prot · H70983 · 2020-03-06 00:00:00 — Om jag fick drömma fritt skulle ministern säga att man har slängt förslaget i dokumentstrimlaren på och i stället jobbar med ett nytt förslag om att höja reseavdraget så att det täcker de faktiska kostnaderna för att ta sig till jobbet. Men vi är inte här för att drömma utan för att tala om politik. Jag ska hålla mig till det. Förslaget är sällsynt dåligt och skadligt för utveckling. Det är feltänkt från början och slår hårt mot arbetspendlingen, som våra företag är så beroende av. Arbetspendlingen är också viktig för den enskilda människan, för att hon ska kunna försörja sig. Särskilt viktig är den för människor som bor på landsbygden. Enligt experter kommer 200 000 människor som kan göra avdrag för arbetspendling att förlora den möjligheten. För dem återstår att flytta. Det är inte alltid möjligt på grund av att andra familjemedlemmar bor kvar eller andra åtaganden eller omständigheter som man måste ta hänsyn till. Det andra alternativet är att sluta jobba eftersom man inte har råd med resorna till och från jobbet. Långt ifrån alla har tillgång till kollektivtrafik. De som bor i städer kan inte heller alltid utnyttja kollektivtrafiken. Det handlar om de som jobbar nattskift, till exempel poliser, sjukvårdspersonal och så vidare. Ska kvinnor som jobbar nattskift inte kunna ta bilen till jobbet och i stället utsätta sig för risken att bli överfallna och våldtagna? Bara känslan att vara rädd är skadlig för en människa. Klimatet i samhället har blivit mycket råare . Det är märkligt och sorgligt att den feministiska regeringen inte direkt förkastar ett förslag på reseavdrag som slår hårt mot kvinnor som jobbar på obekväma tider. Det påstås att det nya avdraget kommer att få stora miljöeffekter. Men det stämmer inte. Visserligen skulle koldioxidutsläppen minska, men i mycket begränsad omfattning, faktiskt av vägtrafikens totala utsläpp, och det till en kostnad av för skattebetalarna. Det finns andra sätt att sänka koldioxidutsläppen och till en betydligt lägre kostnad. Regeringen måste sluta med symbolpolitik och att göra saker bara för att visa att man gör något. Det är bättre att göra rätt saker, till exempel begrava förslaget om det nya reseavdraget och lägga ned bonus–malus-systemet. Kostnaden för hushållen är stor, nyttan för miljön är obefintlig och pengarna försvinner utomlands. 65 Finansminister (S): Boriana argumenterar mot det utredningsförslag som har lämnat till regeringen. Jag vill understryka att regeringen ännu inte har tagit ställning till förslaget. Det har varit ute på remiss. Vi tittar nu på de mycket värdefulla synpunkter som vi har fått. Eftersom vi är bekymrade över konsekvenserna för dem som bor eller arbetar i glesbygd har vi gett Trafikanalys i uppdrag att göra en fördjupad analys av just detta. För regeringen är det oerhört viktigt att det ska finnas bra möjligheter att både bo och arbeta i hela landet. 66 BORIANA (M): Jag vill uttrycka min förhoppning att förslaget aldrig kommer att bli verklighet. ska jag ägna mig åt resten av ministerns svar. Jag är lite förvånad över att ministern väljer att tala om coronaviruset och världsmarknadspriset på olja. Är det inte bättre att hålla sig till det som regeringen kan påverka? Ett exempel är skatten på drivmedel, som min interpellation i alla fall delvis handlar om. I valrörelsen lovade ministern att hon inte skulle höja drivmedelsskatterna. Men det har hänt. Man har också infört överindexering. Det slår hårt mot människor som bor på landsbygden där det är stora avstånd till , vårdcentralen, jobbet, barnens träningar och allt annat. Det slår också hårt mot företagen. De svenska företagens konkurrenskraft undermineras när priserna för att både köra och äga en bil är väldigt höga. Jag tänker på alla småföretagare och hantverkare som betalar dyrt för att äga sina bilar och har höga driftskostnader. Många av dem kan dessutom inte ens dra av momsen eftersom vissa lätta lastbilar, där karossen har en speciell utformning, betraktas