prot · H80947 · 2020-12-04 00:00:00 — Straffen som utdömts av tingsrätten är förargelseväckande låga, vilket är tragikomiskt mot bakgrund av att i såväl denna som vår tidigare interpellationsdebatt slår sig för bröstet över sina påstådda straffskärpningar. Det längsta fängelsestraffet var och . Afghanen hade på ett mirakulöst sätt lyckats erhålla medborgarskap på endast 18 månader och kunde därför inte utvisas med nu gällande lagstiftning. De båda syrierna dömdes däremot till utvisning men är välkomna tillbaka 2030. Varför någonsin skulle vilja välkomna tillbaka utländska våldtäktsmän är bortom mitt förstånd, men kanske kan svara på det, fru talman. Våldtäkten är tyvärr endast en i mängden av alla våldtäkter som utlänningar begått mot tjejer i , men den sätter kontexten för interpellationen. I många fall, speciellt när det rör sig om överfallsvåldtäkter, är förövarna personer som aldrig skulle ha välkomnats till från första början, som verkligen inte skulle fått erhålla medborgarskap och som definitivt inte skulle ha gått fria att kunna begå nya brott efter att de redan dömts – inte sällan upprepade gånger. Jag misstänker att på nytt kommer att prata om regeringens utredning rörande utvisning. Det får han gärna göra. Jag tänkte beröra denna utredning i mitt nästa inlägg. Jag vill dock ställa följande fråga till : Finner ministern det rimligt att brottslingar välkomnas tillbaka till ? Om svarar nej får han motivera varför han inte har åtgärdat det som ansvarig minister. Om han svarar ja får han motivera varför han anser att dömda utländska våldtäktsmän på nytt ska få röra sig fritt i . 54 Justitie- och migrationsminister (S): tycker att jag skryter. Men jag säger bara som vi brukar säga i : Vi skryter inte; vi säger bara som det är. Här handlar det om att vi bara säger som det är, det vill säga detta är de åtgärder som vi vidtar just för att komma åt den här typen av problematik. slår in öppna dörrar. Min uppfattning är nämligen att för den som begår allvarliga brott i och inte är svensk medborgare ska huvudregeln vara utvisning. Då har man nämligen missbrukat vår gästfrihet. Det är min grundhållning i de här frågorna. Det var precis därför vi tillsatte den översyn som jag skriver om i interpellationssvaret. Denna översyn har flera olika moment. En del handlar om anknytningen, det vill säga frågan om när ska man kunna hänvisa till att man har en så stark anknytning till att man inte ska bli utvisad. Där menar jag att reglerna är alldeles för generösa. Vi har sett ett antal mål som pekar just på det och som vi menar är stötande. Det måste bli lättare att sänka gränsen eller tröskeln i de fallen och därmed skärpa regelverket kring just den frågan, det vill säga vilken anknytning man ska kunna hänvisa till. Det andra är att fler brott ska kunna omfattas av utvisning. Då handlar det om vilket straffvärde man ska ha. Den tredje delen handlar om precis det som berör i den här interpellationen, det vill säga längden på utvisningen. Det finns också med i utredningsförslaget. När det gäller livstidsutvisning är praxis just nu uppemot fängelse i straffskalan för att livstids utvisning ska vara aktuell. Då hamnar vi i mycket allvarlig brottslighet, i praktiken mord, synnerligen grov misshandel eller synnerligen grov våldtäkt. Jag menar att är ett alldeles för högt ställt krav. Min uppfattning är att den gränsen måste sänkas väsentligt, och det var bland annat därför som vi gav utredaren i uppdrag att se över regelverket i den delen. Om man sänker den gränsen väsentligt innebär det att fler kommer att utvisas på livstid. Utredaren har även andra frågeställningar att utreda, bland annat hedersbrottsproblematiken, det vill säga att i ökad utsträckning kunna utvisa förövaren som har begått hedersbrottet. Då måste man också se till att ta hand om brottsoffret så att brottsoffret kan vara kvar i . Den problematiken har man också att ta ställning till. Även verkställigheten av utvisningar måste effektiviseras. av alla utvisningar som det beslutas om kan också verkställas, men det finns tyvärr några länder som inte tar emot ens sina egna medborgare. Då måste man jobba bilateralt med dessa länder för att se till att man får till stånd ett sådant samarbete. Alla länder ska ta emot sina egna medborgare om de har dömts för brott. Det gäller att se till att de också gör det. Ett betänkande kommer , är planen. Vi räknar med att kunna ha på plats en ny lagstiftning , där vi stramar upp det här regelverket väsentligt. 