prot · H80933 · 2020-11-11 00:00:00 — Vi måste fortsätta att stimulera innovationer för att lagra el vid överskottssituationer, till exempel i batterier och vätgas. Slutligen, fru talman: måste byggas ut, men tillståndsprocesserna tar . vill därför införa ett skarpt mål om halverade tillståndstider. Vi behöver skapa ett snabbspår för klimatsmarta investeringar samt se till att myndigheternas olika delar i processen kan pågå parallellt och inte efter varandra. Det skulle skapa mycket snabbare tillståndsprocesser. Det finns alltså gott om lösningar att ta av för att lösa kapacitetsbristen i och resten av landet. Att Ygeman och regeringen till slut kopierade flera av förslag för att lösa kapacitetsbristen i var mycket positivt, men regeringen har genom hela denna fadäs varit seg och ovillig att samtala med övriga partier. Så kan vi inte ha det! Andra partier har varit villiga att prata, men ingenting har hänt. Detta är alldeles för viktiga frågor för ett sådant agerande. Vi kan inte heller bygga framtidens energilösningar på att skånska elkunder ska betala för systemfel de inte har varit orsak till. Det är dags att säkra att skåningarna får ett elsystem som säkrar både hållbar stadsutveckling och gröna transporter – och ja, såklart, nygräddade gifflar. Vad vore jag för skåning om jag inte avslutade med lite gott till kaffet? Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 21 (V): Jag börjar med att citera vad utskottet i detta betänkande faktiskt kräver ska göras. Under rubriken ”Utskottets förslag i korthet” står det: ”ställer sig bakom det som utskottet anför om att regeringen bör följa upp och analysera de åtgärder som inblandade aktörer vidtog för att motverka den akuta kapacitetsbristen i elnäten som drabbade de båda regionerna och 2019.” Jag vill passa på att tacka initiativtagarna till utskottsinitiativet för att det nu blir ett tillkännagivande som innebär att man tittar på vilka orsaker som har inneburit kapacitetsbrist i elnäten i ovannämnda regioner. Speciellt är det en skrivning som gör mig glad och som faktiskt gjorde att jag och ställde oss bakom initiativet, fru talman. Smaka på dessa ord: ”analysera de åtgärder som inblandade aktörer vidtog för att motverka den akuta kapacitetsbristen i elnäten”. Inblandade aktörer, står det. Här tror jag att olika partier kommer att fokusera på olika syndabockar eller i alla fall försöka vältra över ansvaret på framför allt regeringen. Jag vill med bestämdhet hävda att orsaken till att vi hamnat i denna situation kan stavas ”avregleringen av elmarknaden”. När detta marknadsexperiment infördes var argumenten att energibranschen skulle bli effektivare, att elen skulle bli billigare och att valfriheten skulle öka för konsumenterna. Det är sant att du kan välja elhandelsbolag, men du kan inte välja vem som har hand om elnäten som levererar din el. Hur blev det då för konsumenterna? Blev det billigare? Man måste nog erkänna att elen i är förhållandevis billig, men jag vill hävda att detta också har med politiska åtgärder att göra, åtminstone att produktion av förnybar el med incitament i startskedet har gjort att detta lyckats. Jag tänker givetvis också på certifikatsystemet och allt som gjort att vi fått in sådant som faktiskt är konkurrenskraftigt. Men hur blev det med elnäten då? Jo, det finns nog ingenting i samhället som har haft samma prisutveckling som elnätspriserna, och då menar jag prishöjningar som konsumenterna har drabbats av. Det är komplicerat att gå igenom allt om hur detta marknadsexperiment var tänkt att fungera, men jag gör i alla fall ett försök att förklara – och förstå själv, för den delen. Kundernas elnätsavgifter ska enligt ellagen vara objektiva och icke-diskriminerande. Om en kund på glesaste landsbygden betalar mer för transport av samma summa el som en kund i storstaden, är inte det lite diskriminerande? är tillsynsmyndighet och beslutar om elnätsföretagens intäktsramar, det vill säga den totala summa som kunderna tillsammans ska betala för att