prot · H80951 · 2020-12-10 00:00:00 — Till exempel är andelen förtidspensionärer allra högst i den kommunen, och andelen som försörjs av olika ersättningssystem och ekonomiskt bistånd är den femte högsta. I kommunen var 4 701 personer folkbokförda. bodde det över 10 000 människor i kommunen. Visst flyttade folk dit. Medan de unga flyttade ut för att utbilda sig och få jobb flyttade andra in. Bostadsöverskottet gör att många privata fastighetsägare hyr ut till personer med låga inkomster och skuldsatta. Människor med låga inkomster och skulder ska också ha någonstans att bo. Men när de inte kan få en bostad på sin hemort flyttar de till kommuner med tomma lägenheter, och ibland med sin rikare hemkommuns hjälp. När valet står mellan att vara hemlös eller att flytta till en kommun som brukar komma sist eller i botten i undersökning Här är det bäst att bo är valet ändå enkelt. kom statistik från Kronofogden som visar att i kommunen är det av barnen som har föräldrar med skulder. Det är högst andel av alla kommuner i . Det är alltså vart femte barn, jämfört med vart tolfte, som är snittet. Var tolfte är också högt, alldeles för högt. Bruksorten jag föddes i är inne i en negativ spiral och har varit det ända sedan den viktiga industrin lades ned , och det är inte den enda kommunen som drabbats. Medan några kommuner växer och har en god skattekraft när människor flyttar in har andra en äldre befolkning på grund av utflyttning. Medan några kommuner består av en tydlig tätort med korta avstånd har andra kommuner långa avstånd. Medan några kommuner har invånare som gör avdrag på skatten för städning och husrenovering har andra kommuner invånare som lever på existensminimum och ibland inte ens har några inkomster att skatta för. Medan färre än vart femtionde barn i och har föräldrar som är skuldsatta hos kronofogden är det vart femte i min födelsekommun. Smaka lite på den skillnaden, och känn de förödande klyftorna i vårt samhälle. En arbetare i , som har högsta kommunalskatt, betalar nästan mer i skatt än en arbetare i om de båda tjänar . Den skillnaden i skatt beror inte på att har det lattjolajbans och bygger konserthus och arenor för glatta livet medan suger på ramarna. Skillnaden beror på att har utmaningar som , , och andra lågskattekommuner saknar. är den kommun som får näst mest per invånare i skatteutjämningssystemet och den kommun som har tredje högst kostnader per invånare. En boende i kan med fog fråga sig: Vad fan får jag för pengarna? Det är inte för att de har en dålig service, utan för att de måste betala sex skattekronor mer än en boende i utan att få mer välfärd för pengarna. Ju färre de blir i denna utflyttningskommun, desto färre är det också som tillsammans ska betala för välfärden, för de som behöver omvårdnad blir kvar. om tillväxt-hämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen Revisionen konstaterar att inkomstutjämningen inte är fullständig. Det är för att den inte ska vara tillväxthämmande. Det system vi har utgår alltså från att en kommun som har en hög skattekraft lutar sig tillbaka och rullar tummarna om deras skattekraftsöverskott skulle omfördelas mer än vad man gör . När det kommer till kostnadsutjämningen konstaterar att kommuner med stor yta, litet invånarantal och en liten andel som bor i tätort underkompenseras inom samtliga områden som ingår i kostnadsutjämningen. med sina cirka 2 500 invånare, varav nästan 1 200 bor utanför tätorten fördelade på yta som är ungefär lika stor som , är alltså förlorare i utjämningssystemet trots att kommunen tillhör dem som får mest. Krympande kommuner underkompenseras dessutom för kostnader inom förskolan, förskoleklass och . Ett system som utgår från att det är tillväxthämmande att ha en stor omfördelning ger effekten att kommuner med låg skattekraft halkar efter. Kommuner som är utflyttningsorter, har en hög medelålder och med utmaningar, som min födelseort, har inte en chans . Hur ska de kunna vända sin trend och bli attraktiva kommuner som