prot · H709132 · 2020-06-04 00:00:00 — Det går inte att särskilja flyg från dess klimatpåverkan. Det är en fysisk och teknisk realitet som speglar var vi befinner oss med flygmarknaden . Det finns, som sagt, inga tekniska landvinningar i närtid som drastiskt kan minska flygets utsläpp. Därför kan man inte säga att flyget i sig inte är ett problem, för det är det. Det är nämligen synonymt med en stor klimatpåverkan. Långt in kommer vi förstås att ha teknik som delvis kan bidra till en minskning av utsläppen från flyg per passagerarmil, men den finns inte här och . Det andra argumentet som har lyfts, som hör ihop med det första, är elflyget. Jag är verkligen en varm anhängare av teknikutveckling. Det är därför som jag tror på skatter och styrmedel för tekniska språng och allmän teknisk utveckling. testflög företaget ett elflygplan – jättespännande. Jag är som sagt anhängare av detta, men jag är inte naiv. Att förlita sig på elflyg som lösningen för flygets klimatpåverkan på både kort och lång sikt är att vara naiv, för elflyget kommer inte att kunna ta de passagerarantal som nuvarande flyg tar och är långt ifrån den kapacitet som järnvägen har. Låt mig ta det konkreta exemplet med testflygningen. Det är ingen kommersiell linje som har öppnat utan ett testflyg med 9 personer. Jämför det med ett X2000-tåg som tar 330 personer. Det är en enorm skillnad i kapacitet. Vi ska vara medvetna om att dessa små elflyg inte kommer att kunna trafikera långa sträckor. Det betyder per automatik att järnvägen är att föredra eftersom den är kapacitetsstarkare och mycket bättre på korta sträckor. Det fåtal undantag som givetvis finns är till exempel om man har den typ av natur som har med fjordar och liknande. Då är det såklart en fördel att kunna ta sig över dessa fjordar med elflyg eftersom det är lite väl dyrt att bygga järnväg. Men för de flesta sträckor i är järnvägen betydligt bättre, framför allt och helt uppenbart Stockholm−Göteborg. Det sista skälet till att elflyget kommer att ha svårt att konkurrera med järnvägen är givetvis energieffektiviteten. Det handlar återigen om simpla fysiska lagar. Vad krävs energimässigt för att flytta en sådan tung kropp upp i luften jämfört med att förflytta en lång rad med vagnar där loket tar luftmotståndet, vagnarna följer efter och tåget använder gravitationskraften för att glida fram järn mot järn. är helt enkelt överlägsen på i princip alla sätt. Det tredje argumentet jag ska bemöta rör frågan om en rullbana till på . Det är extra intressant att lyfter denna fråga, för brukar ju eftersträva kostnadseffektivitet i sin politik och är sällan positiva till subventioner hit och dit. Flygandet minskade rätt drastiskt redan före , och har det minskat ännu mer. Jag har svårt att se att flygandet kommer tillbaka till samma nivåer som tidigare, och det är inte heller önskvärt ur ett klimatperspektiv. Därför måste frågan ställas: Hur kan man på något sätt motivera en ytterligare rullbana på – dessutom ur ett kapacitetsperspektiv? Kapacitetstaket på är inte nått. På , som är en av världens största flygplatser, har man två rullbanor. Det vore kapitalförstörelse av monumentala mått att slänga bort på ännu en rullbana på . Extra märkligt blir det att detta kommer från med tanke på deras stora aversion mot höghastighetsbanorna. Jag minns när Alliansen under ledning av lanserade Sverigebygget. Det var en framtidssatsning med optimism och tro på att vi skulle kunna transportera oss hållbart. Kommuner och regioner ställde sig bakom detta och var villiga att investera i bostäder och lokalt näringsliv, om staten pekade med hela handen och lovade att bygga dessa banor. Men vacklar man och är i stället villig att slänga bort på ännu en rullbana som inte på något sätt kan motiveras, varken ur ett kapacitetsperspektiv eller ett klimatperspektiv. Detta är politik som inte går ihop. Gemensamt för de tre argument och myter som jag har bemött är att de som framför dem har en så kallad responsförnekelse. De förnekar