prot · H80948 · 2020-12-07 00:00:00 — Tidsutdräkten i sig är problematisk för arbetet och också för klargörandet av hur framtiden i det här området kommer att te sig. Det är inte bara detta vi granskar. Vi konstaterar att tidsutdräkten har varit oacceptabel. Det handlar också om det som har nämnts tidigare om kontakterna mellan departementet å ena sidan och sökande å andra sidan. I ett annat ärende som vi granskat, som inte är just detta ärende, har det tydligt under utfrågningen framkommit att det är viktigt att sökande kan få tillfällen att komma på möten och utveckla sin sak. Så har inte varit fallet fullt ut i detta ärende, och det noterar även . Det här är ett principiellt viktigt och intressant ärende som ger vägledning inför hur man ska hantera en rad andra liknande ärenden som ligger på regeringens bord. Ett annat väldigt viktigt ärende är det som rör informationshanteringen om dåvarande försvarsminister . Jag ska ge en liten kort bakgrund till ärendet. blev försvarsminister i . har den svenska ambassaden ett möte med den nytillträdde irakiske försvarsministern där det framkommer bland annat att han är svensk medborgare. kommer informationen in till . fattar regeringen beslut om att överlämna till en proposition om fortsatt försvarsinsats i med svensk försvarspersonal på plats som arbetar med utbildning av bland annat irakiska soldater. Inte långt därefter, , inleds den första förundersökningen mot . Den handlar om bidragsbrott. inleds förundersökning nummer 2, om brott mot mänskligheten. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Först kommer informationen om medborgarskap, förundersökningarna och annan relevant information till utrikesministern och försvarsministern. Vid det laget har fått information som har att göra med propositionen om förlängd insats i . Men information som rör försvarsminister har av förklarliga skäl inte kunnat lämnas till förrän detta kommer i medierna och ministrarna i fråga blir informerade genom medierna. För att förstå allvaret i detta måste man känna till vad som skedde i . Omfattande protester ägde rum. Demonstrationer på och i andra delar av landet skedde, och liv krävdes. I detta fanns det påståenden om att irakiska säkerhetsstyrkor var inblandade. Det är också dessa påståenden och omständigheter som gör att en förundersökning om brott mot mänskligheten inleds. Det var en turbulent tid i , dit vi i hade skickat trupp. När man gör en bedömning av vem som ska ha vilken information ska man ha i åtanke att våra två nationer, och , har haft vad man skulle kunna kalla för en demografisk sammanflätning. Det bor många med ursprung i här i som är fortsatt är intresserade av och engagerade i vad som händer och sker i . Omständigheten att försvarsminister är svensk medborgare blir i detta ljus än mer intressant. Det är en utrikes angelägenhet som hade varit av vikt att känna till. I och med att denna information kommer till innan beslut ska fattas om propositionen är det också något som väcker frågor om information inom . Det är svårt att uttrycka det bättre än gör. Därför vill jag citera vad utskottet säger. ”Mot bakgrund av att hade militär personal i och att frågan om att förlänga mandatet för den svenska insatsen vid den aktuella tidpunkten låg på regeringens bord, ställer utskottet sig frågande till bedömningen att den typ av uppgifter om den irakiske försvarsministern som inkom till och Försvarsdepartementet inte ansågs vara av sådan karaktär att det fanns skäl för utrikesministern och försvarsministern att ha kännedom om dem tidigare än vad som blev fallet. Utskottet vill framhålla att regeringen och ansvariga statsråd har ett övergripande ansvar för att säkerställa att myndigheter informerar regeringen om den aktuella situationen inom respektive ansvarsområde och att informationshanteringen inom respektive departement leder till att ansvarigt statsråd får relevant och behövlig information för sin ämbetsutövning.” Det är tydliga ord från som måste tas in i liknande övervägningar , bland annat när det gäller sådana här svåra och tunga beslut. Slutligen vad gäller det här ärendet, fru talman, är det viktigt att notera att det finns en annan omständighet som borde ha kommit till åtminstone utrikesministerns kännedom utifrån de skrivningar som finns i 10 kap. 13 § regeringsformen. Det handlar om att en förundersökning var inledd mot försvarsminister. