prot · H70986 · 2020-03-12 00:00:00 — (C) anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 10 (Hästnäringen) 2. res. 12 (C) 30 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:90 S, 1 M, 59 SD, 24 V, 16 L, 12 MP, 2 - Avstod:59 M, 19 KD Frånvarande:10 S, 10 M, 3 SD, 1 C, 3 V, 3 KD, 3 L, 4 MP Kammaren biföll utskottets förslag. § 12 (forts. från § 9) Fiskeripolitik (forts. MJU11) 119 (S) replik: När jag hör tala om hållbarhet och fiske i samma andetag reagerar jag, och jag tycker att det ekar tomt. vill nämligen slakta Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. vill massakrera havs‑, vatten‑ och miljöarbetet med en tredjedel – . Bort med en kvarts miljard kronor från arbetet för våtmarker, mot övergödning, mot bottendöd och därmed för att rädda torsken. Bort med massor av pengar från . Bort med från . Bort med från satsningar på nationalparker, naturreservat, naturvårdsområden, vandringsleder och friluftsliv. Tack och hej, tyska sportfiskeintresse och turism! Jag undrar: Hur gynnar detta svenskt yrkesfiske, svenskt sportfiske, svensk fisketurism och våra vatten och hav? 120 (SD) replik: Tack för frågorna, ! Det var många frågor, och jag ska se om jag hann reflektera över alla. När det gäller skydd av värdefull natur har vi inte satsat några pengar på inventering av skyddsvärd skog. Vi gör inte det förrän vi ser ett system som fungerar. Vi är positiva till att satsa på fortsatta försök med strukturkalkning, vilket kan minska näringsläckage från vissa typer av jordar. Det har vi i våra förslag. Strukturkalkningen bör lyftas fram som en åtgärd som underlättar upptag av näringsämnen och för att minska läckage från jordbruk. Vi är också positiva till dränering i samband med strukturkalkning. När det gäller åtgärder för havs- och vattenmiljön har vi samma satsning som regeringen, och vi satsar 38 miljoner mer än regeringen på miljöförbättrande åtgärder i jordbruket. Vi satsar också 30 miljoner mer till SLU, också det . har vi satsat mest av alla partier på insatser i , så kom inte och säg att vi inte har några satsningar för miljön! 121 (S) replik: En tredjedel av utgiftsområde 20, – det kallar jag en slakt! har fantastiska förutsättningar för fritidsfiske och fisketurism. Långt över 1 miljon ägnar sig åt fritidsfiske, och fritidsfiskare genererar i ruljangsen. Sportfiske och fisketurism utvecklar landsbygden och ger oss jobb och glädje. är ett reellt hot mot fritidsfiske, fisketurism och, i och med hela denna slakt av vatten‑, havs- och miljöarbete, även mot yrkesfisket. Detta är sorgligt. vill slakta Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård med och härmed arbetet för fiske, hav och vatten. Hur räddar svenskt fiske? 122 (SD) replik: Vi har skurit ned en del på grund av vad jag sa om skyddsvärd skog och så vidare. Vi har lagt alla pengar på utgiftsområde 23, där vi satsar mer på alla områden än regeringen, eller lika. Vi har inte en enda post som är mindre än regeringens. Det kan man väl i så fall kalla en slakt på utgiftsområde 23 från regeringen. När det gäller trålningen var Socialdemokraterna i kongressen väldigt oense. Det blev mig veterligen 174–161 för ett trålfiskeförbud generellt. , som var er förre representant här, var väldigt upprörd och tyckte att då kan vi lika gärna sluta med traktorer i jordbruket. Hur ser på splittringen inom Socialdemokraterna vad gäller trålningen? 123 (C): har egentligen fantastiska förutsättningar med den extremt långa kust som vi har, där både saltvatten och sötvatten möter land. Oavsett om vi pratar om mindre vattendrag, sjöar eller våra hav finns det fantastiska möjligheter i samhällen där människor i många generationer har arbetat för att utveckla de kustnära näringarna. Det kan vara kopplat till turistnäringen men även till fiske. Det handlar om innovationer och utveckling på så många olika sätt. Det gör mig stolt att tänka på att vi har så många företagare och innovatörer som både har arbetat för att skapa sig en egen utkomst och också