55 (SD): säger att han inte skryter utan bara säger som det är. ”Som det är” innebär att endast en av fem utländska medborgare som begår en våldtäkt och döms för det i utvisas. Det är också så att man ofta döms till en tillfällig utvisning. Det spelar därför ingen roll att insinuerar att han nu kanske tycker någonting annat än vad som är rådande i det rättspolitiska läget i . Jag skulle vilja beröra den utredning som hänvisar till, utredningen regler för utvisning på grund av brott. För det första: Det är naturligtvis bra att det händer någonting över huvud taget. Jag är också glad över att nu i vissa av sina ståndpunkter går oss till mötes. För det andra: Krävdes det verkligen att skulle sitta som justitieminister för att han skulle förstå behovet av skärpningar på området, trots att han satt åtskilliga år som ledamot i justitieutskottet? För det tredje: Att utredningen får på sig att slutrapportera får åtminstone mig att tro att regeringen önskar förhala frågan. För det fjärde: Givet att slutrapporteringen sker först ser jag det som uteslutet att regeringen får någon ny lagstiftning på plats . Det skulle betyda att , oavsett sin retorik här i kammaren, misslyckats med att åtgärda problematiken under hela två mandatperioder. Det är anmärkningsvärt, fru talman. För det femte: Kommittédirektiven i utredningen tål att kritiseras, vilket jag nu ämnar göra. I stället för att uttryckligen be utredaren om konkreta förslag på hur problemen ska åtgärdas, hur vi får på plats en lagstiftning och i förlängningen prejudikat som säkerställer att kriminella utlänningar utvisas och utvisas på livstid ber man endast utredaren att ”ta ställning till” en rad saker. Om jag känner Socialdemokraterna rätt betyder det i praktiken att utredaren kommer att ”ta ställning till” att vi inte kan utvisa fler. Sedan säger och hans kollegor att frågan har utretts, och så klappar man sig på axeln och går vidare. I sitt skriftliga svar på denna interpellation säger : ”Den nuvarande tillämpningen innebär att även relativt allvarlig brottslighet kan leda till ett förhållandevis kort återreseförbud. Utredaren ska därför ta ställning till om bestämmelsen om återreseförbud bör ändras i syfte att möjliggöra en mer nyanserad bedömning.” Det stämmer att när utlänningar våldtar en minderårig flicka och endast får ett tioårigt återreseförbud är det en skymf mot såväl brottsoffret som det allmännas rättsuppfattning. Men varför är det utredaren som ska ta ställning? Jag hade önskat att tydligare tog ställning. Varför ska en utredare göra det åt honom? Jag har tagit ställning. Jag vill att kriminella utlänningar som exempelvis har gruppvåldtagit en minderårig flicka för det första ska utvisas, för det andra ska utvisas på livstid och aldrig någonsin få komma tillbaka till . Det är inte jättesvårt att göra den typen av ställningstaganden. Jag hoppas att kan göra det . 56 Justitie- och migrationsminister (S): Först och främst är detta inte någon ny fråga för oss socialdemokrater. Vi socialdemokrater gick till val på att vi skulle genomföra en sådan förändring. Detta är alltså i linje med den politik som vi har bedrivit. Min grundhållning är, som sagt, att om man begår allvarliga brott i och inte är svensk medborgare ska huvudregeln utvisning gälla. Det är precis därför som vi har bett utredaren att se över alla dessa aspekter när det gäller anknytning, vilka brott som ska omfattas och vilken tid som en utvisning i så fall ska omfatta. spekulerar här om tidsplanen. Jag har precis redogjort