prot · H70957 · 2020-01-14 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollen för den 2–6, 9–13 och 16–justerades. § 2 Meddelande om namnändring vice talmannen meddelade att (C) ändrat namn till . § 3 Meddelande om frågestund vice talmannen meddelade att frågestund skulle äga rum . § 4 Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Följande skrivelser hade kommit in: Interpellation 2019/20:191 Interpellation 2019/20:191 EU:s exportförbud för snus av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är resor. Interpellation 2019/20:197 Interpellation 2019/20:197 Erkännande av färöiska körkort i av (KD) Interpellationen har överlämnats till sr och kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade resor och arrangemang. Interpellation 2019/20:210 Interpellation 2019/20:210 Utnyttjandet av samordningsnummer av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2019/20:213 Interpellation 2019/20:213 Kemikalieskattens påverkan på den cirkulära ekonomin av (KD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2019/20:214 Interpellation 2019/20:214 och rättskedjans effektivitet av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:216 Interpellation 2019/20:216 Åtgärder mot missbruk av samordningsnummer av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2019/20:224 Interpellation 2019/20:224 Stärkt äganderätt av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:227 Interpellation 2019/20:227 Migrationsdomstolarnas budget av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:228 Interpellation 2019/20:228 Välfärdsbedrägerier med samordningsnummer av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. Interpellation 2019/20:229 Interpellation 2019/20:229 En översyn av gymnasielagen av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:230 Interpellation 2019/20:230 Bristande information om gymnasielagens tolkning av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:231 Interpellation 2019/20:231 nationella arbete mot inhemsk extremism av (L) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:235 Interpellation 2019/20:235 Återvändande av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:236 Interpellation 2019/20:236 Amnesti av (M) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang. Interpellation 2019/20:237 Interpellation 2019/20:237 Beskattning av husbilar av (SD) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresor och inbokade engagemang. § 5 Anmälan om faktapromemoria vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2019/20:FPM10 Beslut om förhandlingar om ekonomiska partnerskapsavtal med stater i , och COM(2019) 608 till utrikesutskottet § 6 Ärenden för hänvisning till utskott Följande dokument hänvisades till utskott: 2019/20:65 till miljö- och jordbruksutskottet 2019/20:61 till socialutskottet § 7 Ärenden för bordläggning Följande dokument anmäldes och bordlades: 2019/20:CU6 Större komplementbostadshus 2019/20:CU8 Sjöfylleri 2019/20:UbU8 Förskolan 2019/20:NU4 Statliga företag § 8 Svar på interpellation 2019/20:184 om ökat samarbete i den nordiska sjukvården 1 Socialminister (S): har frågat mig om jag eller regeringen avser att följa rekommendation om ökat samarbete i den nordiska sjukvården och verkställa dess intentioner från svensk sida. Utgångspunkten för det nordiska samarbetet är att skapa mervärde för de nordiska länderna och deras medborgare. Nordiskt samarbete kring hälsofrågor är av stor betydelse. Genom att arbeta tillsammans kan vi dra nytta av varandras kunskap och erfarenheter. Den nordiska välfärdsmodellen kan på så sätt vidareutvecklas och stärkas. Det nordiska hälsosamarbetet bedrivs inom en rad olika områden. Flera av dem har sitt ursprung i förslag som återfinns i rapporten Det framtida nordiska hälsosamarbetet. Denna rapport togs fram av och överlämnades till . Ett av förslagen i rapporten handlar om att