prot · H709114 · 2020-04-29 00:00:00 — Genom att förtydliga och klargöra juridiken kring IOP kopplat till exempelvis upphandling kan man sannolikt öka användandet av modellen. Vi kristdemokrater tror att det skulle bidra till att det civila samhället och det offentliga samverkar i större utsträckning för att hitta innovativa lösningar för att stödja människor i social utsatthet. Det vore värdefullt. Jag och står bakom samtliga våra reservationer i betänkandet, men jag yrkar bifall endast till vår reservation 18 under punkt 13, som handlar om dopningsfrågor. har historiskt sett varit tongivande i antidopningsarbetet, inte minst genom , initiativtagare till och medgrundare av den globala organisationen , som arbetar för att hålla idrotten ren från dopning. Ett av de starkaste ställningstagandena i den så kallade Wadakoden är att varje lands antidopningsorganisation ska vara fristående och oberoende från den idrottsverksamhet som ska granskas. Dessvärre är ett av få länder i världen där verksamheten ligger organisatoriskt direkt kopplad till landets riksidrottsförbund. Detta riskerar att skada den internationella trovärdigheten hos vårt antidopningsarbete. Det förhindrar också dopningskontroller på gym och i andra idrottsföreningar och förbund som inte är anslutna till . Vi kristdemokrater anser därför att det är av yttersta vikt att antidopningsverksamhet blir helt fristående från och organisatoriskt oberoende av . Civila samhället inklusive idrott och folkbildning Jag blev därför väldigt glad när jag för bara drygt sedan läste ett pressmeddelande ifrån just . Rubriken löd: ”Tiden mogen för en fristående nationell antidopningsorganisation”. Det är ett historiskt beslut, och jag hoppas nu att även regeringen kommer att stödja denna omorganisation och därtill ger Svensk Antidoping ett bredare folkhälsoförebyggande antidopningsuppdrag. Jag hör ganska ofta av folk i allmänhet att det inte är så viktigt att ha ett starkt förebyggande antidopningsarbete. Motivet brukar vara att det är så få som använder exempelvis anabola steroider jämfört med hur många som missbrukar alkohol eller narkotika. Men även om det är färre personer som brukar exempelvis anabola steroider än andra droger får man inte glömma bort att dessa preparat kan ge väldigt kraftiga biverkningar. Jag försvarade min doktorsavhandling och kunde då i prekliniska studier visa att anabola steroider har kraftigt negativa effekter på såväl hjärnan som på beteendet. Vi kunde bland annat bekräfta det som tidigare hade varit anekdotiskt: kraftigt förhöjd aggressivitet, lynnighet och impulsivitet. De negativa effekterna på både hjärnan och beteendet satt i regel kvar efter avslutat behandling. Det finns i stora drag tre olika grupper som använder dopningsmedel, och det krävs olika insatser för att minska användningen av dessa preparat i olika grupper. Det handlar om elitidrottare, om killar som tränar på gym och om personer i kriminella kretsar. De som drabbas negativt av de kraftiga biverkningarna är inte minst de som lever nära de personer som missbrukar. Det kan exempelvis vara flickvänner som utan förvarning får en örfil eller åthutning för minsta lilla småsak. Det skapar såklart en stor otrygghet i relationen. När det gäller grova våldsbrott kan det handa om en person som är påverkad av anabola steroider och som hugger en annan människa i bröstet med en kniv – inte 1 eller 2 gånger, utan 40 eller 60 gånger. Den normala spärr som borde träda in efter det första hugget är som bortblåst. Det är otvetydigt viktigt att förebygga bruket av dopningspreparat och då även utanför elitidrotten. Det är nödvändigt att sprida kunskap om dopningspreparatens negativa effekter. Vissa gymanläggningar kan vara en riskmiljö. driver Stad- och ett ambitiöst och framgångsrikt antidopningsarbete med informationskampanjer och utbildning av personal på gym. Nätverket har dock svårt att nå ut till alla gym, och vi föreslår därför att man gör precis som i . Där är det obligatoriskt enligt lag att ha en väl synlig dekal som anger om man samarbetar med en antidopningsorganisation eller inte. Det skulle sannolikt minska antalet personer som provar på och hamnar i ett missbruk av dopningspreparat. Det är jätteviktigt för personerna själva men också för anhöriga och för samhället i stort. 