lockar till sig fler boende när de kämpar med ett strukturproblem? Hur ska dessa kommuner kunna skapa mervärde och tillväxt när systemet prioriterar tillväxt i kommuner med hög skattekraft? Hur ska vi komma ifrån en situation där vart femte barn växer upp i skuldsatta hushåll i en kommun men vart femtionde barn i en annan? Ska hela leva, och det brukar alla partier hävda, måste alla kommuner få en reell möjlighet till en fungerande välfärd. Glesbygdskommuner måste få tillräckligt stöd för att kunna utvecklas och behålla sin service eller locka tillbaka den som har försvunnit. Det är välkommet att det är ett enigt utskott som vill att en utredning om utjämningssystemet ska tillsättas. Men trots att flera utredningar kommit fram till att systemet inte är tillväxthämmande, inklusive den som är grunden till dagens debatt, vill utskottsmajoriteten att det ska vara en viktig del av utredningen. har därför en motivreservation, som jag yrkar bifall till. Vi menar att utjämningen i systemet är för liten, vilket inte minst visar sig i att tillgången till service inte är likvärdig och att det är alltför stora skillnader i sammanlagd kommunalskatt. Översynen bör fokusera på att ta fram ett system som ger förutsättningar för att likvärdig service och välfärd ska kunna garanteras i hela landet, oavsett i vilken kommun man bor. Översynen bör särskilt belysa hur demografiska och strukturella förändringar i kommunerna påverkar behovet av stöd. om tillväxt-hämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen gör bedömningen att en mer omfattande omfördelning mellan kommunerna behövs och att möjligheten till en ökad statlig finansiering behöver utredas. Det är dags att vi får ett utjämningssystem som lever upp till sitt syfte om likvärdig service i hela landet, ett utjämningssystem som utjämnar mer och där staten tar ett större ansvar än . Det är viktigt om hela ska leva. 13 (S): kom med en rapport som avslutades med ett frågetecken. Man hade i rapporten tittat på om den kommunala inkomstutjämningen har negativa effekter på tillväxten. Internationell ekonomisk forskning menar att det kan vara så att kommuner inte känner motivation att öka skattekraften eftersom statsbidragen då minskar och avgiften blir högre så att vinsten så att säga inte blir så stor. Granskningen visar att det inte finns någon evidens som pekar på att det är så. Den enda slutsats man kan dra är att enligt ekonomisk teori skulle inkomstutjämningen kunna hämma incitamenten till tillväxt. Men teorin speglar ju inte alltid verkligheten. Det behöver inte handla om att teorin är fel; snarare är kanske verkligheten mer komplex än så. Däremot är det ett stort problem att vissa kommuner är i ett så svårt läge att de riskerar att inte klara sina åtaganden gentemot sina medborgare. Skillnaderna i förutsättningar för att erbjuda likvärdig service över hela vårt avlånga land är stora. I har vi ett kommunalt utjämningssystem för att kommuner och regioner ska ha möjlighet att erbjuda vård, skola och omsorg på lika villkor över hela landet. tog vi ett viktigt steg mot ökad likvärdighet genom att göra om i kostnadsutjämningen. Men vi kan och ska göra mer. En annan rapport från visar på att det finns ett behov av att jämna ut än mer. Där pekar man på att det befintliga utjämningssystemet inte ger kommunerna likvärdiga ekonomiska förutsättningar sinsemellan. Enligt tar den befintliga kostnadsutjämningen inte tillräcklig hänsyn till de kostnadsskillnader mellan kommunerna som följer av yta, antalet invånare och befolkningsförändringar mellan kommunerna samt storstädernas och de storstadsnära kommunernas socioekonomi – faktorer som kommuner och regioner inte kan påverka. Summa summarum: Vissa kommuner har svårt att ge sina kommuninvånare en likvärdig service utan betydande skillnader i skattesats. Det är inte rimligt. Jag tror och hoppas att vi alla i denna kammare kan enas om att alla kommuner ska ha möjlighet att ge alla sina invånare god utbildning, goda uppväxtvillkor och bra