prot · H70965 · 2020-01-29 00:00:00 — Den första frågan man måste ställa sig när man inför en ny skatt är ifall den uppfyller det syfte man har med den. En annan fråga man måste ställa sig är ifall den är effektiv, ifall den skadar jobb, ifall den bidrar till ökad jämlikhet, ifall den bidrar till ökad konkurrenskraft och många andra typer av frågor. Ett skattesystem är trots allt inte en lek. Det är inte en hoppborg, ett experiment, en eller något annat. Det svenska skattesystemet måste tas på allvar. Det är beklagligt att vi har hamnat i en situation där det i det svenska skattesystemet råder hopp och lek, experiment och rent ut sagt trams. Varför är det dåligt att införa den typ av skatt som föreslås? Det handlar om skatt på plastpåsar som ska ge staten ganska stora intäkter och hushållen stora utgifter. Men de som inför skatten tänker sig att den inte ska finnas kvar , eftersom de vill bli av med plastpåsarna i samhället. Det är dåligt eftersom det skapar en osäkerhet när det gäller den offentliga sektorns finansiering. Man kan vara ganska övertygad om att de pengar som finns inte kommer att finnas . När det råder osäkerhet om den offentliga sektorns finansiering råder det stor osäkerhet kring den privata sektorns investeringar. Då vet alla att någon annan skatt kommer att behöva höjas och året efter det. Och blir man osäker på vad man ska investera i. Man vet nämligen inte hur det kommer att beskattas. Man vet inte om man kan skapa de jobb eller produkter man tänkt sig. kanske samma hopp och lek i skattesystemet kommer att göra så att just det man har tänkt sig drabbas av en straffskatt. Då slår det mot alla de människor som blir utan jobb och mot landet som blir utan investeringar, för man söker sig i stället till ett land där man kan lita på att politiken är robust och håller . Sådant trams i skattesystemet som detta är något som drabbar mer än vad man först kan tro. Det skickar en signal till alla dem som är verksamma inom offentlig sektor att deras finansiering är osäker. Det skickar även en signal till alla dem som vill göra en investering eller något annat i att de godtyckligt kan drabbas av en skattehöjning eller en fördyring av sin produktion eller konsumtion på grund av att vi i har en massa osäkra skattebaser som vi inte vet hur vi ska täcka. Av dessa skäl bör man inte behandla det svenska skattesystemet så här. Ni kan hälsa på att det svenska skattesystemet inte är hähä och häpp häpp. Låt oss titta lite mer på sakfrågan. Skatten motiveras av att det kommer plast i haven. Det är svårt att föreställa sig något som är mer tragiskt än att djur dör eller att djurarter till och med utrotas på grund av att vi människor inte tar ansvar för vår planet. Vi som älskar djur och natur och som vistas mycket i naturen sörjer givetvis den situation som råder. Det smärtar att se en val som har hela magen full av plast, eller ekosystem som utrotas eller slutar att fungera för att vi människor inte tar ansvar. På Facebook cirkulerar en bild som blivit viral och populär. I texten stod det ungefär så här: Det finns plast i haven. Jag går till Ica och handlar min mat. Sedan tar jag med mig påsen en gång till när jag går till Ica och handlar nästa gång. Därefter använder jag den till sopor som jag slänger i sopnedkastet, om det finns något sådant, eller i soptunnan. Jag visste inte att kommunen dumpade dessa sopor i havet. Det här gör ju heller ingen kommun. av all plast som hamnar i havet kommer från tio flodsystem som ligger i och . På grund av detta ska svenska hushåll betala för varje plastpåse man köper när man går och handlar. Det blir rätt stora summor för barnfamiljer som behöver handla mycket. Jag tror dock att det finns ett ännu större hot med att göra så som regeringen nu väljer att göra med stöd från och Liberalerna. Det är att människor givetvis ställer sig frågande: ska jag betala mer på grund av att det släpps ut plast i havet i och . Hur kan politiken vara sådan? Detta leder till att man i nästa vända frågar sig