prot · H70972 · 2020-02-11 00:00:00 — Jag tror inte att de berörda skogsägarna är särskilt intresserade av att ministern följer frågan, och inte heller av att frågan bereds i . Jag tror att de är mer intresserade av om ministern verkligen tycker att det här är en rimlig avgift. Man kan diskutera om avgiften faktiskt ens behöver prövas. Om ministern är så bekant med skogsnäringens villkor, vilket jag vet att ju är, är det konstigt att han själv inte har fått denna reaktion från personer i sin omgivning. De borde också ha reagerat på det här. Jag har en väldigt konkret fråga till . Han sa att regeringen tittar på frågan. Då måste jag fråga: Vad är det man tittar på? Ministern konstaterar i sitt svar att avgiften tas ut i enlighet med gällande regler. Det behöver man därför inte titta på. Vad finns då kvar att titta på? Jo, det är varför man tar ut avgiften. Då återstår bara en fråga: Tycker regeringen att avgiften är okej eller tycker man det inte? Precis som mina meddebattörer har sagt tidigare får regeringen, om man tycker att avgiften är okej, motivera varför man tycker att den är rimlig och okej och därför ska fortsätta att tas ut. Det kan väl inte vara så svårt att säga? Om man inte tycker att den är bra eller rimlig måste man säga att det inte känns riktigt bra och att man ska försöka göra något för att ändra på det hela. Regeringen talar väldigt vackert om förenklingar av regelkrångel och att onödiga hinder för småföretagandet ska tas bort. Men i praktiken går utvecklingen stadigt i andra riktningen. Och i de fall man tar små steg för att avveckla en onödig regel eller en onödig avgift kommer ofta flera nya i stället. Detta är mycket olyckligt i ett läge då vi ser att arbetslösheten stiger och att vi behöver fler människor i arbete. Och vi vet att många med lägre utbildning kan få arbete i de gröna näringarna. Då är det dessa näringar och landsbygden som man ger sig på. Jag tycker att det är riktigt bedrövligt. I detta anförande instämde (SD). 49 (M): Jag har full respekt för att statsrådet inte läser . Men jag ska ha lite högläsning från den. Där står det: med asfalt – nu är länsvägen sönderkörd grusväg: De ljög oss rätt upp i ansiktet. Stora hål, gropar och djup lera. i flera mil. har vägen i norra dessutom förstörts. Åmotsborna rasar och befarar det värsta för orten. Det är skandal. Vill de inte att vi ska kunna bo kvar här, säger en person som intervjuas i . Det är verkligheten för alla oss som bor bortanför tunnelbanenät, och det är verkligheten för många av dem som bor i . Jag tror att det är precis så som vi ska se på regeringens politik. Jag vet inte hur många intervjuer som jag har sett med någon infrastrukturminister som tycker att det är viktigt att till en kostnad av 300, 400, 500, bygga höghastighetståg mellan några storstäder, medan Åmotsborna inte tar sig fram på grusvägen. Då passar man dessutom på att straffbeskatta dem som köper en fyrhjulsdriven bil för att kunna ta sig fram. Det har blivit naturligt att samma regering tillåter myndigheter att införa ytterligare en straffskatt, eller en avgift, på landsbygden som inte har någon som helst funktion. Precis som sa var det 3 621 upplag . Av dem var det 7 som nekades. Jag tycker att statsrådet kan ge sin ärliga uppfattning här. Tycker statsrådet att det är en rimlig avgift? Stå då upp för den. Tycker statsrådet att den är fel? Agera då för att förändra den. Det är en väldigt digital frågeställning. 