prot · H80952 · 2020-12-11 00:00:00 — Men min övertygelse är att det viktigaste vi kan göra är att se till att den kommunala ekonomin förmår att bära de utgifter som förskolan med nödvändighet innebär. Kvalitet i förskolan kostar pengar. Från statens sida är vi beredda att bidra. Vi har förstärkt den kommunala ekonomin rejält med de budgetförslag vi lagt fram, och det har vi gjort med fog. Läget ute i våra kommuner är väldigt ansträngt, och jag vill inte att det ansträngda läget ska gå ut över förskolans kvalitet – jag vill snarare att den ska stärkas. Jag ser fram emot fortsatta diskussioner med hela och samtliga partier i om hur vi kan säkra att den kommunala ekonomin verkligen klarar av den höga kvalitet som vi alla vill att förskolan ska ha och som återspeglas i vår läroplan. Åter till fråga: Innebär det här att det nu är läge att tillsätta en stor utredning om förskolan? Nej, jag bedömer nog att i det läge som är nu är det viktigast att se till att det via den kommunala budgeten finns en rejäl ekonomi för förskolan, så att man får möjlighet att implementera den läroplan som finns, fortsätta arbeta med språkutvecklande arbetssätt, läslyft och annat som vi gör stora fortbildningsinsatser kring och möjlighet att ge varje barn den trygga vardag som de förtjänar. 79 (M): Jag kan hålla med utbildningsministern om att den reviderade läroplanen har mottagits förhållandevis väl. Sedan kan jag apropå vår förra interpellationsdebatt alldeles , där vi pratade om ledarskap och rektorer, se att det även där finns en utvecklingspotential för förskolan. Det syns inte minst nu under pandemin. Man nås av hundratals samtal från förskollärare, lärare och andra som tar upp väldigt basala ledningsfrågor. Uppenbarligen brister det när det gäller ledarskap i både förskolan och skolan. Det som bekymrar mig är som sagt var vår höga ambition för förskolan. Där har säkert även vi moderater bidragit på olika sätt med höga ambitioner och en önskan om att förskolan ska göra mer och mer, inte minst när det gäller kunskapsutvecklingen hos barnen och att göra skolan mer jämlik. Vi vill gärna utradera de sociala skillnader som man bär med sig . Vi har lagt på så otroligt mycket arbete år och gjort utredning efter utredning, och det rimmar inte riktigt med den situation som är i förskolan. Jag menar att vi måste börja sätta ned foten och fundera på vad som är förskolans uppdrag, så att man kan utföra det och mäkta med det bra, och vad man då behöver för kompetens, organisation, stöttning eller ledarskap. , när man senast tittade på förskolan, var nästan all personal i förskolan utbildad. var det som hade förskollärarutbildning och som hade barnskötarutbildning. Men i förskolan hade ingen utbildning alls för att jobba med barn. Det är en djupt oroande utveckling. och skickade en skrivelse till utbildningsministern efter att jag hade skrivit min interpellation men med mer utförlig statistik och om hur de upplever samma problematik. Personalsituationen just nu och kompetensutvecklingsbehovet rimmar inte med alla de nya uppdrag som tillkommer för förskolan. Enligt den forskning som de hänvisar till brister en tredjedel av förskolorna i kvalitet. Ungefär en tredjedel av alla förskolor har okej kvalitet och en tredjedel har god kvalitet, men den tredje tredjedelen har låg eller otillräcklig kvalitet. Vi vet också efter utredning att 263 förskolor i inte har en enda förskollärare, och tyvärr på de förskolor där jag tror att både jag och skulle tycka att de egentligen behövs som mest. Även om jag inte älskar utredningar tycker jag att vi snart måste sätta ned foten och bestämma vad som är förskolans uppgift, vad som ska prioriteras och hur vi kan hjälpa till för att få en organisation som lever upp till målen. 