prot · H80942 · 2020-11-26 00:00:00 —  Hur vi åstadkommer samexistens mellan människor och rovdjur.  Hur vi räddar vargen från utrotning och säkerställer gynnsam bevarandestatus.  Hur vi förhindrar och minskar skador på tamdjur och jakthundar.  Hur kunskap, forskning och fakta kan bidra till en större förståelse för naturen och ett starkare förtroende för politik och förvaltning. När jag studerade biologi på var inte genetik det enklaste ämnet. Jag vet att det kan vara svårt att förstå vad det innebär att en art är genetiskt isolerad och att en art inte når målen för genetisk livskraft. Det kan vara svårt att greppa att genetisk variation är basen för all biologisk mångfald, att arter och ekosystem är beroende av genetisk variation för långsiktig överlevnad och resiliens. Den genetiska variationen har betydelse för klimat- och andra miljöförändringar, och gynnsam status för bevarande grundas i genetisk status. De svenska vargarna är isolerade, och inavel är ett problem. Vi är i stort behov av att finska vargar letar sig hit till , ylar, parar sig, och får valpar. När tog ett initiativ om skyddsjakt på varg mötte med flera partier det genom att kräva att miljö- och jordbruksutskottet skulle träffa forskare och företrädare för myndigheter, departementen och olika organisationer helt enkelt för att få kunskap om dessa frågor. Det sägs att kunskap är makt. Jag skulle vara glad om kunskap kunde ligga till grund för den makt vi utövar i riksdag. Så är det tyvärr inte med det här ärendet . Därför vill jag yrka bifall till vår reservation nr 1. hade vi i miljö- och jordbruksutskottet en digital hearing om skyddsjakt på varg. Då mötte vi bland andra och från som på ett mycket pedagogiskt sätt beskrev vargens genetiska situation. En sak är mycket säker – de genetiskt värdefulla vargarna behöver vi vara rädda om, inte rädda för. och deltog också på hearingen. En ny varg måste invandra från eller , och den måste reproducera sig med en skandinavisk varg. All dödlighet behöver räknas med vid beslut om jakt för att kunna bedöma påverkan på bevarandestatusen. Då talar man om det totala jaktuttaget vid skydds- och licensjakt, trafikdödlighet och det som kallas försvinnanden, det vill säga den illegala jakten, som är alldeles för stor. Den som förespråkar mer skyddsjakt måste vara beredd att minska de två andra jaktformerna dramatiskt. Den illegala jakten måste upphöra, och licensjakten måste minska. tog också upp att har ett skyndsamhetskrav vid handläggningen. Tre kriterier måste vara uppfyllda för skyddsjakt: att förhindra allvarlig skada, att det inte finns någon annan lämplig lösning och att gynnsam bevarandestatus inte får äventyras. Domstolarna har också ett skyndsamhetskrav vid överklagningar. Samexistens mellan människa och varg kan underlättas en hel del om skyddsjakt kan bedrivas på ett klokt sätt. Får, kor och hästar som betar i våra hagar gör stor miljönytta. Djurhållningen behöver värnas och ska kunna fungera även i bygder med varg. Den som till exempel har hästar brukar inte normalt få bidrag till elstängsel eftersom det är så ovanligt att vargar angriper det djurslaget. Men det bör också innebära att om det är någon varg som ger sig på hästen blir det aktuellt med skyddsjakt direkt på just de vargarna. Rovdjursavvisande stängsel – femtrådiga elstängsel eller fårnät som är kompletterade med eltrådar – ger för det mesta ett bra skydd, men inte helt hundraprocentigt. Skyddsjakt på just de vargar som knäcker koden att ta sig förbi ett rovdjursavvisande stängsel och angriper tamdjuren är angeläget. Skyddsjakten måste ske relativt snabbt, så att inte fler vargar hinner lära sig samma metod. Det är viktigt att arbeta för en långsiktigt hållbar utveckling. I takt med att arten återhämtar sig kan faktiskt skyddsjakten bli mer förenklad . Särskilda ansträngningar bör nu läggas på att hitta alternativ till skyddsjakt för genetiskt värdefulla vargindivider. Det är till exempel så att man borde kunna flytta de individerna på ett enklare