etablera ett nordiskt folkhälsosamarbete. Detta förslag har tagits vidare, och beslutade att inrätta en nordisk folkhälsoarena. Utifrån förslag i rapporten har samarbetet också vidareutvecklats, bland annat avseende högspecialiserad vård, sällsynta sjukdomar och e-hälsa. Jag instämmer med interpellanten om behovet av att satsa på jämlik vård. Tillgången till välfärdstjänster ska vara jämlik oavsett var i landet man bor. För att bidra till detta startade under ordförandeskapet i 2018 det nordiska projektet för vård och omsorg på distans. Projektet leds av Glesbygdsmedicinskt centrum i Region och . Syftet är att förbättra den nordiska befolkningens tillgänglighet till god vård och omsorg samt att skapa förutsättningar för utveckling och tillväxt. Som ett resultat av projektet publicerades en rapport med en kartläggning av digitala lösningar för vård och omsorg från samtliga nordiska länder. Denna rapport kan tjäna som inspiration och vägledning för hur innovativa lösningar för vård och omsorg kan implementeras. Jag kan också påpeka att besvarade rekommendationen från gällande ökat samarbete mellan de nordiska sjukvårdssystemen. Av svaret framgår att stöder rekommendationen om att stärka det nordiska samarbetet inom sjukvårdsområdet. Sammanfattningsvis finns en rad pågående initiativ som syftar till att skapa ett stärkt hälsosamarbete mellan våra nordiska länder. anser att rekommendationen därigenom är uppfylld. 2 (SD): Tack, ministern, för svaret! Att arbeta för en levande landsbygd och för att hela landet ska leva är en av de viktigaste frågorna . När fler och fler väljer att bosätta sig närmare större städer och därmed också närmare större delen av välfärdssystemet behöver man se vilka alternativ som finns för att kunna tillgodose bland annat sjukvård i glesbygd. Med tanke på att flera län har en direkt landsgräns mot ett annat nordiskt land finns det ibland redan en naturlig koppling i form av arbete, var människor tillbringar sin fritid och liknande. En annan viktig aspekt att komma ihåg är kompetensförsörjning och arbetstillfällen i glesbygd. Min egen valkrets har till exempel mycket utbyte av och med i olika sammanhang, och både norrmän och svenskar arbetar och semestrar i sitt grannland. Akutsjukvården i inland är ganska begränsad i många avseenden, och ett utvidgat samarbete med framför allt skulle göra väldigt mycket för de berörda kommunerna. utgör av yta och är glest befolkat, då en stor del av befolkningen bor på landsbygden. En viktig sak att komma ihåg i detta är att många äldre bor på landsbygden och att de kanske har ytterligare problem när det gäller att snabbt kunna nyttja den sjukvård de behöver på grund av stora avstånd och dålig tillgänglighet. Dessutom är turismen en otroligt viktig näring, som bland annat står för många arbetstillfällen. En stor del av turismen i länet kommer från andra nordiska länder, vilket också skapar ett intresse för ett nära sjukvårdssamarbete. Jag är väl införstådd med Nordiska ministerrådets svar. Detta är helt enkelt en uppföljning av en av rekommendationer. Min andra fråga är: Ser ministern några eventuella hinder i denna fråga, och vad avser regeringen i så fall att göra där? 3 Socialminister (S): Jag tackar för frågan. Jag tycker alltid att det känns väldigt glädjande att ledamöter lyfter upp frågor inte bara om hälso- och sjukvård generellt utan också om det nordiska samarbetet, för det är förstås väldigt naturligt. svarade jag på en interpellation – jag tror att den kom från , som har bytt efternamn – som handlade mer specifikt om ambulanspersonalens möjligheter att resa över gränserna och så vidare. Detta är viktiga frågor. Precis som nämnde är det många som bor nära en gräns och som därmed har ett län som liggare närmare till hands att samarbeta med än vad en annan svensk region gör. Jag vill gärna understryka att alla de frågor om