nätägarna ska drifta, avskriva och ge avkastning på kapitalet. Sedan finns det skrivningar som gör att det ska jämföras med alternativa placeringar med jämförbara risker och så vidare. Den fråga jag ställer mig är om det är rimliga avkastningar när man höjer priset med 7–med hänvisning till att pengarna ska gå till investeringar men när, med facit i hand, gick till investeringar? Är skillnaderna i landet och mellan bolagen rimliga? Är det rimligt att något som vi betraktar som samhällsinfrastruktur har blivit en lukrativ marknad som det dessutom är monopol på? Det är miljardbelopp som nätbolagen rullat över till moderbolagen och som därifrån slussats över som utdelningar till ägarna. Jag brukar för det mesta vara en pragmatisk politiker, och jag förstår att marknaden ibland kan lösa utmaningar på ett hyfsat sätt. Men när man låter samhällsviktiga funktioner bli föremål för vinstmaximering där konsumenterna blir betalarna och med konsekvensen att allt blir dyrare och sämre försvinner min tilltro till att marknaden ska fungera på detta område. Tillbaka till betänkandet, fru talman, och det som sägs om att följa upp och analysera de åtgärder som inblandade aktörer vidtog. Jag hoppas verkligen att uppföljningen ger svar också om andra aktörer förutom givetvis , regeringen och tillsynsmyndigheten. Jag hoppas att också nätägarnas ansvar granskas, att man tittar längre bort än årsredovisningen och ser hur mycket ägarna kan plocka åt sig i en tillsynsperiod. Här menar jag att man borde titta på minst en tioårsperiod: Hur mycket har man plockat åt sig av konsumenternas pengar som var tänkta att se till helheten i elnäten så att de fungerar i framtida scenarier? Om jag kunde önska mig något av kapitalismen vore det att i anständighetens namn lämna bort sådant som ingen medborgare kan väja bort. Här skulle jag kunna nämna många saker som blivit avreglerade och där politiken borde ha agerat på ett annat sätt. För att inte riskera att hamna utanför ämnet, fru talman, stannar jag dock med jämförelser. Men som en vädjan till liberala marknadsförespråkare: inte girigheten slå sönder sammanhållningen, som vi kan göra så mycket bra av i det här landet! 22 (KD): har elförsörjning varit kraftigt omskakad . tvingades flera företag i och att ställa in omfattande investeringar och nybyggnationer. Anledningen var att det inte fanns tillräcklig tillgång till el på rätt ställe och . Tusentals jobb riskerades, och rykte som ett företagarvänligt land drogs lite grann i smutsen. Situationen löstes genom ett snabbt hoplappat krispaket från regeringens sida. var det dags igen. Då tvingades vidta nödåtgärder för att klara driftssäkerheten i . En snabbupphandling gjordes för att tillgängliggöra , och kraftvärmeverk, för att förbättra spänningsstabiliteten och tillhandahålla kortslutningseffekt. Hade det inte gjorts hade allvarliga fel kunnat inträffa. Så här kan vi inte ha det i . Företag och hushåll måste kunna räkna med en trygg och leveranssäker elförsörjning. Det är en hygienfaktor för ett välfärdsland som , där jag upplever att både medborgare och företag vill vara med och bidra till en klimatförändring på riktigt. Men då behövs säker tillgång till el. Den här typen av brister i elsystemet leder till dyra och ogenomtänkta krisåtgärder. Att vi tvingas elda med fossila bränslen är ett kraftigt bakslag för vårt klimatarbete. Här krävs krafttag från politiken, då samhällets omställning medför ökade krav på en säker tillgång till el. Ska industri, transporter och alla de företag som står inför enorma möjligheter och har en vilja att vara med och bidra ha en möjlighet till omställning innebär det att vi politiker måste ge förutsättningarna. Den situation som inträffade i och visade på allvarliga brister i nätkapaciteten, och situationen eskalerade snabbt från ett allvarligt till ett akut läge. Orsakerna var flera, bland annat de försenade överföringsförbindelserna som dragit ut men som skulle ha varit klara. Vi vet också att togs ur drift för 20 respektive . Även lokal produktion har tagits ur drift. är vi ett enat utskott eftersom vi tillsammans med moderater, liberaler och har lagt fram detta utskottsinitiativ. Vi är ett enat utskott som vill titta närmare på den uppkomna situationen och se analyser av de åtgärder som genomfördes och som det verkar finnas en del oklarheter och motstridiga uppgifter kring, exempelvis åtgärder där statliga beredskapspengar har använts till att köpa gasturbiner eller där elnätsföretag har fått möjlighet att via intäktsramen kunna finansiera uppköp av lokal elproduktion. Vi kristdemokrater ser det även som självklart att analysen kommer att ta med olika perspektiv till orsaken och att det eskalerade så snabbt. Jag tänker bland annat på den ohyggligt kraftiga skattepålagan som drevs igenom av regeringen och samarbetspartierna på kraftvärmen och som har slagit undan benen för dessa aktörer och på att det spelar roll för den uppkomna situationen. Eftersom det inte finns någon offentlig sammanställning som beskriver alla de åtgärder som har vidtagits – vilka effekter de gav och kostnaden för detta – finns det goda skäl för regeringen att följa upp detta och titta vidare och analysera det för att kunna dra lärdomar när situationer som dessa uppkommer igen. ger uttryck för att fler städer kan komma att stå inför liknande situationer , alltså inte enbart och regioner som redan har en kärv situation. Därav är det viktigt att detta arbete genomförs skyndsamt och redovisas till . 23 (L): Jag skulle vilja börja någon annanstans än var vi nu har varit i debatten. Jag satt och lyssnade på er andra som debatterade, och så funderade jag på sådana där bilder från rymden, ni vet, där man ser hur jorden tänds upp i olika tidszoner. Först är jorden alldeles mörk, och sedan börjar det glimra runt hela planeten av lampor som tänds, av städer som vaknar och av mänsklig aktivitet. Jag blir alldeles varm i kroppen, fru talman, när jag tänker på hur människor har skapat så mycket välstånd och så mycket frihet och möjligheter för sig själva och framtida generationer! El är verkligen någonting som skapar frihet. Varje lampa som tänds och glimrar på jorden skulle kunna vara tänd av ett barn som får ljus att göra läxorna i. Eller så är det en industri som lyser, dit en mamma eller en pappa går till jobbet och skapar välstånd och skapar grunden för all den välfärd som finns runt om på vår planet och också här i . Varje sådan lampa som tänds skulle kunna vara en strålkastare på en teater eller konsert där kultur skapas. Det är verkligen så att el och elanvändning är något vackert. Det är verkligen en representant för mänsklig uppfinningsrikedom, och det är en representant för vår gemensamma strävan att skapa frihet och möjligheter. Världen och jorden – den jord som vi kan se tändas upp från rymden – står inför en extremt stor utmaning i och med klimatförändringarna. Det låter ibland i debatten som att tiden slutar runt 2045, för det är ungefär där som vi slutar tala om våra mål. Så är det inte. Tiden kommer förhoppningsvis att fortsätta även efter 2045. Min och Liberalernas utgångspunkt är att utsläpp som skadar klimatet måste elimineras. Det räcker inte med att vi har lite energieffektivisering här och där och släpper ut lite mindre och slår oss för bröstet för att vi tycker att vi släpper ut lite mindre än våra europeiska vänner, för utsläppen måste elimineras. Det handlar inte om att minska dem, utan det handlar om att få bort dem. Ska vi göra det kommer en ökad elanvändning med elektrifiering där vi ställer om till att använda el mer och mer att vara helt nödvändig. I ljuset av det är det såklart oerhört tragiskt när handelskamrarna i och – vi har talat mycket om och här – larmar om att företag inte vill etablera sig i de här regionerna därför att de är rädda för kapacitetsbrist. Det är oerhört smärtsamt att få höra, därför att det är när företag tänder lampor och sätter på maskinerna i sina industrier och när företagsamma människor går till jobbet och arbetar som välstånd