äldreomsorg. För oss socialdemokrater är det en grundbult i vårt svenska välfärdsbygge, och utjämningssystemet är ett viktigt verktyg för att hela ska växa. ska hålla ihop, och vi socialdemokrater värnar alltid en rättvis och jämlik välfärd i hela landet. En mer samlad översyn av det kommunala utjämningssystemet genomfördes , och de ändringar som gjorts efter det har bara omfattat delar av systemet. Därför är det bra att det är ett enigt finansutskott som är överens om att se över hela systemet och inte bara pilla i delar. Det kommunala utjämningssystemet består av flera olika delar, men inkomstutjämningen spelar störst roll för att skapa likvärdiga förutsättningar över landet. Det är ett system som ska göra att kommunerna kan ha en mer likvärdig skattebas för att klara av välfärdsåtagandet och alla de andra viktiga samhällsfunktioner som kommunerna och regionerna har ansvar för. En övergripande översyn är nödvändig eftersom skruvningar i en del av utjämningssystemet påverkar även andra delar. om tillväxt-hämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen I förhållande till den egna skattekraften utgjorde inkomstutjämningen för de kommuner som fick bidrag. Bland de betalande kommunerna utgjorde avgifterna till systemet av den egna skattebasen. har också påpekat att en lägre grad av utjämning med större inkomstskillnader mellan kommunerna kan innebära ännu värre effekter på de kommuner som redan har det svårt. Det är ju vi gjorde en total översyn av utjämningssystemet, så det borde snart vara dags igen. Det behövs en översyn med jämna mellanrum. Det är bra att det finns en bred enighet här om att utjämningssystemet ska stimulera tillväxt, utveckling och likvärdig service i hela landet. Vi hade dock gärna väntat lite med en utredning. Vi tycker att den behövs, men med tanke på att vi ändrat i kostnadsutjämningen vill vi se hur det verkar. Vi står också mitt i en pandemi. Det är väldigt speciella tider vi lever i . Med det sagt tycker vi socialdemokrater att det är bra att vi nu får ett beslut om att se över hela utjämningssystemet och att vi i bred samsyn kan enas i en utredning som ser över precis det jag nämnde: tillväxt, utveckling och likvärdig service i hela landet. Det är viktigt att det kommunala utjämningssystemet utvecklas i takt med samhällsutvecklingen. Vi behöver jämna ut de ojämlikheter som finns i välfärden mellan olika delar av landet. Det är inte rimligt med stora skatteskillnader mellan kommuner och regioner när de inte är kopplade till bättre service. ska hålla ihop. Vårt mål är att göra allt vi kan för att alla kommuner ska vara bra kommuner och alla regioner vara bra regioner. Kommunernas och regionernas insatser och möjligheter är avgörande för välfärden och avgörande för att alla ska få god omsorg, skola och vård. Genom att fortsätta sträva för mer likvärdiga villkor i hela landet kan vi tillsammans bygga ett starkare samhälle. Jag yrkar bifall till förslaget och avslag på motionerna. 14 (M): De svenska kommunerna är alltid den sista försvarslinjen mot samhällsproblemen, särskilt när staten sviker. Det är kommuner med redan stor bostadsbrist som tvingas försöka lösa boende till nyanlända med mycket kort framförhållning. Det är kommunerna som får hantera den misslyckade migrations- och integrationspolitiken och ofta försörja nyanlända med försörjningsstöd när de inte kommer i arbete. Det är kommunerna som får försöka skapa trygghet med ordningsvakter och andra kommunala åtgärder när det statliga rättssamhället sviker. Inte minst är det kommunerna och regionerna som ska försöka hantera den allvarliga pandemin i ett läge där stödet och riktlinjerna från regeringen och myndigheterna ibland tyvärr varit både sena, otydliga och motstridiga. om tillväxt-hämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen Listan kan göras längre. Kommunerna är alltid de som står för den grundläggande välfärden och garanterar tryggheten för sina invånare. Det är också de som försöker bevara en viss omfattning