prot · H80933 · 2020-11-11 00:00:00 — Initiativet handlar om att det inte skulle uppstå nya glapp i ersättningen. Sedan initiativet lades fram har regeringen dock gått oss till mötes på den här punkten. anser att möjligheten till sjukpenning för riskgrupper i förebyggande syfte ska gälla tills ett vaccin finns att tillgå, och detta bör prövas i taget. Extra ändringsbudget – Förlängd rätt till ersättning för riskgrupper med anled-ning av coronaviruset Varför denna historieskrivning? Den syftar inte främst till att kritisera regeringens senfärdighet, även om den både kan och ska kritiseras, utan den är helt nödvändig för att vi ska bekräfta den frustration, ilska och oro som dessa riskgrupper gett uttryck för via oräkneliga telefonsamtal och mejl. Känslan av otrygghet inför ett livshotande virus ska aldrig någonsin späs på för att besked inte kan ges eller beslut inte fattas . Vi utgår från att alla har lärt sig av det som har skett och sker så att vi inte behöver återkomma om detta, utan att vi framgent hanterar riskgrupper på ett både klokt och tydligt sätt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 12 (SD): Jag vill börja med att be om ursäkt för att jag av olyckliga omständigheter inte var här och kunde hålla mitt anförande tidigare när jag var uppsatt på talarlistan. Jag är glad att det ändå gick att lösa. Vi står givetvis bakom regeringens förslag om att förlänga ersättningen för riskgrupper till december. Vi har varit tydliga med att vi hela vägen har stått bakom den här ersättningen. Det har vi gjort ända sedan utskottsinitiativet togs upp i socialutskottet. Jag vill dock som föregående talare, från , rikta kritik mot hur regeringen har skött hela processen. Det har ju försatt dessa utsatta grupper i en enormt utsatt situation. De har fått vänta på besked, och de har fått stå utan ersättning. Innan denna ändringsbudget kom hade regeringen bara förlängt ansökningstiden men inte antalet dagar som skulle betalas ut. Först när socialförsäkringsutskottet kallade finansminister till utskottet blev det fart på regeringen med att klämma fram den här ändringsbudgeten. Man har haft på sig att ta fram den, och man visste att hela socialförsäkringsutskottet stod bakom en förlängning. Det är bra att man äntligen har tagit fram detta. Det är bra att regeringen efter att , samt även i socialförsäkringsutskottet väckte ett initiativ om att förlänga efter december äntligen fick fart med att förlänga ersättningen till . hade socialförsäkringsminister sagt att det var uteslutet att förlänga efter december. Jag är jätteglad att regeringen lyssnar till oppositionen, men det oroar mig vad som hade hänt om inte oppositionen hade funnits där och tagit ställning för de här utsatta riskgrupperna i deras situation. För mig är detta självklart: Tillhör man en riskgrupp och riskerar att bli allvarligt sjuk eller till och med kanske mista livet för att man går till ett jobb där det inte är möjligt att arbeta hemifrån ska man få ersättning och ha möjlighet att skydda sig från pandemin. För mig är det så självklart att vi inte ens borde behöva ha en debatt. Vi borde inte ens behöva diskutera detta . Extra ändringsbudget – Förlängd rätt till ersättning för riskgrupper med anled-ning av coronaviruset Jag vill vara tydlig med att den reservation vi har absolut inte har något att göra med förlängningen. Den står vi bakom till . Däremot tycker vi att regeringen också ska titta på hur man bedömer vilka som är i riskgrupp, för här har vi mött frustration och många frågetecken från dem som tillhör riskgrupper. Det har till exempel krävts att den som har ett allvarligt hjärtfel ska ha diabetes eller någon annan sjukdom för att bli beviljad ersättning. Detta har skapat många frågetecken. Det var tidigare också så att man kunde ha en allvarligt nedsatt lungkapacitet men ändå skulle ha ytterligare en diagnos. Detta har regeringen nu åtgärdat, och det har kommit vissa direktiv från om att man ska titta på det här, har jag fått veta av ett svar på en