för hur vi tänker oss detta. Sedan är det en remisstid . Och därefter kommer vi att jobba med lagförslaget. Min grundhållning i den planen är att vi ska kunna lämna lagförslaget till före valet, så att vi därmed också genomför detta . Det gäller för övrigt för alla punkter som vi har på 34-punktsprogrammet mot organiserad brottslighet att de ska genomföras . Sedan undrar varför vi utser utredare och varför man inte bara kan bestämma saker. Men det är så lagstiftningsarbetet går till. Vi har ett beredningstvång enligt grundlagen. Det innebär att vi inte bara kan sitta här i kammaren och bestämma att vi ska göra si och göra så. Alla lagförslag som kommer till denna kammare måste vara beredda i den meningen att de måste vara utredda, det måste ha varit en remissomgång och vi måste ha tittat på alla eventuella effekter och konsekvenser av lagstiftningen. Vet vad som annars kommer att hända? Jo, det är att domstolarna inte kommer att kunna döma efter en slarvigt utförd lagstiftning som inte är beredd. Därmed blir eventuella riksdagsbeslut kring sådant som inte har utretts bara ett slag i luften. Man måste helt enkelt förhålla sig till att man måste göra på detta sätt. Men vi har inte förhalat denna fråga på något sätt. Vi har från första början sagt att detta är en sådan fråga som vi vill lösa . Det är också planen att vi ska göra det. Men ingen ska sväva i tvivelsmål om vilken inriktning som vi har, nämligen att skärpa detta regelverk väsentligt. 57 (SD): Det är naturligtvis positivt att och regeringen nu anser att lagförslag ska vara ordentligt beredda och så vidare med tanke på att man tidigare inte har brytt sig jättemycket om kritik från Lagrådet, inte minst när man har kommit med flyktingamnesti för gymnasieafghaner. Men det är bra att man har ändrat sig och anser att detta är viktigt; det håller jag med om. Sedan kan jag inte annat än konstatera att påstådda grundinställning i denna fråga inte är överensstämmande med den verklighet som råder i det där han har varit ansvarig för denna politik . Det är jättebra att man i talarstol kan säga att ens grundinställning är X som man inte har förändrat Y i verkligheten till att bli X. Jag skulle vilja höra lova att han kommer att verka för att utvisning möjliggörs i fler fall och att det alltid blir fråga om livstidsutvisning, alldeles oavsett vad utredningen landar i. Fram till nu har han sagt att det är hans grundinställning, och det ska ingen tvivla på. Men jag skulle vilja höra honom lova mig och dem som lyssnar att han – även om utredningen väljer att landa i någonting annat, kanske för att kommittédirektiven till utredningen inte var tydliga nog – ändå kommer att verka för sin grundinställning. Detta skulle inte vara kontroversiellt för den socialdemokratiska regeringen med tanke på att man tidigare inte alltid gått på utredningarnas förslag, inte alltid lyssnat på Lagrådets rekommendationer etcetera. Kontroversiellt skulle det alltså inte vara. Men ett sådant löfte är efterfrågat. Det skulle befästa hans påstådda grundinställning, och det skulle vara bra i praktiken. 58 Justitie- och migrationsminister (S): Vi gick, återigen, till val på detta. Det är ett vallöfte som vi nu faktiskt kommer att genomföra. Det innebär att fler kommer att kunna dömas till utvisning, att färre kommer att kunna hänvisa till anknytning till , att fler brott ska kunna rendera i utvisning, att utvisningarna kommer att förlängas väsentligt och att fler därmed kommer att dömas till livstids utvisning. Dessutom kommer själva verkställigheten att effektiviseras. Vi tar också in hedersbrottsproblematiken. Det är alltså inte något svårt löfte för mig att ställa ut, tvärtom. Det gick vi till val på, och det kommer vi också att se till att leverera. frågar: Hur gör man med Lagrådet? Går regeringen inte ibland emot Lagrådet? Först och främst ska jag säga att vi inte har genomfört någon flyktingamnesti. Det finns inte något sådant beslut. Vi har genomfört en lagstiftning som möjliggör för en grupp att