prot · H80920 · 2020-10-13 00:00:00 — Regeringen har inte bara lovat att bygga ut med fler poliser, utan vi har också lovat att underlätta kameraövervakningen, vilket vi har gjort. Vi har sett till att vi har ett organiserat arbete mot internationella stöldligor. Vi har en lagrådsremiss ute med förslag som innebär att man har möjlighet till tillträdesförbud för butiker, att man kan ge sig på dem som håller på med systematiska stölder – läs: stöldligor – och att det blir hårdare straff. Steg efter steg pressar vi alltså fram hela systemet för att öka tryggheten, och vi har bestämt oss för att göra det långsiktigt och med kraft. Det är ingen enkel uppgift. Det här är problem som har fått växa till sig , och det krävs hela samhällets kraft för att bekämpa kriminaliteten och öka tryggheten. När vi ser att polisen har tagit bort vissa områden från listan över särskilt utsatta områden i kommuner som har haft störst problem med trygghetsfrågorna har det föregåtts av att polisen har varit mer närvarande, att fastighetsägare har gjort investeringar, att kommunen har funnits på plats och att civilsamhället har gjort ytterligare insatser. Det vill säga, hela det vanliga samhället mobiliseras och är närvarande i de här områdena. Det är det som ökar tryggheten, men det skapar också framtidstro i de här områdena. Därför tror jag att man måste göra båda delarna. 20 (SD): Tack för svaret, statsrådet ! Förslag har vi gott om. Jag skulle hemskt gärna lämna över vår motion på 60 sidor som har med vägtrafiken att göra, för där finns det en oerhört viktig del som handlar om att minska näringstillförseln till de kriminella. Kruxet för dem som bor ute på landsbygden är att när alla resurser läggs i de stora områdena, där vi har våldsamma brott i form av skjutningar och sprängningar, försvinner den polisiära närvaron ute i de mindre orterna. När man gjorde kraftsamlingen nere i var det många av poliserna i som skickades ned till för att genomföra dessa åtgärder där. Då hade man inte de resurser som behövdes på hemmaplan, så det blir en dominoeffekt. Man måste det första man gör strypa näringstillförseln till de kriminella nätverken, för om de fortfarande har sin näring blir de svårare att bekämpa. Ett av de viktigaste sätten att knäcka de kriminella nätverken är att vara på dem ute på vägen. Vägen är deras livsnerv; det är där de skapar de ekonomiska resurserna, och det är alltså i första hand där myndigheterna ska ha sin närvaro för att kunna stoppa utvecklingen på den kriminella sidan. Kan man stoppa näringstillförseln till den kriminella verksamheten blir den lättare att bekämpa. Man ska röka ut dem, helt enkelt. Jag får väl avsluta den här interpellationsdebatten på samma sätt som den förra: Jag kommer noggrant att följa utvecklingen i frågan. 21 Statsrådet (S): Det här är en viktig interpellation om närvaron av poliser över hela landet, och jag kan lova interpellanten att jag kommer att fortsätta att jobba för det som många inte trodde var möjligt: att bygga ut polisorganisationen med 10 000 fler anställda till 2024. Vi har kommit halvvägs, faktiskt lite före plan. Fram till nu har det varit mycket civilanställda, men ökar också poliserna. Varje halvår anställs det fler poliser runt om i . För att nyansera bilden lite av Polisregion , som kanske är den region som har drabbats minst av de eskalerande gängkonflikterna i , är det bara 100 fler anställda i Polisregion . Det märks alltså över hela landet när vi nu börjar växla upp polisen. Mitt svar på detta är därför fler poliser och fler kameror där otryggheten är störst. Det är hårdare straff så att de gängkriminella sitter i fängelse längre, men det är också fler verktyg till polisen så att de kan komma åt de gängkriminella, som sedan kan få en fällande dom. Men det är också ett väldigt viktigt förebyggande arbete. Tittar vi på var gängkriminaliteten plågar samhället som mest är det i våra fattigaste bostadsområden runt om i . Och menar man allvar med att minska nyrekryteringen måste man orka med att jobba förebyggande också. Det handlar om riktade satsningar på skolan och och om att faktiskt jobba för att unga människor inte ska hamna i kriminalitet. Inte minst handlar det om ett integrationsarbete som man måste orka med att resurssätta. Där har tyvärr väldigt mycket mer att göra, eftersom de skapar större problem genom att ta bort pengar till integration. Det ökar inte tryggheten i samhället. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 12 Svar på interpellation 2020/21:31 om underhållet av Stångådalsbanan, Tjustbanan och övriga regionala järnvägar 22 Infrastrukturminister (S): har frågat mig vad jag och regeringen avser att göra för att komma till rätta med det uppdämda behovet av underhåll på Stångådalsbanan, Tjustbanan och övriga regionala järnvägar på både kort och lång sikt. Regeringen har höga ambitioner när det gäller den svenska järnvägen. av underinvesteringar i svensk infrastruktur beslutade regeringen om en nationell plan för infrastrukturen. Den innebär en satsning till investeringar i hela landet. Det är bland annat den största järnvägssatsningen i modern tid med omfattande nyinvesteringar men också en rekordstor ökning av järnvägsunderhållet. Beslutet innebar att anslaget till järnvägsunderhåll ökade jämfört med den föregående planen. En viktig del i framtagandet av en nationell plan var regionernas prioriteringar av vilka objekt som var mest angelägna. Regeringen har fortsatt att satsa på järnvägen. I enlighet med regeringens förslag i budgetpropositionen genomförs satsningar på järnvägsunderhåll med –2022. Efter regeringens förslag i en extra ändringsbudget tillförs ytterligare medel till underhåll av järnvägar omfattande totalt . Regeringen har även i budgetpropositionen föreslagit utökningar av järnvägsunderhåll med –2023. har arbetet inletts med att ta fram en ny nationell plan, och under processens gång kommer det att ges flera möjligheter att lyfta fram regionernas prioriterade infrastruktursatsningar. Jag ser verkligen fram emot det arbetet. 23 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret på min interpellation. Det är givetvis bra att det finns en positiv ansats när det kommer till investeringar i svensk järnväg och infrastruktur. Men det är ändå lite svårt att känna igen sig i den offensiva beskrivning som statsrådet försöker ge sken av i sitt svar, särskilt om man kommer från de sydöstra delarna av . Som en inledning på denna interpellationsdebatt skulle jag vilja ta med statsrådet på en resa och beskriva hur det kan se ut på de regionala järnvägarna, och då specifikt de järnvägar som åsyftas i interpellationen. På Stångådalsbanan, som går mellan och , har ungefär var åttonde resa blivit inställd . Det är en nivå som ligger väsentligt över hur det ser ut för landet i övrigt. Om man jämför detta med den andra banan, Tjustbanan, som går mellan och , är det ganska bra jämförelsesiffror. På Tjustbanan har i genomsnitt var fjärde resa blivit inställd . Enskilda år har nästan hälften av alla avgångar blivit inställda. När man väl har kommit med på en avgång får man åka på någon av de två banor som saknar elektrifiering. Här trafikeras banorna i stället av tåglok som körs på fossil diesel, vilket inte direkt är i linje med de ambitioner som finns och som regeringen säger sig vilja ha för att kunna nå fossilfrihet. Om man har kommit i väg på en tågresa är restiden mellan och på Stångådalsbanan lite . Det ger en genomsnittlig hastighet på . Det är förvisso snabbare än vad man kanske orkar och kan cykla uthålligt, eller ens komma upp i. Men är det i nivå med att köra en trimmad moped. Detta kan jämföras med genomsnittshastigheten på stambanan som är mer än den dubbla om man reser mellan exempelvis , och , och som avsevärt överstiger den genomsnittliga hastigheten för bilar. Problemen på dessa banor förväntas också öka med fler solkurvor, rälsproblem, spårlägesfel och ytterligare nedsatt hastighet. Även oväder medför dessutom att banorna stängs, eftersom de inte är trädsäkrade. Här borde man