prot · H80953 · 2020-12-14 00:00:00 — Ska börja uppfylla det kravet också då? Ska för säkerhets skull börja kampanja ute i för att eventuellt ska gå med i Nato? Jag har lite svårt att se den utvecklingen framför mig, givet att uppfattning brukar vara att inte ska gå med i Nato. sa att den uppfattningen ligger fast. Men hur länge ligger den uppfattningen fast, ? Ni är ett parti som har bytt uppfattning i alla frågor utom migrationspolitiken. I den mån ni har bytt uppfattning där är det i så fall från en hård till en ännu hårdare migrationspolitik, men i övrigt är listan lång över politikområden där ni har tvärvänt och bytt uppfattning. När kommer ni att tvärvända om Nato och förespråka Natomedlemskap också? 11 (SD) replik: Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 Man kanske ska vara lite försiktig med att beskylla oss för att byta politik. Jag tycker att Socialdemokraterna är ett väldigt bra exempel på ett kappvändarparti som gör allt för att behålla makten, för det är det viktigaste i Socialdemokraternas värld. Då är man beredd att byta politik från till en annan. Precis som säger skapas förutsättningar för att vi ska kunna nå upp till tvåprocentsmålet, och vi måste ligga på den nivån därför att ett medlemskap skulle kräva det. Det ser vi som en otroligt positiv effekt. Jag tyckte att jag var tydlig i mitt anförande, herr talman, om att vi står fast vid vår syn på ett svenskt medlemskap. Det skapar en flexibilitet . Precis som sägs i tillkännagivandet är det en skarp uppmaning till regeringen att man måste leverera så att inga praktiska hinder föreligger. Detta gör att om svenska folket skulle säga ja till att gå med, beroende på hur omvärldsläget ser ut, finns det möjligheter att ansluta sig. Om det skulle finnas en stark folklig opinion i det läget, och om resultatet av att bli medlem i Nato skulle bli att vi kan rädda vårt land och vår frihet, är vi beredda att omvärdera vårt ställningstagande. Men vi ställer kravet att det ska finnas en folklig förankring. Det tror jag kan finnas om det skulle bli en försämring . 12 (C): säkerhetspolitik syftar till att garantera landets oberoende och självständighet. fattades försvarsbeslutet utifrån bedömningen att det säkerhetspolitiska läget i präglades av lugn, stabilitet och samarbete. hade utvecklat goda samarbetsrelationer med EU och Nato som , , och blivit medlemmar i både EU och Nato. Spänningen hade minskat dramatiskt i vårt närområde. Försvarsbeslutet fick skjutas upp efter krig med , och innan nästa försvarsbeslut genomförde Putinregimen den olagliga annekteringen av och kriget i östra . Detta pågår , och till det har lagts . Demokratin har backat , likväl som respekten för mänskliga fri- och rättigheter. Geopolitiken har återkommit, och vi kan se en tyngdpunktsförskjutning av politisk, ekonomisk och militär makt mot och då särskilt . inflytande utmanas och ifrågasätts. Normer, samarbeten, institutioner och värderingar som format vår del av världen efter och som är baserade på mänskliga rättigheter, demokrati och fungerande rättsstater undermineras. Drivande i denna utveckling är och . bryter mot och utmanar systematiskt den europeiska säkerhetsordningen och dess centrala principer. visar en liknande hållning i . Detta har underlättats av den nuvarande administrationen i , och vi hoppas att den nya ska ändra det. Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 Folkrätten är grunden för den regelbaserade världsordning som vi följer. FN är en hörnsten i vår säkerhetspolitik likaväl som . medlemskap i är ett fundament för vårt välstånd men också för vår säkerhet. EU är viktigaste utrikes- och säkerhetspolitiska arena. Ingen europeisk stat kan på egen hand möta alla dagens allvarliga och komplexa säkerhetspolitiska utmaningar eller få genomslag som global aktör. Det kräver att EU:s förmåga att svara och agera som en global utrikes- och säkerhetspolitisk aktör stärks. bedriver en solidarisk säkerhetspolitik. Vi har i bred enighet uttalat en unilateral