59 (S): Det känns surrealistiskt att debattera motioner som skrevs – när vi inte ens kunde föreställa oss hur världen över skulle förändras i kampen mot en osynlig fiende. Civila samhället inklusive idrott och folkbildning Men känns just denna debatt otroligt aktuell och relevant. I detta betänkande hanterar vi motioner som rör civilsamhället, idrotten och folkbildningen. Det är tre områden vilkas betydelse för vårt samhälle, och för det som gör det svenska samhället unikt, blir som tydligast i dessa prövande tider. Civilsamhället, idrotten och folkbildningen är folkrörelser som har bildat, organiserat och engagerat människor och hjälpt dem att växa. Dessa verksamheter samlar miljontals svenskar . Idrottsorganisationerna har runt 3 miljoner medlemmar, folkbildningens olika kurser når över 1 miljon människor och civilsamhällets 244 000 organisationer engagerar av den svenska befolkningen. Dessa verksamheter är kittet för sammanhållningen i vårt land. Genom att skapa forum för människor att mötas, idrotta ihop eller lära sig tillsammans har dessa verksamheter lärt oss betydelsen av gemenskap, samarbete och tillit. Det är egenskaper som är av största vikt när tillit till våra myndigheter kan vara livsavgörande, när samarbete för att hjälpa våra medmänniskor i de nya vardagsproblemen är direkt nödvändigt och när vi behöver en gemenskap för att känna att vi ska klara detta tillsammans. Civilsamhällets, idrottens och folkbildningens dagliga verksamheter har också fortsatt under krisen. De har inte ställt in; de har ställt om. De har ställt om för att bemöta den verklighet som råder just . Jag skulle kunna ägna hela mitt anförande åt att nämna exempel på allt fantastiskt som sker i dessa folkrörelser, men då skulle vi bli kvar här . Jag stannar i stället vid att konstatera att varje gång vårt samhälle har ställts inför stora utmaningar har kraften i civilsamhället haft stor betydelse för hur vi klarar av utmaningarna och hur bra vi sedan återhämtar oss. Därför, fru talman, har regeringens satsningar för att bemöta de akuta behoven inom idrotten och folkbildningen varit väldigt viktiga. kommer att tilldelas idrotten för att stödja de verksamheter som förlorar intäkter till följd av begränsningen av offentliga tillställningar. Det kommer att gå till föreningar som organiserar idrottsevenemang, cuper, motionslopp och matcher på elitnivå. Regeringen har även beslutat att stödja folkbildningens aktörer för att de ska kunna hantera sina utgifter och kommer därför att betala ut bidraget till folkbildningen tidigare. Med anledning av ett ökat utbildningsbehov hos vuxna kommer folkhögskolorna att tillföras , inklusive studiemedel, för att skapa motsvarande ca 500 årsplatser på folkhögskolan. Även studieförbunden tillförs för arbetsmarknadsnära insatser på distans för att bemöta behovet av kompetensutveckling hos vuxna. Detta gör oss starkare inför tiden efter krisen. I kristider blir det som sagt tydligare hur viktigt ett starkt civilsamhälle är. Men ett starkt civilsamhälle och starka folkrörelser måste byggas . För att det svenska civilsamhället även fortsatt ska vara starkt och utvecklas är goda och långsiktiga förutsättningar av stor vikt. Detsamma gäller för idrotten och folkbildningen. Därför har den rödgröna regeringen under föregående mandatperiod och denna gjort ett flertal olika satsningar på dessa områden. Som exempel kan det ökade stödet till idrottsrörelsen med 258 miljoner nämnas liksom det ökade stödet till friluftsorganisationer med 20 miljoner. har man också satsat på fritidsverksamhet för unga och på att främja idéburna utförare av offentligfinansierad välfärd, IOP, som har utvecklats. Där tillsattes även en utredning