minskade gränshinder av olika slag som beskriver när det gäller det nordiska samarbetet inte ligger hos mig. Det finns en minister – eller – som är ansvarig för nordiska frågor på ett bredare sätt. För att något utveckla det svar som jag redan har givit är det så att det finns ett behov av att utveckla ett samarbete och en dialog, men det är ju inte så att vi har ett gemensamt regelverk i . Det är till och med så att de länder som är medlemmar i har det regelverket för att beskriva rörlighet och rättigheter för patienter snarare än att det finns ett specifikt nordiskt regelverk. Det finns dock ett behov av ökat samarbete, och detta är naturligtvis frågor som ligger högt på agendan. Jag säger än en gång att man ibland kan blanda ihop det hela när det gäller rekommendationer. Det finns väldigt många rekommendationer, och på EU-nivå innebär rekommendationer på ett annat sätt en förväntan om att något ska göras på ett specifikt sätt. När lämnar rekommendationer riktas de till ministerrådet, och sedan funderar ministerrådet på hur de ska hantera detta. träffas en gång , beroende på vilket land som är ordförande. Man har följt upp rapport och landat i att man har kommit så långt som man kan komma med denna rapport, men arbetet fortsätter förstås. Jag har ingenting ytterligare att tillföra när det gäller att följa någon specifik rekommendation, utan arbetet fortsätter utifrån hur behoven ser ut. Inte minst gäller detta behovet av att till exempel låta ambulanser gå över gränser och av att ha en akutvård som gör att man drar nytta av sina grannar, oavsett om de befinner sig på svenskt eller annat nordiskt lands territorium. Det kan finnas olika hinder beroende på vilken fråga det handlar om. 4 (SD): Det finns flera områden, även inom sjukvården, som är aktuella när det kommer till nordiskt samarbete. Jag menar att det viktigaste att fokusera på här är dels att utveckla det nordiska folkhälsoarbetet, dels att undersöka samverkan mellan sjukvårdssystemen inom bland annat organtransplantationer, rehabilitering av barn efter svåra olyckor och kirurgi på nyfödda. Det finns ju många sjukdomar och skador som är väldigt ovanliga, och då är det värdefullt att kunna samordna spetskompetens på ett begränsat antal sjukhus i och sedan kunna ge hjälp via remiss. När det kommer till folkhälsoarbetet, och kanske framför allt arbetet med att minska den psykiska ohälsan, finns det mycket att göra i alla nordiska länder. En viktig fråga där är hur man hanterar barn och unga i svåra situationer, att till exempel kunna erbjuda samtalsterapi och utredningar och inte enbart psykofarmaka. Men det är ju frågor som arbetar med och som vi får anledning att återkomma till. Jag hoppas verkligen att regeringen kommer att prioritera de här frågorna framöver. Tack, ministern, för svaren! 5 Socialminister (S): Jag är lite osäker på vad menar att regeringen ska gå vidare med, för det är klart att vi fortsätter att ha ett samarbete och utbyte mellan länderna. Precis som jag nämnde i svaret har Region och Glesbygdsmedicinskt centrum ett ansvar för att utveckla den typen av medicin i glesbygd, och man har kommit väldigt långt. Det finns ingenting som hindrar att man går vidare på andra områden. Jag vet att , som kommer att vara ordförande i , inte minst vill sätta frågan om psykisk ohälsa på agendan. Vårt nordiska samarbete och utbyte fortsätter. Men när det handlar om väldigt specifika utbyten mellan regioner inom olika specialiteter är det inte det nordiska samarbetet som är den enklaste vägen att gå, utan då är det samarbete, dialog och utbyte mellan specifika regioner, även om de finns på andra sidan landsgränsen. Vi får sedan försöka göra vad vi kan för att underlätta detta. Det nordiska samarbetet kommer inte att vara det enklaste sättet att utveckla behandlingsmetoder, men utbyte av erfarenheter och kunskap ska vi fortsätta med. 6 (SD): Jag är klar. 7 Socialminister (S): Vi får återkomma vid kommande tillfällen. Jag känner mig säker på att det kommer sådana. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 9 Svar på interpellation 2019/20:185 om åtgärder mot uppfostringsresor 8 Socialminister (S): har frågat mig om jag tänker agera för att nationell statistik över hur många barn som förs ut från på uppfostringsresor ska upprättas samt vad jag och regeringen gör för att förhindra att människor skickas iväg på uppfostringsresor. Att mot ett barns vilja skicka honom eller henne till ett annat land för att uppfostras, i vissa fall giftas bort eller till och med utsättas för könsstympning är fruktansvärda övergrepp mot barnet. Tyvärr vet vi att sådana resor ändå sker. hanterade 25 ärenden som rörde så kallade uppfostringsresor med minderåriga och unga vuxna. Det rörde sig då främst om resor till och . Regeringen ser mycket allvarligt på detta och kommer att fortsätta arbetet för att stärka lagstiftning, kunskap och metoder bland yrkesverksamma inom detta område. Att stärka samhällets förmåga att motverka uppfostringsresor är en bred uppgift som berör flera aktörers arbete, inte minst inom skolan, polisen och . Varje aktör behöver kunskap och kompetens utifrån respektive roll och ansvar. Regeringen stöder genom länsstyrelserna utvecklingen av regionala resurscentrum för barn och vuxna som är utsatta eller riskerar att utsättas för våld av närstående eller hedersrelaterat våld och förtryck. Även utrikesförvaltningen spelar en viktig roll i kampen mot att barn förs bort mot sin vilja. Regeringen har förstärkt UD:s arbete för nödställda utomlands med fokus på barn- och tvångsäktenskap. Det kan då också handla om att barn och unga placerats hos släktingar eller på anstaltsliknande institutioner i uppfostringssyfte. Regeringens satsning har inneburit en ökad kapacitet att hantera den här typen av ärenden inom utrikesförvaltningen samt en utveckling av arbetsmetoder och kunskap som är värdefull även för förebyggande insatser i kommunerna. I slutbetänkandet Ökat skydd mot hedersrelaterad brottslighet (SOU 2018:69) föreslås ett straffsanktionerat utreseförbud när det gäller barn som riskerar att föras ut från i syfte att ingå äktenskap eller utsättas för könsstympning. Frågan om att öka möjligheterna att föra statistik över hedersrelaterad brottslighet behandlas också i betänkandet. Betänkandet bereds inom , och ambitionen är att besluta om en proposition . 9 (SD): Tack, , för svaret! Tyvärr talas det inte tillräckligt mycket om hedersproblematiken här i . Vi måste bli bättre på att tala om den men också agera mycket snabbare än vad vi gör. har fått i uppdrag att stärka arbetet kring barn och ungdomar som förs utomlands. Det handlar då om exempelvis tvångsäktenskap och könsstympning men också om så kallade uppfostringsresor. Just uppfostringsresor är något som vi sällan hör talas om. förknippar man hedersproblematiken med tvångsäktenskap och könsstympning, men det finns faktiskt även de som förs utomlands på så kallade uppfostringsresor. hade 127 ärenden kring hedersproblematiken, och mörkertalet är antagligen mycket större. Av dessa 127 ärenden gällde ca 30 ärenden pojkar. Eftersom mörkertalet är så stort vet man inte exakt hur många det rör sig om. Många kommer tyvärr aldrig till myndigheternas kännedom. Det kan handla om hundratals pojkar och unga män som förs utomlands för att uppfostras. Tyvärr saknar vi tillförlitlig nationell statistik över det hela, och det är att svika barnens behov och rättigheter. Statsrådet nämner 25 ärenden som rör så kallade uppfostringsresor med minderåriga unga vuxna. Jag skulle vilja veta av statsrådet hur många av dessa 25 ärenden som har lett till konkreta åtgärder och riktiga straff. Som jag nämnde i interpellationen har varnat för att antalet unga som skickas till bland annat och ökar. Där riskerar pojkarna att bli inlåsta på uppfostringsinstitutioner, där de blir fastkedjade eller utsätts för våld. Dessa anstalter växer, och någon gör pengar på de här anstalterna. vill införa en möjlighet till utrikesförbud för barn som är i riskzonen för bortgifte eller könsstympning i hemlandet. Det är viktigt att också inkludera uppfostringsresor i denna lagstiftning. Hur ser statsrådet på detta? 