har bidragit till att skapa förutsättningar för ett hållbart fiske och en hållbar utveckling av sina samhällen. Det finns såklart en stor oro över helt andra frågor och virus som på olika sätt överskuggar en del av debatten. Men det får inte överskugga den här debatten och vikten av att lösa ett antal framtidsutmaningar så att det finns en större framtidstro i fiskebranschen än vad det finns och att branschen då är, kanske ytterligare stärkt, en viktig del av svensk livsmedelsförsörjning. Vi har riktigt bra förutsättningar, men då krävs det också att vi undanröjer en del av de hinder som finns för att utveckla det hållbara vattenbruket och det småskaliga fisket. Det här är viktigt, inte minst för den stora potential som finns för fler jobb i våra landsbygder vad gäller odling, produktion och förädling. är det småskaliga skärgårdsfisket hotat. En del av problematiken ligger i svårigheter med regler kring arbetsredskap, lönsamhet och krånglig byråkrati, men det handlar också om kompetensförsörjning och generationsväxlingar. Det är därför som det är viktigt att inte sikta in sig på enbart några av punkterna utan att se helheten och behovet av att skapa hållbarhet. Ett framgångsrecept för många fiskare och företagare i de här bygderna har varit att diversifiera sin verksamhet. En del har startat gårdsbutiker, ganska nära de blå näringarna, eller rökerier. Man driver restauranger eller kaféer. Enklare regler, smidiga tillståndsprocesser och bra dialoger med tjänstemän på myndigheter är oerhört viktiga förutsättningar för att företagare inom de branscherna också ska kunna utöka sina verksamheter. Det har antagits en livsmedelsstrategi i stor och bred enighet, och det har också handlat om att skapa förutsättningar för att de branscherna ska kunna växa. Det kan dyka upp en del skiljaktigheter i debatten mellan olika partier, men jag ser en stolthet hos de förespråkare som har varit uppe före mig i debatten. De är oerhört insatta i de problem som finns kopplade inte minst till och stoppet av torskfisket och stoppet av fångst av andra fiskar framöver. Det är viktigt att vi ser utvecklingsmöjligheterna för att rädda fisket, men precis som några tidigare talare har lyft upp handlar det också om yrkesfiskarnas möjligheter att utvecklas och vara en del i att skapa det hållbara fisket. Låt mig ta upp vattenbruket. I vattenbruket finns en mycket stor potential att skapa jobben och tillväxten i landet som man levererar klimatsmart mat. Landbaserade fiskodlingar har en stor potential att växa i . Till skillnad från de nordiska länderna är dessa mindre vanliga i vårt land, och det oroar mig. För att möta hoten mot att världens hav utarmas på fisk kan faktiskt vattenodling vara en lösning för mer fisk på våra matbord. Med utgångspunkt i ett miljövänligt produktionstänk i form av slutna kretslopp och vegetarisk föda i stället för fiskmjöl kan fiskodling bli ett hållbart sätt att producera fisk. i debatten har vi varit inne på tillståndsprocesser och tillkännagivanden som ligger hos regeringen. Visst är det så att tillståndsprocesserna tar . Precis som någon har sagt kan man resonera att om det går att göra ett projekt av detta kanske det kan ta något men annars tar det mycket . Det kan försvåra att investeringar görs i och inte i våra grannländer. Här är det viktigt för dem som vill vara med och satsa resurser i form av humankapital och pengar att få möjlighet att göra det på ett trovärdigt sätt. Då kan det inte vara så som upp till för att få tillstånd och sedan få driva verksamheten i ungefär . Det är siffror som vi ofta hör i debatten. För att det långsiktigt ska vara möjligt att satsa på vattenbruk behöver tillståndsprocesserna kortas ned och tillstånden förlängas. För att utveckla vattenbrukets konkurrenskraft både nationellt och internationellt behöver skrivningarna om nya livsmedel i uppdateras. Eftersom vattenbruk klassas som miljöfarlig verksamhet måste företagen söka dispens för sin verksamhet och kan bara odla några