50 (SD): Jag undrar om verkligen menar det som han sa om att det inte får se ut hur som helst på vägen och att dessa tillstånd därför krävs. Även om vi tittar på mindre vägar är anledningen till att det kan se illa ut ibland oftast att man har dragit upp dynga på vägen eller att man har tappat grenar på vägen. Det är väldigt sällan som själva virkestraven på något sätt är i vägen eller stör. Dessutom sägs det inte i tillståndet hur traven kommer att se ut när den är färdig. I tillståndet sägs det bara var traven får lov att läggas. Det läggs faktiskt väldigt sällan travar vid större väg. Man skulle kunna tänka sig att det krävdes tillstånd på de allra största vägarna. Men de allra flesta allmänna vägar är mycket små. Historiskt sett har det alltid varit föraren som har dömts när någonting har gått fel. Om det är någon bil som har råkat ut för någon olycka eller liknande är det föraren som har gjort fel, oftast föraren av skogsmaskinen eller föraren av lastbilen som står där och lastar. nämnde också stormen . Jag vet inte om han har missat att det blåste också. Att det blåste var i och för sig inte någonting som orsakade några stora förödelser. Men det har säkert orsakat att en hel del träd har fallit. När dessa träd nu ska köras ut riskerar de som gör det att få en avgift på bara för att lägga upp en liten hög. Detta är i och för sig inte infört . Men kommer detta att vara det som gäller, om jag har förstått det rätt. Denna avgift är troligtvis högre än vad inkomsten är från den minsta vältan som är och där virkesvärdet är . I detta anförande instämde , och (alla SD). 51 (KD): Jag tackar för ministerns svar. Det var ändå en liten öppning när ministern sa att man ska se över hur den nya straffavgiften blir. Jag hoppas att ministern och regeringen verkligen ser över detta och kommer fram till något annat. Det är nämligen bekymmersamt med en ny ytterligare pålaga för skogsägare och indirekt för landsbygden. Tyvärr blir det som många har sagt här, det vill säga mer regler och mer byråkrati. Det är någonting som vi politiker, både från den röda sidan och från den andra sidan, ofta säger att vi ska minska. Men detta är precis tvärtom. Detta blir en pålaga och någonting som ytterligare påverkar många människor. Jag tänker fortsätta ställa de frågor till ministern som jag inte fick svar på förut. Hur ska kontrollera detta, och vad ska avgiften gå till? Vad kommer att hända om en markägare inte anmäler detta och betalar sin straffavgift? 52 (KD): Statsrådet ansåg att det var en del övertoner i inläggen. Jag skulle snarare vilja kontra med att jag kan notera ett lågt engagemang i frågan från statsrådet. Är det kanske för att denna avgift drabbar helt vanliga människor som bor på landsbygden? Det verkar som att människor som bor på landsbygden är en sorts andra rangens människor. För inte så länge sedan skickade jag en skriftlig fråga till statsrådet om enskilda vägar. Det är någonting som vi verkligen har mycket av ute på landsbygden. De enskilda vägarna skulle klassificeras om. Därmed ändras även finansieringen. Många av de enskilda vägarnas finansiering består av statliga pengar men även av kommunala pengar. De kommunala pengarna är avhängiga av de statliga. Får man inget statligt bidrag får man inte heller något kommunalt bidrag. Denna omklassificering gör att enskilda vägar drabbas, eftersom de inte får något statligt bidrag. I svaret från statsrådet står det: ”Som också tydligt framfört i kommentarer till medier finns det inget besparingssyfte med deras översynsarbete.” Omklassificeringen av enskilda vägar hade alltså ingenting med besparingar att göra. De signaler som vi har fått här handlar inte heller om att det är någon sorts besparing eller pengar som man måste ha in. Man har klarat sig utan dessa avgifter under . Då borde man klara sig även i fortsättningen. ställde den fråga som jag tänkte ställa. Jag funderar också på vad man egentligen behöver titta på. Detta är ju glasklart. Man har klarat sig utan detta tidigare. Det står i lagen, och det har påpekats att lagen ska följas. Vem är det som ändrar på lagen? Jo, det är vi. 53 Infrastrukturminister (S): Tack, kära debattörer! Som jag sa tidigare uppskattar jag engagemanget, och jag delar det. Min synpunkt om övertoner gäller faktiskt fortfarande. Jag blir nämligen orolig när försöker hävda att man gör skillnad på människor beroende på var de bor i det här landet. Det är ett anmärkningsvärt påstående. Jag är själv uppvuxen i med 800 invånare, och jag vet mycket väl vad det innebär