slutföra sina studier och sedan etablera sig på arbetsmarknaden. Men det var absolut inte någon amnesti. Något sådant beslut är inte fattat. När vi ska gå fram med ett förslag till avstyrker Lagrådet ibland det och tycker att det är fel. Då måste vi fundera på hur Lagrådet har argumenterat. Är det bra eller dåligt, och ska vi ändå gå fram med det? Det finns några sådana förslag. Ett var när vi skärpte straffen för de grova vapenbrotten. Detta förslag avstyrktes av Lagrådet, men där gick jag fram ändå. Ett annat gällde samtyckeslagstiftningen och sexualbrotten. Det avstyrkte Lagrådet också, men där gick vi fram ändå. Ett tredje gällde id-kontrollerna, som gjorde att vi kunde styra upp och få kontroll över flyktingkrisen igen. Då gick Lagrådet också emot, men vi gick fram ändå och det beslutades i kammaren. Jag skäms inte för dessa beslut. Det har nämligen visat sig vara fungerande åtgärder, och i vissa fall faktiskt helt nödvändiga. Men denna balans måste alltid finnas. Men med detta inte sagt att man kan sitta här och bara besluta om saker och ting som över huvud taget inte är beredda. Det funkar inte enligt grundlagen. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 15 Svar på interpellation 2020/21:132 om regeringens agerande kring skatteflykt 59 Finansminister (S): har frågat mig varför jag, enligt vad han uppger, blockerar och motarbetar viktiga åtgärder för att stoppa skatteflykten, inte verkar för att skärpa kriterierna för EU:s lista över skatteparadis och därmed verka för att unionen applicerar sina kriterier på sina egna medlemsländer, om jag avser att på något sätt agera för offentlig öppenhet och transparens i skattefrågorna samt om jag tycker att bör införa en skatteparadisutredning i syfte att ta fram förslag för att stoppa utförseln av pengar till skatteparadisen. Först vill jag säga att arbetet mot skatteflykt och skatteundandragande är en grundläggande och prioriterad fråga för regeringen och att jag delar interpellantens engagemang i frågan. Eftersom skatteflykten är global är internationella lösningar en förutsättning för att stoppa den. Stora framsteg har gjorts på det internationella planet , och mer kan göras. När det gäller första och andra frågan antar jag att menar det EU-förslag om offentlig land-för-land-rapportering om skatt som röstade nej till på möte . Regeringen anser att EU-förslaget om offentlig land-för-land-rapportering om skatt är lagt på fel rättslig grund, eftersom vi anser att det är ett skatteförslag. Det är viktigt att principen om att skattefrågor beslutas enligt det särskilda lagstiftningsförfarande som gäller för skattefrågor och behandlas i den rådskonstellation som har ansvar för skatt upprätthålls. Om vi gör undantag på en punkt kan det användas för att flytta över makten över skattepolitiken på flera punkter. Detta är i enlighet med den ståndpunkt som har ställt sig bakom. Man ska i sammanhanget komma ihåg att det redan finns en skyldighet för stora multinationella koncerner att lämna land-för-land-rapporter om skatt som sedan utbyts mellan skattemyndigheter i länder såväl inom som utanför EU. Skattemyndigheterna har alltså tillgång till rapporter av det aktuella slaget, och det är viktigt att det utbytet fortsätter. När det gäller frågan om att skärpa kriterierna för EU:s lista över skatteparadis arbetas det kontinuerligt med att utveckla och stärka kriterierna. Det är ett viktigt arbete som deltar aktivt i. När det gäller frågan om att verka för att unionen ska applicera sina kriterier på sina egna medlemsländer kan det inte nog understrykas att medlemsstaterna är skyldiga att leva upp till två av de tre kriterierna: skattetransparens och genomföra åtgärder för att motverka BEPS. Dessutom har alla medlemsstater åtagit sig att inte ägna sig åt skadlig skattekonkurrens genom att följa kriterierna och principerna i uppförandekoden för företagsbeskattning. verkar inom ramen för arbetet i uppförandekodgruppen för att samma krav ska ställas på medlemsstater som vi ställer på tredjelandsjurisdiktioner. Slutligen ställs frågan om jag tycker att bör införa en skatteparadisutredning i syfte att ta fram förslag för att stoppa utförseln av pengar till skatteparadisen. Senast lade jag en proposition på bord med skarpa motåtgärder mot transaktioner med icke samarbetsvilliga jurisdiktioner. 