prot · H70971 · 2020-02-07 00:00:00 — Vid mitt besök i inskärpte jag personligen vikten av att den ryska sidan skulle underlätta forskarnas arbete och lämna svar på de frågor som överlämnats. 34 (KD): Frågan om är jätteviktig. Han var en fantastisk person, en hjälte, som räddade livet på kanske uppemot 100 000 judar. Som utrikesministern sa är det han blev tillfångatagen. Första gången jag träffade hans syster var , och jag har haft tät kontakt med henne . Hon dog , och jag var med på begravningen. Jag har lovat henne och hennes familj att göra vad jag kan för att fortsätta trycka på för att få fram sanningen. Det är detta, herr talman, som är grunden för denna interpellation. Det finns fortfarande frågetecken kring vad som hände. Det har kommit fram att förhördes efter det officiella dödsdatumet. Det är detta jag vill tala om. Utrikesministern säger att konsekvent har efterfrågat all tillgänglig information och genom alla år verkat för största möjliga klarhet. Jag tycker att det finns en del frågetecken kring det uttalandet. Det är uppenbart att den sovjetiska och den har ljugit om viktiga aspekter av försvinnande. Mycket relevant dokumentation undanhålls avsiktligen för familj och för forskare – så har det varit . De ryska tjänstemännens misslyckande när det gäller att dela med sig av nyckelinformation under den utredning som pågick i ett årtionde, , kastar än en skugga över utredningen. Protesterna från svensk sida mot det ryska beteendet att undanhålla viktig information har också varit bristande. Informationen från den ryska sidan har alltså varit långt ifrån fullständig. Detta ger upphov till allvarliga frågor kring den officiella versionen om död i det sovjetiska fängelset, som enligt vad man sa inträffade som resultatet av en hjärtattack . I den dokumentation som släppts visar det sig att ryska statliga säkerhetsmyndigheter i själva verket själva har starka tvivel beträffande giltigheten hos detta påstående, som kom 1957 i Smoltsovrapporten. UD får 2009 information om att med största sannolikhet är identisk med fånge nr 7, som förhördes den 22 och , det vill säga efter officiella dödsdag. Reaktionen från svensk sida blir väldigt liten. Vi ska komma ihåg att detta är det mest sensationella som har inträffat , och det blir nästan inga reaktioner. Man får alltså information om att den ryska sidan har undanhållit avgörande information , men reaktionen är nästan ingen alls. Sedan, 2011 och 2012, bekräftar ryska statliga säkerhetstjänstemän på FSB att är identisk med fånge nr 7. Denna information får man till UD, men den hemligstämplas. Inte heller nu sker någonting. har jag också fått reda på att denna information inte ens nått familj. Frågan är varför man har hållit inne med detta. När jag ställde frågan om fånge nr 7 till din företrädare undvek hon att svara. Varför har detta undvikits? 35 Utrikesminister (S): Jag vill tacka för att han tar upp viktiga gärningar och fortsätter hålla frågan levande. är fortfarande, efter försvinnandet, en inspiration för människor när det gäller mänskliga rättigheter. Interpellanten ställer ett antal frågor om fånge nr 7 och de uppgifter som finns om att fånge nr 7 i själva verket var . Jag har i mitt svar hänvisat till det arbete som utförts av den svensk-ryska arbetsgruppen, där uppgifter om fånge nr 7 diskuterats som en hypotes. Möjligheten att fånge nr 7 var nämndes också i en skrivelse till en forskare från säkerhetstjänst FSB 2009. Det var alltså inte en uppgift som enbart var förbehållen UD. upprepade den dåvarande biträdande arkivchefen på , överste , dessa kända uppgifter för UD. De redovisades också i UD:s lägesbedömning , som interpellanten hänvisar till, under den engelska benämningen . Jag upprepar att inte hemlighåller några dokument som kan kasta ljus över försvinnande och att regeringen verkar för att olika arkiv i ska uppvisa samma öppenhet som råder i . I den begäran som överlämnade till den ryska sidan efterfrågas även dokument rörande fånge nr 7. 