särskilda livsmedel. Först om regelverken i uppdateras möjliggörs odlingar av nya livsmedel, till exempel alger, på samma villkor som musslor, kräftor och fisk. Men alltför många företagare beskriver att regelverk och tillståndsprocesser gör det dyrt, komplicerat och osäkert att starta vattenbruk i , och de funderar på att flytta sina verksamheter till något grannland där processerna går snabbare. Det är inte okej. Det tar alltför att ändra på detta, och gör vi ett tillkännagivande som tar upp vattenbrukets förutsättningar kopplat till regelverken. Det har tidigare till största delen handlat om tillståndsprocesser. Man kan ta upp regelförenkling i debatten utan att det händer någonting. Det handlar ju om på vilket sätt vi kan trycka på. säger vi lite slarvigt att vi måste vara en nagel i ögat på den vi vill ska göra något, och på ett sätt kan vi se tillkännagivandet så. Vi vill verkligen driva på att också regelförenklingarna går från ord till verklighet. Jag vill yrka bifall till reservation nr 2 om generationsväxling och nyrekrytering inom fiskerinäringen. Medelåldern för yrkesfiskarna är hög, och hindren för unga eller nya fiskare som vill etablera sig är höga. Det är dyrt att investera i både båt och redskap, och det är svårt att få tillstånd. Det finns tyvärr på en del håll alltför lite framtidstro i branschen, inte minst bland de små och kustnära yrkesfiskarna. Vi i ser fiskerinäringen som en viktig näring för , och vi anser därför att regeringen bör vidta åtgärder som underlättar generationsväxling inom yrkesfisket. Låt mig få vara lite kritisk, fru talman. Jag tycker nog att utskottets majoritetstext är lite väl lam i skrivningarna. Man skriver att man är positiv till att man har ”vidtagit vissa åtgärder i denna riktning”. Det är väl ändå en ganska vag beskrivning? Jag vet att det kommer en strategi för yrkesfisket, men låt oss då diskutera mer än att det har tagits några få steg i en möjlig riktning. Vi är flera i utbildningsutskottet som jobbar med kompetensförsörjningsfrågor och som har jobbat med utbildningspolitik. Det är klart att vi verkligen brinner för att många ska få möjlighet att ha sin framtida utkomst i de blå näringarna, som är viktiga för att skapa ett hållbart fiske eller i andra delar för att bidra till en hållbar framtid. Fisket är en framtidsbransch, men fisket måste ske på ett hållbart sätt. Då måste man ta hänsyn till alla de tre dimensionerna som är kopplade till hållbarhet. Det handlar om det ekologiska, det ekonomiska och det sociala. Därför är det bra att det görs olika satsningar på de kustnära samhällena. Just nu pågår en debatt i västkusttidningarna i norra om trålningsförbudet och vad som står i januariavtalet. , Liberalerna och Socialdemokraterna har beskrivits som oseriösa därför att vi i januariavtalet har en skrivning om förbud för bottentrålning i skyddade områden men med möjlighet att bedriva hållbart fiske också med trålning i delar av de skyddade områdena. Det är fråga om ett generellt stopp för bottentrålning i skyddade områden, men avtalet beskriver också en möjlighet för att begränsade undantag kan ges i förvaltningsplanen. En utredning är tillsatt, och i den finns hela punkten i januariavtalet med. Jag vill framför allt vända mig till er som lyssnar på debatten och är engagerade i frågorna. Till exempel är en sådan lösning som vi har för ögonen när undantagen diskuteras. Jag vill bara få det sagt här också. 