60 (V): Tack, finansministern! Vi har sett hur nya skatteflyktsskandaler avlöser varandra, hur de rikas skatteflykt avslöjas och hur finansbolag undanhåller miljarder från beskattning. Det handlar om en ekonomisk elit som blåser vanliga skattebetalare på flera miljarder , världen över. Skatteflykten undergräver vår välfärd och demokrati, som skatteflykten ökar ojämlikheten eftersom vanligt folk med betydligt lägre inkomster fortsätter att betala skatt. Butiksbiträdet, sjukvårdspersonalen och den vanliga arbetaren betalar alla sin sjysta del av skatten – och så har vi den rika eliten som inte gör det utan flyttar pengar och vinster till skatteparadis och tror sig stå över samhället. Däri ligger konflikten. har i sin rapport om skatteflykt, som släpptes , räknat ut att förlorar minst 23 miljarder i skatteflykt. Sedan finns det också ett mörkertal bakom detta. kommer fram till ungefär samma siffror när de presenterade nya data . Gör man en uträkning gällande välfärden hade de pengar som försvinner från i skatteflykt räckt till 45 000 sjuksköterskor. Det hade bland annat löst sjuksköterskebrist, och det hade minskat de ekonomiska klyftorna – men det skulle framför allt ge en mer och robust välfärd, liksom ett legitimt skattesystem. Jag är åtminstone glad att finansministern i sitt svar säger sig dela mitt engagemang i frågan, men jag måste erkänna att det gör det lite mer besvärande dels hur finansministern har agerat i dessa frågor, dels hur finansministern duckar för min tredje och fjärde fråga. För att göra det tydligare: Avser finansministern att på något sätt agera för offentlig öppenhet och transparens som åtgärder för att stoppa skatteflykten? Faktum är nämligen, finansministern, att ni har röstat ned förslaget tillsammans med länder som , , och – kanske inte det trevligaste sällskapet när det kommer till frågan om aggressiv skatteflykt. Det argument som finansministern lyfter är det hon kallar ”fel rättslig grund”, men det är ju faktiskt en fråga om redovisning – att multinationella företag offentligt redovisar öppet vilka vinster de gör och hur mycket skatt de betalar i varje land där de har verksamhet. Utifrån det kan journalister, politiker och allmänhet faktiskt kräva dem på ansvar. Efter att finansministern röstat ned detta förslag väckte ett utskottsinitiativ i för att få till en strategi för att gå mot offentlighet. Det förslaget röstades också ned av Socialdemokraterna. Därför blir det konstigt med argumentet om fel rättslig grund. I stället för öppenhet och transparens kan alltså storföretagen flytta vinster från länder där de har verksamhet till skatteparadis utan att allmänheten eller medierna kan granska det. I stället kommer det nya skatteflyktsläckor från visselblåsare, granskande journalister och så vidare. Jag antecknade också precis att finansministern nämnde att multinationella koncerner är skyldiga att redovisa. Problemet är bara att det finns skattesekretess bakom, och då förblir det ju hemligt. Sedan får jag påminna finansministern om att offentlighet, transparens och en sådan här metod inte är något helt nytt utan införlivades för bankerna 2013 enligt en EU-lagstiftning. Avser finansministern att på något sätt agera för att redovisningen ska vara offentlig, så att vi får öppenhet och transparens som åtgärder för att stoppa skatteflykten? 61 Finansminister (S): Regeringen har drivit på hårt, både internationellt och i , för att stoppa möjligheterna till olika former av skatteflykt och skatteundandragande. Det är ett aktivt arbete som vi har bedrivit hela vägen sedan blev statsminister 2014. Låt mig ta upp ett axplock av de förbättringar som har skett!  