36 (KD): Den tidigare biträdande chefen för och arkivdirektorat, , bekräftade 2011 för en svensk diplomat i att inte bara kunde ha förhörts efter utan att det var han som var fånge nr 7. Han sa alltså inte att det kunde ha varit så eller att det troligen var så, utan han sa att det var så. Hans uttalande utgör den tydligaste bekräftelsen på att den officiella sovjetiska versionen av öde är en lögn som kommer från de högsta nivåerna i FSB. Eftersom Vinogradovs uttalanden formellt klassificerades hölls de också utanför den officiella granskning som utfördes av det svenska . Det är ett obestridligt faktum att svenska tjänstemän har betraktat som en historisk fråga. Mycket har då hamnat på axlarna på Raouls familj och på forskare. Jag vill ändå fråga en gång till: Varför pressade inte svenska tjänstemän de ryska tjänstemännen på mer information sedan detta blev känt? Om det visar sig att dödsdatumet inte stämmer ger det ju vid handen att det är mycket mer som inte stämmer. Det är uppenbart att man har varit för passiv. är ett föredöme: Han inte bara fick information, han agerade. I hans anda har det ända från det att han blev tillfångatagen och fram till funnits viktiga frågor att ställa när det gäller varför inte har varit mer aktivt. Varje gång som ryska tjänstemän säger att de inte har mer att dela med sig av har ny information dykt upp. Det var också lite märkligt med Vinogradovs information . Den fanns först inte med bland de 40 000 sidorna, utan den kom fram genom en fråga från en forskare. Jag vet inte om utrikesministern har information om varför den inte direkt lämnades ut. Ministern säger att det inte finns någon dokumentation av som är relevant för uppgiften att klargöra öde som förblir klassificerad och hemlig. Men finns det förtydliganden om vad denna dokumentation hänvisar till, och hur många av posterna är fortfarande klassificerade och hemliga? Jag skulle också vilja fråga om det finns några register som hålls hemliga på UD, i alla möjliga tänkbara former och samlingar, som på något sätt berör , alltså något som rör hans person eller utredningen av hans öde och som bär beteckningen ”topphemligt” eller ”kvalificerat hemligt”. Inte minst är detta viktigt för familj, som ju upplever att man inte har fått den bekräftelse som man borde ha fått av den förra regeringen eller av den nuvarande regeringen. Det är därför som man återkommer till både svenska och ryska UD och fortsätter ställa frågor. Kan ministern klargöra läget på den svenska sidan? 37 Utrikesminister (S): hade jag som sagt äran att tala till de församlade på det torg i som heter . Det var han påträffades i frihet, i . Jag talade då bland annat om det civilkurage och den handlingskraft som gjorde att tillsammans med sina medarbetare lyckades rädda många tiotusentals personer undan Förintelsen. Jag sa också att regeringen inte kommer att ge upp sina ansträngningar att få fram sanningen om öde. Hans ärende förblir öppet, och ovissheten om vad som skedde honom efter fortsätter att plåga hans anhöriga. För det svenska är vårt största enskilda och mest långvariga ärende. Den svensk-ryska arbetsgrupp som hade i uppdrag att genom gemensamma ansträngningar utreda frågan om hans öde presenterade sin redovisning 2001. Trots intressanta uppgifter från ryska arkiv kunde man inte få fullständig klarhet. Jag tog också upp frågan om tillgång till arkivmaterial med utrikesminister tidigare , och jag tog också upp det på vår gemensamma presskonferens. Den statliga utredningen diplomatiskt misslyckande identifierade flera svenska tillkortakommanden i hanteringen av fall, särskilt under de viktiga åren efter , och gav anledning till befogad självrannsakan och reflektion. En vägledande princip i arbetet är transparens, vilket återspeglas i regeringens beslut om offentliggörande av ca 40 000 sidor handlingar tillkomna –2018 ur UD:s ärende om . hade alla handlingar från perioden offentliggjorts. Därmed finns nu hela i ärendet, närmare 170 000 sidor, tillgängliga för allmänheten och