som personbilar och beskattas som det. Det är ett stort fel som måste åtgärdas skyndsamt om regeringen vill underlätta för företagande och speciellt för småföretagare. Även om statsrådet inte gav ett rakt svar på min fråga om hon avser att ta initiativ till en sänkning av bensin- och dieselskatten kan jag av svaret nästan läsa ut motsatsen; vi kan förvänta oss fortsatta höjningar. Statsrådet säger ”samt att miljöskatternas andel av skatteinkomsterna ska öka”. Att tro att det skulle ske genom sänkning av andra skatter är mot bakgrund av regeringens förda politik tämligen naivt. I stället för att straffbeskatta människor och företag som är beroende av bilen och hänvisa till miljö- och klimatarbete borde man sikta in sig på de verkliga miljöbovarna: kolkraftverken i och resten av världen. Man pratar mycket om elektrifiering av bilar. Men det finns några hinder. Framför allt har vi inte tillräckligt med el, i alla fall inte i där jag bor. Om var och varannan människa skulle ha möjlighet att köpa sig en av de dyra elbilarna skulle systemet ändå inte kunna bära efterfrågan. Redan nu är det nämligen enormt stora problem med överföringskapaciteten. Företag kan inte ens etablera sig eftersom elbolagen inte kan ge någon garanti. 67 Finansminister (S): Boriana propagerar intensivt och passionerat för att ska fortsätta vara beroende av olja, bensin och diesel för att driva våra fordon. Jag tror inte att det är det som är framtiden. Anledningen till att jag talar om både coronaviruset och –är de problem som människor som är beroende av bensin- och dieselbilar får på grund av världshändelser som ligger långt utanför deras kontroll. Det som har hänt med oljepriset är väl ett ypperligt bevis för att det utöver klimatskäl finns andra goda skäl för att ställa om fordonsflottan till att drivas på annat än bensin och diesel. Jag ser till skillnad från Boriana framför mig en framtid där vi kan köra våra bilar på inte bara el utan också biodrivmedel. Det ska allra helst vara biodrivmedel som är producerat här hemma i . Jag delar inte Boriana Åbergs passion för att vi ska ha just olja i våra tankar. Däremot tror jag att vi båda är passionerade för just bilen och för hur viktig bilen är för att man ska kunna ta sig till jobb och arbete i hela . Därutöver ger bilen en otrolig frihet att transportera sig också . Jag är alltså passionerad när det gäller bilen, men jag delar inte Boriana Åbergs passion för att den ska vara just fossildriven. 68 BORIANA (M): Jag propagerar inte för fossilbränsle utan för förnuft och ansvarskänsla. Jag propagerar för att regeringens beslut ska fattas med hänsyn till de människor som berörs. Självklart står vi moderater för att miljön ska värnas och att vi ska övergå till fossilfria bilar, men det måste ske med hänsynstagande till de människor som äger dessa bilar och som inte har råd att byta ut dem. Det gäller inte minst med tanke på hur mycket dessa bilar kostar. Jag är inte ensam om att tycka detta. Jag undrar om ministern har missat att det finns en hel folkrörelse med drygt 600 000 medlemmar, 2.0, som verkligen kämpar för alla människors rättighet att välja var de ska bo och vilket jobb de ska kunna ta utan att behöva flytta någonstans där det finns kollektivtrafik. Det gläder mig att ministern trots allt uttrycker en passion för bilar och för den frihetskänsla som bilen ger. Jag hoppas verkligen att finansministerns vurm för frihet smittar av sig även till hennes beslut, för sänkta skatter ger frihet. Sänkta skatter på bensin och diesel, som vi moderater vill genomföra, ger friheten att kunna bosätta sig där man vill och ta det jobb som man vill ha. 69 Finansminister (S): Jag vill börja med att påminna om att höjde bensinskatten i varje budget som de lade fram under alliansåren liksom även i den budget som de tryckte igenom i . Det kan vara viktigt att påminna om detta när man hör på Boriana . Man kunde få intrycket att har drivit en annan politik tidigare. Ja, jag är en passionerad bilåkare, och bilen är en av mina