skapas. Det är då grunden för hela vår välfärd läggs. Det är också då som ett litet barn som sitter hemma vid lampan och läser sina läxor kan få se sina föräldrar vara förebilder och gå till jobbet för att arbeta. Jag måste säga att el och energi i grund och botten är en av de mest primära delarna av välfärdens kärna. Det är naturligtvis helt oacceptabelt när elbrist, energibrist eller kapacitetsbrist sätter käppar i hjulen för människor. Det får aldrig vara ett hinder för mänsklig utveckling. Det är helt oacceptabelt. Det är mot den bakgrunden som man behöver gå till botten med detta och granska, syna och hitta brister och titta på vilka möjligheter som finns för att förändra det. Det system vi har kan inte vara byggt på ett sådant sätt att vi i debatten talar om etableringar av till exempel serverhallar som ett problem. Det är ju fantastiskt oavsett vilket företag eller vilken verksamhet som vill etablera sig i , och för att skapa möjligheter för fler människor är det någonting positivt. Då måste vi ha ett system som är dimensionerat för detta, och det måste vara dimensionerat för att klara av att leverera fossilfri energi, fossilfri el, oavsett vilken tid eller dag vi talar om. Och oavsett vad som händer måste den här delen, som är en av de mest grundläggande delarna av välfärdens kärna, vara säkrad. Jag är kosmopolit i hjärtat. Jag vill ut och resa i världen. Och när jag åker ut och reser i världen vill jag kunna säga att jag är stolt över . Jag vill kunna säga: I klarar vi detta. Vi klarar att ställa om och att elektrifiera. Vi klarar att ha ekonomisk utveckling som vi värnar om klimatet. Jag vill att ska kunna vara ett föredöme så att fler av de här lamporna runt om på jorden tänds med hjälp av fossilfria energikällor, elkällor, och inte med fossilelkällor som det tyvärr ofta är . Då är det återigen så att det blir oacceptabelt när vi måste använda oss av fossila källor när bristen blir alltför stor. Det är oacceptabelt. Mot den bakgrunden, för att jag vill få fortsätta resa elektrifierat i världen och för att jag vill få fortsätta vara stolt över att vi har ekonomisk utveckling, för att jag tror på människan och för att jag förstår att el är en helt grundläggande del av välfärden som skapar frihet för människor, ställer jag mig bakom detta betänkande. 24 (SD) replik: Liberalerna och har överlag kloka uppfattningar inom energipolitiken. Jag kan instämma i mycket av det som sas i anförandet här. Men det som man inte ställer sig bakom i betänkandet är just att analysera och titta på vilka effekter förändringar i skatter får för de beslut som måste tas för anläggningsägare, hur det påverkar kraftvärmen och så vidare och just att analysera de energipolitiska konsekvenserna av det. Jag tycker att det finns ett problem i energipolitiken med bristande förståelse för regler, skatter och marknadsfunktioner och hur det påverkar, och jag tycker att man måste ha en förståelse för det här när man ska utforma en vettig energipolitik som leder till att det blir hållbart . Jag vill ställa frågan till Liberalerna: Anser inte Liberalerna att förändringar i skatter påverkar de beslut som anläggningsägare behöver ta? 25 (L) replik: Tack, , för frågan! Det är roligt att vi får ha den här diskussionen. Detta är min första debatt som ny ledamot i näringsutskottet. Det är alltid kul att få ett replikskifte. Jag vill bara säga det först. När man beskattar något är det klart att det kommer att påverka. Det är klart att det är så. Så är det på alla skattepolitikens områden och även här. Jag tycker att det är helt rimligt att ställa sig bakom förslaget sådant det ser ut. Man måste börja sin genomlysning av detta någonstans, och även om vi tittar på just de här effekterna och gör genomlysningen på det området stänger det inte dörren för andra genomlysningar. Jag är en del av januaripartierna. Innan jag kom till näringsutskottet var jag skattepolitisk talesperson för Liberalerna, och jag vet att när vi inom januariavtalssamarbetet förhandlar om