80 Utbildningsminister (S): Det är lite intressant att jag gillar utredningar medan , som säger att hon inte tycker om utredningar, kräver just en utredning på detta område. Min bedömning, herr talman, är att förskolan har ett tydligt definierat uppdrag i den nya läroplan som gäller , och som enligt oss båda två har blivit i huvudsak väl mottagen ute i förskolorna. Innan vi gör stora förändringar i den bör det utvärderas på vilket sätt den har fungerat och på vilket sätt den eventuellt skulle behöva förbättras. Jag är, precis som , fortsatt bekymrad över det som är den svenska förskolans riktigt stora problem, nämligen bristen på utbildad personal, som bland annat leder till en ibland helt ohållbar miljö för barnen och för personalen, åtminstone om man få tro de vittnesbörd som både jag och får ta del av från dem som jobbar i förskolan. Jag är däremot väldigt glad över att vi har ett fortsatt högt söktryck till förskollärarutbildningarna. Vi har diskuterat problemet med att för få söker till våra lärarutbildningar, men just till förskollärarutbildningen har det varit ett hyggligt högt söktryck och är det också . Jag är glad att vi har kunnat öka antalet platser. Och kanske mest värmer det mitt hjärta som dotter till en barnskötare att vi har öppnat fler möjligheter för erfarna barnskötare att gå den så kallade VAL-utbildningen för att få en validering och bli förskollärare. I ett tidigare uppdrag var jag chef för och ansvarade för att skriva ut legitimationer till förskollärare. Jag noterade då att de äldsta förskollärarna väldigt ofta hade en examen som bestod i att de hade börjat som barnskötare, sedan gått olika kurser och lagt ihop detta till en förskollärarutbildning. Och jag är fortsatt övertygad om att det, precis som den vanliga förskollärarutbildningen, är ett bra sätt att komma in i yrket och ett sätt att ta vara på den kompetens som finns i förskolan. Jag vill lyfta fram en sak i utredning, nämligen de förslag som hon lämnar angående att stärka barnskötaryrket. Det är ett yrke i förskolan som vi har talat alldeles för lite om och som har stor betydelse både för förskolans pedagogiska uppdrag och för barnens lyckliga barndom. Jag vill, herr talman, också påminna om den stora satsningen Läslyftet och de satsningar som görs på ett språkutvecklande arbetssätt. Detta är helt nödvändigt i ett läge där den utbildade personalen i så liten utsträckning finns i de förskolor där de behövs allra mest. Ett språkutvecklande arbetssätt där kan betyda väldigt mycket för många barns förutsättningar att lära sig mycket och klara sig bra i det svenska samhället. 81 (M): Herr talman och utbildningsminister ! Som sagt brukar jag annars kritisera ministern för att det är alldeles för mycket utredningar och för lite förslag som hamnar för beslut. Men i den här frågan kanske jag kommer att upprepa att jag ändå gärna skulle se en utredning. Personalsituationen är bekymmersam. Något som är förvånande är att det just när det gäller kompetens och förskollärare är det omvända mot hur det brukar vara i samhället, nämligen att det är storstäderna som har problem med kompetensen, inte mindre orter. Det är i storstäderna och framför allt i våra utanförskapsområden som vi har problem med ingen utbildad personal eller alldeles för få. I den skrivelse som och har lämnat till regeringen påminner de om att förskolläraryrket tyvärr ligger på andra plats när det gäller sjukskrivningar i . Det är alltså en väldigt hög sjukfrånvaro, som förmodligen hänger samman med arbetsmiljön och uppdraget. Just , trots att vi är nära jul, vill inte utbildningsministern tillsätta en utredning eller ge några löften om en utredning. Men jag hoppas ändå att vi kan vara vaksamma så att förskolan åtminstone inte ges några nya uppdrag, förväntningar eller ännu högre ambitioner innan vi har löst hur ledningen, styrningen och kompetensen ska säkras. 