124 (V): Situationen för det svenska fisket är inte den vi vill se. Det upplever jag att vi alla är överens om . Hur vi ska arbeta vidare med frågan kan vi ha lite olika uppfattningar om, och frågans komplexitet kanske gör det hela än mer svårhanterligt. Det handlar inte bara om att fördela kvoter, utan det handlar också om övergödning, exploatering av våra hav, bestånden och det kollapsade ekosystemet. kan vi ensamma inte genomföra åtgärder, utan vi behöver förhålla oss till EU och till det faktum att vi delar hav med flera länder. Det har ändå hänt en hel del sedan vi stod här sist . Det var min första fiskedebatt, och jag har väl aldrig varit så nervös i hela mitt liv. Jag sa att vi behöver stoppa torskfisket, och jag tänkte att detta kommer jag att få säga . Men hände något. Det blev ett akutstopp för torskfisket, och det var helt rimligt. Det var helt rimligt att vi slutade fiska på en art som är så hårt utsatt. Det är också helt rimligt att det är ett beslut som gäller alla länder runt . Det är tydligt att torsken inte kommer att återhämta sig i någon snabb takt. Det finns ljusglimtar när det kommer till utvecklingen för , men det är tydligt att det som har tagit flera årtionden att bryta ned kommer att ta lika att bygga upp igen. behöver förvaltningsplaner som tillåter långa perspektiv. Den förhandling om kvoter som sker årsvis i EU, som vi tar del av i utskottet, behöver bli mer holistisk och ta hänsyn inte bara till enskilda kvoter var för sig utan också till kvoterna i förhållande till varandra och . Det känns som ett orimligt förhållningssätt att frågorna om kvoter blir föremål för diskussioner ; en gång för och en gång för . Sedan är det inget mer. Det skapar inga förutsättningar för bra beslut och ingen god förståelse för orsakssambanden. Från flera håll föreslår man ytterligare begränsningar av fisket i . Det handlar om att flytta ut trålgränsen, och det handlar om att begränsa fisket av sill och skarpsill för att öka även de bestånden, vilket skulle vara till nytta för torsken. Det blev något abrupt för sillfisket under torskens lekperiod, men forskarna var ändå till viss del positiva och menade att i den känsliga tid som torsken befinner sig i är alla åtgärder av godo. Det tycks ändå finnas konsensus om andra åtgärder som skulle kunna vara ännu mer effektiva. Där har forskare från och gemensamt talat för ett stopp av trålfisket av sill i . Det är framför allt det stora industrifisket i stället för kustfisket som är verksamt och tar upp stora mängder före sillens egen lekperiod. Det är vad som hamnar i fokus. Forskare på SLU har sagt att det är problematiskt att vi tar upp lekströmming eftersom den inte får möjlighet att utvecklas och vi då får mindre mängder lekmogen fisk som har möjlighet att fortplanta sig och leva vidare. hör vi kustfiskarna vittna om att det blir allt mindre mängder sill för dem att fiska upp. Det beror såklart till viss del på kvoterna och hur vi fördelar dem, men det beror också på att stora kvantiteter tas upp av industrifisket långt ut till havs i stället för att fisken tillåts komma in till kusten. Att dels flytta ut trålgränsen och dels stänga sillfisket i i enlighet med forskningens rekommendationer är två åtgärder som ser som gynnsamma och som inte skulle få samma negativa konsekvenser för kustfisket. Därför yrkar jag bifall till vår reservation 12, som handlar om just detta. Ekvationen här är enkel: ingen fisk, inget fiske. Vi behöver se efter våra bestånd och havets ekosystem för att över huvud taget kunna tala om ett fiske, särskilt så i . Det kokar i slutänden ned till vilken typ av fiske vi vill ha i och om vi klarar av att se till helheten. Vill vi i första hand ha ett storskaligt industrifiske som tar upp stora mängder långt ute till havs och landar den i de stora hamnarna ibland annat , där fisken sedan mals ned till fiskmjöl som går till djurfoder till bland annat laxodlingarna i och därmed äts av lax som vi sedan i vår tur äter? Tycker vi att det är rimligt är vi på ganska god väg. Det kustnära fisket däremot bedrivs i hög grad med passiva redskap, och fisken landas lokalt – kanske rent av i hemmahamnen – och kan köpas i lokala butiker. Den förädlas på plats och säljs i för direktkonsumtion. Det är ett fiske som är en viktig del av landsbygdsutvecklingen och möjligheten att bo och verka på våra mindre orter längs kusten. Tycker vi att det är en rimligare väg framåt, ja, då inser vi nog alla att vi har en hel del att arbeta med. Eftersom jag har tid kvar och ni andra har pratat om ål tänkte jag också passa