om det finns fler områden där politiken är lika dum och ogenomtänkt. Finns det fler områden där man hittar på eller fabulerar om argument för saker och ting? Detta urholkar legitimiteten och trovärdigheten då vi verkligen behöver vara tuffa och ge beska besked till hushållen om att något behöver kosta för att det förstör. Då är ju trovärdigheten redan förtagen. Det finns ingen som tror att den skatt som vi inför minskar vare sig nedskräpning eller utsläppen i haven. har granskat detta och skriver tvärtom att det inte finns någonting som tyder på att det skulle leda till minskad nedskräpning. Än värre är, konstaterar man, att det troligtvis är dåligt för miljö och klimat att införa detta. Det kommer nämligen att leda till annan alternativ användning av till exempel sämre påsar, vilket leder till ökade utsläpp. Beräkningar visar att om man inför denna skatt och halverar användningen av de plastpåsar som används kommer utsläppen att öka med koldioxid, eftersom man bland annat kommer att konsumera fler soppåsar. Dessa soppåsar är gjorda av fossilt material i . De har negativ miljöpåverkan. De plastpåsar som konsumeras i butiker är till 75–gjorda av förnybart eller återvunnet material. De har alltså en mycket liten klimatpåverkan. ska man göra dessa påsar dyrare, men det ska fortsatt kunna gå att köpa hundratals rullar med plastpåsar gjorda av fossilt material i . Därmed kommer utsläppen att öka. Detta leder till många frågor. Varför gör man så här? Det finns ingen miljönytta. Här är man driven av en ideologisk övertygelse, inte av sakliga skäl, forskning eller argument. Jag undrar varför socialdemokrater, liberaler och centerpartister ställer upp på den här politiken som i slutändan har två konsekvenser. Det blir dyrare för vanliga svenska familjer att gå till butiken och handla, och vi kommer att öka utsläppen av koldioxid i miljön. förslag har åtminstone någon form av logik: Förbjud alla plastpåsar! Det skulle troligtvis leda till väldigt stora problem, men det skulle inte leda till att vi slår sönder svensk industri som producerar miljövänliga kassar och i stället byter ut dem mot fossilproducerade påsar från . Det senare är helt ologiskt. Januarigänget har många brister, och jag vågar säga att detta är en av de allvarligare bristerna, fru talman. Man frånser fakta och forskning till förmån för att genomföra dogmer och ideologiska övertygelser. drabbar det miljön, haven, koldioxidutsläppen och de svenska hushållen. Med detta sagt vill jag yrka bifall till och reservation i ärendet. 22 (SD): Om någon undrar varför vi står här hittar vi troligen förklaringen i januariavtalet, det dokument som regeringen vill använda för att styra . Där framgår det att en grön skatteväxling om 15 miljarder ska göras . En ”grön” skatteväxling? Ja, det måste väl handla om att finansiera avskaffandet av värnskatten med miljöskatter. Hur har regeringen tänkt sig få in de 6 miljarderna till statskassan? Jo, med en skatt på plastpåsar. Förhoppningsvis ska det leda till att generera detta år. Blir det så? Regeringen har antagit att den nya skatten på per påse kommer att minska konsumtionen . Återstående av konsumtionen ska, enligt regeringens antagande, finnas kvar som skattebas. Vi kan inte vara helt säkra på hur marknaden reagerar, men låt oss åtminstone gå till den information som finns att få. I en skrivelse från framgår följande: ”I länder där man infört avgifter, till exempel på , och , har man sett en minskad efterfrågan , trots blygsamma avgifter på motsvarande under en krona.” ser vi att mängden plastpåsar i handeln har minskat utan beskattning. Därför är det min och åsikt att 70 procents återstående skattebas är ett felaktigt antagande och att regeringen inte kommer särskilt närmare de 15 miljarder som behövs. Regeringen får kompensera värnskatten på något annat sätt. En grön skatteväxling är kanske bra för miljön? Nej, inte ur resurs‑ eller koldioxidsynpunkt. Uppgifterna går isär när det gäller hur man är tvungen att använda en tygkasse av bomull innan det blir lönsamt ur resurssynpunkt. Det är inte konstigt, eftersom det finns många olika bomullskassar. jämförde danska forskare olika kassar utifrån 15 olika kriterier, däribland giftighet, vattenåtgång, klimatpåverkan, koldioxidavtryck och ozonpåverkan. Rapporten visar att en tygkasse av ekologisk bomull måste bära hem matvaror 20 000 gånger för att vara lika resurssnål som en plastpåse. Siffror från är mindre dramatiska. 