av samhällsservice när mindre orter avfolkas och urbaniseringen går i rasande fart. Detta ansvar tvingas kommunsektorn att ta alldeles oavsett om staten är med och betalar eller inte. Tyvärr tvingas kommunerna ibland att ta ansvar även för sådant som egentligen är statens uppgift, och det är inte alltid de får de pengar det kostar. kommer alltid att värna kommunernas och regionernas möjlighet att utföra sitt uppdrag. Detta kommer att kräva ökade resurser från staten, och det måste prioriteras i statens budget. Redan i början av detta år, före pandemin, drev vi moderater tillsammans med flera andra partier igenom mer resurser till kommunerna än vad regeringen var villig att tillföra. De 7,5 miljarder som tillfördes kommunsektorn har verkligen varit till nytta det här året. Även under pandemin har vi drivit på för extra stöd till kommuner och regioner. I budget ger vi också betydligt större statsbidrag till kommunerna än vad regeringen och dess stödpartier aviserar i sin budget. handlar det om 3,5 miljarder mer än regeringen och samarbetspartierna. handlar det om 8,5 miljarder mer och om hela 13,5 miljarder mer än vad regeringen och samarbetspartierna tillför. Det kombinerar vi med åtgärder för att motverka kommunala skattehöjningar. Mer om detta i nästa veckas debatt, när vi debatterar kommunsektorns statsbidrag. är ett till ytan stort land med mycket varierande förutsättningar. Det gäller även våra kommuner, som ser helt olika ut. Som vi hörde skiljer det per hundralapp i kommunalskatt mellan den kommun som har lägst skatt och den som har högst. Att det sker viss omfördelning av resurser mellan kommunerna är högst rimligt. Det viktiga är att detta görs på ett sätt som skapar förtroende och legitimitet både hos de kommuner som bidrar till systemet och de kommuner som får pengar från systemet och att effekterna av utjämningssystemet inte slår mot landets samlade tillväxt. Det vi debatterar är alltså granskning av om det finns tillväxthämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen. Det visade sig vara lättare sagt än gjort att granska detta, då det är svårt att isolera effekterna från just skatteutjämningen från alla andra faktorer som påverkar tillväxt och skatteintäkter i enskilda kommuner. avfärdar inte att det kan vara så, men man har som sagt inga direkta bevis. Man beskriver dock att det länge funnits en oro för att inkomstutjämningen påverkar kommunernas incitament negativt och att internationell forskning också bekräftar denna oro samt att det i alla fall i ekonomisk teori är tydligt att det finns en risk för sådana negativa bieffekter. Det kommunala utjämningssystemet har ändrats . har tagit beslut om förändring av både inkomstutjämningen, som är den stora delen, och kostnadsutjämningen, som utgör en mindre del. Vid varje förändring i systemet har vi från moderat sida verkat för balanserade förändringar, som gör det möjligt för mottagande kommuner att fungera utan att missgynna tillväxtkommunerna alltför mycket. om tillväxt-hämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen Utjämningssystemet får inte heller ge oönskade marginaleffekter för kommuner som till exempel lyckas få människor att gå från bidrag till arbete, vilket är en oerhört viktig uppgift. Och självklart får systemet inte heller påverka den samlade svenska tillväxten negativt. Vi moderater har också verkat för att förändringar i systemen inte ska vara alltför snabba och dramatiska och för att alla berörda kommuner måste ha en rimlig möjlighet att påverka och planera sin egen verksamhet. har också ansett att det är dags att ta ett helhetsgrepp om utjämningssystemet. Senast vid debatten framförde jag detta moderata krav. Utjämningssystemet är en helhet och har oerhört stor ekonomisk betydelse för både bidragande och mottagande kommuner. Det är nu som sagt alliansregeringen tog initiativ till en grundlig översyn av hela utjämningssystemet; det gjordes 2008. I en följdmotion till regeringens skrivelse som svar på granskning