10 Socialminister (S): Jag upplever att upprepar en del av det som jag sa. Som jag nämnde i svaret hanterar 25 fall som handlar om unga som förts ut för bortgifte, tvångsäktenskap eller könsstympning. Vi talar alltmer om hedersrelaterad problematik, om hedersrelaterat våld och om de konsekvenser som detta kan leda till för barn och unga, och för den delen också för vuxna. Jag tycker också att vi agerar på den kunskap som vi har. Men det gäller att arbeta för att öka kunskapen, och det hedersrelaterade är ju i sig problematiskt. Det finns inte ett specifikt eller enkelt definierat begrepp i när det gäller hedersbrott. Det ligger dessutom i sakens natur att ingen riktigt talar om detta och att det är svårt att få fram bevis. Detta försvårar naturligtvis. Men det hindrar inte att vi ska göra allt som vi kan. Jag sa också att det kommer en proposition senare i vår. Då kommer vi att mycket mer i detalj kunna diskutera vilka avvägningar vi gör. Frågor som har funnits med i utredningen har till exempel varit hur man till och med ska kunna lyfta upp frågan om tvångsomhändertagande. Det är ju är ett sätt att verkligen se till att det blir konsekvenser om barn förs ut för könsstympning, för tvångsäktenskap eller på uppfostringsresa. Man ska också i sådana här sammanhang, som i skolan och i andra sammanhang, kunna göra en orosanmälan och ha möjlighet att tvångsomhänderta. Detta är ett av förslagen som har utretts och som bereds. Jag kan inte föregå hela propositionen, men den kommer . Jag tror att den kommer att ge anledning till fortsatt diskussion och att den också kommer att ge många svar på de frågor som och många andra naturligtvis ställer sig, för detta är väldigt oroande. Vi behöver se över lagstiftningen, men varje enskild kommun behöver också ha en strategi för sitt arbete. Hur vet man i en skola vilka elever som skulle kunna befinna sig i en situation där det finns risk för att de utsätts för hedersrelaterat våld eller förs bort och i allra värsta fall inte kommer tillbaka? Även om barnen kommer tillbaka ska det kunna få de konsekvenser som jag nämnde. Hur agerar man då som skolpersonal? Vart vänder man sig? Det är givetvis viktigt att ha den typen av strategi och kunskap i en kommun och kontakt med . 11 (SD): Detta är tyvärr ett växande problem . Pojkar utsätts för fruktansvärda handlingar som ingen ska behöva genomlida, och det är fruktansvärt att någon kan behandla dem så här. Det är märkligt att detta förekommer i och att det fortfarande inte finns någon tillförlitlig statistik vad gäller uppfostringsresor. Dessa resor borde inte få förekomma någonstans. Regeringen vill förbjuda plastprodukter och anser att kampanjer inte räcker för att få genomslag. Men när det gäller barn som mot sin vilja förs utomlands på uppfostringsresor eller för att giftas bort, omskäras eller könsstympas inför inte regeringen lagar eller förbud. Det behöver införas fler lagar mot detta. Bland annat behöver en lag som tvingar föräldrar och släktingar att uppge var familjens barn är. När 9 000 vuxna män som ljugit om sin ålder riskerade att tvingas lämna tog att få fram en lagstiftning som skulle skydda dem. Men när det gäller uppfostringsresor, tvångsäktenskap med mera är regeringen inte intresserad av att ingripa lika snabbt. Vad beror detta ointresse på? Är det för att det handlar om omyndiga barn eller för att det är pojkar och flickor? Varför prioriterar regeringen inte dessa individers trygghet lika högt som vuxna afghanska mäns? Anser statsrådet att regeringen har gjort tillräckligt, och anser regeringen att det hela verkligen ska ta så ? 