130–400 gånger måste man använda en vanlig bomullspåse. Men då behövs soppåsar för att samla ihop avfall. Det är ju så de flesta konsumenter återanvänder sina plastpåsar. I stället får man använda plastpåse på rulle. Jag vet inte riktigt hur regeringen har tänkt sig detta. Det som återstår som argument är väl plast i havet. Men väldigt mycket tyder på att svenska konsumenter är duktiga på att inte skräpa ned med plastpåsar i naturen. Alla som sitter och lyssnar här känner nog ett väldigt motstånd mot att dumpa plast i havet. Det gör man helt enkelt inte. Vi har dessutom ett väldigt bra system för att samla in och förbränna sopor – eller återanvända dem. Den plast som används i plastpåsar har till återanvänt material. Både industrin och handeln arbetar ambitiöst med detta. Jag kan skjuta in att varken handeln eller industrin är speciellt förtjust i den här skatten. Det är inte heller. Jag läser ur remissvaret: ”Promemorian ger inte skäl att förvänta sig att den föreslagna skatten kommer att (i) minska nedskräpning, (ii) minska förekomsten av mikroplaster i naturen och/eller (iii) effektivisera resursanvändningen. Snarare finns en risk för ökad resursförbrukning.” Sammanfattningsvis är detta ännu ett exempel på klåfingrig symbolpolitik från regeringens sida. Nog kommer det att märkas alltid när vi fladdrar omkring med våra bomullspåsar, och nog kommer det att höras när svär över att han glömt bomullspåsen hemma. Javisst – detta kommer att märkas. Regeringen gör skillnad och påverkar människor och deras liv. Är det detta som är syftet? Eller är syftet att ge den tull som vi hörde var överbelastad extrauppdraget att kolla insmugglade plastpåsar? Jag upprepar: Denna lag ger ingen eller obetydlig miljönytta och symboliska intäkter för staten. Den innebär ett onödigt ianspråktagande av statens och samhällets administrativa resurser. Därför bör vi återvinna den här lagen och förpassa papperet den är tryckt på till pappersåtervinningen. Jag yrkar bifall till och reservation. 23 (S): Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Det som föreslås här är att vi inför en skatt på plastbärkassar. Det gäller bara de påsar som man packar och bär i till exempel från affären, inte plastpåsar för varaktigt bruk, som också finns. Det gäller inte heller soppåsar eller fryspåsar. Det gäller dock även plastkassar av det som kallas förnybart material, som också blir mikroplaster i naturen. Skatten ligger på per kasse. Är det en tunnare och mindre variant är det per kasse. De som blir skattskyldiga är tillverkarna och importörerna. Sedan finns det undantag. Köper man max 40 stycken per tillfälle och till exempel för in i är man inte skattskyldig. Man är inte heller skattskyldig om man köper för eget bruk. Det är uppskjuten skatt för lagerhållning, som med alla andra punktskatter; det är först när man säljer plastbärkassen som man behöver betala skatten. Det här kommer fullt ut att vara lag och bygger på januariavtalet mellan , , och . Förslaget har sin grund i EU:s förpackningsdirektiv. införde vi i svensk lag en förändring som bygger på direktivet, nämligen att handeln ska informera kunderna om plastkassarnas miljöpåverkan och vidta åtgärder för att minska förbrukningen. Detta har i praktiken inneburit att flera av de stora kedjorna redan tar betalt för plastbärkassar. frågar man om någon vill ha en kasse i stället för att bara packa i varorna och ge till kunden, som man tidigare ofta gjorde. Enligt EU:s förpackningsdirektiv skulle förbrukningen av tunna plastbärkassar – det vill säga – vara nere i 