prot · H709135 · 2020-06-09 00:00:00 — Tack för frågorna, ! Först och främst anser vi att det kommer att vara svårt för de mindre aktörerna att sluta avtal. Hos de stora aktörerna, som Google, Facebook etcetera, finns ett helt annat maskineri som kan göra det jobbet. Jag tycker att det är minst lika viktigt att titta på de små aktörerna som att titta på dem som har upphovsrätten. Där tror vi alltså att det kommer att bli problem, och det behövs helt enkelt en översyn. Direktivet är inte skrivet för den tid vi lever i. Då kommer jag till min andra del, när det gäller det vi ser som censur eller som en risk att få problem med yttrandefriheten. Det är där jag tycker att det internet vi ser inte kommer att se likadant ut . Det är klart att det kommer att finnas problem – inget system i hela världen kommer att kunna säga om något är satir och humor eller inte, och då kommer huvudregeln bli att man tar bort det. Sedan får du som har lagt upp vad det nu kan vara begära att få det publicerat därför att det är satir eller humor. Det tycker jag inte är rätt väg att gå. 31 (S) replik: Skärpta straff för de allvarligaste fallen av immaterialrättsintrång Så bra med ett tydliggörande – tack, ledamoten ! Då vill jag bara upplysa om att det är väldigt tydligt i DSM-direktivet att plattformarna ska vidta åtgärder som står i proportion till deras storlek, både vad gäller kostnad och vad gäller insats. Jag tror alltså inte att ledamoten behöver vara så orolig för små plattformar. Dessutom finns det ju inget tvång att sluta avtal, utan det är en möjlighet. Det är också så, vilket jag hoppas att ledamoten är väl medveten om, att nya företag – startup-företag – är undantagna. Startup-företag i har också ställt sig bakom direktivet. Att det inte finns något system i världen som är perfekt håller jag verkligen med om. Så är det också – till exempel Youtube använder filter för uppladdning, och stoppas tyvärr en massa material som borde få komma upp. Skillnaden är att jag inte har någon som helst möjlighet att vända mig till Youtube och be dem att lägga upp mitt material. Det får jag i och med DSM-direktivet. Ingen kan alltså garantera att material inte kommer att stoppas i onödan; så långt håller jag med. Det kan hända. Skillnaden blir nu följande: Man ställer krav på plattformar att lösa licensavtal, vilket gör att allt skyddat material som inte är olagligt kan laddas upp. Om ett material som är lagligt stoppas får jag som privatperson större möjligheter att få igenom en ändring. På vilket sätt är Liberalerna emot detta? 32 (L) replik: Jag är fortfarande orolig för de små aktörerna. Även om det ska vara proportionerligt är det fortfarande så att det kommer att finnas problem för de små aktörerna. Precis som vi har en massa människor som har upphovsrätt finns det aktörer som ska ha möjlighet att implementera direktiven om de nya lagarna. Dessutom är jag fortfarande orolig för att huvudregeln kommer att bli att man censurerar först, och sedan får den som har lagt upp någonting på internet möjligheten att be om att materialet ska tas upp igen. Det tycker jag är helt fel väg att gå. Direktivet är skrivet för som vi redan passerat. Därför måste vi göra en översyn av det. Jag tycker inte att detta är så mycket begärt. Det är bättre att vi gör denna översyn , innan detta har implementerats. Därefter kommer det att bli mycket svårare. 33 (MP): Vi debatterar de viktiga immaterialrättsfrågorna. ställer sig bakom reservation 2 i betänkandet. Jag ska kortfattat kommentera det som har varit den stora debatten i detta betänkande, nämligen EU:s nya upphovsrättsdirektiv. I grund och botten är detta ett bra och viktigt direktiv. Det handlar mycket om upphovsrättspersoners rätt till sitt arbete och sin produkt. Ett exempel på det är att man har med frågan om skälig ersättning för kulturarbetare, vilket är någonting som tycker är bra. Skärpta straff för de allvarligaste fallen av immaterialrättsintrång Vi har däremot varit motståndare till hela direktivet eftersom det innehåller delar som vi helt enkelt inte tycker är bra. Det gäller framför allt det som kallas länkskatten och det som kallas uppladdningsfilter. Skälet till det är att dessa delar är alldeles för långtgående. De riskerar att innebära censur, och de riskerar friheten på nätet. Det var därför vi röstade nej när detta kom upp i . Men blev ju nedröstat, och därför ser vi inte någon poäng med att nu komma och försöka att förstöra och obstruera implementeringen av direktivet. Det finns helt enkelt en majoritet för detta, så nu ska det implementeras. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) § 7 Kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning betänkande 2019/20:NU19 Kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning (prop. 2019/20:159) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) En samlad politik för klimatet – klimatpoli-tisk handlingsplan § 8 En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2019/20:MJU16 En samlad politik för klimatet – klimatpolitisk handlingsplan (prop. 2019/20:65) 34 (M): Jag står bakom alla reservationer, men för att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation 5. diskuterar vi den klimatpolitiska handlingsplan som har lagts fram av regeringen tillsammans med och Liberalerna. Eftersom en ny klimatpolitisk handlingsplan presenteras en gång per mandatperiod läggs det bara fram ytterligare sex handlingsplaner , då ska ha nettonollutsläpp av växthusgaser. Varje enskild handlingsplan spelar därför en stor roll för möjligheten att nå våra klimatmål. Därför beklagar jag att regeringen släpar efter vad gäller stora satsningar på till exempel elektrifiering av både vägtransporter och industri och att handlingsplanen inte lever upp till kraven i klimatlagen vad gäller att mäta effekten av de åtgärder som vidtas. Detta är en slutsats som inte bara drar, utan det gör också experterna i i sin granskning av regeringens handlingsplan. kräver att regeringen återkommer med en uppdaterad handlingsplan där klimatnyttan av reformerna utvärderas, så att politiken vet vad som fungerar och inte fungerar. Bara så kan vi få en klimatpolitik som ger resultat. En samlad politik för klimatet – klimatpoli-tisk handlingsplan Klimatförändringarna är här och . Mänsklig aktivitet har det senaste århundradet fått medeltemperaturen att stiga snabbare . Polarisar smälter, och allt fler extremväder drabbar oss i form av översvämningar, torka och bränder. Vi vet tillräckligt för att veta att vi behöver agera. Som experter på SNS eller nationalekonomen brukar säga: Om vi bara gör rätt saker är det en billig investering jämfört med alternativet. Då gäller det också att vi i politiken gör rätt, men när regeringen inte följer upp sina egna satsningar famlar man i blindo. Ytterst krävs globala åtgärder för att minska utsläppen, men måste också ta sin del av ansvaret. Det var mot den bakgrunden som och en majoritet av partierna i denna kammare enades om ett klimatpolitiskt ramverk med klimatlagen, och framför allt det långsiktiga målet att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären. Det är bidrag – ytterst – för att säkerställa att vi når , där världens länder har enats om att hålla den globala temperaturökningen väl och helst under 1,5. Enligt klimatlagen ska regeringen lägga fram en handlingsplan till . Handlingsplanen ska gälla hela mandatperioden och är förmodligen regeringens viktigaste klimatpolitiska dokument. Trots detta saknas, som jag var inne på, tillräckliga satsningar i regeringens politik vad gäller elektrifiering, som är helt avgörande för att minska utsläppen i både industrin och transporterna. Regeringen vill tillsätta en . Det är utmärkt, men har satsningar här och för att elektrifiera vägtransporter och hjälpa industrin att ställa om. Vi satsar sex gånger så mycket som regeringen på laddinfrastruktur för personbilar och tio gånger så mycket som regeringen på att ställa om de tunga transporterna. Vi satsar