sätt. vill att skyddsjakt ska beviljas snabbare, men i de allra flesta fall hanteras det faktiskt väldigt skyndsamt. Vi får inte glömma att i flera fall har skyddsjakt beviljats så snabbt att miljöorganisationerna visat att Århuskonventionen satts ur spel. Det är inte acceptabelt. Lagstiftning är till för att följas. Det är viktigt att politiska beslut fattas utifrån sakkunskap, fakta och forskning, inte utifrån något enstaka exempel. Det behövs fler certifierade hundar som kan användas i besiktningsarbetet. Det tycker vi att regeringen ska jobb vidare med. har låtit ta fram en underlagsrapport som väl beskriver hur dagens arbete sker. Eftersom besiktningspersonernas arbete finansieras av viltskadeanslaget borde också sådana här hundar kunna bekostas från det anslaget. Under förra mandatperioden höjde den rödgröna regeringen viltskadeanslaget, efter att det hade sänkts av alliansregeringen. Dna-provtagning på rivna djur där man fångar upp vargsaliv görs för att identifiera vilken varg den kommer ifrån. Det har hänt att skyddsjakt genomförts men att det inte varit rätt varg som dödats. Med dna-spårning kan man undvika sådana misstag. Jag vill tacka och , som deltog på hearingen. Jag vill också tacka , som inte deltog på hearingen men som har intresserat sig för hur vi debatterar vargfrågan i . Låt mig citera några meningar som WWF skrev i en artikel : ”Vi måste bryta den utbredda tystnadskulturen som råder kring brott mot stora rovdjur. Fler brott måste anmälas och förövare lagföras, annars hotas i förlängningen rättsstaten och demokratin. Den illegala jakten ska därför bekämpas kraftfullt av myndigheterna tillsammans med övriga aktörer i samhället.” Samexistens mellan djur och människa är nyckeln till framgång, menar jag – fred, förståelse, omtänksamhet och kunskap. Skyddsjakt kan absolut vara ett bra sätt att komma till rätta med de problemvargar som finns. Att fälla just det fåtal vargar som tar sig in i hagarna och river tamboskap kan minska problemen. Det är också en högst rimlig åtgärd för att möta den berättigade ilska och sorg som ägarna till rivna tamdjur erfar. Det har också stöd i undantagsreglerna i EU:s art- och habitatdirektiv. fällde vårt grannland för brott mot art- och habitatdirektivet efter ett beslut om skyddsjakt på ett helt revir. Det kan finnas rättslig grund för skyddsjakt på en grupp vargar enligt vår lagstiftning, men att döda hela vargrevir är inte förenligt med EU:s och lagstiftning. 121 (M): står vi här igen och debatterar varg i riksdags kammare. Det beror såklart på att detta väcker känslor på olika håll. Jag ska försöka förklara varför vi resonerar som vi gör från sida. Eftersom jag inte har haft replikrätt kommer jag även att koppla in något på det som har sagts innan. Arten återhämtar sig, säger här i talarstolen. Det innebär alltså att man vill att arten ska växa, att vargarna ska bli fler. Detta går rakt i strid mot det som vi moderater tycker. Vi tycker snarare att vi behöver sänka vargstammen i . De politiska beslut som togs i och med den rovdjursproposition som det hänvisas till här talade om ett antal vargar, men där talade man också om att de skulle finnas på hela yta, bortsett från renbetesland och . har det gått dess, och vi ser att vi inte har varg på hela den ytan. Vargen är ganska koncentrerad till ett fåtal län, där vi i stället har väldigt mycket varg och där det finns stora bekymmer med vargen. Vi skulle inte prata siffror här, men låt mig göra det tydligt varför vi moderater vill sänka vargstammen. 