90 stycken per person och år. ska den vara nere i 40 tunna plastbärkassar per person och år. Vi klarar inte det målet; vi ligger efter. har vi rapporteringsskyldighet till om hur det går med att uppfylla de här målen. Det som är uppenbart är att det krävs ytterligare åtgärder. Grunden till allt detta är att plast sprids i naturen och skadar djurlivet. Det gäller framför allt djur i havet men även landlevande djur. Tyvärr är det så att påsar som är tillverkade av till exempel sockerrör, majs och liknande också sprider mikroplaster i naturen. Det är tyvärr ingen skillnad där. Det tar upp till för naturen att bryta ned de här mikroplasterna – om de någonsin bryts ned; det finns frågetecken kring det. Plasterna bryts ned i fragment som blir mikroplaster. Djuren misstar det här för mat och sväljer det. Valar nämndes här tidigare, och det är ett tragiskt exempel. Vi hade en val utanför som var sjuk och strandad. Det visade sig att valen hade 30 plastkassar i magen men ingen mat. Så här ser det ut runt om i våra hav. Fåglar och däggdjur på land kan trassla in sig i påsarna, men det är också så att fiskar och vattenorganismer äter detta. Det värsta av allt är att det inte begränsas till djuren och haven; detta sprids upp i näringskedjan. Det sprids från fiskarna, hamnar i vår mat och hamnar i människokroppen. Det här är giftiga kemikalier som påverkar hälsan negativt och till och med kan ha dödliga effekter på . Det är ett hot såväl mot naturen och djuren som mot människan och vår hälsa. Om den här utvecklingen fortsätter kommer vi att ha mer plast i våra hav än vad vi har fiskar. Det intressanta är att tillverkningen av engångsförpackningar i plast, bland annat plastpåsar, inte kom igång förrän på 50–60-talet. har vi nått den här enorma mängden plast. Man vågar knappt tänka på vad framtiden innebär om detta fortsätter. Målet med lagen är att minska mikroplasterna i naturen. Det är inte skatteintäkter till staten som är målet utan ett ändrat beteende från svenska folket: att man inte köper de här plastbärkassarna varje gång man går och handlar utan har med sig en kasse som man använder . Men målet är också ett ändrat beteende från handeln. , alltså innan lagen är genomförd, förbereder sig handeln inför det här genom att i stället erbjuda papperspåsar i allt större utsträckning. En papperspåse bryts ned mycket snabbare än en plastpåse och ger inte alls de skadliga miljöeffekter som en plastpåse ger. Detta är väldigt positivt. Målet är också att människor ska ha en shoppingbag. Det behöver absolut inte vara en tygkasse. Det finns många andra material. Det går till exempel alldeles utmärkt att ha en plastkasse för mer varaktigt bruk. Sedan finns det såklart en massa andra material också. Om vi får igenom en livsstilsförändring – att man slutar med den här konsumtionen och inte köper ny plastkasse varje gång man handlar – kan det i själva verket innebära en besparing för svenska hushåll. Om hundratals plastbärkassar förbrukas i ett hushåll kan det innebära i utgifter, eller till och med om det är väldigt stor förbrukning. Det är alltså inte tänkt att detta ska bli en merkostnad. Målet är tvärtom att minska förbrukningen och därmed också minska kostnaderna. Om man får en papperspåse i handeln kostar det inte någonting. Det finns mataffärer som redan nu marknadsför en kasse för mer varaktigt bruk. Jag såg till exempel i en affär att det kostar att köpa en sådan som man kan återanvända nästan hur som helst. Det innebär ingen stor kostnad. Jag tror också att väldigt många människor redan har någonting hemma i garderoben. De har shoppingbag, ryggsäck, väska eller lite tjockare påse. Jag tror att väldigt många redan har saker hemma som de skulle kunna använda. Det gäller bara att vänja sig vid att ta med det. Det kan i själva verket vara lättare att bära hem om man har en rejäl kasse i stället för en tunn påse som plötsligt riskerar att gå sönder om man packar den för fullt. Det kan vara en fördel också på det sättet. Förhoppningen är att