solidaritetsförklaring. Vi förhåller oss inte passiva om en katastrof eller ett angrepp sker mot något annat EU-land eller något nordiskt land. Vi förväntar oss att de agerar på motsvarande sätt. Till det kommer den nordiska solidaritetsdeklarationen. Det nordiska samarbetet är ett komplement till de existerande samarbetena inom EU och Nato. har ökat förmågan att ge och ta emot hjälp genom värdlandsavtalet. Vi har stärkt vårt nordiska samarbete genom Nordefco, och vi har ett mycket nära samarbete med som omfattar operativ planering, även för att kunna möta kris och krig. vill se att den förmågan utvecklas till att omfatta även EU- och Natoländer. Det är tveklöst så att agerande är det största hotet mot vår regions säkerhet. Ett angrepp på kan inte uteslutas, och en konflikt eller ett angrepp på någon kommer att bli ett angrepp på oss alla. Det faktum att vi nu fördjupar samarbetet mellan och visar att det inte räcker med att öva tillsammans; det krävs även förmåga till operativ planering och ledning. Den insikten ligger också bakom regeringens ambition till nationell operationsplanering tillsammans med , , , och Nato. ser det som naturligt att utifrån den insikten söka medlemskap i den enda organisation som har förmåga att utföra komplicerade operationer: Nato. Vi bestämmer själva när och hur, men vi vill gärna se att vi startar och landar denna process tillsammans med , så att hela kan samverka inom ramen för samma struktur. Det skulle öka förutsägbarheten och därmed höja trösklarna för en konflikt. Det skulle för oss i likhet med våra baltiska vänner vara konfliktavhållande och stärka vår gemensamma säkerhet. Vi eftersträvar en bred politisk samsyn. För är det klart att en folkomröstning om vår säkerhetspolitik inte kan bli aktuell. Jag yrkar bifall till reservation 10. Den finländska utrikes- och säkerhetspolitiska redogörelsen gör det tydligt att Natos och ökade verksamhet och närvaro i de baltiska länderna och i ökar stabiliteten i . Vidare framgår att maktpolitik bidragit till ökade spänningar, att regionens militärstrategiska betydelse ökat och att vapensystem av alltmer avancerad teknisk förmåga placeras i närområden. Till detta kommer ökade intresse för regionen inklusive . mål är enligt rapporten en europeisk säkerhetsstruktur byggd på intressesfärer. Det ligger i vårt gemensamma intresse att med kraft motverka en sådan utveckling på vår kontinent och i vår region. Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 Vårt allt närmare säkerhetspolitiska samarbete med utmanar, precis som det svenska EU-medlemskapet en gång gjorde, den svenska säkerhetspolitiska linjen. Linjen ligger fast såtillvida att de facto inte är med i någon militär allians, enbart en politisk allians med solidariska förpliktelser. Men vi bedriver en solidarisk säkerhetspolitik med allt närmare operativt samarbete inte bara med . Vi utvecklar samarbetet inom EU som ett komplement till Natos strategiska förmåga. Vårt unika samarbete med påverkar i sig den svenska handlingsfriheten. Ett resultat av det förra försvarsbeslutet blev den utredning vi då enades om kring försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten. Regeringen vilade då som i övrigt sin säkerhetspolitiska linje på och . Utredningen i en ny tid valde regeringen att lägga åt sidan utan vidare åtgärd. Det beklagar vi, för den borde – i likhet med den tidigare utredningen av Bertelman – ha blivit föremål för ett bredare politiskt samtal. har ställt frågan om regeringen ansett sig ha brett parlamentariskt stöd för sin säkerhetspolitiska linje baserat på och . Regeringen måste ha bedömt att det räckte. På annat sätt kan inte tolka det faktum att regeringen valde att stå ensam bakom den säkerhetspolitiska delen av totalförsvarspropositionen. Regeringen hävdar att den säkerhetspolitiska linjen ligger fast och att den militära alliansfriheten alltjämt tjänar oss väl och bidrar till stabilitet och säkerhet i norra . Men nog borde även regeringen se att något har