prot · H70978 · 2020-02-20 00:00:00 — Man lovar att åstadkomma en fungerande rättsstat och mänskliga rättigheter, men när man sedan redovisar vad man har gjort har man skapat mervärde för nedifrån-och-upp-processer och politisk medvetenhet. Sådana saker är naturligtvis helt omöjligt att mäta på ett objektivt sätt. I svaret säger statsrådet: ”Det forskningen visar, vilket Sida redovisade i en skrivelse till regeringen, är att det finns en positiv effekt av demokratibiståndet på demokratiutvecklingen.” Men, , hela formuleringen i skrivelsen lyder så här: Det har en positiv om än svag effekt på demokratiutvecklingen. Förväntningarna på resultat på nationell nivå ska hållas på en låg nivå. Sannolikheten är liten att demokratibiståndet ska leda till att en auktoritär stat övergår i en demokratisk. Ni tror att ni kommer undan med sådana här smålögner, eftersom biståndet kanske inte granskas så ofta av journalister. Men här i riksdag läser vi våra fotnoter, och här kommer ni inte undan. Samma sak gäller den påstådda lagen mot barnäktenskap i . slirar statsrådet lite grann på vad som står i svaret på interpellationen. Där står det: ”Arbetet ledde bland annat till ett utkast till ett lagförslag som dock ännu inte har antagits.” Men det är inte det som står i Sidas årsredovisning. I Sidas årsredovisning står det att parlamentsstödet ledde till ett förbud mot barnäktenskap. Men det är ju inte sant, eller hur? Ingen sådan lag har antagits. Skälet till att jag tar upp detta är att det är uppenbart att Sida utnyttjar det faktum att väljarna inte riktigt har koll på allting som händer ute i världen och att man därför känner sig bekväm med att påstå saker som inte är sanna. Jag misstänker att om man detaljgranskade den här redovisningen skulle man upptäcka betydligt fler sådana här smålögner, men det har jag tyvärr inte haft tid att göra. Jag måste fråga statsrådet om han tycker att det här är okej. Jag vill också påpeka att jag inte säger att ingen utvärdering av effekten har skett. Det jag säger är att ingen riktig impact assessment har skett. Det är det som är poängen här. Och jag väntar fortfarande på förklaringen om hur dansen bidrar till demokrati. 21 Statsrådet (MP): Jag vill bara vara tydlig med att det inte i första hand är jag och Sida som slirar på sanningen, utan det är som plockar ut detaljer och lägger saker i min mun och i Sidas mun som vi inte riktigt har sagt. Trots de stora insatser vi nu gör på klimatområdet har vi inte lyckats vända utvecklingen i världen. Det är också så på demokratiområdet, och det är ingenting som jag undanhåller. Jag säger att det är skälet till att vi måste förstärka de här insatserna i flera delar av världen och rikta dem till rätt områden. Demokratiutvecklingen går åt fel håll. Det är jag inte ensam om att säga, utan det säger man inom alla institut som bevakar och forskar på området. En stor del av världens befolkning, kanske till och med en majoritet av världens befolkning, lever i länder där utvecklingen går åt fel håll. Svenskt bistånd har inte lyckats vända utvecklingen. Det är ingenting som man behöver undanhålla eller skämmas för. I ett globalt perspektiv är det ganska små insatser vi har lyckats göra än så länge, men för de människor som berörs har de ändå varit viktiga. Jag håller med om att utvecklingen i har gått åt drastiskt fel håll . Men vi vet inte vad som hade hänt om vi inte hade varit där, om det civilsamhälle hade funnits som ändå finns där och som försöker göra någonting mot den negativa utvecklingen. Jag anser att man måste kunna hävda att det har gjorts positiva insatser i världens länder, även om utvecklingen totalt sett eller i det landet sammantaget går åt fel håll. Jag är mycket bekymrad över både demokratiutvecklingen i världen och hur det ser ut i , för vi ser hur partier med en historia som inte alls är positiv till demokrati växer och tar större utrymme. Vi har en samhällsdebatt i många sociala medier där alltmer hot och hat dominerar. Vi måste alla som värnar om demokrati, yttrandefrihet och pressfrihet göra vad vi kan för att vända den här utvecklingen, för jag tror att det är en väldigt farlig trend som vi är inne i. Jag tycker att det är oroväckande att behöva stå i en talarstol och möta riksdagsledamöter som bara har som syfte att misskreditera och misstänkliggöra insatser för att försöka få till en anständig värld. 