prot · H709148 · 2020-09-03 00:00:00 — har det förts en diskussion om att annektera stora delar av och det område som palestinierna formellt kontrollerar. Även om detta inte görs fullt ut i praktiken är det ändå det område som i tidigare överenskommelser har fördelats till palestinierna. Detta har, bland annat efter de amerikanska utspelen kring en långsiktig lösning, spätt på motsättningarna och splittringen i området. Vi försöker i stället arbeta för att åstadkomma fred och försoning. Jag var nere i och för inte så länge sedan och talade med representanten för den palestinska myndigheten och för premiärministern men också med statsråd från den israeliska regimen. Jag tog då tydligt upp just demokratifrågan. Det behövs faktiskt en lösning där både och är överens om att det ska hållas allmänna val i området. Det behövs också i östra , där israelerna har mer kontroll över situationen. 19 (KD): I svaret sägs det att man från palestinskt håll och från presidenten har lovat att det inte ska uppmuntras till våld mot israeler, judar. Men tyvärr är det inte så. Vi ser på den palestinska myndighetens officiella hemsida, på Facebook och på Twitter uppmaningar till våld. Jag har engagerat mig i i denna fråga och försöker regelbundet titta på vad det är som sänds ut. tittade jag på ett barnprogram på palestinsk statstelevision. Där visades bilder på kvinnofiguren – satirbilderna görs av en tecknare som används ganska ofta – som ger AK47:or till barn. delade hon ut sten till barn. Man kan där också se hur barn kastar sten på en israelisk soldat. Jag kan visa dessa bilder efter debatten. fick barn skicka in hemmagjorda filmer till den palestinska myndighetens egen officiella barnkanal där de sitter bredvid dömda terrorister som ser ut som att de skulle kunna uppfattas som . Både små flickor och pojkar poserar med en person som är dömd för inblandning i inte mindre än fyra mord. I ett annat program är det fyra- och femåringar som säger att judar är råttor och svin. Jag har med mig en liten docka som beslagtogs av den israeliska tullen för sedan. 4 000 exemplar av dockan skulle delas ut i . Det är en mjukisdocka som föreställer en palestinier som kastar sten. Regeringen och alla politiska partier i anser att det är viktigt att bekämpa antisemitism. I anses det vara en grogrund för en massa elände och att det är viktigt att bekämpa antisemitismen. Vi måste förstå att det är samma sak där nere. Vi kommer aldrig att komma någonvart med fredsansträngningarna om vi inte tar itu med detta. Det är faktiskt så att ger pengar till en mängd olika organisationer som sedan satsas på olika typer av stöd. Men detta frigör utrymme som gör att man kan satsa på olika saker. gav i stöd till terrorister. Det är en stor del av deras egen budget. Här måste vi se sanningen i vitögat. Detta är en utveckling som inte är fredsfrämjande. är en stormakt där nere. betalar ut mycket pengar. Jag är inte emot att man ger stöd. Det finns stora behov. Men måste börja ställa krav. måste se dessa saker, ta upp detta, spela en roll och trycka på. Annars kommer vi aldrig att komma någonvart. 20 (KD): Jag noterade att biståndsministern kallade för regim. Det tycker jag är lite hårt, eftersom det verkligen är en demokrati som vi talar om. Ordet regim använder man ofta om vissa andra regimer runt om i världen. Jag noterade också att ministern inte gav svar på min fråga om regeringen och ministern själv har följt upp det egna styrdokumentet för att faktiskt se vart pengarna går. Hur följer man upp detta när man själv är så noga med att säga att man förväntar sig att insatserna ska stärka demokratiskt styrda offentliga palestinska institutioner, stärka yttrandefriheten inklusive fria och oberoende medier, öka politiskt inflytande och stärka åtgärderna för mänskliga rättigheter för kvinnor och barn? Denna fråga fick jag inte svar på. Sida är och arbetar för att människor som lever i fattigdom själva ska kunna förbättra sina levnadsvillkor. Det är mycket bra. Men varför