170 vargar i hade varit ett bra tal. Om sedan har 30 eller 40 har vi 200 vargar på den skandinaviska halvön. Det skulle kunna fungera genetiskt. Vi har sett forskning och vetenskap som säger att det kan fungera. har vi sett fler och fler rapporter om hur tamdjur och jakthundar attackerats. Vi kommer nog att få se ännu fler rapporter om hur tamdjur attackeras vartefter som vargstammen rör sig mer och mer söderut, som den nu faktiskt har börjat göra. Ju längre söderut vi kommer, desto fler utegångsdjur kommer vi nämligen att ha under vinterns kalla månader när födosöket från vargen kanske blir intensivare. Då kommer problemen att bli större, och det blir ännu större anledning att ha en snabb, effektiv och ändamålsenlig skyddsjakt. En tidigare talare från , fru talman, talade om smala särintressen. Det får stå för . Jag antar att ledamoten väger in jaktfrågan, men väger han också in lantbruket och livsmedelsproduktionen i de smala särintressena är det på riktigt väldigt allvarligt. Talar vi om hotade arter får vi nämligen snart också börja tala om svenska fårbönder. Det börjar också vara en hotad art. kunde vi i medierna läsa om en fårbonde i som fem gånger blivit utsatt för vargattacker i sin fårbesättning. Han är inte ensam om att avsluta sin djurproduktion på grund av vargattacker. Det är ett direkt hot mot svensk livsmedelsproduktion och svensk livsmedelsberedskap när producenter inte tycker att de orkar längre på grund av vargen. Då kan jag tycka att det känns väldigt konstigt att prata om smala särintressen. Det talades också om huruvida man känner stolthet över och den biologiska mångfalden. Självklart känner vi från sida stolthet över den svenska naturen och biologiska mångfalden. Men vi tror och menar att det går att ha en mindre vargstam än vad vi har i . Framför allt tror vi också att det går att hantera skyddsjakten långt mycket bättre än . Bland förslagen till tillkännagivande i utskottets betänkande, som jag från sida yrkar bifall till, finns att regeringen ska ge i uppdrag att ta fram nya rekommendationer. Det är hög tid att vi gör det. Det är sist. Vargstammen såg väldigt annorlunda ut , och läget såg väldigt annorlunda ut . Att kunna fatta beslut om skyddsjakt på ett helt revir, är det bra eller dåligt? Det är kanske väldigt bra. I län som – dessa län kommer säkert att lyftas fram senare under debatten – har vi väldigt många vargrevir . De vargreviren inkräktar också på varandra. Det gör att det kan finnas extremt lite föda för vargen i vissa områden där det blir tätt mellan reviren. Vi kan då se att det blir stora problem. Det talades också tidigare i talarstolen om vargarna som försvinner. Det kopplades direkt till illegal jakt. Jag skulle säga att många vargar som försvinner gör det på grund av revirstrider mellan stora revirgrupper som ligger för nära varandra. Då kan det också vara på sin plats att kanske ta bort ett helt revir. Det har också talats om problemvargar här i talarstolen. Det finns dock väldigt många som säger att man inte kan prata om problemvargar. En varg är en varg. Troligen är det så att vargarna lär sig av de andra vargarna i gruppen och i reviret, precis som andra vilda djur. Har de lärt sig av ett föräldradjur som attackerar och gör på ett visst vis gör ungdjuren också det. Då har vi ett bekymmer, för då har vi ett vargrevir som begår de här angreppen. En annan del i det föreslagna tillkännagivandet är att regeringen ska göra det tryggare, enklare och snabbare för personer att ansöka om skyddsjakt. Det sägs här att det fungerar ganska bra och att det går fort, men gör det inte det. Det jag ser som det största problemet är att man inte vågar ansöka om skyddsjakt på grund av att vi har ganska starka krafter i samhället som ägnar sig åt hot, trakasserier och skadegörelse mot människor som ska bedriva både skyddsjakt och licensjakt, och även mot eftersöksjägare på våra rovdjur och andra vilda djur. Det är direkt oacceptabelt. Då behöver vi se till att det blir tryggare. Vi kan direkt gå över på det här med att se över sekretessbestämmelserna. De går att använda men används inte i tillräckligt hög grad, skulle jag säga. Därför tycker jag att det är väldigt viktigt att det blir mer regel än undantag att det ska finnas möjlighet till sekretess för den som ska genomföra jakten, den som ansöker om jakten eller en eventuell eftersöksjägare. Såklart ska det inte vara sekretess för beslutet i sig, absolut inte, men vi måste kunna skydda människorna, och det måste ske som