föreslog vi moderater att regeringen ska tillsätta en översyn av hela det kommunala utjämningssystemet, som särskilt beaktar systemets inverkan på kommuner och regioner som växer och effekten på tillväxten i hela landet. Efter diskussioner i utskottet kan jag konstatera att ett enigt finansutskott nu står bakom att ge regeringen ett sådant uppdrag: att göra en bred översyn med fokus på utveckling, tillväxt och likvärdig service i hela landet. Jag tycker att det är mycket glädjande att utskottet går på denna linje. Från moderat sida ser vi med stor oro på utvecklingen i kommunerna och regionerna . Vi menar att staten gradvis bör ta ett större ansvar för att säkerställa goda förutsättningar för välfärdens finansiering. Detta är ett av skälen till att vi moderater i budgeten satsar mer pengar på kommunsektorn än regeringen och samarbetspartierna. Vi prioriterar detta framför andra saker i statens budget. Men vi menar också att det vid en översyn av utjämningssystemet bör prövas om staten kanske ska ta ett helhetsansvar för hela systemet. Med detta yrkar jag bifall till liggande förslag. 15 (C): Jag dristar mig till att gissa att denna debatt inte kommer att vara helt tydlig eller lätt för en utomstående att förstå. Det kommer nog i mångt och mycket att låta som om vi alla vill ungefär samma sak, och till viss del stämmer nog detta. Jag vill nämligen påstå att det inte finns något parti som inte vill ha ett utjämningssystem i . Oavsett om jag träffar mina väljare hemma i eller om jag pratar med väljare från vill alla att hela landet ska leva och att det ska finnas grundläggande service och välfärd i hela landet. Dessa bärande grundprinciper kring skatteutjämningen finns det en enighet om. Konflikten i politiken handlar inte om detta. Det är när vi borrar lite djupare som det skiljer sig åt. Vad menar vi med att hela landet ska leva? Vad menar vi med att det finns tillgång till grundläggande service? Och vad menar vi med tillgång till välfärdstjänster i hela landet? Jag är glad över att finansutskottet nu går vidare med att kräva att regeringen tillsätter en utredning som ska titta på hela skatteutjämningssystemet. om tillväxt-hämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen Inte sällan handlar debatten om kommunernas och regionernas kamp när det gäller ekonomi och hur många miljarder som behöver skjutas till för att verksamheterna ska fungera – vilka pengar som behövs för att det ska bli lite mer lika. För vi har inte en jämlik kommunsektor och jämlika förhållanden mellan landets olika regioner . Det är inte en acceptabel skillnad vi ser i skattesatserna mellan de kommuner som är tvingade att ha den högsta nivån och de som har den lägsta. Vi behöver strukturella reformer som gör det möjligt för landets kommuner att leverera grundläggande välfärd med ett ungefär liknande skatteuttag. Skillnaden är , som sagts, nära , och det är inte acceptabelt. Orättvisan att man betalar mer skatt för samma välfärdserbjudande är dock ännu större eftersom stora delar av det offentliga åtagandet över huvud taget inte finns tillgängligt på de platser där man betalar allra högst skatt. Detta vet alla som måste bekosta sin egen väg, sörja för sin egen bredbandsuppkoppling eller göra gemensam sak för att rädda byskolan. Propositionen som kom på plats efter utredningen mer lika tog några steg i rätt riktning. Vi tycker att det var kloka överväganden som låg till grund för de nya beräkningsgrunderna när det gäller gleshet och vissa socioekonomiska faktorer. På det stora hela fick vi ett något mer välbalanserat system. Men en utjämning handlar om balans, och i mångt och mycket är det ett nollsummespel; om någon vinner förlorar någon annan. Även om det är svårt måste vi hitta en balans mellan tillväxtkommunernas rättmätiga krav på att kunna leverera välfärd i en tillväxtfas och landsbygdskommuners och mindre, mer glest bebodda kommuners rättmätiga önskemål om och behov av att kunna leverera välfärd även i den typen av situationer. Det går