22 (SD): Jag väntar fortfarande på ett svar: Hur bidrar dans och teater till demokratisering i ? Du får en chans till här, och vill jag ha ett rakt svar. Jag tycker att sätter lite huvudet på spiken när han säger att vi inte vet hur det hade sett ut i om vi inte hade varit där. Nej, och det gör vi inte därför att vi inte har någon riktig uppföljning av effekterna av biståndet. Hade vi haft en riktig och rejäl impact assessment av våra projekt hade vi antagligen vetat vad som hänt om vi inte hade varit där. Jag måste också upplysa biståndsministern om vad som är uppgift. Vi granskar regeringen. Det är alltså min uppgift att läsa era utvärderingar och skrivelser och hitta fel i dem; det är det jag får betalt för. Att klandra mig för att jag står här och gör det tycker jag är ganska lågt. Det är därför vi finns här, . Jag skulle också snabbt vilja återvända till lagförslaget om barnäktenskap. Det är inte så att jag snöar in på frågan, men jag tycker ändå att den är indikativ för mycket av biståndet generellt. Frågan om barnäktenskap är komplicerad i många kulturer. Det pågår en ganska livlig debatt i många utvecklingsländer mellan traditionalister å ena sidan och kanske modernister, om man vill uttrycka det så, å den andra. Men det är ju inte så att de här personerna har upptäckt att barnäktenskap är fel därför att en svensk har åkt ned dit och tillrättavisat dem. Det finns massor av människor i de här länderna som tycker att det är fel. Och det är en process som i de flesta fall, tror jag, kommer att leda fram till förbud, med eller utan svensk hjälp. Många av den här typen av insatser tror jag faktiskt inte behövs. har ett inlägg kvar. Jag är väldigt spänd på att höra ditt svar på hur dans, teater, film och storytelling förbättrar den demokratiska situationen i . 23 Statsrådet (MP): Jag ska ta tillfället i akt att svara på ytterligare två saker. anser att det inte behövs något svenskt arbete mot barnäktenskap, men vi gör tvärtom rätt stora insatser för SRHR och mot övergrepp på barn och ungdomar i många länder, inte minst i . Det har betydande effekt i många fall. I just har varit med och arbetat för en förändring. Man har inte kommit ända fram så att en ny lag har antagits, men det finns ingen anledning att tro att vår insats inte har bidragit på ett positivt sätt till utvecklingen. Jag vet att det har gjort det i många av de andra länder vi jobbar i. Så till dans och annan kultur. I länder med stora konflikter kan samtal och kulturevenemang ofta bidra till att minska konflikter och överbrygga motsättningar mellan grupper och människor vilket leder till en mer anständig och bättre situation i dessa länder. Jag känner stort hopp om att i demokratisatsningen och tillsammans med andra länder kan göra ännu mer och bidra till att världen får en bättre demokratiutveckling. kommer dock inte ensamt att kunna vända det här. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellation 2019/20:320 om statens idrottspolitiska mål 24 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av utvärderingen av statens idrottspolitiska mål. Jag vill först tacka interpellanten för att hon återigen lyfter denna viktiga fråga. Mitt svar är detsamma som det jag lämnade på den likalydande skriftliga frågan från interpellanten . Statens stöd till idrotten är betydande och har ökat under en följd av år. Den frihet och det ansvar som har att fördela stödet är långtgående. Friheten begränsas dock av de mål och syften som beslutat med anledning av propositionen Statens stöd till idrotten och regeringens närmare reglering av hur stödet får användas i