skriftlig fråga till regeringen. Men på hemsida står det fortfarande att den som har ett allvarligt hjärtfel ska ha ytterligare en diagnos. Vi vill skicka ett uppdrag till regeringen att se till att de som tillhör riskgrupper och riskerar att bli allvarligt sjuka får den ersättning som vi anser att de är berättigade till. Vi tycker att den här bedömningen är alldeles för snäv . Det finns som jag ser det ingen risk för överutnyttjande. Man räknade med ungefär 100 000 ansökningar. fick vi uppgiften att 3 000 ansökt, så det är långt under vad man förväntat sig. Budgeten är inte utnyttjad. Jag yrkar bifall till reservation i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 20.) § 13 Kapacitetsbrist i elnäten betänkande 2020/21:NU5 13 (SD): Jag yrkar bifall till reservationen i betänkandet. har det uppkommit situationer då elbrist rått i . Detta blir fallet om elproduktionen inte täcker efterfrågan eller om det saknas tillräcklig kapacitet att överföra elen. Kapacitetsbristen i elnäten har blivit än mer påtaglig som en följd av att städer växer utan att elnäten förstärks och moderniseras i motsvarande takt. Detta drabbar såväl hushållen som näringslivet i . Jämte detta finns ett generellt problem som återfinns inom nästan all tillståndsgivning i , nämligen alltför långa väntetider i tillståndsprocesser. Att erhålla tillstånd för utbyggnad av elnät kan dröja uppemot tio till . Dessa brister har lett till problem för företag runt om i . Det är inte svårt att tänka sig in i situationen. Vilka företag skulle vara nöjda med beskedet att få vänta på att få el till den fabrik eller anläggning de tänkt bygga? Det är inte bara investeringarna som uteblir, utan det är även arbetstillfällen och skatteintäkter som går förlorade. Detta utgör ett stort hinder för den samhällsutveckling som är önskvärd för att kunna nå fossilfrihet genom elektrifiering, något som förväntas öka elförbrukningen avsevärt. Även utbyggnaden av överföringskapaciteten måste i högre grad stå i samklang med samhällsplaneringen. Vi står bakom näringsutskottets förslag att regeringen ska följa upp och analysera de åtgärder som de olika aktörerna vidtog för att motverka den akuta kapacitetsbrist i elnäten som drabbade framför allt och under föregående år. Uppföljningen ska även belysa huruvida det finns andra åtgärder att vidta som är effektivare och som därmed lämpar sig bättre om liknande situationer skulle uppstå igen. Däremot menar vi att beskrivningen av den uppkomna situationen missar en central orsak till att situationen på elmarknaden gått från allvarlig till akut, nämligen det faktum att regeringen – också under föregående år – valde att höja skatten på bland annat kraftvärme genom energi‑, koldioxid- och avfallsförbränningsskatt. I en interpellationsdebatt som ägde rum i denna kammare diskuterade undertecknad och den socialdemokratiska energiministern de aviserade skatterna för kraftvärmen. Från regeringens sida var svaret då att man inte såg att detta skulle kunna leda till brist i överföringskapacitet. yttrade: ”politiker får välja om de tror att det finns en risk för regional kapacitetsbrist om de vill framställa el i sitt verk eller om de vill maximera sin egen vinst och då producera värme.” Regeringen såg alltså inte detta problem komma, eller – i bästa fall – så ansåg de inte att det här var deras problem, detta trots de varningar som kom från i praktiken samtliga aktörer och remissinstanser när man beredde dessa skattehöjningar. menar att denna bristande förståelse är en del av problemet. Det är åtminstone för oss uppenbart att den chockhöjda skatten på kraftvärme tvingade fram nedläggning av kraftvärmeproduktion i både och . Därigenom minskade elproduktionen och förutsättningarna för större nyanslutningar till elnäten kraftigt i dessa regioner. Vi anser därför att ställningstagandet från näringsutskottet borde ha inkluderat att regeringen även bör följa upp hur de ökade skatterna på kraftvärme bidrog till att skapa den akuta kapacitetsbrist som uppkom. Det kan även i detta sammanhang finnas skäl att analysera andra relevanta skatter som kan ha bidragit till och haft effekt på den uppkomna situationen. Vi tycker att det borde vara tämligen självklart att beakta de energipolitiska konsekvenserna, men här är vi tyvärr ensamma om att tycka det. 14 (S): Vi debatterar betänkande NU5, Kapacitetsbrist i elnäten. Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut och avslag på reservationen. Fotogenlampor byttes ut mot glödlampor. Vedspisar byttes ut mot elspisar. var faktiskt det första land i världen där praktiskt taget alla hushåll elektrifierats. står vi på tröskeln, eller på gränsen, till nästa generations elektrifiering. Vi ställer om transportsystemet. Vi är redan på väg. Snabbare än vi tror kommer stora delar av personbilsfordonsflottan att vara eldriven. Vi kommer också att se samma utveckling i de delar av industrin som ännu inte har elektrifierats. har helt unika förutsättningar att klara omställningen till förnybar energi och säkra försörjningstrygghet och konkurrenskraft. producerades el i . Vi nettoexporterade , vilket är alla tiders rekord. Vi socialdemokrater, som är ett klimatparti, är mycket glada över den här utvecklingen. Men visst finns det utmaningar. En av utmaningarna är kapacitetsbrist i elnäten. Vi ser en stark urbanisering där storstadsregionerna växer. Helt nya elintensiva verksamheter har tillkommit, som exempelvis serverhallar med ett effektbehov som ibland motsvarar effektbehovet i en stad av storlek. I exempelvis har befolkningen ökat med drygt 250 000 personer. Men investeringarna i elnät har inte alls ökat i samma takt. Därför, fru talman, presenterade regeringen tillsammans med energibranschen ett initiativ för att öka investeringarna i elnäten och för ökad regional effekt. Regeringen avsåg att lägga fram ett lagförslag som skulle bidra till att öka investeringarna i elnäten. De lokala elnätsägarna i och skulle göra insatser för att säkra den lokala och regionala effekten i respektive region. De direkta resultaten var att kraftvärmen i och inte stängdes ned, och därmed säkrades tillräcklig effekt. vill utskottet se vilka effekter åtgärderna som regering vidtog fick för att motverka den akuta kapacitetsbristen i och . Var de effektiva, eller kunde man gjort på ett annat sätt? Uppföljning och analys är alltid bra för att veta om åtgärderna man har vidtagit uppnår önskad effekt och hur kostnadseffektiva de har varit. Detta gör man för att veta vad som är mest effektivt att göra. Det vi vet är att det mesta i samhället nu går mycket fortare än . Det handlar exempelvis om utbyggnaden av elintensiv verksamhet. Men det handlar också om utbyggnaden av förnybar energi. I takt med att samhället elektrifieras behöver elnäten och elmarknaden på alla nivåer utvecklas, byggas ut och användas på ett mer effektivt sätt. Ett flertal åtgärder pågår och planeras för att skapa gynnsamma förutsättningar för en väl fungerande elmarknad. I debatten kan det låta som att ingenting görs, men det är naturligtvis fel. gör historiskt stora investeringar i transmissionsnätet, och även regionala och lokala aktörer gör investeringar i sina nät. Det är investeringar i nya anslutningar, marknadsintegration och reinvesteringar i befintlig infrastruktur. SVK gör en serie åtgärder för att just hantera kapacitetsbristen på lång sikt men också som kortsiktiga lösningar innan nya ledningar är på plats. Andra åtgärder är kortare och effektivare tillståndsprocesser, marknadsdesign, efterfrågeflexibilitet, nätstabilitet och ytterligare systemtjänster. Avslutningsvis: När elektrifierades präglades samhället av framtidsanda. gör vi det igen. Det finns utmaningar med elnäten, men vi har bra förutsättningar. Vi behöver göra många saker , och vi kommer att behöva hjälpas åt. För jag är övertygad om att för att ett litet land ska klara stora utmaningar, ja då krävs det att vi gör saker tillsammans. I detta anförande instämde (S). 