forskarvärlden. Sekretessprövningen i samband med detta krävde en idog arbetsinsats, och en ytterst liten del av materialet, endast en halv procent, bedömdes innehålla uppgifter som än omfattas av sekretess. Inga av de få uppgifter som fortsatt är sekretessbelagda har någon relevans för att utreda öde eller någon klassificering bortom ”hemlig” eller ”top secret”. Den halva procenten innehöll uppgifter som omfattas av sekretess eftersom de exempelvis rör informationsutbyte med utländska myndigheter och vittnesmål från avhoppade KGB-agenter. Interpellanten har frågat vilka åtgärder jag och har vidtagit gentemot för att sanningen om försvinnande ska komma fram. Som jag nämnde eftersträvar regeringen full transparens i detta ärende, och därför har också de dokument som finns i offentliggjorts. Vi stöttar även familj i deras ansträngningar att tillsammans med forskare förmå ansvariga ryska myndigheter att agera på samma sätt och ge tillgång till ytterligare dokument. Vår ambassad i överlämnade å de anhörigas vägnar en not till där ett antal dokument efterfrågades från olika ryska arkiv. Jag underströk personligen vikten av denna fråga och överlämnade också brev i mina samtal med utrikesminister , , under våra överläggningar i . 38 (KD): Jag vill uttrycka mitt uppriktiga och stora tack för att utrikesministern personligen gjorde detta den gångna veckan och tog upp den här informationen och begäran om mer information till forskare och familj i samband med sitt möte med . Det viktiga är nu att detta får fortsätta. Det vi nu har fått reda på är ju att det redan för länge sedan är bekräftat att det dödsdatum som är det officiella – alltså att skulle ha dött av en hjärtattack 1947 – inte stämmer. Det har bekräftats att den fånge nr 7 som förhördes var han. Det finns helt klart mer fakta att hämta hem. Den ryska sidan har inte berättat sanningen. Därför är det viktigt att vi inte bara ser detta som en historisk händelse utan att vi trycker på för att vi ska få reda på vad som hände med : När dog han, under vilka omständigheter och så vidare? Det är viktigt för familj och för svenska folket att vi kan få ljus över vad som hände. Det handlar både om misslyckandet från svensk sida åren närmast efter hans försvinnande och om vad som har hänt fram till . Vi måste vara självkritiska, till exempel när det gäller det som jag tog upp om att man redan för länge sedan fått den här informationen till UD men att den klassificerats. Låt oss se oss själva i spegeln. Vi måste göra mer och trycka på för att få den ryska sidan att berätta hela den fulla sanningen om . 39 Utrikesminister (S): Jag vill återigen tacka för att han tagit upp frågan om öde. Det är viktigt att hans liv och gärningar uppmärksammas och inte glöms bort. Arbetet med detta viktiga ärende fortsätter, och står i nära kontakt med anhöriga och forskare med den gemensamma förhoppningen att vi ska få veta exakt vad som hände med . Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2019/20:286 om lärarnas arbetsmiljö 40 Utbildningsminister (S): har frågat mig om jag inte avser att göra något åt den situation som har uppstått när den så kallade gymnasielagen indirekt lägger över den avgörande delen av bedömningen av vem som får stanna i riket på lärare. har också frågat mig om jag har en plan för att lätta på bördan hos svenska lärare genom utbildning och stöd. Låt mig först och främst understryka att det är och domstolarna som avgör alla frågor som rör uppehållstillstånd. Det gäller även de frågor som rör möjligheten till uppehållstillstånd för studier på gymnasial nivå enligt det så kallade gymnasieregelverket. har också en serviceskyldighet i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde och utvecklar kontinuerligt information och stöd, bland annat i form av frågor och svar på sin webbplats. Skolhuvudmän, rektorer och lärare ska följa skolans regelverk och styrdokument. Det så kallade gymnasieregelverket innebär inte att de ska göra avsteg från vad som normalt gäller inom