inte klimathotet, men de förnekar vad som krävs för att hantera klimathotet. Det är viktigt att det blir tydligt att alla inte är överens om att klimathotet ska hanteras. Vissa förnekar den respons som samhället bör ge för att möta utmaningen. Jag har redan dragit över min talartid, men låt mig snabbt gå igenom vad vi behöver göra framöver. Vi behöver skala upp arbetet med nattågstrafiken. har vi bestämt att vi ska ha ett nattåg som går ned på kontinenten. Det finns lite krux att lösa, men jag ser gärna att vi utvecklar detta ännu mer. Ett nattåg till vore utmärkt, och det finns fler sträckor att titta vidare på. Höghastighetsbanorna har jag redan nämnt. Det är uppenbart att –inte ska vara den vanligaste flygsträckan i ; det är på alla möjliga sätt helt orimligt. Där är det mycket bättre att vi transporterar oss på räls. Vi behöver få igång biodrivmedelsproduktionen. Vi gröna har drivit på för ett investeringsstöd till nya biodrivmedelsanläggningar som bland annat ska tillverka biojet. vore det rimligt att titta på en trängselskatt på de stora flygplatserna. Folk har fått för sig att har kapacitetsproblem, men så är det inte. Ännu mindre kapacitetsproblem hade det funnits om landningsavgifterna hade varit differentierade utifrån trängsel. Då hade man sett att det absolut inte finns någon kapacitetsutmaning på . Om vi går vidare med dessa åtgärder kan vi minska flygandet och utsläppen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 15 (M) replik: Vi har hört ett anförande som var allt annat än ett brandtal för flyget. Det blir väldigt tydligt att har för avsikt att avveckla flyget i stället för att utveckla flyget. Man ser inget problem med att flygbranschen går dåligt och att det påverkar näringsliv och arbetstillfällen runt om i . Det är kanske inte helt konstigt när det kommer från ett parti som inte heller gillar tillväxt. Jag ska ändå fråga lite samma fråga som jag ställde till Socialdemokraterna, eftersom faktiskt sitter i samma regering som Socialdemokraterna. har också ingått i , vars arbete är avslutat. Det har dock inte kommit någon slutrapport. Du har talat mycket om landningsbanor på , men arbete involverade mycket mer än det, till exempel Brommafrågan och frågan om att ställa om till en mer miljövänlig flygplats med enklare sätt att resa kollektivt till och från . Hur ser på arbete och utvecklingen av Arlandaområdet? 16 (MP) replik: Jag tackar för frågan. Vi vill inte avveckla flyget, men flyget måste minska till hållbara nivåer. Det är två helt olika saker. Människor kommer att flyga även men inte på ett sätt som är farligt för planeten och kommande generationer. Detta är utgångspunkten för grön politik generellt. Jag tror att har en annan inställning. De verkar inte bry sig lika mycket om kommande generationer. får gärna rätta mig om jag har fel i mitt antagande. jobbade allmänt med utveckling. Rådet lämnade en rapport till regeringen, men den har ännu inte publicerats. Vad jag förstår är det bland annat för att rådet föreslår en till rullbana på , vilket inte kan motiveras av vare sig kapacitets- eller klimatskäl. Jag tror att rapporten därför har stoppats. Sedan stämmer det nog att det finns en hel del annat spännande i färdplanen, och dessa delar jobbar vi vidare med. Det handlar bland annat om inblandning av biobränsle. Där har regeringen, mycket tack vare bidrag, jobbat med att ta fram reduktionsplikten, som ska tvinga in biobränsle i tanken. Det finns en massa saker som vi kan göra för att få flyget mer hållbart utan att göra de dumdristiga investeringar som handlar om att öka kapaciteten på en flygplats som redan har överkapacitet. 