att bo på ställen där det inte går vare sig tunnelbana, snabbtåg eller någonting annat. Jag skulle aldrig drömma om att anklaga ens eller , trots den skattepolitik som ni företräder och trots den storstadskoncentrerade politik som ni har bedrivit så fort ni har haft regeringsmakten, för att skilja på människor beroende på var de bor som om de har olika värde. Så gör vi inte i riksdag. Men vi har olika utgångspunkter. Det är klart att min utgångspunkt är att vi ska ha goda villkor att bo på landsbygden och att vi ska ha bra förutsättningar för svensk skogsnäring. När det då införs en avgift, som gjordes, ska vi naturligtvis titta på hur hanterar den. har självt kommit fram till att man tillsammans med skogsnäringen vill titta på hur den hanteras och hur tillämpningen ser ut. Det jag inte vill tumma på, vilket jag tycker är viktigt och vill säga med anledning av inlägget från , är trafiksäkerheten. Det är därför man behöver pröva det här. Vi har nämligen sett att det genom historien har varit olyckor där virkesupplag inte har varit placerade på ett trafiksäkert sätt. Det får man inte tumma på, och det är ett ansvar som även väghållaren har. Det tycker jag att man måste ha respekt för. Sedan finns det en allmän debatt här som handlar om landsbygdens villkor, och jag noterar att moderata ledamöter har en väldig fäbless för åsikten att det är bensinskatten det handlar om. Man vill lägga på att sänka bensinskatten. Med all respekt: Miljontals människor demonstrerar just nu världen över, av oro för klimatfrågan. Tusentals forskare världen över är oroade över klimatförändringarna. Då går i bräschen och säger: Sänk bensinskatten! Sedan tar man upp lastbilsskatten och vägslitageavgiften. Allvarligt talat har vi snart en utveckling där de enda som betalar på svenska vägar är svenska åkerier, inte utländska åkerier. Jag har aldrig riktigt förstått varifrån det borgerliga engagemanget kommer för att bara svenska åkare, inte utländska, ska betala vägavgifter. Jag tycker att det är rimligt att vi har ett avgiftssystem där alla som sliter på svenska vägar också bidrar. Detta är en diskussion vi har, om Eurovinjettens utformning och vägslitageskatten, men jag tror att det är viktigt att vi skapar goda förutsättningar för svensk skogsnäring – och naturligtvis för landsbygden. När vi gör infrastrukturinvesteringar väljer vi faktiskt att göra dem i hela landet. Nya stambanor som ska gå förbi och bidra till bostäder i är en viktig satsning inte bara för bättre kommunikationer utan också för att kunna ge utrymme för mer godstransporter på och Västra stambanan. Men vi investerar också, som sas tidigare, 164 miljarder i vägunderhåll och har extra pengar till vägar på landsbygden. invigde jag Västerdalsbanan mitt i i . Där gjorde vi en satsning på att elektrifiera järnvägen så att skogsindustrin, i stället för att köra 7 500 lastbilar längs en lång sträcka, kan transportera godset fossilfritt på järnväg. Det var en viktig satsning i västra . Återigen: Jag har respekt för och uppskattar engagemanget. Jag kommer inte att kalla för , men jag tänker ändå titta på och studera hur avgiften ska kunna tas ut framöver – och om den ska tas ut. Vi kommer naturligtvis att värdera detta utifrån den information vi får från . 54 (M): Ministern talar om att han uppskattar engagemanget, och som vi ser är det många riksdagsledamöter som har samlats i den här debatten. Vad vi hade önskat är väl dock lite större engagemang från ministerns sida, med tanke på att det är han som är ansvarig för avgifterna. Genom min RUT-utredning har jag fått fram att inte har någon samlad bild över trafikolyckor och andra olyckor kopplade till virkesupplag. Jag vet alltså inte vad ministern hänvisar till för källor, men på har man i alla fall ingen samlad bild av att de skulle utgöra någon olycksrisk som man kan dokumentera. Oavsett detta har ju avgifter ingenting med tillståndet att göra. Det vi diskuterar här , fru talman, är framför allt att få bort avgiften. Det