regel eftersom vi har den hotsituation som vi har . När det gäller att se till att staten tar ett större ansvar för skyddsjakt är det en budgetfråga såklart, Socialdemokraterna. Från sida har vi det med i vår budget . Vi tycker att det är en viktig peng, och därför har vi tagit med den. Vi tycker att det är viktigt att staten tar fullt ekonomiskt ansvar i det här. Någonstans får vi också börja fundera på hur mycket det faktiskt ska få kosta. Hur mycket ska vargen och rovdjursförvaltningen få kosta? Det talas mycket om rovdjursavvisande stängsel och vilka förebyggande åtgärder vi ska använda oss av. Någonstans kommer de här summorna att börja trappas upp ganska rejält. Vi menar att det nog finns många viktigare saker att lägga pengarna på. Vi kanske i stället skulle kunna minska rovdjursförvaltningen till en acceptabel nivå för alla som ska leva med detta. När det gäller att utreda förutsättningarna för att bekosta utbildning av certifierade hundar är det jättebra, såklart. Vi behöver ha många sådana här hundar, därför att ju snabbare vi får en sådan här hund på plats, desto snabbare kan vi få till en skyddsjakt och desto snabbare kan vi hantera problemet. 122 (MP) replik: Jag skulle vilja fråga om han lyssnade på den hearing som vi hade i miljö- och jordbruksutskottet och om han kan uppge hur många djur som våra myndigheter anser behövs för att vi ska uppnå gynnsam bevarandestatus på vargen. Jag skulle också vilja fråga vad forskarna som deltog i hearingen ansåg om detta. tar upp frågan om att vargen finns tätare i vissa områden. Jakt efter stora rovdjur är i viss utsträckning nödvändig för att förhindra eller förebygga skador. Men i till exempel och , som har högre täthet av vargrevir än andra län, har man förhållandevis lite skador orsakade av varg. Därför bör inte förespråka en minskning av vargstammens koncentration där den är som tätast. Det undrar jag om har en kommentar om. 123 (M) replik: När det gäller hur många vargar som behövs och vad forskarna sa på vår varghearing har vi diskussionen om att det kommer fram olika tal beroende på vilka forskare man talar med. Vi fick också höra från att stammen mår ganska bra genetiskt sett. Vi hör från SVA att det inte finns några jättestora inavelsbekymmer med den svenska vargen i förhållande till hur många vargar vi faktiskt har . Den sista frågan handlade om och . Det har väl funnits mycket födodjur i de här områdena så att vargarna kanske inte har behövt göra angrepp. Jag kan inte svara för hur det ser ut exakt – det går säkert att ställa den frågan till våra värmländska vänner här i kammaren sedan – men vi vet att det finns problem med revir som går in i varandra och vargarna själva tar död på varandra. Det är de vargarna som ledamoten refererar till som försvinnande vargar – de som man menar är till följd av den illegala jakten helt och hållet. Det finns säkert spår av illegal jakt i , och det står vi absolut inte bakom i så fall. Jag tycker att det är intressant att få ett svar på det som ledamoten själv sa i talarstolen om att arten återhämtar sig. Innebär det att vill se en växande vargstam från de nivåer vi har ? 124 (MP) replik: Enligt de uppgifter som vi fick från forskare på bland annat är det nödvändigt att vi får fler vargar i för att uppnå en gynnsam bevarandestatus. Men vi måste också få en bättre samexistens mellan människa och rovdjur. Jag undrar om har några som helst förslag på hur en förbättrad samexistens mellan rovdjur och människor ska ske. Ett område som jag var inne på är rovdjursavvisande stängsel. EU gör det nu möjligt för oss i att ersätta lantbrukarna . Vi ser att de här stängslen fungerar väl. Angreppen på tamboskap har mer eller mindre halverats tack vare att vi använder rovdjursavvisande stängsel i mycket större utsträckning i . Borde vi inte fortsätta med det? 125 (M) replik: Jag tycker absolut att ”samexistens” är ett bra ord som vi ska kunna använda. Men det ska också fungera för alla. I har vi sett en utveckling där vargen har etablerat sig