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Detta är visserligen inget som ambassaden i eller den irakiske försvarsministern själv skulle ha informerat om utan snarare den svenska åklagarmyndigheten. För den har kanske inte försvarsministern eller utrikesministern ansvar, men vi konstaterar ändå att information borde ha lämnats. Slutligen vill jag rikta kammarens uppmärksamhet mot det ärende som rör informationen om en officer som visade sig ha felaktiga meriter, som han presenterade när han skulle anställas inom Försvarsmakten. Det här upptäcktes av efter att vederbörande hade lämnat Försvarsmakten och börjat sin anställning där i stället. Det gjorde att informerade och en säkerhetsrapport upprättades hos Försvarsmakten, varför man ansåg att det inte var helt nödvändigt att informera försvarsministern. , som då var ansvarig för , fick informationen. Men hans efterträdare, som tillträdde , fick inte samma information. Det här handlar om relationen med och trovärdigheten gentemot andra länder som vi samarbetar militärt med och även gentemot mellanstatliga organisationer som till exempel Nato. Att en person med felaktiga meriter har företrätt gentemot exempelvis Nato är såklart en pinsamhet av diplomatisk relevans. I dessa tre ärenden finns det många viktiga och tunga överväganden att göra . Utskottet har gjort en väl avvägd granskning av detta och konstaterar att man har funnit brister. Med det ber jag om ursäkt för att jag har dragit över min talartid. 13 PER (SD): tillsatte regeringen en särskild utredare för att analysera hur flygets användning av hållbara biobränslen kunde främjas för att minska utsläppen. Miljö- och utsåg till utredare, trots att det var känt att hon var styrelseledamot i ett bolag vars verksamhet hade anknytning till utredningen. Departementet bedömde att hennes uppdrag som styrelseledamot var förenligt med det aktuella uppdraget. Även om bolaget vid den aktuella tiden inte bedrev någon kommersiell verksamhet började bolaget senare diskutera ett samarbete med en annan aktör inom ett område med nära koppling till utredningsuppdraget. Ungefär efter att utredningen startade meddelade även att hon ägde aktier i bolaget, vilket departementet inte hade känt till tidigare. menade själv i en intervju med att hennes styrelseuppdrag inte hade påverkat utredningen och att ingen hade ifrågasatt den. Att ingen hade ifrågasatt utredningen vid det tillfället betyder dock inte att så inte kommer att ske när alla omständigheter blir kända. Det bekräftas av att miljöminister har uttryckt att det är olyckligt att misstanke mot utredningens trovärdighet har väckts. menar i en svarspromemoria att en tilltänkt utredare generellt sett inte bör ha sådana engagemang att utredningens slutsatser och förslag kan leda till betydande effekter för honom eller henne. Utskottet delar denna bedömning och vill understryka vikten av att den ordningen upprätthålls. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Nästa ärende rör Kallak. Ett gruvbolag ansökte om bearbetningskoncession för järnmalmsbrytning i området Kallak i kommun. Tillståndsärendet har sedan hänvisats mellan Bergsstaten, , , och regeringen. Gruvbolaget hade vid tiden för KU-anmälan väntat på ett beslut. Detta har inte varit ett helt enkelt ärende, det ska medges, och det har också framförts här . Det har funnits många olika intressen att ta hänsyn till, och ärendet har därför bollats mellan olika myndigheter. Att ett ärende är omfattande och komplicerat kan givetvis motivera en längre handläggningstid än mer rutinartade ärenden, men