detta ska bli en vinn-vinnsituation för naturen, djuren, hälsan och också för hushållsekonomin. Det är inte meningen att man ska betala varje gång utan att man har med någonting i stället. Vi har något som kallas avfallshierarkin. Det innebär att vi i första hand ska förebygga, i andra hand återanvända, i tredje hand materialåtervinna och i fjärde hand förstöra. Det här är en förebyggande åtgärd. Det är det absolut bästa vi kan göra. I andra länder har man genomfört åtgärder, till exempel i , och . I och har man en avgift och i ett minimipris. Vi är inte de enda som går den här vägen. Majoriteten av remissinstanserna är positiva även om det finns de som är negativa. säger att det kommer att bli mindre nedskräpning och mikroplaster i naturen. När det gäller resursförbrukningen, det vill säga klimatperspektivet, menar att det inte finns några säkra studier på att det ena materialet är bättre än det andra. Det är inte därför man vill ha det här. Det handlar om nedskräpningen i naturen där plast definitivt är den stora boven och inte de andra materialen. Kemikalieinspektionen är också positiv till detta för att vi ska få en mer giftfri miljö. 24 (M) replik: Vi har redan hört att av alla utsläpp av plast i haven kommer från tio flodsystem som ligger i och i . Vi har hört att dömer ut skatten eftersom den inte bedöms leda till minskad nedskräpning utan till att man använder alternativ till plastkassar som är sämre. Vi har också tagit del av forskning och undersökningar som visar att det kommer att leda till att vi ökar förbrukningen av påsar som är gjorda av fossila material i till exempel som vi i stället importerar på rulle. De miljömässiga argumenten mot att införa skatten är med andra ord överväldigande. Vi talar om hundratals miljoner ton i ökat koldioxidutsläpp som skatten beräknas innebära på grund av de skador man orsakar för hur ekonomin och handeln kommer att fungera. Min fråga till är på vilken grund hon fattar detta beslut. Hur många plastpåsar bedöms släppas ut från i haven? Hur stor andel av de totala plastutsläppen bedömer att de svenska hushållen dumpar i havet ? 25 (S) replik: Det är tack och lov så att vi inte är de värsta bovarna i världen. Vi är rätt bra på att slänga påsarna där de ska vara. Men det är inte heller perfekt här. Stiftelsen gör undersökningar av hur det ser ut, och bland annat undersöker de våra stränder. De har kunnat konstatera att på de svenska stränderna var det i genomsnitt 6,6 plastpåsar per strand. Den siffran är i genomsnitt nere i 3 påsar per strand. De menar att en anledning till minskningen kan vara de åtgärder som regeringen redan har vidtagit med informationsplikten för handeln. Vi kan se att hos de stora kedjor som redan har infört en kostnad på ett par kronor för en påse har försäljningen av plastkassarna minskat med 30–. Det kommer alltså ut färre kassar i systemet. Håll Rent hittar engångsförpackningar på stranden som definitivt inte har kommit utifrån från andra länder. Det är plastbärkassar men också engångsbestick, plasttallrikar och liknande som man handlar med sig från butiken. Vårt beteende är inte perfekt. Det händer att människor har med sig saker i naturen som de till exempel äter. Hittar de ingen papperskorg slänger en del skräpet. Det gäller naturligtvis inte alla, men en del gör tyvärr så. Man kan se att ju fler människor som vistas i ett naturområde, desto mer skräp lämnas kvar och bland annat plast. När det gäller soppåsar eldas de upp och blir fjärrvärme. De ger på det sättet en positiv effekt. Man tar till vara dem. Mikroplasterna finns i alla material. Där är inte de fossila sämre. 