rimligtvis anta att nödvändiga åtgärder och investeringar i underhåll är inplanerade och verkställs för fullt. Men i stället saknas helt medel i den nuvarande planen för banornas behov av underhåll och upprustning. Detta framstår, åtminstone för mig, som besynnerligt om man nu vill att fler människor ska kunna resa kollektivt. Därför undrar jag vad regeringen och statsrådet avser att göra för att säkerställa att infrastrukturinvesteringar kommer landets alla delar till godo. 24 Infrastrukturminister (S): Jag tackar för detta. Jag är också smålänning och känner väl till de aktuella banorna och tycker, vilket är uppenbart, att vi behöver satsa ännu mer på järnvägen framöver. Det är ingen tvekan. Vi gör den största järnvägssatsningen i modern tid i den nationella plan som föreligger. Vi gör också omfattande satsningar på att öka järnvägsunderhållet, eftersom vi hade en situation med år av underinvesteringar. Då prioriterade partier som väljer att samarbeta med skattesänkningar före investeringar. Det viktigaste var då att genomföra jobbskatteavdrag 1, 2, 3 och 4 i stället för att investera i svensk järnväg. Vi hade till och med en finansminister som gjorde en poäng av att man inte skulle investera i järnvägen. Jag noterar att när nu själva får möjlighet att formulera sin trafikpolitik lyfter de på sin pressträff fram följande viktiga prioriteringar att göra i svensk infrastruktur: E16, , , E10 och . Men det är inte mycket järnväg som själva väljer att lyfta fram som viktiga satsningar. Inför kommande nationell plan vill jag att vi för en ordentlig diskussion i alla regioner om vad som är de viktigaste prioriteringarna. Utgångspunkten för regeringen är att vi behöver investera mer i det som är omställning och klimatsmarta transporter. Det inkluderar satsningar på stambanor och på Norrbotniabanan men också på andra delar av det svenska järnvägssystemet. Det är nödvändigt om man ska kunna förstora arbetsmarknadsregionerna och se till att det kan göras med klimatsmart resande. Grundfrågan tillbaka till blir: Kommer att prioritera järnvägen? Kommer järnvägssatsningar att vara en viktig del i de satsningar som ni prioriterar inför kommande arbete med infrastrukturproposition och en nationell plan? Kommer ni att lyfta fram betydelsen av järnväg och klimatsmarta resor? Det är inte så att har ett bra register av insatser när det gäller klimatpolitiken. Men finns chansen att lyfta fram det som är nödvändigt för att vi ska minska utsläppen än mer och ha än mer framåtsyftande infrastruktursatsningar när det gäller klimatsmarta resor. Och det är kanske aktuellt att göra satsningar på ännu större delar av det svenska järnvägssystemet. Regeringens utgångspunkt – den är viktig – är att vi både inför den förra nationella planen och inför det arbete som är på gång lyssnar in alla regioners prioriteringar. Jag noterar att det i och fanns lite olika prioriteringar av vad som var de viktigaste insatserna när det gäller att förstärka järnvägen. Men jag kommer även att lyssna ordentligt, träffa näringslivsföreträdare, civilsamhälle, regionpolitiker och kommunpolitiker, eftersom jag ser behovet av att investera för att vi ska klara klimatomställningen. Den utgångspunkten är viktigare än skattesänkningar, och det är den samhällsdebatten som vi kommer att ha . Klarar vi av att ha modet att investera för att också klara klimatomställningen och bredda arbetsmarknadsregionerna, då tror jag att vi också kommer att ha möjlighet att rusta upp inte minst stora delar av det mindre järnvägsnätet i . 