är ju den som drabbar alla mindre skogsägare och andra när de måste lägga ut mindre virkestravar utmed våra allmänna vägar. Bor man på landsbygden är det väl självklart att man måste kunna använda vägarna utan att behöva betala en gång till, i form av en avgift, för att få använda dem. Vi behöver skogen i . Den här regeringen satsar på skogsreservat, högre bränslepriser och nya virkesavgifter. Det stärker inte konkurrenskraften för skogsnäringen utan undergräver snarare den konkurrenskraft vi behöver ha när vi går in i en lågkonjunktur. Vi moderater har tittat på att försöka stärka skogsnäringen genom att ta bort avgifter, minska reservaten och sänka bränsleskatterna. Detta är politik som verkligen märks där ute och som gör att svensk skogsnäring blir konkurrenskraftig. Dessa avgifter har inte funnits , och självklart behöver man inte införa dem nu heller. Man hade i så fall kunnat ha en dispens man ändrar lagen. Är det så att ministern och regeringen har svårt att själva ändra den här lagen får väl vi här i hjälpa till med att justera lagstiftningen framledes. 55 (M): Med all respekt för infrastrukturministern: Hur mycket vi än höjer den svenska bensinskatten tror jag inte att vi kan kompensera för att bygger 500 nya kolkraftverk, vilket det kom en nyhet om . Vad gäller trafiksäkerhet ser jag faktiskt med ganska stor oro på den här avgiften. Har man en onödig avgift som människor inte uppfattar som legitim leder det nämligen till att de inte söker något tillstånd, för att slippa betala avgiften. Då hamnar upplagen på trafikfarliga platser i stället för att människor får hjälp av att hitta en bra plats. Det kan alltså missgynna trafiksäkerheten. Det allvarligaste här är dock hur avgiften slår mot näringen. Vi minns de högstämda löftena före valet om att vi med en socialdemokratisk regering skulle få den lägsta arbetslösheten i EU. ser vi att vi i stället har högre arbetslöshet än genomsnittet i EU. När regeringen tillträdde 2014 låg vi på plats 12 i EU, och ligger vi på plats 22. Bara 5 länder i EU har högre arbetslöshet än , och dessutom har vi nu sett att vi har den lägsta tillväxten per capita av alla länder i hela EU. I det läget hade jag som minister i varje sammanhang ställt mig frågan: Gör den här åtgärden, avgiften eller bestämmelsen att det skapas fler jobb? Gör det här att vi ökar tillväxten i ? Om det inte gör det hade jag avstått. Om något hade visat sig motverka tillväxt, motverka jobb och faktiskt – i det här fallet – även motverka gröna näringar och en god miljö hade jag rivit upp ett dåligt beslut. ger jag en sista chans. Kan inte ministern ge ett klart och tydligt besked att han åtminstone ser ett problem med den här avgiften och att han förstår ilskan över avgiften? Kan vi inte åtminstone få det? 56 Infrastrukturminister (S): Tack för interpellationerna, och , och tack till alla er andra som har deltagit! Det är klart att jag förstår irritationen. Jag har också fått mig den till livs, eftersom jag har många i min omgivning som kommer från skogsbygden i . Jag bär alltså irritationen med mig, och den blev väldigt tydlig när vi arbetade med effekterna av stormen . Men det är naturligtvis minst lika viktigt att se till att skogsnäringen och landsbygden har goda förutsättningar, och det gör den här regeringen. Vi lägger mer pengar än någonsin på vägar: 164 miljarder till vägunderhåll och extra pengar för att förbättra vägstandarden. Vi ser till att skapa statlig service i mindre kommuner, och vi stärker landsbygdens förutsättningar på en mängd olika sätt. gör vi detta i konflikt med en borgerlighet som oftast gynnar storstäderna. Inte minst ville man nu senast försena skatteutjämningen och inte skjuta till extra resurser till de kommuner på landsbygden som behöver det. Historiskt sett har man också ofta vurmat mer för storstädernas utveckling. Jag tillhör dem som tycker att hela landet ska hålla ihop, och det är det som är utgångspunkten för all den politik som jag företräder. När det