på att stödja omställningen av industrin och vill se en strategi för koldioxidavskiljning och lagring, CCS och bio-CCS, i . Vi har också starka synpunkter på att regeringen i när efterfrågan på el bedöms öka till 2045 för att industrin ska kunna ställa om till fossilfrihet fokuserar på att stänga ned fossilfria kraftslag. Vi behöver mer av både förnybart och kärnkraft; vi behöver inte ställa olika fossilfria kraftslag mot varandra. Men, fru talman, det här är inte en vanlig allmänpolitisk klimatdebatt. Det här är en debatt om regeringens handlingsplan, om hur den sammantaget leder till att når sina klimatmål och om hur den kan göras bättre. I vår följdmotion redogör för vår syn på regeringens förslag till inriktning för det klimatpolitiska arbetet. Vi fokuserar på fyra områden, som jag kommer att beskriva här . För det första är den största bristen att regeringens handlingsplan inte lever upp till de krav som ställs i klimatlagen på att redovisa vad åtgärderna faktiskt har för effekt för att minska utsläppen. Vi vet ändå att regeringens klimatpolitik, som den ser ut , inte är tillräcklig för att vi ska nå klimatmålen. , som ansvarar för officiella statistik över utsläpp av växthusgaser, konstaterar att utsläppen minskar för långsamt. En samlad politik för klimatet – klimatpoli-tisk handlingsplan Sju av åtta av de klimatåtgärder som genomförts har dömts ut av expertmyndigheter som och som ineffektiva eller som åtgärder som hade genomförts ändå. Både Klimatklivet och bonus–malus, som är regeringens största satsningar och tillsammans kostar drygt 4 miljarder , döms ut av samma myndigheter för att vara dyra utan tillräckliga utsläppsminskningar. Viktiga delar i en resultatinriktad klimatpolitik är att genomförda och planerade reformer utvärderas med avseende på klimatnytta. Paragraf 5 i klimatlagen innehåller därför en beskrivning av vad klimathandlingsplanen bör innehålla. Där nämns ”utfallet av vidtagna åtgärder för utsläppsminskningar” samt ”i vilken grad beslutade och planerade utsläppsminskande åtgärder kan förväntas bidra till att de nationella och globala klimatmålen kan nås”. är kritiska till att regeringens handlingsplan inte innehåller detta. Kritiken bekräftas av , expertmyndigheten med uppdrag att utvärdera regeringens klimatpolitik. I sin årliga utvärdering slår man fast följande: ”Den allvarligaste bristen är att regeringen inte redovisar i vilken grad de beslutade och aviserade insatserna, i sina delar eller som helhet, bidrar till att klimatmålen kan nås. Därmed uppfyller inte handlingsplanen klimatlagens krav i detta avseende. Insatserna är därtill genomgående diffust beskrivna och saknar en tidplan för genomförande.” Att regeringens handlingsplan inte lever upp till kraven i klimatlagen är allvarligt. Därför menar att regeringen behöver återkomma till med en uppdaterad handlingsplan. För det andra, fru talman, menar att ska ges ett nytt uppdrag att utvärdera effektiviteten i regeringens enskilda reformer. Rådets övergripande uppdrag är att utvärdera regeringens politik och de underlag som den bygger på. Däremot saknas ett tydligt uppdrag att utvärdera hur effektiva regeringens reformer är. Det råd som är skapat för att utvärdera regeringens klimatpolitik borde självklart också granska de centrala reformerna. I de fall reformerna bedöms vara ineffektiva bör rådet peka på alternativa reformer som bättre uppfyller kravet på effektivitet och resultat. Utvärderingarna kommer då också att kunna tjäna som underlag till kommande regeringars klimathandlingsplaner. För det tredje anser att klimatpolitiken bättre behöver integreras i arbetet på alla politikområden, men att det inte får tolkas som att andra samhällsmål per automatik är mindre viktiga. Det är till exempel avgörande att politiken och våra samhällsmål fortsätter att ta hänsyn till människors behov av att resa eller företags behov av transporter liksom att värna jobb och tillväxt. Regeringen föreslår att regeringen i samband med nästa