käraste ägodelar. Den innebär en otrolig frihet. Men just för att jag vill att människor även ska ha möjlighet att känna den frihet som det innebär att inte bara ha en bil utan att också kunna köra den tycker jag att det är helt nödvändigt att ställa om fordonsflottan. Bensinpriset varierar inte bara, utan kommer oljan att bli dyrare och dyrare. Den möjlighet som människor med normala inkomster också ska ha för att kunna transportera sig med bil bygger på att vi har byggt om fordonsflottan så att man kan köra bilarna på inhemskt producerat biodrivmedel eller köra elbilar. Detta är framtiden. Det som Boriana propagerar för kommer att minska möjligheterna för vanligt folk att köra bil . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 20 Svar på interpellationerna 2019/20:307 och 308 om RUT-avdraget 70 Finansminister (S): har frågat mig om jag bedömer att RUT-avdraget är en effektiv arbetsmarknadsåtgärd, och på vilka grunder jag motiverar att avdraget bör finnas kvar. har också frågat mig hur jag motiverar en utvidgning av RUT-avdraget och en höjning av taket när regeringen bedömer att den ekonomiska ojämlikheten kan komma att öka ytterligare. har frågat mig om det är min avsikt att utvidga RUT-avdraget och höja taket i stället för att satsa motsvarande skattemedel på välfärden, och hur jag i så fall motiverar åtgärderna. Delar av regeringens politik bygger på januariavtalet, som är en sakpolitisk överenskommelse mellan Socialdemokraterna, de gröna. fråga är ställd mot bakgrund av den del av januariavtalet som anger att RUT-avdraget ska utvidgas med fler tjänster och taket höjas. Utredningen överlämnade ett delbetänkande i vilket utredningen föreslår att RUT-avdraget ska utvidgas med tvätt‑, möblerings‑, transport- och trygghetstjänster. Utredningen föreslår också ett höjt tak till . Betänkandet har skickats ut på remiss. Utredningens förslag och remissinstansernas svar kommer därefter att beredas inom . Jag välkomnar all djupare analys av olika reformer och vilka effekter de har. I den fortsatta beredningen kommer jag därför att noga följa vilken effekt utvidgningen av RUT-avdraget bedömts ha för sysselsättningen och den ekonomiska jämlikheten. 71 (V): Regeringen har argumenterat för att skattereduktionen för hushållsnära tjänster, , skapar sysselsättning och att personer med kort utbildning kommer in på arbetsmarknaden. Men enligt en studie från Tillväxtanalys är RUT-avdraget dels en mycket dyr arbetsmarknadsåtgärd, dels missar det den tilltänkta målgruppen. Även har kommit till liknande slutsatser liksom och Samhälle. En stor andel av de individer som har sysselsättning genom subventionerade företag hade året före anställning i ett annat förvärvsarbete. Staten har alltså subventionerat anställningar för personer som ändå skulle ha fått arbete. Det måste ändå sägas vara ineffektivt och kostsamt. Dessutom visar det sig att av de personer som arbetar i RUT-företagen har gymnasieutbildning eller gymnasie- och högskoleutbildning. De är alltså rätt välutbildade. egen statistik visar tydligt att gruppen höginkomsttagare är överrepresenterad bland dem som har använt sig av RUT-subventionerna, medan den delen med lägst inkomster knappt återfinns i statistiken. Även visar på samma sak. Framför allt höginkomsttagare – den femtedel av befolkningen som har högst inkomster – använder över hälften av avdragsbeloppet. Det är människor som är friska nog att själva städa som får en skattesubvention av staten för att de inte orkar eller vill. Det här är skattesubventioner som alla får vara med och betala, det vill säga även fattigpensionären, den ensamstående mamman och alla andra som på olika sätt har låg inkomst. Skattesubventionen är tydligt riktad till den välbeställda målgruppen, som trycker på för att få fler RUT-tjänster. Den ökar ojämlikheten, vilket regeringen själv konstaterar. Detta är dessutom ett slöseri med skattebetalarnas pengar, inte minst med tanke på hur det ser ut i välfärden där det dras ned på städning på skolor, sjukhus