26 (M) replik: Det är självklart att plast i naturen är dåligt. Det är ungefär som att få ett basebollträ i huvudet. Det är väldigt dåligt. Det är inte nödvändigtvis ett argument för att ha en straffskatt på dem som vill spela baseboll. Man måste tro att de åtgärder man vidtar på något sätt löser de problem som man har. kan prata hur länge som helst om att det är dåligt med plast i naturen. Det finns ingen som ifrågasätter det. Det som däremot mer eller mindre alla experter och stora organisationer ifrågasätter är ifall den lösning som föreslår på problemet på något sätt är effektiv eller om den bara bidrar till att minska legitimiteten för skattesystemet och att göra svenska hushåll lite mindre well-off så att de har lite mindre pengar i plånboken. Där verkar de flesta vara överens om att det inte kommer att leda till några positiva resultat. Det kommer bara att leda till att svenska hushåll får det sämre. Man undrar lite grann över vad politiken håller på med. sa här själv att soppåsarna inte är något problem, för dem förbränner vi till fjärrvärme. Det är precis det som händer med de kassar som vill införa en straffskatt på. Det visar sig att används direkt som soppåsar. Sedan används en del för att handla med igen. De förbränns till den fjärrvärme som inte är något problem. står här och argumenterar för att vi ska minska användningen av svenskt teknologiskt framtagna påsar som vi köper i butiken. Men det är inget problem att använda asiatiska rullar med soppåsar som är gjorda direkt på fossila material. Det är väldigt konstigt, , att du har den här linjen. Det hänger helt enkelt inte riktigt ihop. Jag upprepar därför frågan till dig. Hur många svenska plastpåsar som vi använder för att bära hem mat i från butiken hamnar i haven? Det är det problemet som säger sig vilja lösa. Då är det också rimligt att hon kan ge folket svar på hur stort det problemet är. 27 (S) replik: Håll Rents undersökningar visar att vi inte har nått målet. Om det är 3 plastkassar per strand i är det ett alldeles för stort antal. Det är ändå bara toppen av ett eftersom av all plast finns under vattenytan och alltså inte syns. Man har kunnat konstatera att det inte är allting som kommer utifrån. Dessutom är det enda som vi kan påverka det som kommer härifrån. Varför skulle vi som kanske enda land i EU inte vidta åtgärder när det ena landet efter det andra vidtar i många fall kraftfulla åtgärder? Det finns ingen logik bakom detta. De allra flesta sköter sig. Men det finns en och annan som inte gör det. För att komma åt det problemet måste vi vidta den här åtgärden. Det är inte så att alla tror att det inte kommer att ha effekt. Det är 17 remissinstanser som i sina svar på propositionen menar att det är positivt och kommer att ha effekt. Bland annat menar att det blir mindre nedskräpning och framför allt mindre mikroplaster. Det handlar inte bara om att det visuellt för ögat är tråkigt med en skräpig strand. Det tränger in, förstör natur och djurliv och människans hälsa. Alla steg vi kan ta för att minska det är positiva. När vi kan se en halvering av antalet plastpåsar bara av den åtgärd som regeringen redan har vidtagit med informationsplikt är det självklart positivt. När det gäller materialet i soppåsar finns det inga tydliga studier ur klimatsynpunkt som visar att det ena materialet är bättre än det andra. Dessutom finns det plastpåsar som soppåsar som är tillverkade av till exempel sockerrör och majs som säljs i handeln. Det är möjligt att vi vidtar åtgärder också på det här området. Men gäller detta just förpackningsdirektivet, och det handlar om plastbärkassar. 28 (SD) replik: Jag har en fråga som gäller tullen. Vi diskuterade ju tullen tidigare här. Jag funderar lite grann på hur mycket regeringen kommer att skjuta till för att tullen ska kunna hitta alla plastinsmugglingar. Om man smugglar in 500 plastpåsar ger det en vinst på . Det kan ge ett bättre bidrag än det tullen får när det gäller till exempel sprit, tobak eller varför inte danskt godis. Vad tänker regeringen göra åt detta? 29 (S) replik: När det gäller införsel av plastbärkassar kan man för det första föra in för eget bruk; det är fullt tillåtet. Det är tillåtet att föra in upp till 40 påsar per tillfälle. För det andra är det först när plastpåsen säljs som man blir skattskyldig. Därmed är det försäljningstillfället man framför allt får hålla ögonen på.