25 (SD): Det statsrådet säger är inte annat än politisk retorik. Det finns inget motsatsförhållande mellan jobbskatteavdrag och investeringar i infrastruktur. Jag konstaterar också att regeringen inte heller har tagit bort de jobbskatteavdrag som har införts. I stället har regeringen gått ännu längre och sänkt skatten för dem som har de allra högsta inkomsterna genom att ta bort värnskatten, vilket motsatte sig. Medlen hade kunnat komma landet mer till godo genom satsningar i bland annat infrastruktur. Det som jag vill lyfta fram i den här debatten är kopplingen till fossilfrihet. Här finns tåg som fortfarande går på diesel. I den kontexten väljer regeringen att vara mer fokuserad på snabbtåg som ska kosta hundratals miljarder och som inte direkt kommer landsbygden eller de regionala järnvägarna till del på något sätt. Det finns ett uppdämt underhållsbehov om man ens ska kunna köra på dessa banor. Det här kan vara en möjlig stimulansåtgärd med de initiativ som finns från regionen med en snabbstart för sydöstra . Staten har ett övergripande ansvar för att järnvägstrafik och infrastruktur ska fungera i hela landet. Men med tanke på de prioriteringar som staten har gjort tidigare för den delen av landet är det svårt att tro att man tycker att det är viktigt, eller så nöjer man sig med att hålla sig till läpparnas bekännelse. Trots att både hushåll och näringsliv rankar infrastrukturen i län som sämst har det inte föranlett några specifika eller utmärkande satsningar. Trots att banorna konsekvent konkurrerar om att tillhöra de sämsta i landet när det kommer till tillgänglighet och inställda resor har det inte heller föranlett specifika eller utmärkande satsningar på något sätt. I den senaste planen tillmäts län den i särklass lägsta andelen satsningar per invånare. En relativt stor andel går till underhåll och vidmakthållande av , vilket inte är direkt offensivt spenderade pengar över huvud taget. I den underhållsplan som statsrådet hänvisar till i sitt svar finns inte heller pengar för spår, rälsbyten, signalåtgärder eller elektrifiering av nämnda banor. Någonstans här kvarstår frågan: På vilket sätt, herr ålderspresident, kommer statsrådet och regeringen att arbeta för att se till att det blir en mer proportionell fördelning av infrastrukturpengar så att det finns en koppling till att man ska kunna bo, verka och leva i hela ? 26 Infrastrukturminister (S): Det är onekligen så, , att den nationella plan som finns innefattar infrastrukturinvesteringar i hela landet. Här är det rekordsatsningar inte bara på järnväg utan också på järnvägsunderhåll och vägunderhåll i hela landet, från vägar i inland, E10 i , hamnen i och hamn till E22 i eller Sydostlänken i . Här finns satsningar i hela landet, och de är en förutsättning för att landet ska fungera. av underinvesteringar där fokus ibland enbart hamnade på storstädernas satsningar fick vi mer 2018, när en socialdemokratiskt ledd regering prioriterade infrastrukturen och satsningar i hela landet. Jag är kanske felunderrättad, men jag vill ändå än en gång ställa ett par frågor till . I det förslag som har lagt fram för , där ni räknar upp enskilda objekt, kan jag inte se något järnvägsobjekt, till exempel Stångådalsbanan eller för den delen Tjustbanan. Ska jag tolka det som att , när man själv preciserar frågan, väljer att inte ha med dessa, eller finns de med någon annanstans? Utgångspunkten måste väl ändå vara att vi behöver satsa mer på ett eftersatt järnvägssystem? Jag tror att det är helt nödvändigt efter tidigare underinvesteringar. När vi gör den största satsningen någonsin, rekordökar underhållssatsningen , märker vi också att det leder till resultat i förbättrad punktlighet. Relativt kom en rapport som visade den bästa punktligheten . Det ska vi glädjas åt. Men när trafiken väl ökar, om pandemin avklingar, ska vi vara medvetna om att vi når kapacitetstaket. Det är trångt på spåren! Vi behöver bygga mer järnväg. Jag noterar att inte prioriterar mer järnväg. Tvärtom har ni varit uttalade motståndare till satsningar på att förbättra kapaciteten i det svenska järnvägssystemet. Jag skulle naturligtvis välkomna om nu också kunde se vikten av att satsa på den svenska järnvägen. Men har jag inte sett den prioriteringen. Var så god, , berätta nu hur ni ska satsa på järnvägen. 