förändrats och att den gamla linjen inte tjänar vår, våra nordiska grannländers eller EU-staternas säkerhet väl? bygger vår säkerhet på ett värdlandsavtal med Nato, ett väldigt nära samarbete och ett fördjupat partnerskap med Nato. bygger den på operativt samarbete med Nato och inte bara . Dessa omfattande samarbeten, i kombination med vår egen solidaritetsförklaring, bringar oss så nära Nato att vi knappast kan undgå att identifieras med alliansen – utan att få vare sig den effekt av samarbetet eller det solidariska skydd som ett medlemskap skulle innebära. Till grunderna för utrikes‑, säkerhets- och försvarspolitik hör att upprätthålla en nationell rörelsefrihet samt valmöjligheter. Detta inbegriper en möjlighet att alliera sig militärt och ansöka om medlemskap i . Beslut ses alltid över i realtid med beaktande av förändringarna i den internationella säkerhetsomgivningen. Genom den kompatibilitet som uppnås via samarbetet med Nato säkerställs att det inte uppstår några praktiska hinder för en eventuell anslutning. Detta handlar om den så kallade Nato-optionen, som har ett samlat stöd i den finländska . Med ett allt närmare samarbete mellan och ett vars säkerhetspolitiska linje helt avvisar Nato – fram till har denna linje även avvisat en Nato-option – skulle i praktiken devalvera värdet på den finländska optionen och vår säkerhet. vill stärka den och vår gemensamma säkerhet. Därför är det välkommet att riksdagsmajoritet nu väljer att uppmana regeringen att följa exempel; ska uttala att vår säkerhetspolitiska linje inbegriper en möjlighet att ansöka om medlemskap i . Detta är hållning , och vi är glada att den nu verkar få stöd i . Det är regeringen som ska ta emot tillkännagivandet, och det är vår förhoppning att det sker på ett bättre och mer framåtsyftande sätt än vad som hände med de två nämnda utredningarna. Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 Avslutningsvis vill jag yrka bifall till reservation 14 under punkt 5 om internationella militära och civila insatser. Utvecklingen av vårt territoriella försvar får inte leda till att vi isolerar oss och ensidigt riktar oss inåt. Vi måste vara redo att bidra där vi kan göra skillnad och bidra till fred och säkerhet, långsiktig utveckling, demokrati och mänskliga rättigheter. 13 (S) replik: är tydlig, tycker jag, med att det är regeringen som lägger fast den säkerhetspolitiska linjen. Men vad tycker då själv om den förvirring som uppstår om huruvida det är , regeringen eller båda som har en säkerhetspolitisk linje? Med ledning av kommentarer på hans egen Facebooksida tycks det bland den majoritet där nu förefaller ingå finnas uppfattningar om att det kan finnas en säkerhetspolitiska linje. Sedan vill jag passa på att fråga om omsvängning i inställningen till Nato. Enligt det beslut som togs på centerstämman – var såvitt jag förstått synnerligen aktiv i processen fram till det – är för ett svenskt Natomedlemskap med förbehållet att vi ska ha det man kan kalla en norsk och dansk modell: ingen fast stationerad trupp i och inga kärnvapen på svensk mark. Är det här bevekelsegrunder som ska vägas in i en Nato-option? Är det här bevekelsegrunder som fortfarande gäller för ställningstagande att bör söka medlemskap i ? Eller vad det någonting som bara användes i debatten på Centerstämman för att vinna den voteringen? 14 (C) replik: Ja, förefaller ingå i den majoritet som kanske beslutar om en Nato-option. Men, herr talman, det är motioner. Självklart är vi glada över att de motionerna får stöd – tillsammans med Liberalerna i den sista motionen. Partistämmans beslut gäller självklart tills partistämman fattar ett annat beslut. Det har jag inte sett som aktuellt. Sedan har det vantolkats av en del, inte minst i debatten här i kammaren. Man kan dock gå tillbaka och se att vi har påtalat detta. Den otydlighet som nämner måste ju också hänga samman med – åtminstone är det min bild – hur regeringen väljer att tolka den. Säg att regeringen säger: Vi hör ingenting. Vi ser inte att vårt underlag har förändrats. Då blir det naturligtvis så att andra där ute funderar: Vad är det som pågår? Det var därför jag från min sida var tydlig med att jag hoppas och förväntar mig att regeringen lyssnar och agerar på ett annat sätt än vad regeringen, eller regeringarna, har gjort när det gäller de utredningar som har tagits fram och lämnats till regeringen. Vi hade hoppats på och begärt en större politisk debatt runt dem, ett politiskt samtal, men regeringen valde att lägga dem i byrålådan. Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 Gör regeringen detsamma med beslut i den här delen kommer det att finnas en diskrepans. Vi har det i några sådana frågor, och det påverkar naturligtvis. Regeringen har alltså det yttersta ansvaret. Regeringen fattar beslut och har att göra det. Men den har också att agera för att få det hela att gå ihop. 15 (S) replik: Tack för svaret, ! Jag hoppas att i sin andra, avslutande replik också kommer fram till frågan om hur hon ser på de olika tolkningar som uppenbart finns bland de fem partier som står bakom majoritetsförslaget och om huruvida det finns en och en regeringens säkerhetspolitiska linje. Jag tycker att det är ganska intressant. Sedan är det ju så: I och med att gör klart att förbehåll vad gäller Natomedlemskap kvarstår, så vilar den här majoriteten på tre olika uppfattningar om förhållandet till Nato. Man skulle kunna tala om en moderat uppfattning, sannolikt delad av Liberalerna och , att vi ska gå med i Nato. är: Jo, vi går med i Nato, men inga stationerade trupper och inga kärnvapen på svensk mark. Sedan har vi uppfattning: Vi ska införa den här Nato-optionen, men vi ska inte gå med i Nato – fast kanske , eventuellt. Det var inte helt lätt att reda ut vad menade. Är det här en tillräckligt stabil grund, tycker , för att göra väsentliga förändringar av säkerhetspolitiska linje? Jag tycker att det finns en skillnad mellan att upprätthålla en linje och att göra förändringar i den. När man gör förändringar ska man tänka sig för väldigt noga. Detta är inte heller vilket beslut som helst. Detta är ett beslut där man behöver vara överens inte bara om var man ska landa utan också om hur man kommer dit och vad det ska innebära sedan. 16 (C) replik: Detta är ändå lite intressant att höra. Jag skulle ha kunnat tänka mig att ställa en retorisk fråga. Det hade varit intressant, herr talman, om hade avslöjat de gemensamma åsikterna hos , , och Socialdemokraterna kring att säkerhetspolitiska linje ska ligga fast, hur den argumentationen har sett ut och hur likalydande deras bilder är av verkligheten. Jag ställer dock inte den frågan eftersom jag vet att inte kan svara, herr talman. Är det här ett stort beslut? Ja, det är ett stort beslut om riksdag öppnar dörren och ger en uppmaning till regeringen att agera inte för ett medlemskap, för det är inte medlemskap det handlar om, men för att likställa vår hållning med den finländska – en option, en möjlighet, en handlingsfrihet. Regeringen brukar hävda att det är viktigt med handlingsfrihet. Men just på ett område, herr talman, vill regeringen inte ha handlingsfrihet, nämligen när det gäller Natomedlemskap. Vi vill öppna den möjligheten också, herr talman. Det handlar Nato-optionen om. Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 När man lyssnar på låter det ibland som att detta inte är någonting som ska ägna sig åt. Det är bara regeringen som fattar beslut. Men, herr talman, regeringen måste ju ändå – och det sa man att man ville i en debattartikel jag läste – försäkra sig om att den har ett brett parlamentariskt stöd. Och vill man ha ett brett parlamentariskt stöd är frågan: Hur stort är det? Hur stort ska det vara? Uppenbarligen kan det räcka med , och Socialdemokraterna. 