skattepolitiken funderar vi också över effekter åt olika håll. Det är ingen hemlighet att vi i Liberalerna ibland har varit kritiska till saker som vi har gått med på i förhandlingar därför att vi har fått igenom andra saker. Men att lyfta ut detta och specifikt peka på det tycker jag inte riktigt platsar i just den här produkten. Sedan är det naturligt att man i politiken utvärderar effekterna av alla möjliga beslut som man fattar. Det är klart att det finns skattepolitiska åtgärder som påverkar detta. Det finns säkert också saker som gäller utbildningssystemet – har vi till exempel tillräckligt många duktiga ingenjörer som arbetar med detta? Det finns hur mycket som helst om vi ska expandera den här produkten, och då kanske vi inte borde stanna vid det som tar upp i sin reservation, utan det finns säkert många andra saker som också påverkar. Jag hoppas att man i en genomlysning kan hitta aktörer som pekar på det, så att vi kan göra mer framöver. 26 (SD) replik: Det som skapar den specifika aktualiteten här är just den direkta inverkan det fick med skatterna som chockhöjdes utan föregående varsel. Det fanns i praktiken ingen möjlighet att ställa om utan att gå med förlust. Detta har forcerat läget till att gå från allvarligt till akut. Man missar någonstans målet. Visst eldar vi kanske aningen mindre fossilt i spetslastsituationer i , men i stället gör vi oss mer beroende av import av kolkraftsproducerad el från våra grannländer. Då blir det ingen vinst för miljön i stort heller i och med att klimatet är globalt. Att man här missar insikten om vilken direkt påverkan detta hade tycker vi är tråkigt. Sedan finns det mycket annat kopplat till de här skatterna som man också kan grotta ned sig i, men det kan behandlas i andra betänkanden. Vi tycker dock att det är väldigt centralt för förståelsen av att allt hänger ihop och att besluten får en påverkan när man redan hade effektbrist. Man hade ingången att det inte skulle bli någon påverkan, men alla sa att det ändå skulle komma att bli det. Det ledde till att problemet med kapacitetsbrist eskalerade ännu mer. Har man inte med sig den förståelsen är vi rädda för att man inte kommer att kunna lösa problemen. Risken är att man landar i andra former av suboptimering eller går fel när man inte lyckas lösa bristerna över huvud taget. Vi kan väl nöja oss med att detta blir ett medskick. Sedan har vi förståelse för att man förhandlar i sak och kanske inte står bakom allt, men när det gäller just de här delarna har man inte signalerat att man har varit stora motståndare heller. Det gör mig lite besviken. Ser man inte de energipolitiska konsekvenserna av de skatter som har lagts på kraftvärmen blir det svårt att komma ut ur detta. 27 (L) replik: På ett sätt kan jag förstå fråga. När man är med i ett samarbete står man såklart bakom en helhet. Sedan betyder inte detta att man själv har haft ingångar som stöder varje del av den helheten. Så funkar ju ett samarbete. Den här produkten handlar just om att följa upp och analysera de åtgärder som inblandade aktörer vidtog. Man kan naturligtvis alltid diskutera vem som är inblandad aktör eller inte. Jag ser det som att det, oavsett vilket skattesystem vi har, är helt nödvändigt att granska hur olika aktörer kan agera för att undvika att en sådan här situation uppstår. Sedan finns det en legitim diskussion, som jag uppfattar förs, om till exempel vissa delar av skattesystemet, om forskningspolitiken, om utbildningspolitiken eller om andra delar av politiken som också påverkar möjligheten till god kapacitet. Jag tycker att den diskussion som vi för här och bör vara integrerad i alla möjliga debatter och diskussioner, för detta är ett så stort och samhällsomspännande problem att vi behöver grotta ned oss i det på en massa olika politikområden. I just den här produkten tycker jag att det är positivt att man väljer att ha ett fokus, men det betyder ju inte att man inte ska analysera den typ av konsekvenser som ledamoten beskriver, till exempel