och vårdcentraler. Man drar även in hemtjänst och drar till och med ned på maten i förskolorna. Regeringen har sagt sig vilja se en utvidgning av systemet, trots att den själv säger att ojämlikheten bedöms öka och att sysselsättningseffekten av reformen har varit mycket begränsad. Därför har jag frågat finansministern om hon anser att är en effektiv arbetsmarknadsåtgärd och på vilka andra grunder hon annars motiverar att man ska utvidga avdraget eller att det bör finnas kvar. Jag har också frågat om hon anser att en utvidgning av RUT-avdraget påverkar ojämlikheten. Om det gör det i negativ riktning undrar jag varför det ska utökas ytterligare. Som svar från finansministern har jag fått följande: ”Jomen, vi har kommit överens om det här med , och . I övrigt tänker jag fortsätta följa frågan.” Alla de rapporter som har kommit visar exakt samma sak. Ambitionerna med var bland annat att det skulle minska svartjobben, men de finns kvar. Det skulle även vara ett sätt för människor som hade svårt att komma in på arbetsmarknaden att få ett arbete. Även detta argument har fallit. Ytterligare ett skäl var att människor som själva inte vill städa skulle använda sin tid till att lönearbeta. Inte heller detta håller. Alla argument för RUT-reformen har alltså fallit. Man hade argumentet att människor med utländsk bakgrund skulle komma i arbete. Men de icke skattesubventionerade branscherna, såsom städning på sjukhus, skolor och vårdcentraler, har lyckats bättre. Det gäller även . Alla argument för RUT-reformen har fallit. Det är kris i välfärden. Ändå ska vi bara fortsätta följa frågan. 72 (V): Som avslutade med att säga är det kris i den svenska välfärden. Runt om i landet pågår nedskärningar. Vi har fått ta del av detta , i . När kommunen ska spara pengar får barnen på fritis äta max en mjuk macka per måltid. Så lyder det nya direktivet. därifrån, i min egen hemkommun , sker det nedskärningar i skolan som leder till ännu större skolklasser, och det är lärarna som får ta konsekvenserna. I samma region planeras för att minska antalet anställda på sjukhusen, trots att vårdköerna redan är långa och personalen springer och inte hinner återhämta sig. Vissa kommuner går över från varm mat till kylda matlådor i . Så här ser det ut runt om i kommunerna i . I det läget väljer regeringen att säga sig vilja utöka RUT-bidraget. I det läget väljer regeringen flera utökade bidrag till medel- och överklassen. All statistik visar tydligt att gruppen höginkomsttagare är överrepresenterad bland dem som använt sig av RUT-avdraget, medan den del av befolkningen som har lägst inkomster knappt återfinns i statistiken. presenterades också ett delbetänkande av , där man förutom höjt tak vill utvidga tjänsterna till att även omfatta transport av tvätt, montering av nya möbler, körning av till loppis, ommöblering och vattnande av välbeställdas blommor när de är på semester. Man undrar om det är något de rika klarar av utan att få bidrag för det. Ska vi alltså ta ett gemensamt samhällsansvar för att de välbeställda ska ha någon hemma för att vattna blommorna? Men oavsett hur finansministern väljer att utvidga tjänsterna och gå vidare med den här utredningen kommer pengarna från samma pott, nämligen våra gemensamma skatter. Det som däremot är helt väsentligt är den skeva profilfördelningen och vilken målgrupp pengarna går till. De går helt enkelt just till de rikaste, framför allt i de rika områdena runt och de andra rika områdena runt om i landet. Det är just den här målgruppen som är i behov av den extra guldkanten, eller hur? Man ställer sig då frågan: Varför satsas det mer på bidrag till de rika än på jämlikhet? Varför ska skattemedel gå till ganska märkliga tjänster för de rika i stället för att gå till landets mest utsatta eller för den delen till vår gemensamma välfärd? Varför ska skattemedel gå till att subventionera höginkomsttagares livsstil i stället för att jämna ut klyftorna i samhället? Vem vill vi som samhälle främst vara till för och hjälpa – den