och där det absolut inte fungerar. Man misslyckas med rovdjursavvisande stängsel . Vargen tar sig förbi och över dem och in i befintliga fårhagar. Där fungerar inte de rovdjursavvisande stängslen särskilt bra. De RAS-stängsel som finns är inte jätteeffektiva, utan det kommer att behövas större, högre och dyrare rovdjursavvisande stängsel. Jag är själv lantbrukare med nötkreatur och har mycket betesmarker. Jag är inte särskilt orolig för vargen , men den peng som förra gången fanns för att söka från för rovdjursavvisande stängsel hade inte räckt ens för att stängsla in min gård, och det var den peng som var avsedd för hela . Det är alltså stora pengar som vi kommer att behöva hantera för att göra det här. Antalet angripna besättningar och annat nämndes här. Vi ser i – jag tar det som exempel eftersom det ligger mig närmast – att man inte vågar anmäla när man får bekymmer med rovdjur. Bönderna vågar inte anmäla. Djurhållarna vågar inte anmäla därför att den här hotsituationen finns. Det är ingenting att skaka på huvudet åt, för det här är fakta. Så här är det. Lantbrukarna vågar inte anmäla. Då återkommer vi till det här med samexistens och hur det ska kunna fungera. Ja, det kommer att fungera den dag då vi har en acceptans hos dem som är berörda – från båda håll. Den acceptansen är vi väldigt långt ifrån . Det är det vi behöver hantera till att börja med. 126 (V) replik: Eftersom jag var direkt apostroferad av vill jag gärna göra en kommentar om det. I har vi ungefär 300 000 jägare. Jag tycker inte att det är ett smalt särintresse. Men de som vill att vi ska skjuta ihjäl merparten av våra vargar i tycker jag har ett smalt särintresse. Det är en väldigt liten men ganska högljudd grupp som argumenterar för det. Det jag skulle vilja veta är om står bakom det som ändå har varit en av grunderna i svensk rovdjursförvaltning, nämligen att den ska baseras på vetenskapen – vad som är hållbart. Då vill jag fråga: Varifrån kommer siffran om 170 vargindivider? Vi vet att det fanns ett spann i den borgerliga rovdjurspropositionen , och i det spannet var 170 individer den absolut lägsta nivån. Man talade snarare om att spannet skulle ses som ett tak. Vad baserar ni er vetenskap på eftersom du kan ge en siffra, alltså 170 vargindivider? Jag tycker att det låter väldigt lågt ifall man vill ha en hållbar och livskraftig rovdjursförvaltning. Min andra fråga, apropå det tidigare replikskiftet här, handlar om samexistensen. Det är väldigt viktigt med samexistens, och det är bra att också tycker det. Det är viktigt med förebyggande åtgärder, till exempel att vi kan stängsla in tamdjur mer. Men då behöver vi mer resurser. Vi i anslår mer resurser. Hur mycket mer anslår för att vi ska kunna stängsla in och skydda tamboskap? Jag har faktiskt inte sett någonting från på det området. 127 (M) replik: Jag vill tacka för klargörandet om smala särintressen. Man kunde lätt få bilden att såväl jakt som livsmedelsproduktion och allting räknades in där. Tack för klargörandet! har sagt 170 vargar. När rovdjurspropositionen antogs pratade vi om 170–270 vargar, men då gällde det ett väldigt stort område. Det området hyser inte varg . Därför är problemsituationen omfattande. I vår motion om rovdjurspolitiken har vi sagt att vargstammen förmodligen behöver minskas ned till 170, för att sätta ett tal. Det behövs för att återfå en acceptans för vargförvaltningen och börja bygga den från grunden. dna-säkrades 365 vargar i . Sedan har de vargarna fått valpar. har vi förmodligen mellan 400 och 500 vargar i . Det är ganska långt ifrån de 300 som pratar om. Det är extremt långt ifrån de 170 som vi pratar om. Sedan kommer man med ett licensjaktförslag på 24 vargar. Det är inte den beståndsreglerande licensjakt som vi ska hålla på med. I så fall talar vi om helt andra siffror . Från början talade man till och med om att 100 vargar skulle kunna vara en livskraftig stam i , när man kunde tillföra genetiskt viktigt material. Därför borde inte 170 vara för dåligt. Vi ska dessutom plocka med 30–40 vargar som finns i . Då har vi drygt 200 vargar på den skandinaviska halvön. Vi är alldeles övertygade om, och får belägg från Skandulv, att det ska kunna fungera. 