skolan. Skolans arbete kring till exempel antagning till utbildningar, registrering av frånvaro eller betygsättning ska göras på samma sätt för denna grupp som för andra elever i gymnasieskolan och inom den kommunala vuxenutbildningen. Jag har fullt förtroende för att skolans personal är professionell i sin yrkesutövning och klarar av att fatta svåra men korrekta beslut. Regeringen är dock medveten om de utmaningar som möter lärare och annan personal när det gäller utbildning för denna grupp, liksom för andra nyanlända elever i gymnasieskolan och inom komvux. Regeringen genomför därför flera insatser för att stärka och stödja utbildningen för nyanlända elever. Statens roll i utvecklingsarbetet på lokal nivå kräver långsiktighet och kontinuitet, och det finns ett behov av ytterligare nationella stöd- och utvecklingsinsatser. Regeringen beslutade därför att ge fortsatt uppdrag att genomföra insatser för att stärka utbildningens kvalitet för barn och elever som är nyanlända eller har annat modersmål än svenska. Målgrupper för de olika insatserna är huvudmän, rektorer, förskollärare, fritidspedagoger, lärare i alla ämnen, studiehandledare på modersmål samt annan personal inom skolväsendet, däribland gymnasieskolan och komvux. Insatserna ska anpassas till målgruppernas olika förutsättningar och behov. Nyanlända elever och deras progression inom utbildningssystemet ska särskilt uppmärksammas, liksom huvudmän med särskilt svåra förutsättningar. Syftet med regeringens uppdrag till är att förbättra förutsättningarna för skolans personal att ge undervisning av hög kvalitet så att bland andra nyanlända elever i gymnasieskolan och inom vuxenutbildning kan uppnå målen med sin utbildning. 41 (M): Jag skulle vilja tacka ministern för svaret, men jag känner att ministern inte fullt ut har svarat på frågan. Jag vet mycket väl att det är som har det yttersta ansvaret när det gäller alla slags beslut inom migration och uppehållstillstånd, men det är lärarnas beslut som ligger till grund för vad ska besluta. Att ministern i sitt svar anger att har en servicefunktion på sin webbplats, där man ger stöd och hjälp och svarar på frågor, som svar på ifall regeringen har en plan för att ge lärarna stöd i den svåra situation som gymnasielagen har försatt dem i är en bra ansats, men det får mig att fundera lite på hur regeringen ser på sitt ansvar i frågan. Det är verkligen inte något svar på frågan, som jag ser det. Jag litar naturligtvis också på skolornas profession och att de följer sina regelverk och styrdokument. Jag har fullt förtroende för att såväl lärare och rektorer som annan skolpersonal är professionella i sin yrkesutövning, men jag måste säga att regeringen utsätter skolans personal för orimliga prövningar genom gymnasielagen och lämnar kommuner och skolor i sticket när dessa inte får det stöd som de känner att de behöver och som jag ser att de skulle behöva. Jag kanske ska uttrycka mig så här, herr talman: har inte fått tydliggjort vad de ska dokumentera. Det ställs orimliga krav på lärarna att dokumentera närvaro och resultat, som kan få ödesdigra konsekvenser för eleven, och sedan kommer de etiska kraven utöver detta. Om man ser att en elev mår riktigt dåligt, så dåligt att eleven inte ens kan ta sig till skolan, vad gör man som lärare då? Det är en intressekonflikt, och det blir en svår lojalitetskonflikt för lärarna. Eleverna har inte tillräckliga förkunskaper, och gymnasielagen har därför gett orimligt hopp till dessa människor. Det är inte konstigt att lagen kallas en långsam utvisning, och det är inte konstigt att den psykiska ohälsan breder ut sig bland både elever och lärare. Detta påverkar naturligtvis lärarnas arbetsmiljö. Vad gör ministern specifikt för att stötta i detta läge, där regeringens havererade lagstiftning, som kallas gymnasielagen, har försatt dem i denna situation? Kommunerna å sin sida, herr talman, har inte fått tydliggjort vilka slags utbildningar som räknas som godkända, men de har slitit och svettats