17 (M) replik: Vi fick inte svar om vad som händer med och med framtid, men det var inte helt oväntat. Det är intressant att nämner reduktionsplikten och inblandning av biobränsle och liknande, som är jätteviktiga saker. Detta är viktigt för flyget och . Vi har sett att man testar en hel del saker, såsom bioinblandning, egenproducerat biobränsle och elflyg. Man gör dock inte detta bara i , på och i , utan man gör det ofta på de små, regionala flygplatserna. ser vi en situation där de regionala flygplatserna runt om i landet dör sotdöden. har lagt ned, och är på väg att lägga ned, tack vare parti tillsammans med Socialdemokraterna. Hur kommer vi att kunna fortsätta att utveckla de bra, miljövänliga delarna för flyget om vi inte har möjlighet att testköra dem? Vi har lagt fram ett förslag med extra pengar till de regionala flygplatserna. Det är pengar som skulle kunna användas för att utveckla bland annat elflyget och tankningen av biobränsle som produceras lokalt. Hur ställer sig till den satsning som vi har föreslagit? 18 (MP) replik: Tack, , för replikskiftet! Jag tänkte svara på frågan med en motfråga: Hur mycket kan tänka sig att skattesubventionera flyget i ? Flyget är redan momsbefriat. Man betalar ingen skatt på sitt bränsle, man har en låg flygskatt, som dessutom vill skrota, och man är skattebefriad på en massa olika sätt utöver detta. Och sedan, utöver alla dessa befrielser, har man enorma offentliga subventioner. Det senaste jag hörde om ekonomiska politik var att det fanns åtminstone någon idé om att inte ensidigt skattesubventionera och pumpa in pengar i en bransch som inte kan stå på egna ben. stänger därför att de under många, har gått hundratals miljoner back . Att då tänka sig att det offentliga ska pumpa in skattebetalarnas pengar bara för att några rika människor ska kunna ta flyget från till den spanska – vad är det för politik? Vad är det för ekonomisk galenskap där pengar pumpas in i en verksamhet som inte kan stå på egna ben och som dessutom är direkt klimatskadlig? Jag har aldrig förstått denna prioritering från en högerrepresentant. Svaret på frågan är att blir svaret skyldiga om hur mycket de egentligen vill pumpa in i denna bransch. 19 (L) replik: Jag lyssnade noga under anförande. Jag kan konstatera att vi kanske inte står i diametralt olika ringhörnor när det gäller flyget men att vi står ganska långt ifrån varandra. Det som vi har gemensamt är att vi ser att det finns en potential när det gäller biobränsle och också när det gäller elflyg, även om vi ser annorlunda på potentialen hos elflyg. Det som fascinerar mig är att och fokuserar mycket på tågen när det gäller att rädda klimatet, men tyvärr går det inte att ta tåget till eller . till utsläppen i kommer , på det sätt som man räknar , från vägtransporterna. Det är därför Liberalerna fokuserar på dem, för att minska klimatutsläppen. Flygets påverkan är inte speciellt stor i förhållande till de , även sett till global påverkan. Vår inställning är att man ska kunna satsa på biobränslen och utveckla elflyget. För att kunna behålla flygets fördelar vill vi jobba med koldioxidinfångning. Därför vill jag fråga: Hur ser och på att inte fokusera på en dramatisk minskning av flyget utan i stället göra så mycket det går med miljöåtgärder och kompensera med koldioxidinfångning för att få ett klimatneutralt flyg? 20 (MP) replik: Tack, , för frågorna! Först vill jag rätta lite. Att kommer från vägtransporter stämmer inte, om man tar med det internationella flygandet och dessutom lägger till höghöjdseffekter. Då är flygandets andel betydligt större. Man ska ha med sig att flygandet är en väldigt stor del av gemene svensks utsläpp. talar om att det inte går att ta tåget till eller . Då blir följdfrågan: Kan man ta elflyget till ? Kan man ta biobränsleflyget till utan höghöjdseffekter? Det är där vi står. Jag uppskattar verkligen att lyssnade noga på mitt anförande, men jag gick igenom de tekniska förutsättningarna tydligt. Jag var tydlig med att den teknik som finns att tillgå inte funkar utifrån ett klimatperspektiv. Den tar oss inte hela vägen till att vara i enlighet med . Och senast jag kollade ställde sig Liberalerna bakom det avtalet. Detta gör att vi kommer tillbaka till det som jag pratade om: responsförnekelse. menar naturligtvis väl, vill klimatet väl och vill åstadkomma en minskning av klimatfarliga utsläpp, men likväl kokar det ned till att man förnekar den respons som vi som samhälle måste ställa upp med för att tackla utsläppen. hann vi inte tala så mycket om infångning. Jag tror att CCS-teknik på olika sätt kommer att vara viktig framöver. Jag tror dock inte att det är det viktigaste för flyget, utan där är det bättre att minska flygandet. 