17 (V): Ett väpnat angrepp mot är fortfarande osannolikt. Regeringen gör dock en annan bedömning i denna proposition, där man anser att ett väpnat angrepp mot inte kan uteslutas. Det är en ny bedömning för denna försvarspolitiska proposition. menar att det inte finns någon anledning att värdera risken för ett väpnat angrepp på detta sätt. Det är fortfarande osannolikt att ett enskilt militärt angrepp skulle riktas mot . Det är en uppfattning som delas av exempelvis fredsforskningsinstitutet . Regeringens ställningstagande riskerar att skapa onödig oro och trissa upp hotbilden på ett sätt som inte stämmer med verkligheten. Som vi hör finns det gott om borgerliga ledamöter som redan gör det. En mer korrekt bedömning är att det är osannolikt att ett militärt angrepp skulle riktas mot oss i . Däremot skulle oundvikligen påverkas av en säkerhetspolitisk konflikt eller kris i vårt närområde. I ett sådant fall kan det inte uteslutas att militära maktmedel eller hot om sådana skulle kunna användas mot . Vårt lands säkerhet förutsätter en aktiv, självständig utrikespolitik med ett brett engagemang för demokrati, mänskliga rättigheter och folkrätt, för kvinnors frigörelse och för global social rättvisa. Vår utgångspunkt för försvars- och säkerhetspolitik måste vara att värna vårt lands säkerhet. Det kräver en modern försvarsmakt som har förmåga att möta de olika former av hot som vårt land kan ställas inför men också har möjlighet att vara en fredsbevarande kraft i andra delar av världen. och världen står inför större utmaningar . Vi befinner oss i ett i många avseenden nytt säkerhetspolitiskt läge. Den säkerhetspolitiska situationen i har förändrats och försämrats. Vi ser växande motsättningar, militär upprustning och ökad konfrontation på vår kontinent och i vårt närområde. destabiliseringsförsök, kriget i och turkiska kränkningar av mänskliga rättigheter är några exempel på sådant som genererar en politisk osäkerhet som terrordåd och ökande fascistiska strömningar skapar osäkerhet och otrygghet i . Också klimatförändringen, cyberhot, pandemier, hybridhot och naturkatastrofer måste inkluderas i det säkerhetspolitiska perspektivet. är fler människor i världen på flykt som en konsekvens av klimatförändringarna än på grund av krig och konflikter. Trots betydande framsteg i enlighet med FN:s millenniemål svälter människor ihjäl, och många dör i enkla eller okomplicerade sjukdomar och i samband med graviditet och förlossning i stora delar av världen, särskilt i spåren av coronapandemin. Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 Vi ser med oro på att den ryska ledningen har visat sig beredd att använda militära medel för att uppnå politiska mål. Det finns inga ursäkter för agerande gentemot och den folkrättsvidriga annekteringen av . är ett säkerhetspolitiskt hot, först och främst mot alla i som motsätter sig styret i Kreml. Förgiftningen av oppositionsledaren är det senaste exemplet. Putinregimens imperialistiska politik utgör dock främst ett direkt hot mot befolkningarna i flera grannländer – , , , och länderna i – och inte främst mot och . Men att som regeringen bara skylla på är en uppenbar förenkling av en betydligt mer komplex situation, inte minst då Natos upprustning och utvidgning i också har bidragit till att öka spänningen i vårt närområde. delar inte regeringens syn på det svenska samarbetet med Nato. ska vara militärt alliansfritt. Det är den klokaste säkerhetspolitiska strategin. Då måste alla närmanden till Nato avbrytas och det så kallade värdlandsavtalet rivas upp. Detta har återkommande krävt. delar inte heller regeringens syn i propositionen på vikten av att stärka det militära samarbetet med och att amerikanskt engagemang är avgörande för , och därmed , säkerhet och stabilitet. Bara en sådan sak som avslöjandet om att har bedrivit spionage på svensk försvarsindustri visar att vi knappast kan räkna som en allierad som alltid kommer att ha samma intressen som vi. I detta betänkande röstar det blåbruna gänget igenom en så kallad Nato-option. Detta kom man mer eller mindre på att man skulle göra när svängde. Då har man alltså suttit i Försvarsberedningen och diskuterat säkerhetspolitik över partigränserna. Beslutet om