att hitta ett nytt och bättre system än det som vi har , där vi i mångt och mycket har lappat och lagat. kan konstatera att den senaste utredningen hade i uppdrag att se över den kommunala utjämningen. Det var , som flera har nämnt, då den så kallade Utjämningskommittén.08 tillsattes. Det är hög tid att se över systemet igen. vill se ett skatteutjämningssystem som vilar på en rad grundläggande principer. Systemet bör utgå från en garanterad servicenivå i hela landet. behöver det vara utformat så att det skapar incitament för företagande, jobb och tillväxt. Det måste löna sig för en kommun att göra reformer som stärker företagsamheten och jobbskapandet, snarare än att kommunerna fråntas ansvaret för sin ekonomiska politik. För många av landets glest befolkade kommuner är det dock uppenbart att det finns strukturella förutsättningar som gör det svårt att klara behovet av service utan ett system för skatteutjämning. Därför behöver gleshet i högre grad beaktas inom ramen för utjämningssystemet. har vi sett hur regeringar har använt sig av en allt rikare flora av riktade statsbidrag. Detta urholkar i grunden det kommunala självstyret. De riktade statsbidragen måste sökas, vilket skapar svårigheter för små kommuner med begränsade förvaltningsresurser att söka dessa bidrag. Att se över det kommunala skatteutjämningssystemet är ingen enkel fråga. Jag satt själv med i , vars betänkande fick namnet Lite mer lika. Vi ska veta att kostnadsutjämningen berör kanske av hela skatteutjämningssystemet. Kom det någon kritik mot kostnadsutjämningssystemet och förslaget? Ja, det kom massiv kritik även om, enligt min bedömning, nästan hälften av förändringarna i kostnadsutjämningssystemet hänförde sig till omräkning av statistik, något som görs alldeles för sällan. om tillväxt-hämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen Egentligen skulle jag önska att vi kunde skicka ut de parametrar som ska ingå i systemet på remiss, och så får man tycka till om dem. När det kommer telefonsamtal från kommunalråd har de nämligen bläddrat till sista sidan i utredningen och kollat om det blir plus eller minus för kommunen, för att sedan vara för eller emot systemet. Så fungerar väl kommunal- och regionråd. Detta kommer alltså att vara en svår fråga. Det visste vi också när det förra skatteutjämningssystemet sågs över. Men det måste göras – vi kan inte vänta. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. 16 (KD): I kommunerna bygger vi , sa förste partiledare . Så rätt han hade! Det är ute i Kommunsverige som välfärden byggs och vi skapar förutsättningarna för ett gott liv och också tar ansvar, ofta i pragmatisk anda, för de samhällsproblem som uppkommer. Men vi ser också att kommuner har olika förutsättningar – att det finns olika bekymmer som gör att det blir svårare eller enklare att ta sig an dessa uppgifter. Flera av föregående talare har pekat på detta. föreslog i en motion att vi skulle se över skatteutjämningen som helhet igen för att se hur vi kunde underlätta för alla kommuner i att ta det ansvar som de så gärna vill ta för att skapa goda förutsättningar för tillväxt, välfärd och möjligheten att leva ett gott liv. Detta skedde i samband med att vi såg över kostnadsutjämningen och fick en proposition om att ändra i kostnadsutjämningssystemet. Det var på många sätt rimliga förändringar som föreslogs, men det gick fort, och för många kommuner innebar det kraftigt förändrade planeringsförutsättningar. Man fick minus där man trodde att man skulle ha plus. Inte minst var det kommuner som stod inför stora utmaningar vad gällde att bygga ut förskola och infrastruktur som såg att det blev väldigt tydliga förändringar. Detta var ett skäl till att det behövdes en bredare översyn igen, för har förändrats sedan den senaste översynen gjordes. Därför är jag väldigt glad för att man , visserligen med viss fördröjning, hörsammar kravet från vår och flera andra partiers sida om att nu göra en ordentlig, grundlig och total översyn av systemet.