som presenterade sitt förslag , ett arbete som regeringen fortsätter att följa. Folkhögskolan har byggts ut med 8 000 nya platser och så vidare. Civila samhället inklusive idrott och folkbildning Vi socialdemokrater kommer alltid att värna om alla de ben som dessa områden vilar på som demokratiskola, som röstbärare, som en plats för människors engagemang och intressen men också som en idéburen aktör inom välfärden. För oss är civilsamhället, folkbildningen och idrotten viktiga folkrörelser som tillsammans bygger vårt samhälle starkare. Det är en styrka som gagnar vårt samhälle och vars styrka får ett större mervärde när vi står inför svåra prövningar. Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. Jag ser fram emot nästa debatt där jag och återigen ska få diskutera avdragsrätt för gåvor och fritidspeng. Jag önskar honom en snabb återhämtning! 60 (MP): Jag instämmer i det sista som föregående talare sa. Coronapandemin har slagit hårt mot hela samhället och kommer antagligen att fortsätta göra det framöver. Vi har alla påverkats på ett eller annat sätt. Vi håller avstånd, och vi tvättar händerna. Vissa drabbas hårdare – naturligtvis mest de som far illa rent hälsomässigt men också själsligt. Ekonomin slår mot företag och privatpersoner. Regering och riksdag har vidtagit kraftfulla åtgärder. Mycket stora summor av offentliga medel avsätts nu för att mildra krisens ekonomiska effekter. Stöden till individer som förlorar sina jobb, som behöver vara hemma med barn eller för att undvika smittan kan räknas i många . Det är oerhört mycket pengar, men det kan jämföras med stöden till företag och verksamheter där miljarderna i stället räknas i hundratal. Det riktade stödet till det civila samhället, alltså kulturen och idrotten, har hamnat på 1 miljard. Det kunde ha varit mer, och sannolikt kommer det att finnas behov av att tillföra ytterligare resurser. Den här miljarden kommer ändå att göra stor nytta. Den kommer att göra skillnad. Vi debatterar bland annat idrotten . Krisen slår brett mot både bredd- och elitidrott, mot senior- och barn- och ungdomsidrott. Vid det här laget skulle de allsvenska fotbollsturneringarna för damer och herrar ha varit i full gång. Men premiärerna är uppskjutna. Kanske blir inställd, precis som många av de små klubbarnas barn- och ungdomsturneringar, evenemang, läger och annat. Det är evenemang som är viktiga och kanske helt avgörande också för föreningarnas ekonomi. Det riktade stödet till idrotten på som har aviserats och beslutats kommer att börja fördelas via till föreningar och specialidrottsförbund. Det kommer att göra stor nytta inte minst för barn och unga. Det är viktigt att stödet nu kommer ut snabbt så att verksamheterna kan upprätthållas och så att vi kan fortsätta att ha ett aktivt och rikt idrottsliv och en livskraftig, föreningsdriven idrott för alla i hela landet också efter den här krisen. Det är viktigt att se att det offentliga tar ansvar tillsammans med föreningarna och de ideella krafterna. Civila samhället inklusive idrott och folkbildning Det samlade civila samhället spelar just nu en mycket stor roll också i hanteringen av krisen. Behovet av just de här ideella krafterna är större än vanligt. ser vi att civilsamhällets organisationer själva drabbas hårt av krisen. Vi ser inställda evenemang som i normala fall skulle fyllt på kassan för de ideella föreningarna. är inställt, en högtid som vanligtvis är oerhört viktig för det ideella . Secondhandbutiker och loppisar håller stängt. Föreningsägda kursgårdar står tomma och outhyrda. Majblommorna kommer att säljas över internet, och vi kan nog räkna med ett försäljningstapp. I slutändan drabbar det barnen men också de många äldre som vanligtvis ser fram emot att få engagera sig i till exempel Majblommans verksamhet. Många av de individer som bär upp civilsamhället tillhör riskgrupperna, inte minst på grund av ålder, och behöver därför stanna hemma just . Därför är det viktigt att vi från politikens sida stöttar upp hela