förordningen om statsbidrag till idrottsverksamhet. Barnrättsperspektivet och jämställdhet som krav för att få del av stödet betonas särskilt. Regeringen genomför regelbunden uppföljning av statens stöd till idrotten genom Gymnastik- och . I budgetpropositionen redovisar regeringen till medlens användning och indikatorer som följer utvecklingen . I budgetpropositionen framhåller regeringen att den pågående översynen av bidragsreglerna inom behöver påskyndas och leda till förändring. Regeringen aviserade att en nära dialog ska ske med så att behövliga förändringar av bidragsreglerna genomförs utan dröjsmål. Det är förändringar som ska medföra ökad jämlikhet och jämställdhet i statens bidragsgivning till idrottsverksamhet. Idrottsrörelsens frihet att fördela statens stöd till idrotten är för mig en viktig grundbult i vår idrottspolitiska ordning, men denna frihet måste också utövas med insikten om att dessa medel inte får användas på annat sätt än vad har bestämt. 25 (M): Jag tackar idrottsministern för svaret. gjorde kulturutskottet en utvärdering av statens idrottspolitiska mål, med speciell inriktning på barn och ungdomar. Det var ett gediget arbete som blev till ett dokument på över 200 sidor. Det var fyra idrotter som specialstuderades i olika delar av landet: ishockey, fotboll, längdåkning och gymnastik. Det gjordes hundratals intervjuer, och jag vill än en gång tacka huvudsekreterare för ett mycket gediget arbete. Hon har varit utredare , men detta är det mest omfattande arbete hon har gjort. Det är mycket tyngd i detta dokument, och jag hoppas att idrottsministern tar del av det. Jag vill också poängtera att vi i uppföljningsgruppen, där alla partier ingick, var eniga i de ståndpunkter vi kom fram till. Jag ska föredra dem så att ministern får dem tydliga för sig. Gruppens ställningstagande blev att det behövs en översyn av statens stöd till idrotten. Bakgrunden till vårt förslag är att å ena sidan syftar idrottspolitiken till att stödja en fri och självständig idrottsrörelse, å andra sidan ska statens mål och syfte med bidraget också uppnås. Vi ser detta som en svår balansgång. Staten har överlåtit myndighetsutövningen att fördela statsbidraget till och som i sin tur delar ut dessa medel till idrotten. Detta ska ske med utgångspunkt i och i enlighet med mål och vad regeringen bestämmer. Idrotten är fri och självständig, men det innebär inte att det hindrar staten att ställa villkor för de statliga medlens användning, vilket är viktigt att belysa. Ett viktigt mål som beslutade om 2009 är att statsbidrag till barn- och ungdomsidrott endast ska ges till verksamheter som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv. Staten behöver följa upp att det är endast barn- och ungdomsidrott som bedrivs ur barnrättsperspektiv som ska få bidrag. saknas en systematisk uppföljning av denna tillämpning av barnrättsperspektivet inom idrotten. Detta är märkligt eftersom var så tydlig 2009 om att inga föreningar som inte efterlever barnrättsperspektivet ska få medel. Vi vet att det finns föreningar som inte efterlever detta och att det förekommer kränkningar och så vidare. Ändå tar dessa föreningar del av statens medel, trots det tydliga beslutet. Vad gäller utvärderingar deltog till exempel bara 24 av 70 idrotter i uppföljningen av Idrottslyftet. Det är alltså frivilligt att följa upp användningen av statens medel, och det blir därför svårt att följa. Det finns också studier som visar att organisationer och idrottsledare inte följer barnrättsperspektivet och principerna för det. Det finns också forskning på det. Det behövs alltså mer kunskap för att klargöra hur och i vilken utsträckning barn och ungdomar blir kränkta inom idrotten. Utvärderingsgruppen konstaterar också att kunskapen om Idrotten vill, alltså idéprogrammet från , behöver förbättras. Det har också framkommit i olika rapporter att kunskapsnivån behöver höjas. Jag är intresserad av att höra hur idrottsministern ser på detta. När vi nu vet att detta inte efterföljs, hur tänker idrottsministern agera i denna mycket viktiga fråga? 