12 Socialminister (S): Tack vare den sittande regeringen blev lag . Det visar att vi tar barns rättigheter på allra största allvar. Det gäller alla barn oavsett bakgrund, vilket land de är födda i, vilka ekonomiska förutsättningar de har och så vidare. Tvångsäktenskap och könsstympning är inte tillåtet. Den som tror det är felinformerad om hur verkligheten ser ut. Frågan är hur vi upptäcker tecknen bättre. Hur ser vi till att barn känner sådan trygghet att de vågar berätta vad de är rädda att utsättas för och riskerar att utsättas för? Hur ser vi till att det finns vuxna med kunskap om hedersrelaterad problematik? Hur vi ser till att personal i socialtjänst, skola och föreningsliv vet vad som skulle kunna hända och vet vart de ska vända sig om de är oroliga för att ett barn i värsta fall kan komma att föras bort för tvångsgifte, könsstympning eller liknande? Det är lika allvarligt med det hedersrelaterade våldet och alla de handlingar som innebär att kvinnor blir begränsade och inte känner frihet. Hur ser vi till att vuxenvärlden och Myndighetssverige ser detta och vet vad de ska göra? Låt mig åter understryka att det inte är tillåtet med tvångsäktenskap. Barn har inte rätt att gifta sig. Könsstympning är inte heller tillåtet. Det är alltså inte fel på lagstiftningen. Frågan är i stället hur vi skapar en trygghet som gör att barn och unga vet att detta är fel och inget de ska utsättas för och vet vart de ska vända sig. Låt mig upprepa att det kommer en proposition . Om vi ska ändra lagstiftningen så att den inte bara begränsar människors frihet utan kanske även innebär tvångsomhändertaganden behöver detta givetvis utredas först. 13 (SD): Att detta över huvud taget finns i betyder ju att regeringen inte har agerat tillräckligt. För mig är det glasklart att detta inte ska få förekomma vare sig i eller någon annanstans. Jag hoppas ändå innerst inne att statsrådet håller med om det, trots att regeringen inte har handlat tillräckligt snabbt. Ett barn ska få vara barn, och ingen ska vara någon annans ägodel. Statsrådet försöker verkligen få det att låta som att regeringen agerar mot uppfostringsresor. Men verkligheten säger något annat. som den socialdemokratiska regeringen nu har suttit har ingenting gjorts för att förhindra att pojkar förs utomlands på uppfostringsresor. Att införa lagstiftning av den här sorten som innebär betungande offentlig rätt och nya straffbud bör från ax till limpa inte ta mer än två , och denna regering har som sagt suttit vid makten . Trots att det gjorts utredningar som till och med påpekat behovet av snabba åtgärder händer väldigt lite. Att skylla på att det är normalt att det tar tid håller inte när man kan lagstifta om vuxna afghanska män som borde kunna ta vara på sig själva – och då är plötsligt lagen klar . Hur kan regeringen låta bli att agera tillräckligt snabbt i frågan? Det anstår inte ett land som att blunda för det faktum att unga pojkar från dessa länder far mycket illa. 14 Socialminister (S): Jag upprepar: reglerar barns rättigheter och gäller alla barn. Jag har svårt att köpa beskrivning av att regeringen inte ser och inte vill göra något åt det som inte fungerar och som är ett problem. Vi vill givetvis varken ha tvångsäktenskap, könsstympning eller uppfostringsresor. För 15–var det ett relativt nytt fenomen som vi inte var vana vid. Då upprättades så kallade meddelandeblad. skulle informeras om hur man skulle hantera och agera i en situation då barn och unga riskerade att föras utomlands. Propositionen kommer , och vi får fortsätta diskussionen och samtalet då. Jag utgår från att ingen i denna kammare tycker att barn och unga ska föras bort mot sin vilja eller att vi ska ha någon form av hedersrelaterat våld i .