översyn av respektive samhällsmål vid behov ska omformulera målen så att de är förenliga med klimatmålen. Här instämmer med , som i sitt remissvar till Miljömålsberedningen skriver att en översyn av relevanta samhällsmål är välkommet men att klimatmålen inte bör vara överordnade andra samhällsmål. För det fjärde, fru talman, måste svensk klimatpolitik också ha ett internationellt perspektiv. vill se en ambitiös klimatpolitik på hemmaplan för att nå klimatmålet till 2045. Men utsläppsminskningar i måste också leda till utsläppsminskningar globalt. En samlad politik för klimatet – klimatpoli-tisk handlingsplan Regeringen vill att det ska göras konsekvensanalyser av effekterna för klimatet inom de politikområden där det är relevant, och det är någonting som välkomnar. Men konsekvensanalyserna får inte leda till en politik där sänker sina utsläpp på bekostnad av att utsläppen ökar globalt. Det strider mot det övergripande målet om att minska utsläppen globalt för att nå mål. Därför vill vi se konsekvensanalyser som också innehåller eventuella effekter för de globala utsläppen. Vi anser vidare att bör få ett nytt uppdrag att redovisa klimatnyttan av svensk export. Svensk industri är på många sätt koldioxideffektiv; det kan nog de flesta vara överens om. Och forskning visar att svensk export av varor bidrar till minskade globala utsläpp. Genom att tränga undan varor som generar högre utsläpp vid tillverkningen i andra länder bidrar den svenska industrin till att de totala utsläppen i världen är lägre än vad de annars skulle kunna vara. Enligt EU:s siffror skulle en ökad produktion i , som ger upphov till ett ton koldioxid, i snitt minska de globala utsläppen med dubbelt så mycket. exporterar alltså utsläppsminskningar. En viktig del av svensk klimatpolitik är därför att bibehålla hög tillväxt och konkurrenskraft i svensk industri så att vi kan exportera mer klimatsmarta produkter. vill att utsläppen, med hänsyn till exportens klimatnytta, ska börja mätas och följas upp på samma sätt som mäter territoriella och konsumtionsbaserade utsläpp. Vi vill helt enkelt förhindra att politiken skapar dåliga förutsättningar för svensk industri och därmed tvingar klimatsmart produktion att flytta till andra länder. Avslutningsvis, fru talman, är klimatförändringarna här och , och vad vi gör spelar roll. tar klimatutmaningen på största allvar, på så stort allvar att vi inte kan acceptera att regeringen i klimatets namn strör miljarder över projekt med i bästa fall begränsad nytta för just klimatet. Vi kan inte heller acceptera en politik som slår undan benen för svenska företag så att produktion flyttas utomlands till länder med sämre miljökrav och fortsatt höga eller högre utsläpp. Då har vi inte gjort någon skillnad alls för klimatet. En ny klimathandlingsplan ska presenteras en gång per mandatperiod, vilket som sagt innebär att det bara kommer att läggas fram ytterligare sex handlingsplaner , då ska ha nettonollutsläpp. Varje enskild handlingsplan spelar därför en stor roll för klimatarbetet och möjligheterna att nå klimatmålet. Experterna i konstaterar att regeringens handlingsplan inte lever upp till kraven i klimatlagen. Det är en allvarlig brist. Vi vill därför att regeringen skyndsamt återkommer med en uppdaterad handlingsplan som redovisar hur regeringens politik kan förväntas bidra till att de nationella och globala klimatmålen nås. Det räcker inte att vilja väl. Klimatpolitiken måste behandlas med samma krav på effektivitet som andra områden och prioritera åtgärder som ger resultat. Endast så kan vi minska utsläppen på riktigt och inte bara i retoriken. Med regeringens politik minskar utsläppen för långsamt för att vi ska nå klimatmålen. Detta behöver förändras. 