128 (V) replik: Här har vi ett ganska bra exempel på hur vanskligt det är när politiker ska gå in och peka ut hur stor vargpopulationen i ska få vara. Först var det 170, men sedan kunde bara 100 räcka. Och om man plussar på med kunde det kanske vara ännu färre. Det är inte vetenskapligt på något sätt, . Dessutom förutsätter alla de siffrorna naturlig invandring av vargar, alltså att den genetiska basen hos den svenska vargstammen stärks. Vi vet att den är väldigt inavlad. Jag har inte sett någonting åt det hållet i förslag. Jag ställde också en konkret fråga om samexistensen och vikten av mer resurser för att skydda lantbrukare och till de förebyggande åtgärderna. Jag vill veta hur mycket avsätter till exempel för att vi ska kunna stängsla in bättre. När vi ändå pratar om pengar vill jag ta upp förslaget om snabbare beslut om skyddsjakt som står bakom. Jag har ingenting emot att besluten tas snabbare, men den ordning vi har möjliggör för väldigt snabba beslut. De gånger det inte tas snabba beslut om skyddsjakt handlar det snarare om en resursfråga, skulle jag säga. Kanske behöver länsstyrelserna mer pengar, för att man ska ha tjänstemän som är mer beredda att ta snabba beslut? Om riksdag fattar beslut om fortare skyddsjakt behöver det tillföras pengar så att man kan fatta ännu snabbare beslut. Jag vill därför veta hur mycket pengar föreslår i sin budget för att det ska gå snabbare att fatta beslut om skyddsjakt. 129 (M) replik: Ett snabbt svar på den frågan är att vi inte har några riktade resurser till det. Däremot matchar vi den höjning till länsstyrelserna som regeringen har lagt fram. Det finns alltså en höjning. Jag tror att problemet snarare är viljan hos länsstyrelserna att hantera det snabbt och effektivt än ett resursproblem. Jag har inte fått någon signal om att det ska vara resursproblem som ligger bakom möjligheten att hantera skyddsjakt på ett snabbare och effektivare sätt. Det tror jag alltså absolut går att hantera. Jag fick en fråga om att avsätta pengar för rovdjursavvisande stängsel och annat. Om vi till att börja med genomför det som vi har sagt om att minska mängden rovdjur behöver vi kanske inte lägga lika mycket på rovdjursavvisande stängsel. Det får vi se då. Men vi har fortfarande problemet med att rovdjursavvisande stängsel inte fungerar särskilt bra. Jag vet lantbrukare som har fått nötkreatur utjagade från rovdjursavvisande stängsel. De nötkreaturen blir aldrig mer sig själva. Vem ska stå för kostnaden när man kan hantera de nötkreaturen? De blir nämligen förvildade efter något sådant. Det är intressant att prata om resurser även där. Det här är inte något som vi kan lägga hur mycket som helst av våra statliga resurser på. Det kostar tillräckligt mycket . Någon här kanske har en siffra på hur mycket vargförvaltningen i kostar . Det skulle vara intressant att få veta. Vi lägger nämligen väldigt mycket pengar på det i . Jag tror att det finns många viktigare hål att stoppa de pengarna i när det gäller att bekämpa brott, att få fler poliser och att återstarta samhället när vi är ute ur den här pandemin. De pengarna ska inte gå till rovdjursförvaltningen. Där finns tillräckligt med pengar . 130 (SD): Jag ska börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet om skyddsjakt på varg. Koncentrationen av varg är problematisk i delar av västra och södra . Det är vi nog alla mer eller mindre medvetna om. Inställda licensjakter och svårigheter att beviljas skyddsjakt är heta ämnen i de bygder som omfattas. Tillväxten och koncentrationen av vargstammen är en utmaning för djurägare som håller får och annat kreatur då vargangrepp får stora konsekvenser för de enskilda näringsidkare som drabbas. Djurhållning omöjliggörs, eller försvåras åtminstone kraftigt, i områden där familjegrupper och revirmarkerande par etablerar sig.