en Nato-option är i sig självt mycket olyckligt, och det är fel väg för att gå. Att det blåbruna gänget gör denna sväng i säkerhetspolitiken helt utan beredning, helt utan debatt och helt utan folklig förankring gör bara saken än värre. Det är ett beslut som inte borde fattas. Det kommer att leda till att debatten inte kommer att beröra om ska gå med i Nato utan om när ska göra det. Detta sker utan att det finns ett folkligt stöd för ett Natomedlemskap. utgörs ett av de allvarligaste hoten mot den globala säkerheten av klimatförändringarna och dess konsekvenser. Torka, översvämningar och extrema väderhändelser utgör direkta hot och kan vara orsaker till krig och konflikter. Därför är det av säkerhetspolitiskt värde att målen i och Agenda 2030 nås. Vi menar att en säkerhetspolitisk analys behöver lägga stor vikt vid klimatproblemen som uppstår både lokalt och globalt och som utgör vårt största samhällshot. De traditionella instrumenten för att skapa säkerhet – militär maktbalans och avskräckning – är alltför trubbiga för att hantera många utmaningar. För att möta dagens säkerhetsproblem krävs därför en bredare syn på vad säkerhet är och vem den är till för. En stark tonvikt måste läggas på att förebygga motsättningar som eskalerar till konflikt. Att inte ska bidra till krig och konflikter, exempelvis genom vapenexport till diktaturer, bör vara en självklarhet. Arbetet med att förebygga väpnade konflikter får inte det utrymme som det bör få enligt fastslagna prioriteringar i utrikes- och säkerhetspolitiken. måste i högre grad prioritera förebyggande arbete för fredsbyggande och undanröjande av risker för väpnade konflikter. Det kan handla om utvecklingssamarbete och nedrustningsarbete som måste gå hand i hand med mer konkreta insatser som diplomati, kunskapsinhämtning och valobservation. bör i större utsträckning prioritera arbetet med att förebygga väpnade konflikter. Säkerhetspolitisk inriktning – Total-försvaret 2021–2025 används stora delar av som ett övnings- och testområde både för svensk och för utländsk militär. medverkan i ett antal internationella militära samarbeten på EU- och Natonivå innebär en rad åtaganden och gemensamma övningar. ser med oro på hur stora delar av görs om till ett militärt övningsfält. En ökad övningsverksamhet, oavsett om den sker tillsammans med Nato, Pesco eller andra konstellationer inom EU, riskerar att få negativa konsekvenser för såväl människor som för miljö och viktig näringsverksamhet i området. Det är också av försvarspolitiska skäl tveksamt hur försvarsförmåga stärks genom att andra länder ges möjlighet att testa och öva i vårt kalla klimat. Övningsfältet inkluderar både Space Center utanför och Test Range i och utgör därmed största militära övningsområde över land. Övningsfältet har utvecklats till en allt viktigare arena för Natos tester av bombflygplan, drönare, missiler och andra vapentyper. har kraftigt motsatt sig denna utveckling. vill vi avveckla detta testområde. Regeringen bör därför uppdra åt Försvarsmakten att återkomma med en plan för hur det skulle kunna göras. ska inte delta i Natoledda övningar då dessa urholkar den svenska militära alliansfriheten. Natoledda övningar som äger rum på svensk mark, i vårt luftrum och på vårt territorialvatten ska upphöra, och Nato ska inte tillåtas att öva eller testa vapensystem inom gränser. måste därför riva upp samförståndsavtalet om värdlandsstöd med Nato. är det atombomberna fälldes över och . Men kärnvapen är fortfarande en viktig del i många länders försvarsdoktrin. nåddes målet om att 50 länder skulle ha ratificerat FN:s konvention om kärnvapenförbud, och den börjar gälla . Detta är en stor framgång. Som självständig och militärt alliansfri stat bör självklart tillhöra den grupp länder som signerar och ratificerar FN:s konvention om kärnvapenförbud. Det gör vi tyvärr inte . Överenskommelser om kärnvapenfria zoner har visat sig vara ett av de allra mest effektiva verktygen mot kärnvapen och mot kärnvapenspridning.