går medel genom Sidas försorg till exempelvis Palestinagrupperna i ? Går man in på deras hemsida kan man länka till Bojkotta Israel-rörelsen, BDS. Förbundsdagen, det tyska parlamentet, har beslutat att stämpla BDS-rörelsen som antisemitisk. BDS-rörelsens kampanj att bojkotta artister och varor påminner om det mest hemska kapitlet i tysk historia och utlöser minnet från nazisternas slogan: Köp inte från judar! Min fråga är: Hur kan det vara möjligt att pengarna kan gå från Sida på detta sätt, och är det inte dags nu att det blir en revision av detta som verkligen går på djupet med vart våra skattepengar går, så att vi får klarhet i att pengarna inte går direkt ned i terroristernas bakficka? 21 Statsrådet (MP): Jag måste säga att jag blir ganska upprörd över framför allt inlägg här. Han påstår att vi satsar 1 ½ miljard kronor som i praktiken går till terrorister. Det är fullständigt felaktigt. Jag tycker inte att man ska fara med en sådan osanning. Jag tycker att det bästa vore om kunde be om ursäkt för det påståendet, för det har inte med verkligheten att göra. Vi ger inte något penning- och budgetstöd till den palestinska organisationen. Vi ger enligt den nya strategin ett stöd på 1 ½ miljard . Den absoluta merparten går till civila organisationer utanför den palestinska myndigheten. Att de insatserna skulle bidra till terrorism är fullständigt felaktigt. Det är tvärtom. De insatser vi gör bidrar till att bygga upp ett civilt samhälle och organisationer som kan fungera och arbeta för fred och samförstånd i regionen. Det handlar inte om stöd till terrorism. Jag kan inte instämma i det. Jag kan inte acceptera att den tolkningen görs här, för det är en fullständigt felaktig tolkning av verkligheten. Jag tycker inte att man ska stå här och fara med osanning på det sättet i riksdag. Till kan jag säga att vi följer upp och utvärderar alla olika program och projekt i biståndet. Vi kontrollerar vilken effekten har varit, om vi tycker att det är rimligt att man fortsätter, om man ska ändra inriktning och hur det ska gå till. Jag tycker också att insinuationen att Palestinagrupperna skulle stödja terrorism är ganska grov. Det stöd som vi ger går inte till Palestinagrupperna som organisation, utan till en verksamhet som Sida betalar ut pengar till. Det kontrolleras att det är just den verksamheten pengarna går till och inte någonting annat. 22 (KD): Statsrådet blir upprörd. Men vad jag sa var att det totalt sett gick 1 ½ miljard från den palestinska myndigheten till terroristlöner. Officiellt tar regeringen avstånd från bojkott och BDS. Ändå ger man stöd till organisationer som förespråkar bojkotter mot , och det är väl känt att är världens enda judiska stat. Ett exempel är att det ges pengar till Palestinagruppernas hemsida, där det uppmuntras till bojkott och BDS. Frågan är hur regeringen ska ha det. Detta måste hänga ihop. Det jag försökt säga här är att kan spela en betydligt större roll. ger mycket pengar och kan trycka på. Jag tror att det finns en stor möjlighet att budskapet går fram. Som jag var inne på förut pumpar in pengar på olika sätt. Det här möjliggör att det finns medel för att exempelvis ge så här mycket till terroristlöner. Om vi menar allvar med att trycka på mot antisemitism i och säger att det är viktigt måste vi göra samma sak när det gäller våra kontakter med den palestinska myndigheten. Det måste bli ett slut på uppmuntrandet till våld i skolorna. Då måste det här budskapet komma från svensk sida: Ska det bli pengar framöver måste vi se att detta upphör. 