15 (SD) replik: I mitt anförande lyfte jag fram den reservation som har i betänkandet där vi vill att man i analyserna även borde beakta vilken påverkan som skattehöjningarna hade för de beslut som fattades där kraftvärme lades ned. Från regeringens sida och i de svar som har getts i interpellationsdebatter har man talat utifrån kontexten att man inte har någon uppfattning om huruvida det har påverkat eller inte. Man har mer skjutit över det till att det är Stockholmspolitiker som får fatta beslutet. Man tror att det kan leda till effektbrist och så vidare. Här vill vi ändå mena att vid utformningen av energipolitik är det viktigt att det finns en politisk förståelse för hur regler, skatter och marknadsfunktioner påverkar de beslut som aktörerna fattar för att se till att vi även har ett elsystem som präglas av en hög leveranssäkerhet och en hög driftsäkerhet. Här någonstans vill jag ändå fråga huruvida Socialdemokraterna anser att skattehöjningarna påverkade eller inte påverkade besluten som fattades att lägga ned kraftvärme. 16 (S) replik: Tack, , för frågan! Den här frågan har diskuterats, precis som tar upp, i flera interpellationsdebatter. Svaret har varit ganska tydligt. Man ska stå för sina egna kostnader och även miljökostnader. Det är vad det kokar ned till. Kommunerna äger kraftvärmeföretagen, så visst har Stockholmspolitikerna ett ansvar i detta. Det gäller hur man ska göra med utformningen av verksamheten . Men det gäller också vad man väljer att ta ut för vinster från respektive bolag. Hur det än är så är det nätbolagen som gör nätinvesteringar. Vi kan konstatera att i många storstadsregioner har inte nätföretagen gjort dessa investeringar som vi ändå har sett att vi behöver. Det är därför vi är i den här situationen, anser jag. 17 (SD) replik: Jag vill någonstans mena på att förståelsen är viktig. Det tar att bygga elnät, tio till . Det tar lika att kanske bygga ny kraftproduktion för att kompensera. Det tar att ställa om ifall man har ett kraftvärmeverk där man till exempel vid spetslast eldar med fossilbaserat bränsle. Det tar tid att ställa om. Här kastar man fram skattehöjningarna med några månaders varsel och förväntar sig att de ska kunna ställa om. Det var inte möjligt, och det ledde till att kraftproduktion lades ned. Det gör att man forcerar problemen med effektbrist till väldigt liten nytta eller ingen alls. Det skapar begränsningar i med att företag inte kan bygga ut sina verksamheter. De kan inte skapa arbetstillfällen. Vi får då kompensera med att importera el från grannländer. Vi kan se både i och och i att det är kolkraft som vi någonstans ökar vårt beroende av. Det leder oss bort från en väg som bygger på fossilfrihet. Här borde man i stället se vinsten av att investeringar är på väg att göras, att man håller på att ställa om och att man låter det ta den tid som behövs. Här är vi fortsatt oroliga. Saknar man den förståelsen är det kanske svårt att leda oss ur den här situationen. Jag har i sådana fall bara som ett medskick att detta borde vara något som beaktas i högre grad när man ska utforma politiken. Det tar väldigt att bygga nya anläggningar, och det tar att komma ut från det här. Ser man inte det kommer vi inte heller att kunna lösa de problem vi har framför oss med akuta utryckningar och olika handslag som leder till olika former av suboptimeringar. 18 (S) replik: Tack, , för debatten! Kraftvärmeproduktionen är extremt viktig utifrån perspektivet att den finns där människor bor. Det är den stora förtjänsten med både fjärrvärme och kraftproduktion. Naturligtvis ska deras förutsättningar vara rimliga. Men det kan inte komma som någon överraskning att vi går mot ett fossilfritt samhälle, inte för någon av oss vare sig i kammaren eller i kraftbranschen. Jag vill påstå att besluten om skatteförändringar var aviserade på ett eller annat sätt . Det tycker jag ändå att man ska ha med sig. Naturligtvis gör det ont att ställa om. Det känner vi nog lite till mans att det kan göra . Men hur det än är så är det en nödvändig resa vi gör. Jag tycker ändå att vi har kommit bra ut ur detta. Jag vill poängtera att den situation vi nu är i handlar mycket om att nätföretagen inte har investerat i den omfattning som de borde ha gjort . Det är den springande punkten i den här frågan. 