som saknar det mest grundläggande och befinner sig på det lägsta trappsteget eller den rika villaägaren högst uppe i trappan som vill möblera om hemma? Svaret på den frågan bör vara självklart. Men tyvärr är det inte så i Socialdemokraternas . I Socialdemokraternas måste uppenbarligen varje lågavlönad ge av sina skattepengar, så att de högavlönade kan plocka ut höga RUT-bidrag för att få städat i hemmet eller få sina pooler rengjorda. Det är naturligtvis inte rimligt att vi genom våra skatter gynnar de högavlönade med gigantiska bidrag, medan kommunerna har svårt att klara sina åtaganden inom välfärden. Summan som staten betalade ut i RUT-bidrag var 5,6 miljarder. Det närmar sig nästan . Jag tycker att finansministern ska fundera lite kring hur mycket kommunerna fick i bidrag och hur mycket extra bidrag det var i den satsningen. Där finns en rejäl skevhet. Det är uppenbart att ett utökat RUT-avdrag ingår i den rejäla högersväng som regeringen gör i den ekonomiska politiken. Vi fick inte riktigt svar på varför man ska ha fler bidrag till överklassen i stället för att satsa på välfärden. Det är min fråga. 73 Finansminister (S): Det finns naturligtvis mycket att fundera på efter de utvärderingar som har kommit vad gäller RUT-avdraget. Det har rått ganska stark konsensus bland de ekonomer i som analyserat RUT-avdraget om att det var en skattesänkning som i praktiken var självfinansierande. Den analysen har helt omkullkastats av de rapporter som har kommit. Där tycker jag att det finns mycket att fundera på. Inte minst tyder detta på att de sysselsättningsberäkningar som ekonomer gör av enskilda skatteförändringar verkligen måste tas med en stor nypa salt. Man har uppenbarligen varit alldeles för optimistisk och rent vilseledande i de här frågorna. Därför är jag också väldigt glad över att vi i samarbete med såg till att sysselsättningseffekter av enskilda förslag inte längre redovisas i budgetpropositionen. Det var någonting som alliansregeringen gjorde. De här siffrorna visar att det var grovt missvisande information man lämnade till . Jag tycker att det är väldigt bra att vi kunde ta bort detta tillsammans. Man måste naturligtvis vara oerhört försiktig med sysselsättningsberäkningarna framöver. Utredningen vad gäller utvidgat RUT-avdrag har precis kommit och är nu ute på remiss. Vi kommer naturligtvis att titta på remissvaren. Självklart kommer de här utvärderingarna att vara en del av den diskussionen. är det så att vi har en politisk överenskommelse. Som väl känner till är jag en person som står bakom de överenskommelser som jag har slutit. 74 (V): Ja, det var bra att vi tog bort de beräkningarna, för de var helt missvisande, vilket vi också egentligen visste när den borgerliga regeringen införde . Alla argument de hade har som sagt fallit. Verkligheten brukar komma i kapp. Så ser det ut. Låt oss då titta på verkligheten och de utvärderingar som har gjorts! Tillväxtanalys kom fram till att varje RUT-jobb har kostat mellan 1 ½ miljon och 2,3 miljoner. Det motsvarar rätt många jobb i välfärden för undersköterskor, förskollärare eller sjuksköterskor. Vidare har man konstaterat att har gymnasieutbildning eller högre utbildningsnivå. har vi arbetskraftsbrist just inom många yrkesgrupper som kräver gymnasieutbildning eller högre. Av dem som har fått jobb i RUT-branschen har enligt granskning en heltidslön. Cirka hälften har en årsinkomst som är lägre än en månadslön för en städare. Vi använder alltså högutbildade människors kompetens till skattesubventionerad städning i privata hem till en mycket hög kostnad. Rapporter från Tillväxtanalys, och visar tydligt hur det ser ut. Visst – har en helt annan rapport, men de är också företrädare för denna skattedopade bransch. Om vi då tittar på vad som händer i kan vi tyvärr konstatera att man där drar in på städningen för gamla. De ska inte längre få sin toalett städad , utan bara . Man drar också in som ska läggas på social omsorg. Den blir halverad. Det ska vara till social samvaro, som