då måste det enligt utskottets mening krävas att tidsutdräkten beror på att ärendet är föremål för fortlöpande och relevanta beredningsåtgärder. I det aktuella ärendet vidtogs inga synbara handläggningsåtgärder på närmare . Det är enligt utskottet en tidsutdräkt som inte är acceptabel. I utredningen framgår också att sökanden har sökt kontakt med för att utveckla sin sak vid ett möte. Departementet har då uppgett att ett möte inte är möjligt eftersom frågan rör ett kommande regeringsbeslut och att ärendet är under handläggning. I utfrågningen av statsministern i ett annat ärende, det som gäller i , anförde statsministern att man som part har möjlighet att framföra sin uppfattning muntligt. Detta för att alla ska behandlas lika. Utskottet konstaterar att departementsledningens besked till företrädare för det aktuella bolaget inte verkar vara i linje med det förhållningssätt som statsministern anger. ansökte hos Mark- och miljödomstolen vid om tillstånd till befintlig och utökad verksamhet vid Preemraff i . gav mark- och miljödomstolen tillstånd till verksamheten. Domen överklagades till Mark- och vid , som beslutade att ge prövningstillstånd. underrättade regeringen om Preems ansökan, i enlighet med . Som skäl för underrättelsen till regeringen anförde att det tillkommit omständigheter relativt sent i hanteringen av ärendet. Regeringen har under granskningen inte närmare klargjort vilka dessa omständigheter var eller hur de har påverkat processen. Regeringen beslutade med stöd av 17 kap. 3 § att pröva tillåtligheten av den sökta verksamheten vid Preemraff. Det skedde alltså efter att ansökan hade lämnats in och ganska sent i tillståndsprocessen. I en skrivelse till regeringen återkallade sedan Preem sin ansökan. Utskottets utredning av det här ärendet har försvårats av att det råder delade meningar om vad 17 kap. 3 § avser med att regeringen ska lämna besked om förbehållet. I förarbetena till anges att en regeringsprövning bör ske i ett förhållandevis tidigt skede i processen. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) innebär regleringen i att förfarandet är tillämpligt inte bara i första instans utan även i Mark- och och till och med i . Utskottet menar dock att ett beslut av regeringen om att förbehålla sig prövningen ändå bör fattas i processen. Något formellt hinder mot att fatta ett sådant beslut i ett senare skede, till exempel om nya omständigheter framkommer, finns dock inte. Det har under utredningens gång också framkommit att har uttalat sig om behovet av nya investeringar i fossila bränslen som regeringen har berett frågan om tillåtlighetsprövningen. Även om uttalanden syftade till att ge uttryck för partipolitiska åsikter gjordes de om en konkret fråga om tillåtlighetsprövningen av Preem. Sådana uttalanden under en pågående prövning kan ge upphov till tvivel om att regeringens prövning av tillåtligheten är saklig och opartisk. I utredningen har också kontakter mellan Preem och granskats. Preems återkallelse av ansökan har inte framkommit där, men utskottet finner ändå skäl att ifrågasätta lämpligheten i att kommunicera med enskilda på det sätt som skett och understryker vikten av omdömesgill kommunikation i alla sammanhang. Slutligen tänkte jag nämna något om den så kallade falske officeren. Vi har fått in en anmälan till utskottet där det begärdes att vi skulle granska regeringens och ansvariga statsråds agerande med anledning av den information som hade fått om en officer som gjort karriär på falska meriter. Det var som upptäckte att en person hade ljugit om sina meriter. gjorde då bedömningen att personen var olämplig ur säkerhetssynpunkt, och personen fick lämna sin säkerhetsklassade tjänst. lämnade en muntlig redogörelse för det inträffade till en myndighetshandläggare vid . Kort därefter informerades justitie- och inrikesministern, som var , samt hans statssekreterare om ärendet. informerade även Försvarsdepartementet, men försvarsminister delgavs inte informationen. Han fick kännedom om det inträffade först i samband med en artikel i . Mot bakgrund av bedömning och att det saknades en heltäckande bild i ärendet hade det enligt utskottets mening varit en naturlig åtgärd att frågan följdes upp i kontakterna mellan Försvarsdepartementet och Försvarsmakten. Om så skett kan man i efterhand konstatera att uppgiften om personens tidigare uppdrag vid bland annat Natos militära högkvarter hade kommit till del än vad som blev fallet. 