19 (M): vill, precis som hela övriga , ställa om till fossilfri el och bli grönare. Men hur ska det kunna vara möjligt för när man inte har tillgång till tillräcklig elkapacitet och tvingas använda el från oljekraftverk mitt ? Skåningarna och de skånska företagen ska kunna koncentrera sig på sina liv och sina verksamheter och inte på om det finns tillräcklig elkapacitet. I detta utskottsbetänkande har vi från , tagit initiativ till att de åtgärder som vidtagits för att lösa den akuta kapacitetsbrist som rådde i och 2019 ska följas upp och utvärderas och återrapporteras till . Vilket särskilt investeringsutrymme har godkänts för investeringar i elnätet, och är dessa kostnadseffektiva? och är regioner som har haft akuta effektproblem. Det var något som vi kunde se komma men som ansvarig minister ihärdigt försökte tona ned ända till dess att problemet var ett faktum. Detta är ett politiskt ledningsproblem. Både produktion och distribution av elenergi är trots att detta är en form av marknadsekonomi beroende av politiska beslut. är vi här, och har åtgärder vidtagits för att försöka överbrygga den akuta bristsituationen. Men vilka åtgärder är det, hur stora är de och vad kostar detta? Det är relevanta frågor. Vad görs, och vad kan göras för att förhindra fler akuta eleffektproblem? Vad görs för att se till att de åtgärder man vidtar är de bästa och mest kostnadseffektiva? Om inte politiken fattar rätt beslut och verkar för att det finns en robusthet i kapaciteten i elsystemet äventyras mycket. Det är inte brist på elkapacitet vi behöver då företagen ska kickstarta efter coronapandemin och i en lågkonjunktur. Tvärtom kommer elkapacitet att vara viktigare . Vi ser en ökad digitalisering och en ökad elektrifiering som några av de starkaste trenderna efter coronapandemin. Nedstängningen av den sista delen av och nedstängningen av nu drabbar och speciellt – detta eftersom den pålitliga vattenkraften till största delen finns i norr och eftersom kapaciteten i ledningarna inte alltid räcker till. har gjorts sårbart då den lokala planeringsbara energin från kärnkraften har lagts ned utan att ersättas av annan planeringsbar el. Man kan inte lita på vindkraft eller solenergi så länge energin inte går att lagra på ett effektivt sätt. är ett välfärdsland. Det har sin bakgrund i att vi är en stark industrination och att kvalitet och effektivitet alltid har varit en ledstjärna. Det har också sin bakgrund i att vi har haft god tillgång till driftssäker och relativt billig energi för vårt näringsliv och vårt samhälle i övrigt. Hela grundkonceptet för svensk framgång vilar på god kapacitet i elnäten. Genom detta har vi kunnat vara konkurrenskraftiga inom basindustrin, som fortfarande står för en stor del av våra exportvaror. Vi har ett näringsliv och ett samhälle som ambitiöst har tagit på sig den stora uppgiften att ställa om till en energikonsumtion som är fossilfri. Det är en gigantisk utmaning. Det är också till viss del därför den nya industrin, som datorhallar och batteritillverkning, faktiskt placeras i . Trots att man arbetar mycket med energieffektivisering i industrin och det övriga samhället kommer omställningen till det fossilfria samhälle vi alla vill ha att kräva mer, inte mindre, energi. Basindustrin, som stål och skog, behöver mycket energi. Men det gäller inte bara dem, utan i stort sett all industriproduktion är beroende av billig och driftssäker energi – en energi som också måste vara fossilfri för klimatets skull. Annars tvingas kommuner och företag att tacka nej till viktiga företagsetableringar. Det är en felaktig ordning när viljan att etablera sig som företag finns, men inte elkapaciteten. Vilka åtgärder har då vidtagits för att elkapaciteten i och i ska garanteras? Och hur effektiva har dessa åtgärder varit? Det är två mycket relevanta frågor som näringsutskottet nu vill ha ett svar på. Jag yrkar därmed bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde (M). 