21 (L) replik: Jag tackar för svaret på min fråga. Min uppfattning är att om det är någon som förnekar flygets fördelar är det . Jag tycker inte att jag fick svar på min fråga. När vi i Liberalerna tittar på flyget tittar vi på det i stort och på vad vi kan göra i verkligheten. Vi tror på flyget och på att det ska vara fortsatt stort. Vad kan man då göra? Jo, på korta distanser är det nu i början självfallet elflyget som kan täcka en stor del av flygbehovet. Det är därför vi i Liberalerna jobbar med biobränslen. Vi tror att svenska folket är beredda att betala extra för att bekosta biobränsle för att kunna åka på semester till olika delar. Detsamma gäller företagen. Det är dessa två åtgärder som vi ser. Vi tror inte heller att man med hjälp av biobränsle eller högnivåutsläpp kommer att ta bort alla utsläpp från flyget – självklart inte – men det är därför vi säger att det ska vara möjligt att kompensera för utsläppen. till flyget i dess helhet ska det kunna bli klimatneutralt, och detsamma gäller sjöfarten. Man går så långt man kan med tekniken, och sedan får man jobba med koldioxidinfångning. Min fråga kvarstår: Anser att man inte ska kunna dra fördel av flyget utan i stället bara säga att man ska dra ned på det, i stället för att premiera koldioxidinfångning? 22 (MP) replik: Jag tackar för replik. Det är mycket som jag skulle vilja säga. Vi får se om jag hinner med allt. Först och främst förnekar jag inte flygets fördelar. De är helt uppenbara. Flyget har en stor fördel på långa sträckor jämfört med andra transportmedel. Man kan förstås ta tåget långa sträckor också. Det finns de som tar tåget till exempelvis , vilket inte kunde tänka sig tidigare. Men det finns uppenbara fördelar. Det som jag gör, och som tyvärr inte verkar göra, är att ha klimatet som utgångspunkt. Jag sätter de planetära gränserna först. Jag sätter dem före människors rätt att flyga. Jag tycker att det borde vara en rimlig utgångspunkt för alla politiker att vi har en gemensam planet att ta hand om. Vi har kommande generationer som vi måste värna. Vi har våra barn som vi måste värna. Jag kan inte förstå att man inte har det som referens för den politik som man driver. Och jag kan inte förstå dem som hellre skulle prioritera flygbranschen framför vår gemensamma framtid. Jag ska lite snabbt säga något mer om elflyget. De inrikes fossila flygresorna som skulle kunna ersättas är försvinnande små om man jämför med flygets totala utsläpp. Därför är elflyget en dellösning men en ganska liten dellösning. Elflyg på långa distanser är mer eller mindre uteslutet. Att lyfta och flyga ett tungt flygplan över skulle kräva ett batteri som är mer än dubbelt så tungt. För att lyfta behöver man uppåt batteri. Det säger sig självt att det är orimligt. När det gäller koldioxidinfångning är det en konkurrens om det. Vi har massor av branscher som vill fånga in koldioxid och som kommer att behöva fånga in koldioxid om vi ska bli klimatneutrala . Om jag ska vara lite konstruktiv i slutändan tror jag att elektrobränslen kommer att vara den viktigaste delen för flyget på lång sikt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 8.) § 4 Det östliga partnerskapet efter 2020 Det östliga partnerskapet efter 2020 ((2020) 7 final) 23 (S): Det östliga partner-skapet efter 2020 Vi debatterar utrikesutskottets utlåtande 16 om nya långsiktiga mål för det östliga partnerskapet. Jag passar på att yrka bifall till förslaget i utskottets utlåtande. Det östliga partnerskapet firade 2019. Länderna som ingår – , , , , och – har genomgått olika grader av förändringar. I de flesta fall har förändringarna varit