23 Statsrådet (MP): har inte varit med när jag träffat företrädare för den palestinska myndigheten. Han vet inte vad jag har sagt och hur mycket jag har tryckt på demokratifrågan. argument handlar om att vi skulle sluta ge pengar. Använder man det argumentet gentemot dem får man svaret: Ni ger ju inga pengar till oss. Det är det svar som kommer, eftersom vi inte ger pengar till den palestinska myndigheten. Men verkar inte riktigt acceptera att det är på det sättet. I allt väsentligt går pengarna till helt andra saker. Vad jag minns nu finns det ett enda projekt, ett miljöprojekt som handlar om vattenrening, som vi bidrar till när det gäller myndigheterna. Men det finns inget som helst budgetstöd till den palestinska myndigheten. Den palestinska myndigheten skulle nog inte glädjas om vi tog bort pengastödet till frivilligorganisationer, men det är ingenting som finansierar deras verksamhet. Men jag står gärna och ofta upp och talar med palestinska företrädare om att de måste satsa på ett demokratiskt val. Jag tycker att det är förfärligt att det har dröjt så . Det finns förklaringar, vilket man måste se. Men det betyder inte att vi inte ska kräva att det blir demokratiska val . Det står i den strategi som vi har har antagit att Sida ska arbeta för det, och det är en skärpning jämfört med den tidigare strategin. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2019/20:445 om nordiskt samarbete under coronapandemin 24 Statsrådet (S): har frågat mig vilka slutsatser jag drar av hur de olika nordiska länderna hanterat pandemin, vilka risker jag ser med att hanterat frågan om att stänga och öppna gränser på vad som kan ses som ett dysfunktionellt och icke harmoniserat sätt och hur jag avser att möta dessa risker. Vidare har frågat mig hur jag avser att agera för att stärka nordiskt samarbete. De nordiska länderna har drabbats olika hårt av covid-19-pandemin och har valt delvis olika strategier för att minska smittspridningen. Till exempel har de gränsrestriktioner som våra grannländer infört fått omfattande konsekvenser, inte minst i våra integrerade gränsregioner – för gränshandel, besöksnäring och de vardagliga kontakterna över gränserna. Situationen innebär att den naturliga gemenskap och det ömsesidiga beroende som byggts upp i gränsregionerna nu riskeras. Jag har haft kontinuerlig kontakt med mina respektive kollegor i de nordiska länderna. Även andra statsrådskollegor samt statsministern har varit i kontakt med sina nordiska kollegor. Statsministern deltog bland annat i ett nordiskt statsministermöte , då bland annat gränsfrågorna diskuterades. De nordiska smittskydds- och hälsovårdsmyndigheterna har under hela pandemin haft ett tätt samarbete med utbyte av information och erfarenheter. I våra kontakter med de nordiska länderna har vi särskilt framhållit de regionala skillnaderna i smittspridningen och vikten av kontinuerlig dialog. Vidare har vi verkat för flexibla lösningar genom regionala eller lokala öppningar av gränserna. Därutöver har vi informerat om de svenska åtgärderna för att bemöta covid-19-pandemin. Det finns vissa skillnader avseende vilka åtgärder som har vidtagits i de olika nordiska länderna för att hantera pandemin. Det finns även skillnader mellan länder inom EU liksom globalt. Vilka åtgärder som har vidtagits kan ha flera olika orsaker, och det påverkas ofta av respektive lands nationella kontext. I huvudsak finns det dock likheter vad gäller vidtagna åtgärder för att minska smittspridningen, till exempel att rekommendera social distansering och att människor ska stanna hemma om de är sjuka. Genom konstruktivt och pragmatiskt samarbete har den mest nödvändiga arbetspendlingen kunnat fortsätta även under covid-19-pandemin. Det har varit viktigt för att värna samhällskritiska funktioner, som till exempel fortsatt försörjning av personal till sjukvården. Vissa lättnader har också skett , men situationen är fortsatt otillfredsställande. Covid-19-pandemin har visat att vårt nordiska samarbete kan stärkas i vissa avseenden. Jag har därför föreslagit för mina samarbetsministerkollegor att vi ska tydliggöra vårt ansvar för hur vi i kan samverka mer effektivt i gränshindersfrågor. Det behövs en dialog innan beslut fattas som påverkar medborgares rörlighet över gränserna. För mig som utrikeshandelsminister och minister med ansvar för nordiska frågor är detta en mycket angelägen fråga. Den fortsätter att aktivt arbeta för att hitta