35 (SD): En samlad politik för klimatet – klimatpoli-tisk handlingsplan I enlighet med vad lagen kräver presenterar regeringen med stödpartierna och Liberalerna nu en klimatpolitisk handlingsplan. Detta följer av den lagstiftning som vi numera har. ska en sådan här handlingsplan tas fram för , men vi kan konstatera att regeringen struntar i lagen. Planen redovisar inte i vilken grad de beslutade och aviserade insatserna bidrar till att klimatmålen kan nås. Åtgärderna är otydliga och oftast okonkreta. Det handlar till stor del om en bunt olika utredningar som vi kommer att få se hur det går med. Även har konstaterat att regeringen bryter mot sin klimatlag, så vad händer då? Inte så mycket såklart. Det här är ju en ganska märklig lagstiftning. Från SD:s sida tycker vi att det vore klädsamt om regeringen påbörjade arbetet med att återkomma till med kompletteringar i enlighet med den här lagstiftningen. Handlingsplanen består som sagt till stora delar av mindre konkreta förslag som det är svårt att bedöma kostnadseffektiviteten av och i vilken utsträckning de bidrar till att klimatmålen nås. Klimatfrågan och arbetet med att minska växthusgasutsläppen är en global utmaning och kräver ett målinriktat arbetssätt från världens alla länder. Frågans globala dimension gör klimatpolitiken komplex. Exempelvis behöver en offensiv politik i som bidrar till minskade territoriella utsläpp här inte nödvändigtvis bidra till att minska globala utsläpp om de här verksamheterna flyttar till andra marknader. Detta perspektiv saknas i regeringens handlingsplan, och det är såklart oroande. Om utsläppsminskningar görs på ett sätt som minskar svensk industris konkurrenskraft kommer det globala klimatarbetet att bli lidande till följd av ökade utsläpp i andra länder och negativ påverkan på de konsumtionsbaserade utsläppen. Det finns en hög grad av självmotsägelser i den svenska klimatpolitiken. Vi har en regering som vill hindra företag från att investera i , exempelvis Preem där regeringen också struntar i lagstiftningen. vet vi att anläggningarna så gott som alltid är utsläppssnålare i än i andra länder. Det är lite som att man vill minska utsläppen i till vilket pris som helst, även om priset är att utsläppen i världen ökar och svenska jobb och svensk tillväxt skadas. Det är i det här sammanhanget viktigt att tänka på livsmedelsproduktionen. Vi tillverkar för lite mat i . Oavsett hur snabbt den tekniska utvecklingen med att fasa ut fossil energi går kommer jordbruket enligt de flesta bedömare att vara den dominerande utsläppskällan framöver, om man lyckas minska i de andra sektorerna. För och för världen, med tanke på det miljövänliga svenska jordbruket, skulle en fördubblad livsmedelsproduktion vara bra. Men med de rådande klimatmålen är det sannolikt inte möjligt. Livsmedelsproduktionen kan i bästa fall ligga kvar på samma låga nivå. Det konstaterade IVA när man utredde hur bäst kan uppnå klimatmålen. Då var man ändå inte speciellt pessimistisk vad gällde utvecklingen, utan det var ganska mycket man tecknade in som skulle ske i andra sektorer som man inte riktigt vet hur det ska gå till. Huvudfokus i den svenska klimatpolitiken måste ligga på att bidra till minskade utsläpp på global nivå samt att åtgärderna är kostnadseffektiva sett till utsläppsreduktion per krona. En samlad politik för klimatet – klimatpoli-tisk handlingsplan De svenska klimatmålen bör med anledning av detta omformuleras, och all klimatpolitik bör utvärderas utifrån hur den kan bidra till att minska utsläppen i världen. Det är positivt att handlingsplanen tar upp näringslivets betydelse för att minska utsläppen i och vikten av forskning och innovation. En brist är däremot att handlingsplanen inte tar upp den potential som finns för svensk industri att genom klimatvänlig export bidra till minskade utsläpp. Dessutom pliktar en stor del av svensk industri under EU:s utsläppshandelssystem, som är lagstadgat att nå nettonollutsläpp . Industri som pliktar under detta system är därmed per definition mer klimatvänlig än industri som ligger utanför. Att främja svensk industri, särskilt exportindustri, bör därför vara en prioriterad del av klimatpolitiken. Regeringen söker i propositionen stöd för en ny