vi vet att just ensamhet innebär en stor risk för människor, framför allt äldre människor. Den innebär risk för psykisk ohälsa och depressioner. Dessutom ska man dra in på tillsynen av de äldre. Man ska inte längre besöka dem i hemmet, utan man ska ringa till dem. De 5 miljarder som läggs på skulle kunna användas till att se till att fick de resurser som behövs. På så sätt skulle pengarna komma till mycket större gemensam nytta. Tycker man inte att resurserna behövs i skulle man kunna använda dem till att städa våra skolor, där barn med allergier och astma påverkas av dålig städning, eller våra sjukhus, där vi får infektioner och vårdskador till följd av att de inte städas som de ska. Det skulle vara mycket effektivare och ge större gemensam nytta. som vi har som i sig ökar ojämlikheten, vilket också finansministern har sagt, påverkar också neddragningarna i välfärden jämlikheten i fel riktning. Ojämlikheten ökar på grund av dem, och på grund av ökar den dubbelt. Jag hörde inte ett enda argument från finansministern om att ojämlikheten inte ökar eller varför skulle vara en effektiv arbetsmarknadsåtgärd. Jag uppskattar att finansministern står bakom det hon gör och att hon är ärlig. Det är just för att hon är ärlig hon inte kan ha några argument för varför skulle vara en effektiv arbetsmarknadsåtgärd eller att den inte skulle öka ojämlikheten. Alla argument har fallit. Det är bara borgerlig ideologi. 75 (V): Frågan är: Varför skickar man ut utredningen på remiss? Här får ni i januarigänget helt enkelt hejda er. handlar väldigt lite om vad som är bra för . Det finns inga som helst skäl för att höja taket för och utvidga tjänsterna till att omfatta fler. Vissa tjänster i förslaget är ganska parodiska men provocerande. Det finns tvärtom uppenbarligt väldigt många skäl att backa tillbaka dåliga och kostsamma särlösningar. Jag tycker att om RUT-avdraget, som nämnde, visar konsekvenserna väldigt tydligt. RUT-reformen är väldigt dyr och ineffektiv och når inte riktigt upp till något slags syfte eller träffsäkerhet. Det är dels en mycket dyr arbetsmarknadsåtgärd, dels missar RUT-avdraget sin tänkta målgrupp. Vi har genom tiderna hört RUT-försvararna upprepa att skulle vara självfinansierande. Det är den inte. skulle strypa svartjobben. Det gjorde den inte helt. skulle avlasta slitna småbarnsföräldrar. Det gör den inte. Av RUT-köparna har inte ens barn hemma. RUT-avdraget har alldeles för låg effektivitet och mycket höga kostnader när det kommer till att skapa jobb. Reformen äter upp våra gemensamma skattepengar. I den sektorn får skattebetalarna betala nästan för varje tjänst. Det motsvarar tre fyra jobb i välfärden. är alltså dyrt och ineffektivt. Vill man skapa jobb med skattepengar finns det betydligt billigare och mer effektiva vägar. Det kan till exempel ske genom att anställa fler inom välfärden i allmänhet eller inom i synnerhet. Det ger betydligt fler anställningar och just det som efterfrågas runt om i landet av kommunerna. Jag tror att de flesta föredrar att betala skatt för fler arbetskamrater i välfärden, till eller vården, framför att se sina inbetalade skattepengar bekosta blomvattning eller poolrengöring i de välbeställdas hem. I stället för att Danderydsborna får göra skatteavdrag för att få blommorna vattnade när de är på semester skulle vi kunna ge landets sjuksköterskor, lärare och undersköterskor fler arbetskamrater. Vi skulle kunna stärka både och i landets kommuner som behöver de pengarna mycket mer. Det handlar ytterst om ett politiskt val. Ska skattemedel genom riktade bidrag gå till ommöblering i privatpersoners hem, eller ska skattepengar gå till något annat, exempelvis till att anställa fler inom välfärden? För oss i är det självklart. Vi kommer att kämpa för jämlikhet och strida för att välfärden ska få mer resurser. Vi kommer också att strida mot den medvetna orättvisa resursfördelningen – varje krona som styrs om till hade kunnat satsas på ett helt annat ställe i ekonomin. Det är ytterst ett politiskt val.