82 Utbildningsminister (S): Den svenska förskolan hör till de delar av vårt samhälle som är mest älskade av föräldrar och av alla oss svenskar. Den svenska förskolan började som ett sätt för oss att se till att mammor kunde börja jobba. En positiv bieffekt, när vi började bygga ut våra förskolor, var att barn och elever fick en lycklig och lärorik barndom. har vi vänt på steken. Syftet med förskolan är att ge barn och elever en lycklig och lärorik barndom, och en väldigt positiv bieffekt är att mammor och pappor kan gå till jobbet och till utbildningar. är utmaningarna stora i förskolan. Jag nås, precis som många andra, av väldigt mycket vittnesbörd från personalen om hur sliten man är. Inte minst har förskolan verkligen prövats. Och sällan har det varit så tydligt hur omtyckt och älskad vår förskola är. Trots det ansträngda läget har förskolan kunnat hålla öppet. I en väldigt besvärlig tid för mammor och pappor som måste jobba i vården, omsorgen och blåljusyrken kan de tryggt gå till jobbet, och barnen får en lugn och trygg punkt i tillvaron. Jag vill passa på att så här i mitt sista inlägg vända mig till den fantastiska personalen i förskolan som har arbetat otroligt hårt under svåra omständigheter och rikta ett varmt tack till dem för de insatser som har gjorts. Jag tackar också för en viktig fråga som bör diskuteras mycket. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 17 Svar på interpellation 2020/21:172 om ytterligare dispens för yrkesförarkompetens 83 Infrastrukturminister (S): har frågat mig om jag avser att verka för en dispens gällande kravet på repetitionsutbildning i YKB under rådande situation och om jag avser att snabbt införa denna dispens och att vara pådrivande i förhandlingarna inom EU. Det korta svaret på frågor är ja. Regeringen verkar för detta inom EU-arbetet. Regeringen har också remitterat ett förslag som bland annat innebär att yrkeskompetensbevis som skulle ha löpt ut till ska förlängas . Våra yrkesförare har en viktig roll i vårt samhälle, och regeringen är medveten om transportnäringens stora behov av förare och de utmaningar de står inför. Regeringen har vid ett flertal tillfällen påpekat för att behovet är stort av en förlängning av dispenser för YKB-utbildningar och att detta arbete bör göras skyndsamt. Vi har också framfört behovet av en förlängning av giltighetstiden för yrkeskompetensbevis och tidsfristen för fortbildning. Regeringen driver detta, och jag har varit tydlig med att vi är beredda att vidta ytterligare åtgärder om så bedöms nödvändigt och möjligt. 84 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret. Vi har diskuterat denna fråga . Diskussionen var även uppe , och då kom omnibusförordningen. När vi diskuterade detta ansåg statsrådet att vi inte skulle gå fram med ett nationellt undantag, men noterar jag att det har kommit ett förslag som går ut på remiss om just ett nationellt undantag. Det är bra, och jag ser fram emot resultatet. Dock tar regeringen ett alltför litet steg och är som vanligt sen på bollen. Jag utbildar själv för yrkeskompetensbevis och tillhör dessutom den gamla stammen som fick YKB med hävdvunna rättigheter. Det gäller dem som tog D-behörighet före eller C-behörighet före . Det är dessa förra som har skapat den situation vi nu befinner oss i. Övergångsperioden gick ut för bussarna och 2106 för lastbilarna. och nästa går de ut för D- respektive C-behörigheten. Det handlar om drygt 100 000 förare som ligger i detta spann och som ska förnya sitt YKB, men de stora utbildningsinstitutionerna i har lagt ned utbildningarna på grund av pandemin. Detta försvårar för de förare som har kvar att göra för att få sina kompletta. Det spelar ingen roll om det bara är som saknas, för man får inget godkänt YKB förrän de är gjorda. ligger utbildningarna som sagt nere, men en viss del sker på distans. Av 330 utbildningssamordnare är min arbetsgivare, som jag för övrigt är tjänstledig från, en av 37 som har möjlighet att utbilda på distans. Man inser vilket problem det innebär för transportnäringen när man inte kan få ett flöde i att förare får sina och blir godkända. Förslaget om ett undantag är bra, men man skjuter problemet framför sig. ligger utbildningarna nere, och vi har inte en aning om när de kan komma igång på allvar. För att beta av de 100 000 förarna måste man knuffa in ett antal i den ordinarie utbildningen , och då får man samma bekymmer igen. De hävdvunna rättigheterna och alla de förare som finns i denna grupp har skapat den situation vi nu befinner oss i och som vi befann oss i när omnibuspaketet kom. Enligt Transportstyrelsens beräkningar är det 68 100 förare som behöver utbildning inom den föreslagna dispenstiden. 