gäller den här avgiften har jag sagt att det inte är någonting som regeringen har beordrat att införa. Det är en avgift som jurister har sagt att man nu bör ta ut, och då har börjat tillämpa detta . När vi fick oss detta till livs sa vi att vi måste kontrollera och studera det. gör vi det, och vi bereder frågan i . Något annat kan jag som statsråd inte säga, och det vet även mina forna kollegor riksdagsledamöterna. Jag kan dock försäkra dem om att engagemanget finns såväl från min sida som, uppenbarligen, från väldigt många i . Jag uppskattar det. Jag uppskattar dock också, och vill särskilt, att man i trafikutskottet överväger och tittar på just trafiksäkerheten. Vi får nämligen inte äventyra den på våra vägar – vare sig de stora eller de mindre. Tack för en bra debatt! Interpellationsdebatten var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera sammanträdet till . § 11 Svar på interpellation 2019/20:256 om effektivare vargförvaltning 57 Statsrådet (S): har frågat mig hur jag ser på att inte följer riksdagsbeslutet om gränsen för gynnsam bevarandestatus som togs av våra folkvalda. Interpellanten har också frågat mig om regeringen bör bemyndiga att rätta sin bedömning av nivå för gynnsam bevarandestatus efter det riksdagsbeslut som togs 2013. Vidare har interpellanten frågat vad regeringen gör för att verkställa en effektivare viltvård som förvaltar vargen i stället för att indirekt utsätta den för illegal jakt. Slutligen har interpellanten ställt frågan hur jag ser på möjligheten att stärka det lokala och regionala inflytandet i viltförvaltningsdelegationerna. beslutade att godkänna den dåvarande regeringens förslag i propositionen En hållbar rovdjurspolitik att referensvärdet för gynnsam bevarandestatus hos den svenska vargpopulationen ska vara 170–270 individer. I propositionen framförde regeringen att efter behandling skulle bedöma var referensvärdet för varg skulle ligga inom det av regeringen föreslagna intervallet och rapportera värdet till enligt art- och habitatdirektivet. Inom ramen för denna begränsning rapporterade att referensvärdet för vargpopulationen i ska vara minst 270 vargar. Referensvärdet för gynnsam bevarandestatus får sedan inte underskridas. Den svenska populationen har dock haft en högre inavelsgrad än vad som anses acceptabelt, och den sårbarhetsanalys som låg till grund för referensvärdet i propositionen kritiserades för att den inte beaktade de genetiska aspekterna. Regeringen gav i uppdrag att utifrån ett brett vetenskapligt underlag uppdatera analysen och, med den nya analysen som grund, utreda vad som krävs för att populationen ska anses ha gynnsam bevarandestatus. Analysen visade att det behövs minst 300 vargar i och att minst en invandrad varg från eller reproducerar sig med en skandinavisk varg varje femårsperiod för att populationen ska ha gynnsam bevarandestatus. Enligt riktlinjer ska länderna omvärdera bevarandestatusen mellan de regelbundna rapporteringar som länderna ska göra enligt art- och habitatdirektivet. Sådana rapporteringar ska ske , och 2019 rapporterade till att referensvärdet för gynnsam bevarandestatus nu är 300 vargar. Jag ser ingen anledning att uppdra till att korrigera sin bedömning av referensvärdet för gynnsam bevarandestatus för vargen i . Bedömningen av referensvärdet vilar på vetenskaplig grund. Förvaltningen av varg kan genomföras på ett mer aktivt sätt när vargstammen har uppnått gynnsam bevarandestatus med en viss marginal över referensvärdet på 300 individer. När antalet balanserar på referensvärdet har bedömt att det saknas utrymme för annan jakt än skyddsjakt efter djur som orsakar skador eller är närgångna. Det är inte säkert att den totala dödligheten hos vargen som art skulle minska om det skulle beslutas om licensjakt i stället för skyddsjakt. När det kommer till frågan om hur jag ser på möjligheten att stärka det lokala och regionala inflytandet i viltförvaltningsdelegationerna är min bedömning att delegationerna bygger på regionalt deltagande. Delegationerna har ett stort inflytande över övergripande riktlinjer för viltförvaltningen som helhet i länet inom de ramar som EU:s art- och habitatdirektiv anger. 