civilsamhället. Särskilda resurser har, som jag nämnt, avsatts och kommer att göra skillnad. Men här är det också viktigt att påpeka att föreningslivet får ta del av de bredare stöd som har gått ut och som kanske framför allt har kommunicerats mot näringslivet. Det gäller att ta del av sänkta arbetsgivaravgifter, korttidspermitteringar, hyresrabatter och annat i den mån som föreningarna har möjlighet men också att kulturen, idrotten och föreningslivet får del av miljarderna i det särskilda statsbidrag som har gått ut till kommunerna. Det är viktigt att det kommuniceras så att det blir tydligt och att vi gemensamt härifrån kammaren också säger det. Det kan vara lite svårt och lite lurigt för föreningarna att hålla reda på de här nya reglerna, men då kan det vara värt att nämna att Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällefrågor, MUCF, har ett uppdrag att samordna civilsamhället i detta och vara behjälpliga så att stödet verkligen når ut också till dessa organisationer. Civilsamhället är till stor del en bärare av demokratin. Det är en demokrati som fyller , och det firar vi, men demokratin är också satt under press och hot från många håll. En illavarslande men tydlig tendens är att civilsamhällets organisationer tappar i jämlikhet. Det naggar naturligtvis demokratin i kanten. Föreningarna blir alltmer ojämlika i det att medlemstappet, som tyvärr sker just , syns så mycket tydligare bland de socioekonomiskt svagare grupperna. Det är något som vi inom politiken har att fundera över och formulera åtgärder emot. Tendensen kommer sannolikt också att snabbas på av den pågående krisen. Den här debatten handlar också om folkbildningen. Liksom civilsamhället och det övriga utbildningsväsendet – universitet, högskolor, vuxenutbildningen och så vidare – kommer folkbildningen, alltså folkhögskolorna och studieförbunden, att vara en viktig del i den omställning som behövs som en följd av krisen. Arbetslösa välkomnas in i utbildningar också inom folkbildningen, och regeringen har tillfört medel för en utbyggnad av antalet platser. Jag tror också att folkbildningen kommer att bli en central arena för den helt oundvikliga debatt som måste föras kring viket samhälle vi vill ha när krisen har lagt sig. Coronakrisen har väldigt tydligt visat att det sätt som vi lever våra liv på inte är hållbart. Civila samhället inklusive idrott och folkbildning Detta har påtalat . Vi har vanligtvis pekat på att den här planeten som vi lever och bor på faktiskt inte klarar vårt levnadssätt, vår konsumtion och vårt resursutnyttjande. Miljön tar skada. Den biologiska mångfalden minskar i hög fart. Sannolikt kommer också pandemier att bli vanligare om vi inte ändrar livsstil. Hur möter vi det? Post-corona-debatten handlar om, och måste handla om, huruvida vi ska leva med eller fortsätta att leva emot planetens och naturens villkor. Där har jag och valt sida. Det är nu upp till alla, inte minst politiker i den här församlingen och de politiska partierna, att välja sida. Jag ber om ursäkt för att jag dragit över tiden. Jag yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och tackar för debatten. I detta anförande instämde (MP). 61 (L): När man för en sådan här debatt i riksdag med en massa riksdagsledamöter och människor som ägnar åt politik, i det här fallet kulturpolitik, är det lätt att man blir lite självcentrerad och tror att världen och kretsar kring oss i den här kammaren och kring staten på olika sätt. Det är ju precis tvärtom. Det kan låta som att civilsamhället är ett komplement till staten, till kommunen, till eller regionen. Men det är faktiskt staten och det vi ägnar oss åt här inne som är ett komplement till civilsamhället. Civilsamhället – idrotten, folkbildningen, faktiskt demokratin – som vi har här i har byggts upp underifrån av enskilda människor som runt om i , över hela landet, har valt att engagera sig frivilligt i grupper. Det har byggts upp underifrån av människor som velat ta makten över sina egna liv och sin egen