inriktning i klimatpolitiken. Detta är kanske värderingsmässigt det mest problematiska med handlingsplanen. För är det viktigt att arbeta för ett land som håller ihop, en politik där man inser att exempelvis bilen är en frihetsfråga i ett glesbefolkat avlångt land som och att kostnaden för att äga och köra bil måste vara rimlig. Det handlar om att vi till exempel kan kombinera miljötänk med gott företagsklimat. Det handlar om att vi kan satsa på skolan som vi har en ambitiös klimatpolitik. Det handlar om att vi tar höjd för att försvaret behöver mer pengar långsiktigt, även efter 2025. Om vi till exempel skulle stå inför en pandemi, som vi är inne i just nu till följd av ett tidigare okänt virus, handlar det om att vi snabbt kan ställa om prioriteringar och fokusera på att framför allt rädda liv. Regeringen vill inte låtsas om intressekonflikter. Den vill vara snällast i miljöklassen och deklarera att klimatpolitiken ska överordnas all annan politik. Det är inte rimligt. Om vi till exempel står inför en pandemi ska vi inte ägna värdefull tid åt att värdera hur smittskyddsåtgärder och krisstöd till näringslivet slår mot klimatet. Nej, då måste fokus vara att skydda medborgarnas hälsa, något som naturligtvis har såväl med virus som pengar i plånboken att göra. Nej, vi kan inte ha en dogmatisk klimatpolitik. motsätter sig förslaget då det är principiellt fel att överordna ett samhällsmål över samtliga andra. Det är viktigt att klimatpolitiken beaktas i utformningen av annan politik. Men det får inte betyda att klimatpolitiken i alla sammanhang ska överordnas all annan politik. Kostnadseffektivitet i klimatarbetet är centralt för att svensk klimatpolitik ska kunna bedrivas utan negativ påverkan på jobb och tillväxt och bör inkluderas i förslag om en ny inriktning. Varje produkt som kan tillverkas här i i stället för av det i är ett bidrag till klimatarbetet. Med anledning av den sista meningen yrkar jag bifall till reservation 22. 36 (C): Jag är mycket stolt och glad att här få möjligheten att debattera och diskutera klimatfrågan i riksdag. Att kunna besluta om en handlingsplan för miljö och klimat är så avgörande för allas vår framtid. Men hur ska vi då göra? En samlad politik för klimatet – klimatpoli-tisk handlingsplan Vi kommer inte kunna prata oss ur denna klimatkris. Vi måste visa att det går att göra något. Därför är det bra att har som ambition att bli världens första fossilfria välfärdsland 2045. vill nå klimatneutralitet i och EU . Men covid-19-krisen har dessvärre lett till att flertalet av de stora utsläpparna nu vill göra paus eller stopp i klimatarbetet. En del, till exempel , vill lämna det mest effektiva klimatverktyg vi har, handeln med utsläppsrätter. Andra vill sätta den största samlade klimatsatsningen som presenterats i EU på länge – den gröna given – på paus. När dessa länder säger nej måste visa att det går att kombinera tillväxt och omställning för att minska utsläppen. När jag började jobba politiskt med miljöfrågorna pratade vi om den stora miljökonferensen som precis hade ägt rum i . Det pratades om hållbar utveckling, och kommunerna anställde Agenda 21-samordnare på löpande band. I min hemkommun anlades våtmarker, och vi var ute och räknade lökgrodor. Fokus var på biologisk mångfald och energibesparingar, och mycket handlade också om sopsortering. Just syftar till miljöpolitik för det 21:a århundradet. är vi där. Frågan är om vi har en politik som kan möta detta nya århundrade. Vad har då hänt under dessa ? Ja, kallar sig Agenda 21-samordnaren för miljöstrateg. Det har gjorts en del framsteg för mångfalden. Det gäller speciellt i där storken har kommit tillbaka tack vare alla nyanlagda våtmarker. En ny teknik gör att ledlamporna tänds och släcks automatiskt. Men pratar vi också om klimatförändringar, om att klara översvämningar och att bygga tillräckligt högt över havsvattennivån. Klimatarbetet kan ske i det lilla, i det enskilda hushållet. tror att de flesta vill göra rätt.