27 (SD): I län råder den i särklass lägsta nivån per medborgare i landet, som understiger den proportionerliga andel som rimligtvis borde finnas. Det är något som har varit konsekvent . Därför blir det svårt att upprätthålla en förståelse för hur man jobbar med dessa frågor. Det känns som att det finns ett omtag att göra för en regering framöver, oavsett färg, för att upprätthålla en god infrastruktur i landets alla delar. Jag kan svara statsrådet att vi inte ägnar oss åt planekonomi på det sättet att vi pekar ut exakt vad som ska göras. Det verkar finnas en ingång från regeringens sida att oppositionen ska peka på vilka projekt som ska genomföras. Detta ska någonstans styras av principer. Jag kan förstå att det finns en vilja till en budgetdebatt, men då välkomnar jag statsrådet att närvara när det utgiftsområdet kommer att debatteras i kammare, vilket ju inte är ämnet för just den här debatten. Jag vill avslutningsvis framhålla att de regionala järnvägarna är viktiga och inte får glömmas bort. De relativa avstånden inom landet riskerar i stället att öka, vilket för människor längre bort och gör det allt svårare att hålla ihop landet, framför allt om man vill leva upp till devisen att hela landet ska leva. För dem som bor på landsbygden är det svårt att förstå det ensidiga fokus som regeringen uppvisar för snabbtågen. Det är inte så att landsbygden direkt imponeras av prioriteringar att spendera hundratals miljarder för tåg som ska gå aningen fortare på bekostnad av övrig infrastruktur och av tåg som i många fall inte går alls, i låg hastighet eller på fossil dieselolja. Min förhoppning är att man tar möjligheten att investera i den infrastruktur som är viktig för landet och olika arbetsmarknadsregioner, så att kan gå stärkt ur detta. Det vore bra för landsbygden och är viktigt för att kunna bo, verka och leva i landets alla delar. 28 Infrastrukturminister (S): Jag deltar i de budgetdebatter som trafikutskottet håller. Jag ser att trafikutskottets ordförande är här i kammaren, och han kan intyga detta. Jag tycker att det är viktigt, och jag tar gärna den debatten. Jag antar att det kan bli ett visst bekymmer för eller för att å ena sidan tala sig varm för satsningar på Stångådalsbanan och Tjustbanan och å andra sidan att satsningen inte finns med när man själv ska precisera budgeten. Då är det bara vägsatsningar, inte järnvägssatsningar. Politik handlar också om att kunna fullfölja det man säger, det vill säga att i realiteten föreslå åtgärder, redovisa dem och se till att det är trovärdigt att det går att finansiera dem. Här har uppenbarligen en läxa att göra. Jag kommer att lyssna på alla regioner inför den nya nationella planen. Det är viktigt eftersom det är så fungerar. Vi har i regionerna ett stort ansvar för prioriteringar i infrastruktur. De kopplas så tydligt samman med bostadsutvecklingen, förstoringen av arbetsmarknadsregioner och förutsättningar att klara klimatkraven. Den dialogen kommer jag självklart att ha med län, och andra delar av landet för att lyssna in synpunkter och prioriteringar. Min prioritering och regeringens prioritering är tydlig: Vi ska klara klimatkraven. Vi ska hålla ihop landet. Vi ska se till att förstora arbetsmarknadsregionerna så att fler kan pendla till jobbet eller till vänner på ett klimatsmart sätt. Det kommer att innebära mer resurser, och det är viktigare än skattesänkningar. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 13 Svar på interpellation 2020/21:32 om en avveckling av flygplats 29 Infrastrukturminister (S): har frågat mig om vilka slutsatser jag drar av Swedavia AB:s Brommaanalys och om jag avser att agera mot de höga biljettpriserna på Express. Spridningen av det nya coronaviruset och sjukdomen covid-19 har påverkat flygresandet dramatiskt, och flygtrafiken har minskat kraftigt. Vi befinner oss i ett läge där framtidsutsikterna är osäkra, och både minskat flygande och covid-19 påverkar flygmarknaden på både kort och lång sikt. Under rådande marknadsförutsättningar har Swedavia utifrån bolagets uppdrag och affärsmässiga perspektiv gjort en konsekvensanalys av den fortsatta driften av . Bolaget har presenterat sina slutsatser, och jag kan konstatera att