livssituation. Det är det som är samhället. Egentligen är det märkligt att vi pratar om civilsamhället – det är ju det som är samhället. Det vi ägnar oss åt här, att se till att det finns trygghet genom att rättsväsendet funkar, är ju för att det inte ska finnas saker i vägen för civilsamhället. Att vi med politik ser till att det finns vård i är för att människor ska kunna överleva och leva sina liv och ha makt. Det handlar aldrig om något annat än komplement till det som människor bygger själva. Vi ser också i kris efter kris – det har tagits upp av flera andra i debatten – att det är just civilsamhället som ställer upp. Inte bara är det civilsamhället som på olika sätt och i olika nyanser genom historien har byggt allt vi har när det gäller demokrati i det här landet. Det är också civilsamhället som ställer upp när komplementet staten inte räcker till. Men det finns en hel del som kan bli bättre. Situationen för civilsamhället, för idrotten och folkbildningen, är inte alltid så som vi vill att den ska vara. Civila samhället inklusive idrott och folkbildning Här och är det såklart kris. Man kanske inte har samma försäljning av varmkorv som man brukar ha. Man kanske inte har samma uthyrning av lokaler, av kursgårdar. Man kanske inte har samma små men ändock inkomster till verksamheten som brukar ticka in från secondhandbutiken. Här och kan det alltså behövas stöd. Vi är såklart öppna för mer stöd och för att diskutera det. Men framför allt behöver de stöd vi tagit fram verkligen nå ut till dem som behöver dem. Det behövs också en långsiktig diskussion, en diskussion om hur civilsamhällets förutsättningar kan stärkas och bli bättre. Precis som så ofta i samhället i stort handlar det om att staten med olika regleringar, regelkrångel och långa processer och skatteregler måste sluta stå i vägen för människor som vill vara med och finansiera, bygga, vidareutveckla och engagera sig i civilsamhället. Jag vill yrka bifall till vår reservation nr 5, som handlar om idéburet offentligt partnerskap. Det är en del i att bygga ett starkt civilsamhälle och därmed också ett starkt samhälle på lite . Eftersom jag hoppar in i denna debatt för en kollega och anmälde mig sent har jag inte så mycket mer tid, men jag vill ändå säga något om idrottspolitiken. Det kommer att vara viktigt att stärka parasporten, att ändra bullerreglerna så att kids kan idrotta och att bygga våra samhällen, till exempel våra städer, på ett bättre sätt så att vi får mer spontanidrott. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 12 Kultur för alla betänkande 2019/20:KrU10 62 (M): Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation 17 om läsfrämjande åtgärder för barn och unga. Vi har också ett särskilt yttrande. Mitt under pågående krig fick kraftig kritik i parlamentet för att han lade så mycket pengar på kultur. Han svarade: Vad skulle vi annars ha att slåss för? försöker vi också slåss i ett krig mot en osynligt liten ondska som påverkar våra liv dag och natt, en hälsans och ekonomins mardröm. Men om kulturskaparna dukar under i krisen? Om kulturen helt enkelt inte passar in i de fyrkantiga byråkratiska krispaketen? Då spelar inte de kulturpolitiska målen någon större roll, för då finns ingen kreativitet, mångfald eller konstnärlig kvalitet kvar att värna. Det svenska socialförsäkringssystemet bygger i mångt och mycket på att personer är anställda, arbetar året runt och har fem till sex veckors semester. Kulturarbetare arbetar sällan på det sättet. En majoritet av kulturskaparna är egenföretagare, och inte sällan varierar inkomsterna kraftigt över åren. Konstnärers villkor är inte sällan korta uppdrag, ofrivilligt företagande – även där måste valfrihet råda – och osäkra anställningsvillkor. När dagens frilansare och andra som har enskild firma tvingas lägga sina firmor vilande för att få rätt till a-kassa är de inte tillåtna att hålla kontakt med kunder, fakturera enstaka uppdrag eller behålla sina inventarier. Uppförsbacken kommer att bli