lösningar vad gäller gränsfrågor och resande inom , detta inte minst för att se hur vi tillsammans kan begränsa de negativa effekter som restriktionerna fått i gränsregionerna och hur gränserna steg för steg åter kan öppnas på ett ansvarsfullt sätt. Från den sida vill vi öppna upp hela , och det fortsätter vi att arbeta för. 25 HANS (M): Fru talman och statsrådet! Ambitionen hos de nordiska regeringarna, formulerad via , är att ska bli världens mest integrerade region. bär inte spår av att detta skulle vara världens mest integrerade region. Jag brukar faktiskt berömma statsrådet . Hon är en av de ministrar som jag tycker oftast svarar sakligast och mest koncist på de frågor som ställs både här i kammaren och när vi har andra överläggningar, exempelvis med delegation. Jag måste dock säga att jag tycker att statsrådets skriftliga svar, som säkert är utarbetat av ett antal tjänstemän, inte präglas av den pregnans som jag är van vid från statsrådet. Jag tänker därför muntligen försöka upprepa en del av de frågor som jag hade i min skriftliga interpellation, som är besvarad. Den första frågan är: Vad gör statsrådet för bedömning av varför detta sker? Varför har dessa stängda gränser i mött ? Statsrådet skriver i sitt svar att de nordiska länderna har drabbats olika hårt. Det är en sanning med viss modifikation, för coronaviruset har gått fram över vår del av världen på ett ganska likartat sätt. Däremot har vi otvivelaktigt hanterat det på olika sätt. Vi i vet mycket väl att vi har denna fruktansvärda börda av minnen, hågkomster och erfarenheter att bära oss i form av den död som har kommit på våra äldreboenden. Det skiljer ut från de övriga nordiska länderna. Det tror jag också är en förklaring till att i större utsträckning har mötts av den här typen av stängda gränser i vårt . De andra länderna har reagerat mot och vårt sätt att hantera detta. Jag tror inte att regeringarna och ministerkollegor i , och har gjort detta för att vara elaka. Min första fråga är alltså: Varför? Den leder snabbt över till den andra frågan: Vilken typ av riskbedömning har regeringen gjort när man valde den svenska coronastrategin i förhållande till hur den skulle uppfattas av andra länder? Återigen: Jag tror inte att de motåtgärder har drabbats av grundar sig på elakhet i , och . Vi kan väl vara ganska eniga om att en hel del har gått sönder i det som skulle bli världens mest integrerade region. Därför ser jag i slutet av statsrådets svar att det antyds att någon form av initiativ ska tas. Men det vore intressant att få höra om det finns något mer konkret. Hur går vi vidare? Jag tror att något måste göras. Vi måste återupprätta rörligheten, men jag tror också att vi måste värna den nordiska identiteten. Det finns också en fråga som över huvud taget inte berörs men som jag ändå ställde. Den gäller huruvida statsrådet vill öppna för en nordisk coronakommission. drev här i , mot regeringen, att vi skulle ha en coronakommission. Till slut fick vi en coronakommission på plats – dessutom utan politiska överrockar, vilket var en välgärning. Jag undrar hur statsrådet ställer sig till denna tanke på en nordisk coronakommission. Det är en idé som för övrigt inte är min utan som är framförd av . Jag tror att det nu är viktigt att hantera de typer av olika bilder som vi har i ett som har mött och delvis fortfarande möter stängda gränser. Det finns en verklighet i , på departementen och på UD. Men det finns en helt annan verklighet i , i , i och i . Den tror jag att vi också måste värna utanför . 