85 Infrastrukturminister (S): Jag är lite bekymrad över hur har adresserat frågan om YKB. Jag har sett rubriker om att 100 000 förare plötsligt står utan YKB, att står stilla och att vaccinet inte kommer att komma fram. Jag vet inte om det sistnämnda kom från en sverigedemokratisk företrädare; det kan ha varit någon annan. Man bör vara ganska försiktig med att överdriva det som just nu sker. var tidigt på bollen med dispenser, före EU, när pandemin drabbade oss . Därefter förhandlade vi fram omnibuspaketet, som har gjort att vi har lika regler i hela EU. När smittan ökade trodde nog många att EU automatiskt skulle förlänga detta. Vi och flera medlemsstater har påpekat att så inte skett, och så sent som på ministerrådsmötet fick jag besked om att kommissionen arbetar hårt för att snabbt kunna ge besked om en förlängning eller om möjligheten att förlänga omnibuspaketet, vilket givetvis vore den bästa lösningen. Jag tror att de allra flesta ser poängen med att hitta gemensamma lösningar, inte minst när det gäller transporter inom EU. Jag har också varit tydlig med att jag inte vill att vi hamnar i en situation där detta drabbar enskilda chaufförer. Det har utbildats ganska många under detta år, så min fråga till som säger att bristen är svår är: Hur många fler har utbildats än ? Jag tror att det är en viktig fråga, för ges det en bild av att det är väldigt många som står utan YKB. är det 2 600, vilket är av alla yrkeschaufförer. För den enskilda chauffören är detta givetvis ett bekymmer, och därför har vi nu gått fram med ett förslag som vi hoppas få synpunkter på. Jag har noterat att och många andra är glada över detta. Förslaget skapar möjlighet till dispens och klarar också ut retroaktiviteten för dem som skulle kunna drabbas så att vi inte i efterhand får chaufförer som kommer i kläm när yrkeskompetensbevisen ska kontrolleras. Vi föreslår också en möjlighet att ha utbildning helt på distans, vilket skulle innebära att man under den resterande delen av året skulle kunna bedriva YKB-utbildning på distans. Vi får verkligen hoppas att smittläget inte förvärras utan att vi framåt sommaren och hösten har vaccinationskampanjerna färdiga och ett helt annat läge i . Men om det inte blir så har vi möjlighet att bedriva hela utbildningsverksamheten på distans. Det här är vårt sätt att hantera detta och hitta en snabb och smidig lösning med nationell reglering som vi kan vara trygga i förvissningen om att EU arbetar – om än senfärdigt, vilket jag tillsammans med några kollegor har kritiserat vid ministerrådsmötena. Allra helst ska vi få en gemensam europeisk lösning. Om jag förstår rätt föreslår han att dispens ska ges . Så än en gång: Hur många fler är det som har utbildats jämfört med föregående år? 86 (SD): Jag ska svara på detta. Kurvan följer ungefär samma linje som 2015. Det skiljer lite grann. har man klarat utbildningarna, men ligger de nere. Det är noll som går igenom just , förutom några få som kan få utbildning på distans av någon av de 37 som har rätt att utbilda. Det är det här som har skapat hela bekymret. När regelverket skapades fanns en övergångsperiod. Där kunde man välja övergång plus eller minus , och valde plus . Vi hade alltså som övergångsperiod, och sedan gick det igång med femårsintervaller. Några europeiska stater antog lagstiftningen direkt när den genomfördes . Vi har inte riktigt samma villkor i de europeiska länderna eftersom varje stat hade möjlighet att välja fem plus eller minus . och valde , och sitter vi i en situation där vi har ett antal förare som ska gå igenom den sista sjutimmarsutbildningen . Om man tittar på de staplar som Transportstyrelsen har lagt ut ser man att det är en omfattande grupp av förare som inte har fått sin