14 (C): Två av årets granskningsärenden handlar om regeringens handläggning av förvaltningsärenden. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Det första ärendet rör ansökan om bearbetningskoncession för Kallak. Det handlar om det första tillstånd enligt minerallagen som behövs, men som i sig inte räcker, för att kunna öppna en gruva. Avgörandet om i ändrade förutsättningarna för prövningen av bearbetningskoncessioner. Det ledde till ett omtag i de ärenden som redan överklagats eller hänskjutits till regeringen. Det uppstod därmed en viss fördröjning i handläggningen, eftersom regeringen blev tvungen att säkerställa att dessa skulle uppfylla de nya förutsättningarna. Trots att dessa ärenden skyndsamt återkom till regeringen efter myndigheternas förnyade handläggning har de fortsatt att ligga till sig i – år ut, år in. Kallak är en, men tyvärr ingalunda den enda, surdegen. har i granskningen konstaterat att det snart gått ärendet för lades på regeringens bord. Regeringen har haft att avgöra Kallakärendet, detta sedan myndigheterna sinsemellan tvistar om vem som ska ta ställning till den planerade gruvdriftens påverkan på världsarvet Laponia. Det är värt att påminna om att järnmalmsfyndigheten Kallak fågelvägen ligger från världsarvet Laponia. Den ligger alltså inte i världsarvet. i har alltså gjort vad den kan för att slippa avgöra frågan på det sätt som fordrar, nämligen att göra en helhetsbedömning av den planerade gruvdriftens lokalisering, den konflikt mellan riksintressen som föreligger och eventuell påverkan på världsarvet. menar att prövningen i stället ska göras av och . Dessa menar i sin tur att det ankommer på att göra den slutliga prövningen i ärendet, också i den del som avser påverkan på världsarvet. Turerna i ärendet och det sätt på vilket myndigheterna skickar runt svartepetter till varandra är närmast tragikomiska ur ett ansvarsutkrävande perspektiv. Man vet inte om man ska skratta eller gråta åt den här sortens svenska offentliga förvaltning och myndighetsutövning. Bergmästaren valde i vart fall att hänskjuta ärendet till regeringen. Och där har det blivit liggande – utan synbara handläggningsåtgärder, som KU konstaterar. Handläggningen av även komplexa och omfattande förvaltningsärenden ska inte fördröjas i onödan. Långa handläggningstider medför enligt KU risker för rättssäkerheten och innebär att enskilda kan drabbas av både ekonomiska och personliga förluster. En part i målet, det ansökande bolaget, har heller inte enligt KU:s granskning blivit bemött på samma sätt som sökanden i ett annat mål som var föremål för regeringens handläggning. Medan näringsministerns statssekreterare deltog i mötet med Preem gällande deras ansökan att bygga ut raffinaderiet i avböjde samma statssekreterare liksom näringsministern möten med parten i Kallakärendet, med hänvisning till att ärendet var föremål för handläggning och att kommande regeringsbeslut var att vänta. Statsministerns svar på min fråga om detta i utfrågningen i Preemärendet har föranlett KU att konstatera att det verkar saknas ett gemensamt förhållningssätt inom till möjligheten för parter i förvaltningsärenden att få till stånd ett möte med ansvarigt departement. För tidsutdräkten, som inte är acceptabel, och för att behandlar olika parter på olika sätt lägger KU dessa brister regeringen till last. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) Ingen vet när regeringen kommer att hörsamma och skyndsamt fatta beslut i ärendet om Kallak. Det enda vi vet är att Kallak tyvärr är långt ifrån det enda koncessionsärende som avvaktar regeringens avgörande. Förutom Kallak väntar det principiellt viktiga Laverärendet i kommun, flusspatsfyndigheten Kyrkberget i kommun med flera ärenden. Nästa förvaltningsärende där KU identifierat brister i regeringens handläggning handlar om det ärende jag redan snuddat vid: tillståndsärendet om utbyggnad av raffinaderi i . I det fallet valde – först efter att inte ha överklagat mark- och miljödomstolens dom och efter att Mark- och beviljat prövningstillstånd i målet – att nyttja sin möjlighet att underrätta regeringen om att verksamheten var av sådan karaktär att regeringen borde förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. I underrättelsen anförde att det tillkommit omständigheter. Vilka dessa omständigheter var har emellertid KU inte lyckats bringa klarhet i, trots skriftväxling med och utfrågning i ärendet av såväl miljö- och klimatminister som statsministern. I en sådan här situation kan regeringen alltså välja om den vill förbehålla sig prövningen eller inte. Det är en möjlighet och en rättighet enligt , men ingen skyldighet. I det här fallet valde regeringen som bekant att utnyttja möjligheten att förbehålla sig prövningen. I förarbetena till anges att en regeringsprövning bör ske i ett förhållandevis tidigt skede i processen. innebär regleringen i att förfarandet också är tillämpligt i Mark- och och till och med i . Dessa oförenliga och sinsemellan motsägelsefulla synsätt gör att man enligt min mening inte med hedern i behåll kan beskylla regeringen för att ha agerat felaktigt när den valde att förbehålla sig prövningen. Däremot kan man ifrågasätta lämpligheten i den bedömningen, i alla fall om man vill värna rättskipningens oberoende som grundlagen skyddar och främjar. Det är därför glädjande och viktigt att KU i detta ärende konstaterar att ju högre instans målet behandlas i, desto större försiktighet måste iakttas. Regeringen bör iaktta försiktighet i fråga om att ta över tillåtlighetsprövningen i ett sent skede. Regeringen slapp som bekant emellertid att avgöra detta ärende, för sökanden återkallade, behändigt nog för regeringen, sin ansökan. Kvar för oss lagstiftare dröjer sig frågan om den gällande ordningen i är ändamålsenlig och adekvat. Avslutningsvis, fru talman: KU:s granskning av Kallak- och Preemärendena behandlar och synliggör vikten av att den offentliga förvaltningen fungerar som det är avsett och att tankarna, värderingarna och principerna i regeringsformens och förvaltningslagens utformning också i praktiken genomsyrar handläggningen och myndighetsutövningen, oavsett vem som svarar för den. Att regeringen ska följa och tillämpa gällande rätt är så självklart att det inte behöver sägas. Men regeringen har också ett särskilt ansvar att föregå med gott exempel i den offentliga förvaltningen. Om inte regeringen beaktar skyndsamhetskravet, objektivitetsprincipen eller kommuniceringsprincipen, varför ska då myndigheterna göra det? Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) påtalar ett annat av kontrollorgan, ombudsmän, , att långa handläggningstider är ett stort problem som vållar många enskilda bekymmer. Människor får inte sjukförsäkringsersättning, a-kassa eller bostadsbidrag i rätt tid och hamnar i ekonomiska knipor och psykiska påfrestningar. På samma sätt som myndigheters långsamma handläggning gör så att enskilda människor hamnar i kläm drabbas också företag, samebyar, samhällen och hela kommuner ekonomiskt av att hamna i beslutsmässiga limbotillstånd och sväva i ovisshet när regeringen är senfärdig. Rättssäkerheten riskeras och undergrävs när förutsebarheten minskar. har tappat i attraktionskraft när det gäller att attrahera utländska investeringar i prospekteringsverksamhet, och regeringen har skadat anseende som en av ledande gruvnationer. Skadan är redan skedd. gäller att regeringen tar tag i situationen, i stället för att genom ytterligare passivitet förvärra den, och börjar avgöra dessa regeringsärenden. 