mycket tung när denna coronamardröm får ett slut. En stilla undran: När lägger regeringen fram förslag till som tar ett helhetsgrepp om socialförsäkringen för företagare oavsett verksamhet och associationsform? För oss moderater är det självklart att armlängds avstånd mellan politiken och kulturens utövare innebär det mest grundläggande, det vill säga att konsten ska vara fri och fredad från politisk klåfingrighet. Förhållningssättet armlängds avstånd måste vara en realitet. Staten ska inte gå in och villkora, det vill säga styra konsten och de fria institutionerna, hur vällovliga ambitioner man än har. Hur ska vi politiker förhålla oss till armlängds avstånd när vi på alla andra politikområden ska ”bestämma”? Kulturens frihet måste alltid vara förhärskande. Därför är det oroande att många kreatörer vittnar om att kulturbidrag är villkorade utifrån politiskt korrekta ambitioner och att man måste skapa utifrån vissa parametrar. Då tenderar ju rocken att krympa till en tummetott. Kulturen är inget eget stuprör, utan den är det kitt som håller samman oss människor. Jag har stått här och sagt det. Det är det som är det tvärsektoriella, och därför borde vi vara mycket bättre på att arbeta tvärsektoriellt med kulturen som brobyggare. värnar de kommunala biblioteken och deras arbete med digitalisering, bland annat som ett viktigt redskap för att nå nya grupper. Läsning är grunden för ett barns språkliga och intellektuella utveckling. Därför behöver det läsfrämjande arbetet stärkas. Barnbibliotekariens kompetens stärker de mindre barnens språkinlärning på olika pedagogiska sätt. God läsförmåga är nyckeln till en framgångsrik skolgång och förståelse för andra skolämnen. God läsförmåga är makt. Den skapar möjligheter för resten av livet. Språkinlärning handlar även om alla barns och ungas rätt till kunskap, och läsningen har ett egenvärde. Genom litteraturen får barn möjlighet att upptäcka och utforska andra världar än sin egen. Läsning kan väcka nyfikenhet och bjuda in till reflektion över identitet, såväl den egna som andras. Vi moderater prioriterar satsningen på bibliotekens arbete med att nå barn som kanske inte har böcker hemma eller kommer från på annat sätt utsatta miljöer. Ett sätt att göra detta är att stärka samarbetet mellan de kommunala biblioteken och skolorna. I tider av desinformation och fake news behövs kunskap om källtillit. Biblioteken och medie- och informationstekniken har aldrig varit viktigare än . Det finns inget som hindrar att folkbibliotek kombineras med skolbibliotek, men det är väsentligt att de olika kompetenserna och uppdragen för folkbibliotek respektive skolbibliotek tydliggörs och upprätthålls. Barns och ungas tillgång till olika kulturyttringar, som att skapa själv eller se god scenkonst, är viktig. Jag vill än en gång lyfta barn‑ och ungdomsfokus, som gör det möjligt för alla barn mellan att via skolan se två föreställningar . Jag blir provocerad av kulturplaner som fint beskriver hur viktigt det är med kultur för barn och ungdom men inte visar det i konkret handling. Assitej, organisationen för scenkonst för barn och unga, lyfter fram utmärkta modell, där barn och unga verkligen sätts i fokus i kulturlivet. Kanske vore detta något även för . Slutligen, fru talman, vill jag poängtera att kultursektorns infrastruktur är synnerligen viktig att värna i denna orostid. När kulturstöd betalas ut måste samverkan med regionerna ske och kultursamverkansmodellen användas. I detta anförande instämde (M). 63 (SD): Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservation 12, Kultur i hela landet. I detta betänkande debatterar vi kultur för alla. I dessa svåra tider är det ytterst aktuellt att belysa vikten av en tillgänglig kultur i hela landet, för alla medborgare. Många äldre sitter just nu helt isolerade med anledning av covid-19. Regeringen initierade 2011 en engångssatsning på kultur för äldre. menar att denna satsning bör förlängas så att äldre får fortsatt möjlighet att delta i kulturlivet.