på. Ålen är en fascinerade art med en lång och komplex livscykel på uppemot . Den långa livslängden och de stora distanser ålen rör sig över gör att farorna är många, och flera av dem står människan för. Ett stort hot är vandringshindren i vattendragen men också det fortsatta fisket. beslutade om ett tremånaders fiskestopp för ålen till . Rådet har sedan fattat beslut om att förlänga detta till att gälla även 2020. Inför det senaste rådsmötet påpekade att fiskestoppet för ål borde förbättras, inte bara förlängas ytterligare, eftersom de begränsningar som införts av rådet har två uppenbara problem. Det ena är att fredningsperioden, som varje land kan sätta när man vill , sätts som ger låg effekt. HaV har själva sagt att deras mål är att hitta en period för stängningen som ger så liten effekt som möjligt – ganska kontraproduktivt. Det andra är att medan det ålfiske som sker i omfattas av kommissionens stängningsperiod faller framför allt fisket efter glasål i , som sker , utanför stängningsperioden. är ett viktigt område för ålen eftersom det tar emot av alla glasålar som migrerar till . Lösningen på det andra problemet hade kunnat vara att förlänga stängningsperioden ytterligare, men det hade gett möjlighet att sätta fiskestopp då det inte landas någon ål alls. Det rimliga är att i stället sätta upp reduceringsmål eftersom ålen inte ingår i TAC. Ices råd till kommissionen innebär ju i praktiken ett fiskestopp, och ska vi nu göra som många har föreslagit och lyssna på vetenskapen borde det gälla även i fallet ålen. Ett första reduceringsmål om följt av ytterligare minskningar i fisket tills vi når noll eller ser signifikanta förbättringar för ålen är en möjlig väg framåt. 125 (S) replik: har förhandlat och vill i detta betänkande tillsammans med , med flera ge ett tillkännagivande om vattenbruk. Detta trots att regeringen beslutat om mer långtgående åtgärder än vad tillkännagivandet bidrar med och trots att det redan ligger ett aktuellt tillkännagivande hos som är bättre. Jag undrar vad det är som får att förhandla med och ställa till detta skådespel. Hur gynnar det svenskt vattenbruk, våra väljare och riksdagsarbetet? 126 (V) replik: Jag tänker att som alla partier i är intresserat av att få igenom sin politik. Jag tänker att det inte är så konstigt. Du kan kalla det skådespel om du vill, . Jag tänkte att det var därför vi var här, men jag kan såklart ha missuppfattat saker. Det händer ju . Vi tycker såklart att det här är ett bra tillkännagivande. Det är därför vi gör det. Att du tycker att ditt är bättre är ju inte jättekonstigt, det heller. Det hade ju varit jätteorimligt annars, tänker jag. 127 (S) replik: Vattenbruk är prioriterat för oss socialdemokrater, vilket tydligt visar sig i strategier och i tillskjutandet av medel. En grön och hållbar vattenbruksnäring bidrar nämligen till sysselsättning över hela landet. Utvecklingspotentialen i svenskt vattenbruk har framhållits av oss socialdemokrater, miljö- och jordbruksutskottet och regeringen, så det är synd att ordnar detta jippo. Varför gör detta, och – lyssna! – vilken del av förslag är nöjt med? 128 (V) replik: Jag tycker ändå att det är lite festligt att Socialdemokraterna står här och pratar med om att ställa till politiska jippon. Ni ifrågasätter oss för att vi samarbetar med högern när ni ingår i en överenskommelse – no offence, en JÖK – som bedriver mer högerpolitik än Alliansen gjorde när den bedrev högerpolitik. När socialdemokraten påstår att jag på något vis skulle sätta mig i fel båt tänker jag att socialdemokraten kanske ska titta på sig själv och sin politik och fundera över vilken båt han sitter i och om han verkligen har satt sig i rätt båt. Det tycker jag att man kan fundera på. 129 (KD): Jag ställer mig bakom samtliga kristdemokratiska reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 3. Jag har suttit och lyssnat på debatter, däribland en som handlade om bland annat självförsörjningsgraden i . Jag kunde koppla det till vår debatt , då fisket är en basnäring och en viktig del av vår självförsörjning. Debatterna har känts aktuella och intressanta. Jag tycker att debatten om fiskeripolitiken utvecklas åt rätt håll på flera punkter. Inom yrkesfisket är det pelagiska systemet med individuella överförbara fiskerättigheter, TFC och ITQ, en succé. Det pelagiska systemet – det vill säga fiske i havets mellanskikt av sill, strömming, makrill och liknande – har inneburit kraftiga löneökningar, bättre arbetsmiljö och nya båtar. Det har lockat ungdomar och därmed inneburit en föryngring av yrkesfiskarkåren. Dessutom har förhållandena i fiskberedningsindustrin blivit mycket bättre. Genom långsiktiga kontrakt med yrkesfiskare garanteras ett jämnt flöde av fisk till fabrikerna. Driften har på det sättet blivit jämnare, effektivare och lönsammare. En viktig orsak till att systemet fungerar så bra är att det har funnits kustkvoter. är det att införa liknande system som för det pelagiska fisket för det demersala yrkesfisket – alltså fisket nära botten av torsk, räka, kräfta med flera arter. Havs- och vattenmyndigheten bör få i uppdrag att genomföra en systemförändring som gagnar det demersala yrkesfisket. Det finns fakta som pekar på behovet av permanenta överlåtelser också i det demersala fisket. Då skulle vi bli av med kvotbåtar som ligger vid kaj och alltså inte används för fiske, och fiskare skulle få en stärkt rättslig ställning med bättre planeringsmöjligheter och stärkt lönsamhet. Som det är nu hindras en balans mellan fiskeflottans struktur och vad som kan fiskas långsiktigt hållbart. När det gäller föryngring av yrkesfiskarkåren finns orsaken till att yngre inte hakar på och blir fiskare i så hög grad som vi skulle vilja i det negativa propagandaarbete som pågår mot svenskt yrkesfiske, tillsammans med den enorma regleringsiver som präglar fiskeripolitiken. Svenskt yrkesfiske är världsledande i skonsamhet och selektivitet och borde berömmas, inte kritiseras. Kontrollen är i det närmaste total, och man talar dessutom om kameraövervakning – sådant som normalt används vid brottsbekämpning eller för att förhindra olyckor. I regeringsförklaringen sa statsministern: ”Kontrollen skärps för att stoppa illegalt fiske.” Frågan är vilket fiske statsministern menade. Eller var det vice statsminister som utifrån sina villfarelser krävde att statsministern skulle säga så? syn på bottentrålning i skyddade områden är verklighetsfrånvänd. I de skyddade områdena finns fungerande skydd mot fisket utifrån syftet med de skyddade områdena. Låt oss en gång för alla ta bort skygglapparna från ögonen och förstå att det fiske med bottentrål som pågår inte har den negativa konsekvens som flera ledamöter här i debatten har antytt. Det finns en trålgräns tre ut i havet. Innanför den är det förbjudet att fiska med bottentrål. Dock finns en del undantag i skyddade områden. I de här så kallade inflyttningsområdena sker en prövning innan fisket startar, och selektiva redskap används. Vi har 300 skyddade områden i . I 30 av dessa områden bottentrålas det. I sker det mesta av räkfisket. I Gullmarn är det fyra fartyg som fiskar . I sker lite bottentrålning i skyddade områden. torskproblem beror enligt en samlad vetenskaplig bedömning inte på överfiske. Försämring av havsmiljön med stora syrefria områden och övergödning plus avsaknad av en fungerande sälförvaltning är några orsaker. En annan orsak är en storpopulation av mellanskarv. I möten med yrkesfiskare från ostkusten hör jag förtvivlan över att det görs så lite åt säl‑ och skarvproblemen. och skarven i lär tillsammans äta fisk . Denna siffra kanske inte är på decimalen rätt, men jag har fått den från en erkänd källa. Till alla som hävdar att vi har ett överfiske är det också viktigt att säga att av alla fiskemöjligheter som tilldelades var i enlighet med MSY, maximalt hållbart uttag. Att vi har ett lågt kvotutnyttjande beror på att har för få fiskare, vilket kan låta häpnadsväckande för många som tror att vi har ett överfiske.