15 (V): Detta kapitel i årets granskning rör handläggningen av vissa regeringsärenden med mera. Som tidigare nämnts är KU ett av redskap för att utöva kontrollmakt och har en speciell uppgift att granska regeringen. Genom att kontrollera hur regeringen och dess myndigheter sköter sitt arbete kan vi förhoppningsvis bidra till att regeringen och myndigheterna följer lagarna och arbetar effektivt och att invånarna känner förtroende för det allmänna. Viktiga faktorer för att skapa och bibehålla förtroendet från enskilda för det allmänna generellt är att handläggningen av olika ärenden sker på ett rättssäkert, transparent och skyndsamt sätt. Förtroende är nämligen inget man bara får – det är något man förtjänar. Genom att ha tydliga riktlinjer och policyer och att följa dessa kan situationer som riskerar att undergräva allmänhetens förtroende undvikas. I ett av årets granskningsärenden har det framkommit att departementet bedömde att en särskild utredare ansågs vara lämplig som man kände till att hon var styrelseledamot i ett visst bolag. Detta bolag började senare diskutera ett samarbete med ett annat bolag, vars verksamhet hade koppling till utredningsuppdraget. Då framkom att utredaren utöver styrelseuppdraget var aktieägare i bolaget. Det är viktigt att värna integriteten och objektiviteten när det gäller utredningar. Därför är det särskilt viktigt att regeringen inför ett tillsättande utreder att det inte finns några omständigheter som gör att en utredares opartiskhet eller en utrednings trovärdighet kan ifrågasättas. Ett annat av årets ärenden är ett tillståndsärende där ett bolag hade ansökt om att få bygga ut ett raffinaderi. Där uppmärksammades regeringen i ett förhållandevis sent skede av på att regeringen borde förbehålla sig tillåtlighetsprövningen. Även om det inte finns något formellt hinder mot att fatta detta beslut i ett sent skede är det viktigt att regeringen strävar efter att ett beslut om att förbehålla sig prövningen ska fattas , för att det inte ska uppstå tvivel om att regeringens prövning och beredning av tillåtligheten är saklig och opartisk. Då är det viktigt att statsråds uttalanden under en tillåtlighetsprövning är omsorgsfulla även om syftet är att ge uttryck för partipolitiska åsikter. Gransknings-betänkande Handläggning av vissa regeringsärenden m.m. (kapitel 3) I detta granskningsärende har det också framkommit att det har funnits kontakter mellan Preem och innan bolaget återkallade sin ansökan. Lämpligheten av dessa kontakter kan ifrågasättas, även om det inte har framkommit att bolagets återkallelse av ansökan har diskuterats. I den kontakt som regeringsföreträdare har med enskilda, bolag och andra företrädare är det alltid viktigt att kommunikationen sker på korrekt och professionellt sätt, så att den inte kan uppfattas som eller verka förtroendeskadlig. Under granskningen av ärendet om Preem och i utfrågningen av statsministern framkom att det verkar saknas ett gemensamt förhållningssätt inom när det gäller möjligheten för parter i förvaltningsärenden att få föra fram sin sak vid ett möte. I tillståndsärendet förekom det kontakt och möten mellan Preem och departementet, men i ärendet som gäller ett gruvbolags ansökan om malmbrytning i Kallak har departementet konsekvent nekat till ett möte med hänvisning till att ärendet är under handläggning och rör ett kommande regeringsbeslut. Och i just detta ärende verkar inga handläggningsåtgärder ha gjorts . Alla här förstår att vissa förvaltningsärenden är mer komplicerade än andra och kräver ett omfattande arbete där det är motiverat med en längre handläggningstid än normalt, men i sådana fall måste det vara för att det sker relevanta beredningsåtgärder. I detta ärende har beredningen dragit ut på ett sätt som inte är acceptabelt, och det verkar inte ha vidtagits några beredningsåtgärder. Många av årets granskningsärenden har kommit till känna genom våra granskande medier.