skattesystemet. Det finns en bred diskussion om hur det påverkar till exempel framtida innovationer. Det finns kanske möjlighet att använda exempelvis kraftvärme på ett klimatsmart sätt om man har rätt innovationer och rätt teknik på plats. Men detta är en annan diskussion som också bör tas. 28 (MP): Jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag och passar på att hälsa välkommen till utskottet och energidebatten. Vad mycket kul vi ska ha tillsammans framöver! Vi ska debattera elnätens funktionssätt. Till att börja med ska jag säga att vi har ett mycket säkert och stabilt elsystem i , sannolikt ett av de stabilaste i hela världen. Jag tycker att det är bra att ha sagt det, så att folk inte får det om bakfoten och missförstår debatten. Det debatten handlar om är i mycket det rent lokala perspektivet: hur det ser ut i våra storstadsregioner och hur nätet fungerar just där. Det har ju att göra med specifika utmaningar i specifika situationer. Bakgrunden är att urbanisering, ökat företagande, fler människor och ökad elektrifiering helt enkelt har bidragit till att det blivit trångt i elnäten på lokal nivå. Det var just detta som var regeringens fokus när man tog ett gemensamt initiativ . Initiativet har handlat om en rad frågor. Den första är att öka investeringarna i näten tillsammans med nätbolagen. Det är något som är viktigt inte minst på lite , men vi måste komma igång med investeringarna . Något som den här kammaren inte har debatterat tillräckligt är flexibilitet, att öka mängden flexibla resurser i systemet, så att man kan hantera toppar och dalar. Det handlar också om att bevara och säkra den lokala elproduktionen. På vissa talare har det låtit som att den har lagts ned för gott. Det stämmer inte. Det som hände var att regeringen gjorde en alldeles utmärkt kniptångsmanöver mot fossil kraftproduktion. Det är ju absurt att vi skulle ha kvar kolkraft och fossilgas i vårt värme- och elsystem. Regeringen gjorde en smart kniptångsmanöver. Man införde en skatt, eller snarare, om man ska vara konkret och specifik, fasade ut en fossilsubvention. Sedan tog man detta initiativ, och det innebar att vi säkrade den lokala produktionen och dessutom säkrade att den var förnybar. Detta att den skulle vara förnybar var något som var pådrivande i, vilket jag är väldigt stolt över. Slutligen uppdrog man åt myndigheterna att utreda aktörernas roller och ytterligare åtgärder. Det är detta som ska följas upp och analyseras. Jag ska bara göra en utzoomning innan jag rundar av. Jag vill ändå nämna något om sommarens utmaningar – för detta var . Vi har haft utmaningar även . Jag vill nämna det. Jag vill förklara hur det ligger till, för det finns många missförstånd. Det finns de som på riktigt tror att lider av elbrist, alltså att vi på nationell nivå lider av elbrist. Det är i princip så långt från sanningen man kan komma. Sommarens utmaning berodde egentligen på tre faktorer, eller på två huvudsakliga. Den första var att kärnkraften inte levererade. Det var kanske den viktigaste faktorn för att vi hamnade i en nödsituation . Även en hel del av kraftvärmen låg nere. Ett skäl till att dessa kraftslag inte levererade var att det var ett lågt elpris. Vi hade en väldigt stor produktion från framför allt vatten och vind . Det andra skälet handlar om rent säkerhetsmässiga aspekter på kärnkraften. Man var tvungen att stänga reaktorer eftersom de helt enkelt var farliga. Man var tvungen att genomföra nödåtgärder i själva kärnkraftverken. Den andra stora faktorn var att man med detta hade stora underhållsprojekt i nätet. Det gjorde att vi fick en situation där man i stor utsträckning plötsligt inte hade el i . Det fick ytterligare komplikationer, och det handlade om spänningen i nätet. När man inte har en lokal elproduktion förlorar man en del av den spänning som krävs för att el ska kunna föras över från norra till . Det var så situationen såg ut. Det är himla viktigt att folk greppar det: att det handlar om kärnkraften och om underhåll av näten.