20 (C): Vi känner alla till bakgrunden till att vi står här . drabbades min hemregion , men även , av kapacitetsbrist i elnäten. Det innebar bland annat att företag inte kunde få svar på om de kunde starta ny produktion, att nya stadsdelar i fick stå på vänt och att det skapades osäkerhet kring omvandlingen av bussflottan till elbussar. Regeringen, och de regionala elnätsägarna vidtog då olika åtgärder för att komma till rätta med situationen. Det var bra, och det var nödvändigt, att det äntligen blev lite fart på regeringen och övriga för att lösa ett problem som har funnits på horisonten . Men det är också viktigt att säkra att de beslut som då fattades var de rätta. Därför tog tillsammans med M, L och KD initiativ till att kräva att regeringen analyserar de åtgärder som vidtogs för att motverka den akuta kapacitetsbristen i bland annat . Det gäller både att analysera åtgärderna i sig och såklart att säkra att åtgärderna är kostnadseffektiva. Det är inte minst viktigt för att skapa beredskap inför eventuella framtida problem, för risken finns att kapacitetsproblemen inte är slut. Vi är mitt inne i en spännande omställning till ett mer hållbart samhälle med minskade utsläpp. En av nyckellösningarna i Fossilfritt färdplaner är elektrifieringen av samhället. har legat relativt stabilt när det kommer till efterfrågan på el; vi har till och med haft överskott som vi har kunnat exportera. Men väntas efterfrågan på el öka kraftigt när vi ska elektrifiera vad som motsvarar ungefär en och en halv gånger – inte när det gäller storleken men i antal människor. Annars hade det inte varit så mycket! Energieffektivisering kommer att avhjälpa en del, men det kommer inte att gå jämnt ut med den ökade efterfrågan. pekar mycket nu på att nätet är underdimensionerat med många flaskhalsar. Problemet är inte att det produceras för lite el utan att näten inte förmår leverera i nivå med de växande behoven. Detta är ett direkt hot mot hela klimatomställningen och förmåga att nå nettonollutsläpp till 2045. Det är även ett hot mot den svenska industrin och alla jobb den bidrar med. Vi måste ta företags varningsklockor om att inte kunna utöka sin verksamhet i på stort allvar. Det gäller även . Med snabb tillväxt, högt bostadsbyggande i storstäderna, stora serverhallar och fler eldrivna fordon klarar de svenska elnäten inte de växande behoven. Dessvärre kommer det att ta att bygga ut stamnäten. Därför krävs andra lösningar på kort sikt. har visat vägen med en rad förslag. Vi måste göra det dyrare med el när trycket är som högst och billigare när det finns mer kapacitet. Därför vill införa timmätning . Vi vill att elskatten anpassas efter användande. Kommuner och offentlig sektor måste bli bättre på att använda el mer effektivt och att anpassa användningen för att inte bidra till topparna i efterfrågan på el. Rent konkret kan det till exempel handla om att skjuta på uppvärmningen av simhallar någon timme för att undvika att belasta elnäten som hushållen gör det. Förutsättningarna för lokal kraft måste förbättras. Det handlar dels om kraftvärmens konkurrenskraft, som andra har nämnt här , dels om möjligheter att bygga havsbaserad vindkraft till i exempel i och och att dra kablarna till rätt platser. Det sätter försvaret och lokala protester ofta stopp för. Vi måste också ställa skarpare krav på nätbolagen att upphandla mer lokal kraft. De hävdar i sin tur att ansvaret ligger på . Där måste vi förtydliga nätbolagens ansvar för att säkra den kraft som behövs lokalt. Regionerna bör se över hur elanvändningen ser ut för att identifiera vilka som endast använder en del av den el de har i sitt abonnemang och huruvida det går att omförhandla vissa avtal för att frigöra kapacitet. Det var en av de saker vi såg gav stor effekt i samband med insatserna i . Det är relevant för hela landet.