26 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag tackar för att hon lyfter upp denna fråga. Jag har tagit del av kulturutskottets uppföljning av statens stöd till idrotten som gjordes 2017. Det är ett omfattande arbete, vilket också lyfter fram, och jag är glad att kulturutskottet gjorde detta på ett sådant grundligt och ambitiöst sätt. Precis som säger är det fråga om en balansgång för både riksdag och regering när det gäller stödet till idrottsrörelsen. Vi har en fantastisk idrottsrörelse med över 600 000 engagerade och 3 miljoner deltagare, vilket gör det till den största folkrörelsen i . Idrottsrörelsen har och ska ha en stor frihet, och vi har att hantera den som den folkrörelse den är. Det innebär att vi måste vara ödmjuka inför att resultatredovisning för verksamheter inom idrotten, som liksom det övriga föreningslivet bygger så mycket på frivilligt engagemang, inte rakt av kan jämföras med annan statlig resultatredovisning. är det otvivelaktigt så, och jag håller helt med , att de idrottspolitiska målen ska uppfyllas och följas för att man ska få ta del av det stöd vi ger till idrottsrörelsen . Det är såklart betydande medel, men framför allt handlar det om de många barn och unga som ska kunna delta i idrottsrörelsen utan att utsättas för kränkningar, övergrepp, trakasserier och annat som tyvärr fortfarande förekommer inom idrottsrörelsen och andra delar av vårt samhälle. Sedan är de idrottspolitiska målen mycket större än så. Vi ska till exempel sträva efter jämställdhet och ett jämlikhetsperspektiv. Något som belystes i rapporten och som vi tyvärr har sett att många andra rapporter, bland annat från , pekar på är att vi fortfarande har ett stort problem när det gäller jämlikheten inom idrotten. Det finns alltför många barn och unga som inte kommer i kontakt med idrottsrörelsen. Var i landet man bor, vilken bakgrund man har och vilka föräldrar man har påverkar tyvärr i alltför hög grad hur delaktig man är i idrottsrörelse. Jag tror att vi delar ambitionen att vi måste komma åt detta. Det här är något som jag lyfter upp i min dialog med . Jag höll ett tal på där jag betonade hur viktigt det är att idrottsrörelsen tar sitt ansvar. Jag vet att idrottsrörelsen har en medvetenhet om detta. Man tog ett beslut på att se över bidragsreglerna i enlighet med ambitionen från riksdag att göra fördelningen av bidraget mer jämlik. Detta är något man jobbar med . Vi i regeringen har i vår budgetrapportering eller återrapportering till tryckt på att det är viktigt att förändringen sker skyndsamt och ger reell effekt. Med detta sagt strävar jag såklart efter att ytterligare förbättra rapporteringen till . Regeringen har gett i uppdrag att genomföra en fördjupad analys av hur idrottsrörelsen själv kan arbeta för att förbättra sin styrning, sin öppenhet och sitt demokratiska funktionssätt. En särskild analys ska göras av idrottsrörelsens olika verktyg för att upptäcka och komma till rätta med verksamheter där det kan förekomma brottslighet eller övergrepp mot barn. också titta på hur idrottsrörelsen kan utveckla indikatorer som är viktiga för oss och som handlar om att följa upp idrottsstödet. Detta kommer att redovisas till . 27 (M): Tack så mycket för svaret! Utvärderingsgruppen var väldigt tydlig med att statens styrning av stödet till idrotten och utformningen av anslagen behöver bli tydligare, eftersom resultaten är så oklara. Ministern refererade till . Det är absolut inte numerär som saknas – de är väldigt tydliga – utan det är analysen av varför vi inte når de mål som har satt upp och som vi inte får resultatredovisning för. Anslagen till idrotten har ökat betydligt , men det är fortfarande oklart vad som uppnås med de statliga bidragen. Vi vet att aktiviteterna inom barn- och ungdomsidrotten har minskat. Pojkar idrottar mer än flickor, resurssvaga grupper och ungdomar med funktionsnedsättning idrottar betydligt