Swedavias bedömning är att det under rådande marknadsförutsättningar inte är affärsmässigt motiverat att driva vidare. Konsekvenserna av Swedavias bedömning måste nu analyseras. Att fler tar kollektiva färdmedel, som tåg, till och från är eftersträvansvärt. Biljettpriserna påverkas av stationsavgiften, som är den särskilda avgift som järnvägsföretag ska betala till för varje resenär eller pendlare som stiger av eller på järnvägsföretagets tåg på central. Rätten att sätta stationsavgifter tillkommer A-Train i egenskap av nyttjanderättshavare till . Regeringen har inte möjlighet att påverka avgifterna. 30 (V): Jag vill tacka ministern för svaret på min interpellation. Under rådande pandemi har flygandet i gått ned med , och en av de absolut värst drabbade flygplatserna är just här i . Utifrån ett flygplatsperspektiv är detta förstås inte positivt. Vi ska dock komma ihåg att varje kris också bär en möjlighet inom sig. Här ser vi att flygandet har gått ned väldigt mycket, och detta ger en möjlighet att koncentrera flygandet till en flygplats här i i stället för att ha två. Kanske kan en del flyglinjer också läggas ned helt och hållet och ersättas med tågresor. Jag ser att flygbolagen, inte minst flygbolaget , inte verkar beredda att öppna alla flyglinjer som de tidigare hade. Jag tycker att det är jättebra, herr ålderspresident, att och regeringen gav Swedavia uppdraget att göra en konsekvensanalys av framtid. är den konsekvensanalysen färdig, och Swedavia konstaterar mycket riktigt att det inte är hållbart att driva vidare. I sin konsekvensanalys säger de bland annat att det inte är affärsmässigt motiverat att driva vidare samt att konsekvenserna av ett politiskt beslut om en förtida nedläggning är hanterbara och sammantaget medför fördelar för Swedavia. Swedavia vill alltså ha ett uppdrag från regeringen om att få avveckla fortast möjligt. Det var också slutsatsen då Swedavias ledning uppvaktade trafikutskottet . De var tydliga med att det finns stora möjligheter – inte bara kan utveckla till en levande stadsdel med kanske 30 000 nya bostäder och tusentals nya arbetsplatser, utan det finns också klara miljöfördelar som minskat buller och minskade lokala utsläpp. Det finns dessutom klimatfördelar i och med minskade utsläpp av växthusgaser, vilket Swedavia var noggranna med att berätta för oss. De var också tydliga med att berätta att de inte tror att kommer att återgå till fornstora flygnivåer på drygt 2 miljoner passagerare , utan de tror att ungefär hälften så många kommer att resa till och från om flygplatsen finns kvar. De konstaterar också att det finns alla möjligheter att flytta över dessa passagerare till och att det i det korta perspektivet inte behövs några nya stora investeringar i för att härbärgera de nya resenärerna. Med anledning av detta skulle jag vilja fråga infrastrukturministern hur länge infrastrukturministern och regeringen tänker analysera den konsekvensanalys som har kommit från Swedavia. Har man en tidsplan för nedläggning? Kollektivtrafiken är någonting som lyfts upp i denna rapport. När det gäller andra jämförbara flygplatser, som i eller i , reser merparten kollektivt till och från flygplatsen. Så är det inte i fallet . Där har vi ett problem med ett privat monopol – Express – som har bland världens högsta biljettpriser. Detta kan regeringen påverka genom att återta banan till statlig regi. Tänker ministern verka för det? 31 Infrastrukturminister (S): Låt mig först ta det sistnämnda gällande . Detta projekt beslutades . Det var då en annan majoritet. Det var en borgerligt ledd regering som, förenklat uttryckt, privatiserade denna del och gjorde en satsning på ett järnvägssystem som i ett långsiktigt avtal inte gav möjligheter för politiken att påverka förutsättningarna. Jag noterar att då stödde Socialdemokraternas reservation i frågan. har vi att förhålla oss till den drift och det avtal som finns. Det ska ändå tilläggas att , trots diskussionen om priserna, faktiskt sköter uppdraget på ett väl fungerande sätt.