för att få kostsamma utbildningar på plats. Som tack tar nu regeringen, via , sin hand, eller ska jag säga sitt tak, ifrån dessa unga vuxna, som kan bli bostadslösa därför att har tolkat lagen så att man inte längre behöver inhysa ungdomarna, något som blivit kommunens ansvar. Ungdomarna skulle vara bostadslösa om inte kommunerna tillsammans med frivilligorganisationer återigen hade slitit för att få dem under tak. Ministern är jurist i botten och är säkert, som jag, lite förundrad över avsaknaden av konsekvensanalys innan lagen sjösattes. Jag vill fråga: Är det inte dags för en översyn och analys av lagen? Vilka direkta åtgärder avser ministern att vidta för lärarnas arbetssituation? 42 Utbildningsminister (S): Att vara lärare är svårt. Det är ofta så att de beslut som lärare fattar får konsekvenser för eleverna. Jag kan ge några exempel. Man kan till exempel ta en elev som har stor och upprepad frånvaro. Den lärare som gör det som lärare ska göra och anmäler detta så som man ska vet att eleven riskerar att förlora sitt studiebidrag. Jag vill inte på något vis jämställa förlust av studiebidrag med de konsekvenser som den så kallade gymnasielagen kan få för en ung människa, men jag vill ändå peka på att förhållandet att läraren har ett ansvar att upprätthålla styrdokument och regler på sitt område inte är unikt för den fråga som ledamoten ställer. Att vara lärare är svårt, och att vara lärare för nyanlända elever är extra svårt. Det är svårt av flera skäl. De elever som kommer hit till , som ska ha rätt till utbildning och undervisning och som inte har gått i den svenska skolan som sina klasskamrater, behöver ofta extra stöd. Det är ofta så att dessa elever har svårare än andra elever att uppnå de mål och krav som gäller, av helt naturliga skäl. Lärarna har alltså en svår uppgift, och denna uppgift har jag full förståelse och mycket stor respekt för. Den är ännu svårare när det gäller de elever som omfattas av den så kallade gymnasielagen. Då tycker jag att lärare ska komma ihåg att det inte är de som fattar beslut. De som fattar beslut om huruvida människor ska få stanna i eller inte är våra domstolar och . är fullt medveten om att många av de detaljerade frågor som har ställts här om tillämpningen av den så kallade gymnasielagen, information på verkets hemsida, olika besked när det gäller boende och annat är frågor som jag inte kan svara på. Det är frågor som jag får hänvisa till ansvarigt statsråd. Betyder detta att jag inte ser den svåra situation som många befattningshavare i våra kommuner har? Jo, det gör jag verkligen. Jag var i och träffade lärare och skolledare som hade gjort ett heroiskt arbete för att tillsammans med civilsamhället i hitta bostäder till många elever som inte längre fick bo kvar på boende. Men jag var också med på en lektion där jag såg hur engagerade och kunniga yrkeslärare och svensklärare tillsammans såg till att elever med detta regelverk som grund fick en möjlighet att lära sig svåra och viktiga arbetsuppgifter, arbetsuppgifter som kommer att leda fram till en möjlighet att arbeta som CNC-operatör – ett yrke som det är stor brist på i . Mitt svar på alla de frågor som ställer är att lärarna har ett svårt jobb. Det är särskilda förutsättningar när det gäller just dessa elever. Men det är i grunden alltid ett svårt jobb att vara lärare. Och de lärare som utför sina arbetsuppgifter vet ofta att de beslut som de fattar får betydelse också för elevernas framtida vägar. Men lärarna ska också veta att de ska göra sitt jobb. Det är inte deras ansvar att fatta beslut om utvisning. 