problematisk arbetsmiljö, lite riskabelt och så där. Man ska liksom vara lite tacksam över att man har ett jobb, och då får man kanske inte gnälla så mycket på risker och sådant. Jag säger absolut inte att detta är regeringens ingång; det jag säger är att man i en verksamhet med utsatta medarbetare behöver ha en ännu större tydlighet i det systematiska arbetsmiljöarbetet, eftersom det kan vara ganska svårt för personer i en sådan utsatt situation att göra sin röst hörd. Därför blir det ännu viktigare att följa upp signaler från till exempel fackliga företrädare och skyddsombud. Jag tror också att vi behöver ha en lite större diskussion i samhället och i detta lite tydligare visioner från regeringen vad man egentligen vill med . Som det är nu finns nämligen en ganska stor kritik från en mängd olika håll. Somligt håller jag med om, annat håller jag inte alls med om. Men situationen är att det finns företagarorganisationer som tycker att ibland konkurrerar ut dem.