Vi har infört ett avdragsförbud som motåtgärd kopplat till EU:s svarta lista.  Vi har jobbat hårt i EU för och implementerar nu ett automatiskt informationsutbyte mellan skattemyndigheter inom EU för att minska möjligheterna till skattefusk och skatteundandragande.  Det kommer att bli skärpta krav på skatterådgivare inom EU; den som tillhandahåller internationella upplägg måste också rapportera det till skatteverken.  Vi har ett register över verkliga huvudmän. Där kommer man också att kunna kontrollera vem som äger ett bolag, vilket kommer att vara viktigt för att minska skattefusket.  Vi har EU:s svarta lista, och vi har ett uppdrag till om åtgärder mot länder som är med på den svarta listan.  Vi har genomfört nya skatteregler för företagssektorn, vilket minskar möjligheterna till skatteundandragande via så kallade räntesnurror.  Vi har genomfört flera regler för att neutralisera effekterna av hybrida missmatchningar.  Vi har gjort ändringar i EU:s moder- och dotterbolagsdirektiv för att förhindra skatteundandragande. Vi har alltså på EU-nivå kunnat driva många viktiga frågor och även fått gehör, och det har blivit verklighet. Även i har vi jobbat mot detta. Det handlar bland annat om omvänd skattskyldighet för att försvåra momsfusk; utvidgade vi det till teletjänster, där vi har fått rapporter om att det förekommer fusk. Vi har uppdaterat CFC-reglernas vita lista, och vi har förstärkt resurserna till . Vi har utökat möjligheterna för att arbeta brottsbekämpande och motverka skatteupplägg för överlåtelse av fastighet till juridisk person. Vi har skärpt reglerna för skattetillägg för rättelser på eget initiativ och infört krav på personalliggare samt krav på elektroniska betalningar för rot- och rutavdrag. Detta är några av de saker som har genomförts under de senaste sex och ett halvt åren för att bekämpa skatteflykt och skatteundandragande. Vi har alltså drivit på hårt både internationellt och i – och inte helt sällan i samarbete med , så jag vill tacka för ett gott samarbete. Vi delar den här ambitionen. Precis som säger betalar vanliga löntagare skatt som de ska, och självklart ska även bolag och personer som har goda möjligheter att genomföra internationella transaktioner betala sin skatt precis som vanligt folk. Vad gäller land-för-land-rapportering kan man få intrycket från att alla problem kommer att försvinna om den bara görs offentlig. Så är det naturligtvis inte. Den information som är viktig för att man ska ha rätt beskattning får skattemyndigheterna redan via det krav på land-för-land-rapportering som har införts. Det är oerhört viktigt och kommer att minska möjligheterna till skattefusk framöver – eller ja, från och med att det infördes. Frågan om rapporteringen ska vara offentlig är en annan sak. Anledningen till att vi röstade som vi gjorde i rådet är att vi för en ständig kamp inom EU för att säkerställa att skattefrågorna fortsatt är en nationell kompetens och därmed också ska beslutas med enhällighet. Det är viktigt för att vi ska ha den nationella kompetensen, och det är det som är bakgrunden till att röstade som man gjorde vid det mötet i rådet. är min talartid slut. I nästa inlägg kan jag föra mer av en diskussion om de olika för- och nackdelar som finns med en öppen land-för-land-rapportering – för det finns även nackdelar med det. Jag ska återkomma till det. 62 (V): Finansministern vet precis hur man väljer att göra ett axplock som handlar om framför allt EU-tvingande saker. Många av de förslag som finansministern nu presenterade var sådant som måste göra på grund av EU-lagstiftning. Kikar man på egna initiativ mot skatteflykt blir axplocket inte lika stort. I fråga om en offentlig land-för-land-rapportering är det som finansministern säger, men problemet med informationsutbytet är att det är sekretess bakom. gick Socialdemokraterna till EU-val på löftet om att stoppa skatteflykten. Vi har precis hört finansministerns väldigt höga tonläge i den här frågan, men tyvärr är skillnaden mellan ord och handling väldigt stor.