positiva. Det handlar om ökat välstånd, mer respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer med mera. I vissa fall har det skett bakslag, vilket lett till att EU har fått agera med bland annat sanktioner eller minskat ekonomiskt stöd. Det östliga partnerskapet har inneburit en tydlig höjning av ambitionsnivån i EU:s relationer med partnerländerna. Längst har utvecklingen gått i , och , vilka har slutit associeringsavtal med EU. För medborgarna från dessa tre länder gäller också viseringsfrihet i Schengenområdet sedan länderna genomfört en rad viktiga reformer på området. Samarbetet har på olika sätt utvecklats även med , och . Huvudfokus inom partnerskapet ligger på varje partnerlands bilaterala relation med EU. Därutöver har ett multilateralt samarbete etablerats i syfte att stödja de bilaterala relationerna och skapa förutsättningar för samarbete mellan länderna. Det multilaterala samarbetet sker genom toppmöten , årliga utrikesministermöten samt möten, seminarier och workshops på expertnivå. Samarbete sker också mellan och parlamenten i fem av länderna genom Euronest, mellan regionala och lokala myndigheter samt genom civilsamhället. De nya långsiktiga målen som föreslås är resilienta, hållbara och integrerade ekonomier, ansvarsskyldiga institutioner, rättsstatsprincipen och säkerhet, miljö- och klimatmässig resiliens, en resilient digital omställning samt resilienta, rättvisa och inkluderande samhällen. Det är välkommet att det har tagits fram ett nytt förslag på långsiktiga mål. Flera av länderna som ingår i det östliga partnerskapet har tagit stora steg, inte minst kring utvecklingen av demokratiska reformer och välstånd. Men det är sköra steg. Det tar tid att skapa tillit bland befolkningen och inte minst rimliga förväntningar, där underskottet på demokrati och transparens varit tydligt och dessvärre negativt inverkande på människors dagliga liv och mänskliga rättigheter. Korruption, brist på god fördelningspolitik, avsaknad av rättvisa skatter som leder till välfärd, nyckfulla rättssystem med mera skapar inte tilltro eller tillit. Därför blir EU:s samarbete med respektive land så väsentligt och vägledande. Det är också viktigt i den rådande covid-19-pandemin att EU:s engagemang i det östliga partnerskapet både är intakt och tar nya steg framåt. I då EU kraftsamlar ekonomiskt för att få igång samhällshjulen inom EU får vi inte glömma bort våra partnerskapsländer och inte minska på stöd, dialog och samarbeten. Statsminister deltog på toppmötet med det östliga partnerskapet för sedan, och ambitionen vid mötet var att förstärka relationerna mellan EU och partnerskapsländerna med anledning av bland annat covid-19. Det finns ett antal frågor som ändå måste belysas. Konflikten i är svår och mångnyanserad. Här måste EU ta ytterligare steg i dialogen med och och övriga deltagare i fredssamtalen för att finna en rimlig lösning och hållbar fred. Det östliga partner-skapet efter 2020 Det är också synnerligen viktigt att EU fortsätter ha en öppen men bestämd dialog med . Stödet för mänskliga rättigheter måste fortsatt vara starkt, och stödet till civilsamhällets aktörer måste utvecklas ytterligare. Det är också angeläget att den politiska oppositionen fortsatt får stöd i att medverka till en demokratisk utveckling i . Här får inget lämnas åt slumpen. Det är sorgligt och ett kapitalt misslyckande att fortfarande styrs enväldigt utan rimliga möjligheter för oppositionen att verka som oppositionspartier gör i fungerande och transparenta demokratier. Kampen mot korruption är mycket angelägen. Det finns få saker som likt korruption kan stjälpa demokratier. Det handlar om medborgarnas tillit till staten, de lokala beslutsfattarna med mera. När tilliten är bruten är det i praktiken omöjligt att få igång fungerande finansieringsmodeller för välfärdsutveckling. Människor som inte litar på systemet betalar helt enkelt ogärna skatt, och det märks i land efter land. Uttag av skatter är således en förtroendefråga som