43 (M): Jag tackar ministern för detta svar. Jag tvivlar inte alls på ministerns välvilja när det gäller skolans personal och eleverna. Jag bor i direkta närhet och vet mycket väl vilket arbete som dessa lärare, kommunen och frivilligorganisationerna har lagt ned för att med mycket kort varsel få något slags ordning i det som gymnasielagen har ställt till. Som ministern påpekar är det svårt med svensk utbildning för nyanlända. Men en del liknar det vid ett skolpolitiskt haveri, alltså att man sviker ungdomarna gång på gång genom att ställa alldeles för höga krav på dem och ha alldeles för höga mål. Man blåser upp falska förhoppningar, och det känns inte rättvist. Vi har kunnat läsa om psykisk ohälsa, om prostitution och om hemlöshet i bakvattnet av gymnasielagen. När eleverna inte längre klarar att hålla hoppet uppe väntar antingen utvisning eller att ansluta sig till det växande skuggsamhället. När gymnasielagen drevs igenom möttes det av en massiv kritik, inte bara från oss moderater utan från , Kommuner och Regioner, polisen och . Men tydligast av alla var Lagrådet. Deras ord, att gränsen har nåtts för vad som är acceptabelt i fråga om hur lagstiftning kan utformas, borde ha fått varningsklockorna att ringa. En konsekvensanalys borde också ha gjorts där och då. Att lagen ändå drevs igenom i denna kammare är för mig en gåta. 7 000 tillfälliga uppehållstillstånd har beviljats. I stället för asylskäl är det gymnasienärvaro eller komvuxnärvaro som avgör om personerna får stanna. Men detta gäller bara för vissa. De som ska tvingas avgöra om dessa 7 000 ska få stanna är lärarna och övrig skolpersonal. Även om det är och domstolarna som fattar det sista beslutet ligger lärarnas bedömningar till grund för detta. Gymnasielagen är ett tydligt haveri, och regeringen erkänner inte sitt misstag. Men jag skulle vilja uppmärksamma ministern på de oerhörda svårigheter som små kommuner har att behålla lärare och att rekrytera nya lärare. Jag vet att ministern känner till detta, men det bör uppmärksammas i denna debatt också. Den arbetsmiljö som skapas genom gymnasielagen gör det inte lättare. Jag vill åter fråga ministern vilka konkreta åtgärder som regeringen avser att vidta för att komma till rätta med situationen. Även om statsrådet fick ett positivt bemötande i – lärare, kommunens personal och alla som har hand om dessa ungdomarna där är jätteduktiga – är det en besvärlig situation. Finns det en plan för att lätta bördan för våra svenska lärare? 44 Utbildningsminister (S): Återigen handlar frågor mycket om tillämpningen av den så kallade gymnasielagen. Det är som bekant en lag som inte faller inom mitt ansvarsområde. Jag rekommenderar därför ledamoten att ställa dessa frågor till den minister som är ansvarig. Däremot ska jag med glädje redogöra för vad som görs inom skolan. talade om ett ”skolpolitiskt haveri”. Dessa ord kontrasterar otroligt mycket mot vad jag möter när jag till exempel frågar experterna på följande: Vilket land ska man åka till om man vill hitta ett land som är riktigt bra på undervisning av nyanlända elever och som är bra på integration av nyanlända elever i skolan? Då säger tjänsteman: är bäst, och det finns inget land som egentligen är i närheten av när det gäller att se till att skolan tar emot nyanlända på ett riktigt bra sätt. Att i detta läge tala om ett skolpolitiskt haveri ter sig lite verklighetsfrånvänt. Regeringen har gjort stora insatser för att säkerställa att inte bara nyanlända utan även de ganska stora grupper som har svårt att klara en hel gymnasieutbildning i ett enda stort kliv får så bra stöd som möjligt. Vi har infört olika former av rätt till i gymnasieskolan. Vi har ökat antalet timmar dramatiskt i undervisningen på introduktionsprogrammen på gymnasieskolan. Vi har säkerställt att det finns ett klart och tydligt ansvar för rapportering, uppföljning och åtgärder vid upprepad frånvaro. Men framför allt har vi lagt stora resurser på stödmaterial till lärarna. Stora resurser har gått till de skolor och de kommuner där det finns många nyanlända elever i det så kallade nyanländauppdraget, som också innefattar stöd till rektorer och lärare. Men det kanske viktigaste är att vi har infört en alldeles ny möjlighet i svensk vuxenutbildning och i introduktionsprogrammen som vi kallar yrkespaket. Parterna på arbetsmarknaden har tillsammans satt sig ned och tagit fram yrkespaket som är sammanhållna utbildningar.