26 Statsrådet (S): Jag instämmer med om att det inte råder några tvivel om att det nordiska samarbetet har ställts inför stora utmaningar under covid-19-krisen. Visionen om att bli världens mest hållbara och integrerade region är satt under hård press. Det förändrar inte vårt långsiktiga mål att sträva mot denna vision. Jag tycker tvärtom att krisen har gjort att visionen blir ännu viktigare. Krisen har visat att det är ännu viktigare att förverkliga visionen. Jag ska gärna svara på frågorna och i vanlig ordning göra det som jag tycker att vi normalt sett har en bra dialog kring, även om vi inte är överens om alla svar. Om vi talar om varför man har stängt ned tror jag att det beror på att vi har haft en kris som slog till väldigt snabbt. Det blev akuta åtgärder i varje land, och man fattade något annorlunda beslut. Jag beklagade redan då, mars, att man fattade nationella beslut utan att överväga att också se på den nordiska kontexten. Man lade inte i vågskålen för sina beslut vad detta innebär för våra gränsregioner. Som påpekar, fru talman, är verkligheten för gränsregionernas medborgare och deras vardag en annan. Att inte ta med detta i besluten när man vidtar så avgörande åtgärder som att stänga gränserna är naturligtvis beklagligt, olyckligt och inte hållbart i en gemenskap som ska gå mot den vision som vi just nämnde. Denna snabba och okoordinerade nedstängning var olycklig. Jag ser också att länderna i , ett efter ett, vaknar upp och säger: Så här kan vi inte ha det. Jag vill inte spekulera i exakt varför andra länder fattade de beslut de har fattat vad gäller gränsrestriktioner och när det gäller hur de nu öppnar upp. De har ju också valt ganska olika sätt att öppna upp. har öppnat helt , går fram och tillbaka nästan när det gäller olika regioner och har gjort en delregional öppning. Det ser alltså olika ut även . Den exakta bakgrunden till varje nationellt beslut vill jag inte spekulera i. Däremot kan man säga att det självklart är så att är hårt drabbat. Vi har tillsatt en kommission som ska lämna ett svar på frågorna. Vi har inte svaren här , men vi har en hypotes kring att detta är en klustersmitta. var hårt drabbat. Det var många resandeströmmar och så vidare. Vi ska inte gå in på det i den här debatten, men har absolut varit hårt drabbat. Vi har dock också baserat vårt beslut i den att inte stänga gränserna på de rekommendationer som kommer bland annat från den europeiska smittskyddsmyndigheten om att gränsstängningar inte är ett effektivt medel för att bekämpa smittan. Där har de andra länderna valt en annan väg. Som jag nämnde i mitt första svar ser vi det som vår ambition att till varje pris försöka öppna upp igen. Vi verkar i stort sett för det från den sida. När det gäller den verklighet som råder ute i landet finns det en verklighet även här i , det vill säga att detta också har stor ekonomisk betydelse för som nation. av vår export går till de andra nordiska länderna. Sedan finns det en verklighet, en vardag, för våra gränsmedborgare som jag är högst medveten om. Jag har talat med alla kommuner och med de mest utsatta och jobbat för att hitta lösningar där. Jag är fullt medveten om den besvärliga verklighet som det här har försatt våra gränsmedborgare i. Jag skulle ändå vilja återkomma till att har valt en väg som är evidensbaserad även i det här fallet, det vill säga att gränsstängningar inte är en rekommendation från vare sig den svenska eller den europeiska smittskyddsmyndigheten som ett effektivt sätt att bekämpa smittan. 27 HANS (M): känner jag igen statsrådet lite mer än i det från hennes tjänstemän framtagna svaret. Jag vill bara säga några saker. Jag tror att det finns en sak som förenar oss, både statsrådet, undertecknad och de ledamöter som inte finns i kammaren men som utgör kammaren. Det är betydelsen av . Statsrådet berörde det något, men vi ska kanske ännu mer understryka det. är oerhört centralt för . EU är väldigt viktigt – det är vår absolut viktigaste utrikes- och säkerhetspolitiska arena och vår ekonomi. Men är vår gemenskap. Här finns våra värderingar. Här finns det gemensamma klimatet. Här finns den gemensamma historien. Här finns den gemensamma politiska kopplingen. Och här finns också, precis som statsrådet nämnde, vår ekonomi. Det här är våra absolut viktigaste handelspartner. De nordiska länderna är syskon, och våra baltiska republiker är våra kusiner. Det här är vår del av världen. Det är därför detta är en sådan