måste lösas av varje parlament och regering när de ger löften vid val. Kampen mot korruption och svågerpolitik är således grundläggande i varje demokrati – skör som fungerande. Därför är det sorgligt att fallit nedåt i korruptionsindex och ligger i det nedre intervallet. Här måste EU vara synnerligen observant och bestämd i den bilaterala dialogen med – more for more, less for less. Slutligen: Det östliga partnerskapet fungerar väl trots en del brister och bakslag. Det är i grunden en framgång att EU lyckats samla östliga grannländer att ingå olika former av avtal med EU. Deltagande länder har successivt börjat verka för stabila institutioner och en god samhällsstyrning, inklusive tålighet inför yttre förändringar. De har börjat utveckla marknadsmöjligheter genom ekonomisk integration och handelsavtal. De har börjat garantera energitryggheten och bättre sammankopplingar för energi och transport. Och de har börjat öka rörligheten och personkontakterna med hjälp av förhandlingar inom ramen för viseringsdialogen. Men det östliga partnerskapet tar inte bara hänsyn till regeringar utan även till det civila samhällets synpunkter, lokala och regionala myndigheters perspektiv, företagsledares synpunkter samt parlamentariska församlingars synpunkter och uppfattningar. Processen är i högsta grad levande. De nya långsiktiga målen, som presenteras av och den höge representanten, är en positiv fortsättning på det drygt tioåriga samarbetet. Slutligen, herr ålderspresident, vill jag lyfta fram att , i samverkan med regeringen, anordnade ett seminarium i riksdag för att uppmärksamma att det östliga partnerskapet fyllde . 24 (M): Ärendet vi nu debatterar, UU16 Det östliga partnerskapet efter 2020, anser jag är ett oerhört viktigt ärende. Det handlar om ett samarbete mellan EU och våra närmaste grannländer – vissa länder ligger i , och vissa ligger precis på gränsen till . Det östliga partner-skapet efter 2020 Det östliga partnerskapet, herr ålderspresident, initierades 2009, när var ordförande för , av och . Det östliga partnerskapet var då och är fortfarande av stor strategisk vikt för EU och prioriterat på EU:s dagordning, vilket jag finner väldigt glädjande. Ska vi få en positiv utveckling inte bara i utan även i EU och i vårt närområde, herr ålderspresident, måste vi nämligen samarbeta med omvärlden. Vi måste ha ett fungerande samarbete, och detta är vad det östliga partnerskapet delvis syftar till. Partnerskapet syftar förstås också till att, precis som föregående talare sa, skapa ökad tillväxt, bättre miljö och en ökad digitalisering. Framför allt syftar det dock till att skapa ett samhälle som är bättre för dess medborgare – ett samhälle som respekterar mänskliga rättigheter och ett samhälle med demokrati och de rättigheter som vi här i väst tar för självskrivna. Partnerskapet har utvecklats i enlighet med parternas individuella intressen, ambitioner och framsteg. Det har möjliggjort, och kommer att fortsätta bygga på, differentiering och ett flexibelt och inkluderande partnerskap med syftet att hantera gemensamma globala utmaningar. I utvecklandet av partnerskapet har inte bara regeringar och EU-institutioner deltagit, utan även civilsamhället, akademiker, företag och finansinstitut har inkluderats – allt för att nå en bred och stark förankring i samhället. Det östliga partnerskapet är gemensamt mellan länderna som ingår och EU. Det syftar till att stärka de demokratiska institutionerna, rättsstatens principer samt miljö och klimat. Det syftar till att utveckla ekonomi och handel, stödja den digitala omställningen och främja ett rättvist och inkluderande samhälle. Utvecklingen i EU-länder är av stor betydelse. Som jag nämnde är de våra grannländer, och vi kan bidra. I det östliga partnerskapet finns det överenskommelser som också syftar till att öka handeln, vilket i sin tur stärker ekonomin. Det skapar fler arbetstillfällen, herr ålderspresident, och gör det möjligt för fler människor att få inflytande över sitt liv.