mindre än andra och flickor med utländsk bakgrund idrottar betydligt mindre än pojkar med utländsk bakgrund. Det är här analyserna saknas. Resultatredovisning med numerär är en sak, men det här är kanske viktigare . På grundval av de iakttagelser som gruppen har gjort ser vi att en översyn behövs. Denna översyn behöver omfatta socioekonomiska förhållanden, jämlikhet, jämställdhet, som ministern också uttryckte, och funktionshindrades möjligheter att idrotta, som ofta hamnar i skymundan, samt hur vi kan motverka och hantera kränkningar inom idrotten, som vi vet förekommer. Framför allt behöver regeringens rapportering till fortsätta att vidareutvecklas, och det gäller just analyserna. Detta innebär att regeringen behöver redovisa dels resultatet av de som idrottsrörelsen får i bidrag, dels hur barnrättsperspektivet beaktas inom idrottsrörelsen, eftersom vi vet att det finns utmaningar där. Regeringen behöver dessutom berätta för vilka åtgärder som regeringen avser att vidta eftersom resultaten inte är tillfredsställande utifrån mål. Detta får ministern gärna svara på . granskade statens stöd till idrotten och konstaterade då att resultatbedömningen inte gjorde det möjligt för att bedöma om syftena med statsbidraget till idrotten har uppfyllts. Detta är ganska anmärkningsvärt – det är ändå . Det var inte det då, men det är det . Efter förslag från kulturutskottet beslutade om ett tillkännagivande som innebar att regeringen tydligare skulle redovisa för hur idrottsrörelsen utnyttjar de bidrag som staten beviljar. Problematiken är att vi står kvar i samma utmaningar och problem. Vi talar alltså om , och vi har barn och unga som finns inom idrottsrörelsen. Den kommer jag självfallet också att hylla, men det är inte relevant. Det känns frustrerande att vi fortfarande står där vi står när granskade och det kom ett tillkännagivande 2005 om att regeringen måste komma tillbaka med bättre resultatbedömningar och analyser, som vi saknar. Hur tänker idrottsministern förbättra kommunikationen och analyserna med riksdagsgruppen? 28 Kultur- och demokratiminister (MP): Vi följer den ordning som är antagen för hur vi återredovisar resultaten av de statliga anslagen till idrott inom ramen för budgeten. Med detta sagt jobbar jag för att vi ska förbättra resultatredovisningen. Jag vill börja med att säga några ord om bidragen och bidragsreglerna. Regeringen har i flera budgetpropositioner tryckt på att idrottsrörelsen och behöver ta utmaningen på allvar. Det hela är djupt bekymmersamt och oroväckande, och jag delar verkligen engagemang. Det råder fortfarande ojämlikhet inom idrotten, trots betydande ansträngningar. Det vi har att hantera är egentligen en historisk snedvridning. Stödet till idrotten har gynnat vissa idrotter, som i sin tur gynnar vissa grupper av barn. Detta måste vi jobba med att komma åt, och idrottsrörelsen har en stor hemläxa att göra. Jag är glad att man är medveten om detta inom idrottsrörelsen. Vi har, senast i budgetpropositionen, tryckt på. Man jobbar nu med att förändra bidragen inom rörelsen för att dessa i högre grad ska främja jämlikhet. Detta är ett viktigt arbete, som jag såklart både uppmuntrar och följer extremt noga. Det har skett saker sedan granskningen 2017. Jag är glad över att idrottsrörelsen själv har tagit ett antal steg för att för att förhindra kränkningar, jobba förebyggande och skapa tydligare strukturer för hur man kan anmäla om övergrepp har begåtts. En idrottsombudsman har inrättats och en visselblåsarfunktion skapats. , , är svensk lag, och detta är något som har jobbat mycket för. Detta inskärper ytterligare hur viktigt det är att ingen unge i ska behöva gå till skolan, hem till sin familj eller till idrottsrörelsen och bli utsatt. Vi måste ha bra funktioner som skyddar. beslutade på att registerutdrag från och med årsskiftet ska krävas för ledare som jobbar med barn. Detta är ett viktigt steg i att skärpa kontrollen och skapa trygga och säkra miljöer för våra barn och