utbildning. När det gäller den dispensperiod som regeringen har föreslagit är det 68 100 förare som står på tur för att få en utbildning, men vi har alldeles för få utbildare som kan utbilda på distans – endast 37 stycken. Det är situationen . Sedan ogillar jag resonemangen om att det bara är 1 ½ procent av förarna som drabbas. Var och en av de 2 500 som riskerar att behöva kliva ur systemet har ett hem och en familj som de ska försörja. Det är en liten procentsiffra sett till helheten, men hela diskussionen blir väldigt skev. Jag har inga bekymmer med att en förare kör av sig sitt körkort och därmed blir strandad och inte kan jobba, men att förare inte kan utföra sitt jobb och att delar av inte får sina transporter utförda därför att det finns en senfärdighet i en byråkratisk process är inte acceptabelt. Det är lite intressant att statsrådet har tillskrivit förardebatten. Det är lite hedrande egentligen, för det var transportföretagen själva som lade ut artikeln, inte vi. De påvisade hur allvarligt det är och vilka konsekvenser det kan få för samhället om transporterna stannar. Det inser var och en att om transporterna inte kommer fram, oavsett om det gäller industrin, livsmedelstransporter eller läkemedel, är det lika illa. Det får konsekvenser i samhället. Det är alltså inte bara förarna som drabbas utan alla vi andra också, om vi inte kan handla mat, gå på , hämta våra mediciner eller vad det nu kan vara. Det är därför ett jättestort bekymmer för samhället i stort. Det är bra att regeringen nu har kommit med ett förslag, men det är som sagt för lite och . 87 Infrastrukturminister (S): Vi är som sagt mitt i en pandemi där smittan fortfarande ökar i delar av landet. Det är en tuff belastning i sjukvården. Det är viktigt att vi är tydliga med att uppmana människor att följa de regler som finns. Väldigt många människor är oroliga. Mot bakgrund av att det är av yrkeschaufförerna i som riskerar att stå utan YKB, ett problem som vi praktiskt kommer att kunna lösa med remissen eller med EU:s ingripande, tycker jag att det är anmärkningsvärt att man i den allmänna debatten försöker beskriva det som att vaccin inte kommer fram och att det är stora störningar i det svenska transportsystemet. Dubbelt så många utbildades ju som , trots att utbildningar ställdes in till följd av åttadagarsregeln. skapar vi möjligheter att bedriva utbildningar på dispens, och detta får utbildningsanordnarna anpassa sig efter. Jag tror att det kommer att innebära en ökad volym och möjlighet att erbjuda fler utbildningar när vi skapar den möjligheten. Vi ser till att skapa dispensregler som gäller retroaktivt, och vi ser till att ha ett ordnat regelverk från svensk sida men är tydliga med att också förorda ett europeiskt regelverk och att kritisera, ungefär som situationen var då gick före och där omnibuspaketet sedan följde och kompletterade. Jag känner mig trygg med den ordningen, men jag känner mig också oroad över att man i sin argumentation försöker skapa en oro som faktiskt är onödig. För den enskilda chauffören är detta naturligtvis ett bekymmer – där har jag varit väldigt tydlig gentemot trafikutskottets ledamöter och i den massmediala debatten. Jag har träffat och pratat med många chaufförer som varit oroade eftersom deras utbildning blev inställd efter åttadagarsrekommendationen. Det är också därför det har varit viktigt att se till att vi får en retroaktivitet så att de inte ska drabbas. Det är inte Transportsverige som kommer att stå still. och jag helt överens om att transporter är helt avgörande för generellt; det tror jag att alla infrastrukturministrar har skrivit under på. Vi måste göra allt vi kan för att Transportsverige ska fungera, bland annat beskriva vilka utmaningar det innebär att vara yrkeschaufför, hur regelverket ser ut och vilket fantastiskt jobb det ibland kan vara men också hur förutsättningarna kan förbättras. Sedan vi fick en regering under socialdemokratisk ledning 2014 har drivit just dessa frågor för att se till att vi får