58 (SD): Fru talman och statsrådet ! Tack för svaret, ! tjänstemän beslutade som bekant först att höja gränsen för vargstammens referensvärde till minst 300 vargar, i strid med vad beslutade. Sedan körde över demokratiska beslut från viltförvaltningsdelegationen och slog fast att det skulle finnas vargföryngringar i . Detta skedde trots att länets viltförvaltningsdelegation med majoritet beslutade att inte ska ha några vargar. Den demokratiska processen sätts ur spel när ett statligt verk fattar beslut som går tvärtemot vad – i detta fall – en demokratiskt tillsatt grupp under slagit fast. Landshövdingarna i norra har dessutom i samråd kommit överens om att länen inte ska ha några vargföryngringar, vare sig i , , eller . Ett vargrevir är också ett slag mot rennäringen, den samiska kulturen och renskötselns möjligheter att överleva. Det finns ett riksdagsbeslut om max 10 procents förluster för rennäringen på grund av rovdjur. Vargar där skulle förvärra läget avsevärt. Detta visar att är ganska ointresserade av detta faktum och mer eller mindre kör sitt eget race. Det tycker jag är väldigt allvarligt. Tycker inte ministern ändå att demokratiskt fattade beslut inte åtföljs här? Kommer instruktioner och regleringsbrev till att ses över och kunna ändras för att följa demokratiskt fattade beslut, eller kommer det att fortsätta så här år ? Det kan ju inte vara meningen att riksdagsbeslut inte ska åtföljas. Jag vill ha svar på dessa frågor. 59 KOPPARKLINT (M): Vi moderater sätter stort värde på landsbygdens verksamheter och på dem som bor och verkar i bygderna. Såväl varg som övriga stora rovdjur behöver anpassas till landsbygden, inte tvärtom. har meddelat att man inte kommer att medge licensjakt på varg denna vinter. Anledningen som uppgett är att vargpopulationen fortsatt beräknas bestå av 300 individer – samma nivå som myndigheterna anser behövs för gynnsam bevarandestatus. Därför anser man att det inte finns utrymme för licensjakt. Orsaken till detta anses i sin tur vara illegal jakt; det är något som man har hört. Att licensjakten inte blivit av har många reagerat kraftigt emot, då koncentrationen av vargpopulationer skiljer sig kraftigt åt i . Framför allt i uppfattar många människor att varken regeringen eller myndigheten förstår deras vardag. Många har dessutom reagerat kraftigt mot uttalande om illegal jakt. Att jaga är för de flesta inte en hobby utan en livsstil och en del av deras identitet. Ett sådant uttalande ses därför som en skuldbeläggning av alla jägare. En tydligare förklaring till dess ställningstagande samt att myndigheten står upp för alla laglydiga jägare skulle minska spänningarna. Ingen vill se illegal jakt, allra minst jägarna. Gällande vargpopulationen finns i grunden ett tidigare riksdagsbeslut som är byggt på vetenskap och EU-direktiv. Med dessa trygga grundstenar att luta sig mot ges utrymme för en halvering av den vargpopulation som finns på den skandinaviska halvön. Det kan också tilläggas att många uppfattar det antal vargindivider – 170–270 stycken – som nämns i tidigare riksdagsbeslut som en ram för det antal vargar som ska finnas. Det är fel, fru talman. Forskare har tidigare slagit fast att siffran för minsta livskraftiga stam ligger på 100. Också denna siffra är baserad på den skandinaviska halvön som utbredningsområde för varg. Redan 170 ligger alltså en bra bit över det, och ligger siffra på 300. Vi moderater sätter som sagt stort värde på landsbygdens verksamhet och på de människor som bor och verkar i bygderna. Föräldrar ska kunna släppa ut sina barn på gården utan att vara oroliga, och på förskolor ska barnen kunna leka ute utan att känna sig otrygga. Det har förekommit varg nära förskolor. Det behövs kloka avvägningar mellan olika intressen, inte minst mellan djur och människor.