unga. De uppdrag som brukar ges till att analysera vissa aspekter av idrottsrörelsen i är helt centrala för den fördjupade analys som jag uppfattar att vill ha. Jag har tagit emot den senaste analysen från , och den belyste just jämlikhetsproblematiken. var det jämställdhet, och jag vet att också barnrättsfrågor har belysts. Förutom det löpande uppföljningsarbetet och alla dialoger mellan departement och är det arbete som viktigt. Därför vill jag återigen säga att jag tycker att det steg som jag och regeringen tog är viktigt. Vi gav då i uppdrag att titta på de indikatorer som är kopplade till de idrottspolitiska målen. Det handlar i grunden om hur uppföljning till regeringen och kan utvecklas och om hur vi kan följa upp de ganska komplicerade frågor som har varit inne på och som handlar om styrning, föreningsdemokrati och öppenhet. Syftet med allt detta arbete är självfallet inte att lägga onödiga pålagor på idrottsrörelsen utan att i god dialog hitta sätt att både följa upp de statliga bidragen och medlen, vilket jag tycker är viktigt, och ge idrottsrörelsen möjligheter att utvecklas. 29 (M): ett fantastiskt arbete – på uppdrag såklart. Om det nu kommer analyser är det viktigt att det kopplas förslag till åtgärder som sedan vidtas. Det följer jag gärna upp. Jag vet att den utvärdering som kulturutskottet gjorde har haft effekt. Vi hade tidigare en tvåmånadersregel i stadgarna i . Den innebar att om någon blev kränkt – sexuella övergrepp eller andra kränkningar – och det anmäldes och det gick mer än lades detta ned. Ett specialidrottsförbund hade lagt ned av sina anmälningar. Detta var någonting som vi uppmärksammade och var starkt kritiska till. Där har nu gjort förändringar. Man har alltså lyft fram barn- och ungdomsfrågorna inom idrotten, och det har varit mycket viktigt. Jag vill verkligen poängtera det. Jag har ett ursprung i idrottsrörelsen, och jag hyllar den – de 650 000 ideella ledarna i de 20 000 föreningarna och de 3,2 miljoner medlemmarna. Detta är fantastiska insatser för samhället men också för den enskilda individen. Jag vill verkligen lyfta fram detta. Det är ovärderliga insatser. Dessa människor är verkligen våra vardagshjältar. Jag vill också lyfta fram att de specialidrottsförbund som vi granskade – gymnastik, längdåkning, ishockey och fotboll – har gjort fantastiska delar själva för att förbättra barn- och ungdomsidrotten inom sina grenar. Detta vill jag uppmärksamma. De jobbar mycket bra med detta. Vid uppföljningen måste vi ändå uppmärksamma framför allt de utvecklingsmöjligheter som finns när det gäller statsbidragens funktion och styrmedel och verkligen säkerställa att användningen av medel ligger i linje med de mål och syften som har fastställts av . Avslutningsvis hoppas jag att denna utvärdering kommer till användning. 30 Kultur- och demokratiminister (MP): Mitt mål som idrottsminister är att säkerställa att vartenda barn i detta land har samma chanser att träna och tävla som sina klasskamrater, även dem av annat kön eller från annan bakgrund. För detta krävs såklart att fortsätter att utveckla sitt stödsystem men också fortsätter att utmana gamla normer. Men vi från staten måste också se över vad vi kan göra. Jag menar att den övergripande utmaningen handlar om hur vi ser till att idrotten når alla. Vi har länge sett en negativ trend. Vi har sett att barn slutar med idrott tidigare och att deras bakgrund spelar allt större roll för tillgången till idrott. Och vi har fortfarande en bra bit kvar för att säkra att tjejers och killars idrottande ges samma stöd. Barnperspektivet ska alltså genomsyra alla politikområden och måste självklart också genomsyra idrottspolitiken. Barn och unga ska ges möjlighet till delaktighet och inflytande inom idrotten. Men framför allt måste idrotten vara en trygg plats. Detta är, fru talman, särskilt viktigt för de barn som inte upplever denna trygghet i familjen eller i skolan. Barnperspektivet har varit föremål för flera uppföljningsuppdrag till .