ett mobilitetspaket så att inte löner dumpas, med cabotagetrafik och utrikestrafik på svensk mark, och att vi i stället kan ha utstationering från dag ett, vilket gör att de som kommer från andra länder och kör lastbilstrafik i har rimliga villkor men också att svensk åkerinäring har sjysta konkurrensvillkor. Vi har infört en mängd regler, allt från klampning till sanktionsavgifter och beställaransvar, för att ordna och hyfsa yrkesförarnas vardag och se till att rimliga förutsättningar skapas. Detta är tack vare att vi hade ett regeringsskifte . Som jag har påmint om tidigare när det gäller det parti som säger sig vilja samarbeta med vid ett regeringsskifte – – lyfte de inte ett finger under sin regeringstid för att skapa ordning och reda. Det var snarare tvärtom – de ville ha djungelns lag när det gäller Transportsverige. Därmed fick vi dumpade löner, dåliga sociala villkor och en dålig konkurrenssituation för svensk åkerinäring. 88 (SD): Vad gjorde innan den nuvarande regeringen tillträdde 2014 har inte med saken att göra. Vi pratar om hur vi ska lösa situationen här och för de 100 000 förarna i gruppen som riskerar att inte kunna genomföra sin utbildning. Att det är fler utbildningar har att göra med att det följer den kurva där vi har de hävdvunna rättigheterna. Jag har själv utbildat flera tusen förare i YKB och vet precis hur det ser ut och var det kommer att landa. Det hade gått att förutse med nästan kirurgisk precision när det kommer att inträffa. Om man tittar på hur det ser ut och hur bedömer situationen ser man att det är riktigt illa för vår del just nu med den smittspridning som vi har i samhället. Vi har inte en aning om huruvida det kommer att ta slut eller mars och om vaccin kommer att lösa situationen eller om vi fortfarande kommer att ha en problembild . Vad händer i så fall, om vi inte kan utbilda på distans i den omfattning som vi behöver? Då kommer vi att stå här och föra samma diskussion igen framåt maj. Den här frågan kommer jag inte att lägga i en byrålåda och vänta på att det hela ska gå över. Jag kan garantera här och att den kommer att lyftas upp igen, för vi kommer inte att lösa den med det som ligger på bordet . Vi måste ha en dispens som täcker ett betydligt större tidsspann för att detta ska lösa sig. Som sagt är det 5 000 förare som kommer att drabbas innan regelverket träder i kraft. Det är 5 000 förare som står utan möjlighet att försörja sig . Det är illa. 89 Infrastrukturminister (S): Jag bör påminna om att det i förslaget finns en retroaktivitet som omfattar förare . Det är det första man bör komma ihåg. Det andra är att det utbildades 37 000, jämfört med 13 500 . Det är alltså en avsevärd förstärkning av personer som har fått yrkeskompetensbevis eller den utbildning som behövs – en kraftig förstärkning. Det regelverk som vi nu föreslår gäller ända fram framöver, och dessutom handlar det om distansutbildning . Det är sant att ingen kan förutspå hur smittspridningen blir, och det är också därför vi ser till att skapa de här möjligheterna när det gäller både distansutbildning och att se till att dispenserna gäller för den enskilde yrkeschauffören. Men med det som föreslår, med dispenser, riskerar vi att få en mycket tuff situation för de kvarvarande utbildningsaktörer som finns. Vi vill hitta en lösning där det både skapas en förutsättning för den enskilde chauffören och för Transportsverige att hantera YKB-utbildningarna. Men det handlar också om de aktörer som bedriver utbildningar. De ska kunna ta emot och genomföra detta. Man måste kunna tänka två tankar . Vi tror att den lösning vi nu remitterar är den bästa. Det innebär att vi också skapar möjligheter för distansutbildningar. Vi agerar, men vi ser också till att sätta press på EU att kunna agera än snabbare. Jag har varit kritisk till att inte har gett besked om en förlängning av Omnibuspaketet. Det borde ha gjort i ett läge där man såg att smittan ökade ordentligt i . är kommissionen på det, och vi är flera medlemsländer som trycker på.