tragedi. Och, fru talman, ordet misslyckande måste också användas när syskon tvingas stänga dörren till varandra. Det är det som har skett. Jag delar statsrådets bedömning att många av problemen uppstod på ett tidigt stadium därför att ingen kände till pandemins omfattning och exakta konsekvenser, och därför blev det i sin tur ett antal akuta åtgärder och beslut med, som statsrådet också korrekt benämner det, en bristande koordinering. Statsrådet använde ordet ”avgörande”. Jag delar den synen. Det som är problemet, som statsrådet inte berör, fru talman, är att även fattade ett antal beslut som man nog också får beskriva som avgörande och som kom att uppfattas gå på tvärs mot vad man gjorde i de andra länderna, inte minst i , och . Det blir ibland ett slags självtillräcklighet från svensk sida när vi ska försöka förklara detta. Jag tror att den kanske något bristande ödmjukheten i kombination med den våg av död som slog in med våldsam kraft mot svenska äldreboenden har påverkat detta. Därför är det viktigt att fundera på hur man går vidare, och den frågan kan statsrådet kanske grunna på när det gäller hur man konkret kan göra. Jag tycker att det var viktigt att var drivande i att ställa kravet om och till slut få en coronakommission på plats i , och jag tycker också att det är ett intressant förslag som har väckt om en gemensam nordisk coronakommission. Jag upprepar därför även den frågeställningen till statsrådet, alltså hur man från regeringens sida ser på det. Det finns olika bilder av vilken frustration som finns. Jag skulle kunna trötta statsrådet med att upprepa en del av berättelserna från , , och , men jag tror att statsrådet har hört dem . Innan vi fick de delregionala lösningarna med , då accepterade svenskar från olika områden, inte minst , uppfattades det som frustrerande att vi hade vår gräns öppen. Det gjorde att danska medborgare kom från och till för att handla, gå på restauranger och till och med ta sig via till , men samma gräns, samma dörr in till , var stängd för oss från . Jag tror att känslan av det är någonting som är oerhört centralt för nordiska politiker att bearbeta nu när vi lämnar pandemins 2020 bakom oss. 28 Statsrådet (S): Vi är inne i ett maratonlopp med den här pandemin. Vi har inte svaret än på vilket land som har valt rätt och på huruvida att ha en lockdown i början eller att ha lockdown, öppning och sedan lockdown igen är rätt strategi. Vi ser att länder som har haft en långtgående lockdown har en större smittspridning än och så vidare. Vi ska naturligtvis inte diskutera orsaken till utvecklingen av pandemin i de olika länderna i den här debatten. Men att jag nämner ordet maratonlopp är för att jag precis som vill säga att och den nordiska gemenskapen är något av det viktigaste vi har. Vi måste värna den, och vi måste också därför under de närmaste kanske ett till två åren framåt leva med det här i vågor som går fram och tillbaka när det gäller smittspridningen. ökar det i övriga , och har stabiliserat sig lite. Vi har ingen aning om vart det kommer att ha tagit vägen om . Vi måste ha en dialog och en samsyn om att det är som ska ta sig an sådana här kriser tillsammans och inte var och en för sig. Det är det jag vill jobba för . Jag skulle gärna vilja använda ordet familj, kanske lite vardagligt, för det är så man skulle vilja se på . Jag tror att många vaknade upp lite yrvaket i den här krisen och sa att vi kanske inte var så mycket familj. Men hur kan vi bli det i igen? Och vad gör man i en familj? Jo, när man går igenom kriser löser man dem tillsammans, och man har också en dialog om vilka åtgärder som man ska vidta. Jag skulle vilja återkomma till det jag har nämnt tidigare i mina svar, och det är att jag har föreslagit att vi nordiska samarbetsministrar, som kommer att ses , måste ta fram en samarbetsmodell – man kan använda uttrycket code of conduct – för hur vi nordiska samarbetsministrar ska uppföra oss tillsammans när vi hamnar i en kris eller tar oss ur den här krisen.