prot · H80932 · 2020-11-10 00:00:00 — Vår moderata hållning vad gäller villkorlig frigivning är att det ska vara en möjlighet för den som anstränger sig snarare än en rättighet, vilket det i princip är. Det finns egentligen ganska få krav på att till exempel delta i behandlingsprogram och studier etcetera. Vi tycker att det är orimligt, inte minst när det gäller risken för återfall i brott, som vi vet minskar om man till exempel har en utbildning. Vi tycker att det är rimligt att belöna ett bra beteende. Men att nästan med automatik få villkorlig frigivning, även om man väljer att inte delta i behandlingsprogram eller studier, tycker vi är problematiskt. Sedan går det att förlänga frivårdstiden. Den sträcker sig egentligen bara över strafflängden inklusive den villkorliga frigivningen. Det går att förlänga den, så det går att hitta andra mekanismer här. Men principen tycker vi måste vara klar: Frivård tidigast efter tre fjärdedelar av strafftiden, och det är rimligt att ställa krav på gott uppförande och att man anstränger sig. 38 (V) replik: Jag skulle vilja påstå att det inte finns någonting som är så trygghetsskapande för brottsoffer som att klienten är under villkorlig frigivning, med den enorma kontroll som det innebär. Men jag gillar det du säger, , om mer utbildning under anstaltsvistelsen och mer krav på att delta i behandlingsprogram. Det är jättebra förslag. Jag skulle vilja lägga till att vi måste ha fler behandlingsprogram på andra språk än svenska. Jag skulle också vilja se att frivården får ännu större befogenheter att använda elektronisk övervakning inom frivården under den villkorliga frigivningen. Då skulle man ha mer kontroll och kunna skapa ännu mer trygghet i samhället. Så vad säger du? Vi har kört över regeringen väldigt , senast på justitieutskottets möte. Ska vi ta och göra det igen och göra frivården och den villkorliga frigivningen ännu bättre? 39 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Vi talar via talmannen och tilltalar varandra med för- och efternamn. 40 (M) replik: Det finns flera aspekter här. Det handlar naturligtvis om hur det blir för den som har begått ett brott. Sedan finns ju också brottsofferperspektivet, och det ligger oss moderater väldigt varmt om hjärtat. Det är klart att det finns problematiska aspekter. Att till exempel förlänga den villkorliga frigivningen och göra att den sker tidigare, som jag tror att vill, är jag skeptisk till utifrån vad som händer med den person som har blivit utsatt för ett brott och som sedan väldigt snart därpå får möta gärningsmannen någonstans i sin vardag. Det där tycker jag verkligen att man måste fundera på. Vi moderater är för stränga straff som markerar brottets allvar; det är vår princip. Men vi är inte för dumma straff. Vi vill att man inte ska återvända till fängelset. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Jag är imponerad av det arbete som kriminalvårdens medarbetare gör. Men jag inser också, inte minst efter att ha talat med väldigt många interner, att behandlingsprogrammen kan förbättras. Möjligen kan möjligheten att lära sig svenska språket och att få en grundskoleexamen förbättras. Jag gör gärna upp med om vi kan hitta fler gemensamma lösningar där. 41 (MP) replik: Det gläder mig att höra att är emot dumma straff. vill bilda regering med stöd av KD och SD. partiledare vill bli justitieminister och ytterst ansvarig för kriminalvården. Min fråga till är hur han ser på som justitieminister och SD:s idé om ett andra klassens fängelse för personer som är utlänningar och av olika skäl inte har kunnat utvisas och som inte behandlas för att minska risken för återfall, trots den uppenbara risken att de faktiskt kommer ut på gatan i igen? 42 (M) replik: Det är inte jag som ska fördela ministerposter till någon – det tror jag att också förstår – och vi moderater går till val med vår egen politik. Den andra typen av diskussion är väl mer den som historiskt har varit mellan just och Socialdemokraterna i medierna, men det får väl mer stå för er. Vår hållning är att utländska medborgare som begår brott i ska avtjäna straffen i betydligt större omfattning i sina hemländer. Vi tycker att det är en rimlig princip. Detta är ju ett område som , tyvärr, har utvecklats ganska svagt. Inte minst platsbristen är en bidragande förklaring till att det är så många som avtjänar straffen i . Möjligen är inställning här en delförklaring till varför det här arbetet går så trögt. Det kanske inte är så prioriterat för regeringen i deras regleringsbrev etcetera. Men jag menar att man här behöver genomföra en stor förändring. 43 (MP) replik: må gå till val på sin egen politik, men de har också varit tydliga med att de går till val på att bilda regering med och som regeringsunderlag. Då är det viktigt att veta: Står bakom den politik som vill genomföra, där personer som faktiskt riskerar att återvända till gatan i ska behandlas som en andraklassens fångar i kriminalvården utan tillgång till några som helst återfallsförebyggande åtgärder? Jag ser stora risker med att vi skulle släppa ut människor som kanske inte ens har fått ligga i en ordentlig säng utan på något slags på golvet och utan någon som helst insats för att se till att de inte fortsätter att begå brott i vårt land. 44 (M) replik: Om är så bekymrad över risken för återfall i brott är frågan varför har varit så motsträviga till att förändra den svenska strafflagstiftningen. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Ta ungdomsrabatten, som gäller upp till , eller mängdrabatten, där man kan göra flera brott gratis, så att säga – man kan begå många brott utan att det får någon konsekvens. Det innebär att det blir fler brottsoffer och att fler allvarliga brott begås. Jag hör aldrig tala om risken för nya brottsoffer, utan det handlar om vad som händer med gärningspersonen. Här skiljer sig våra perspektiv åt. Vi lägger som sagt fram förslag om att förstärka behandlingsprogrammen, och det gäller alla i fängelse. Vi ställer också högre krav på att man ska lära sig svenska språket, vara skötsam och delta i medicinsk behandling. Det är en lång rad saker, och här ligger vi faktiskt före regeringen. Jag tror att detta är svar på fråga. 45 (SD): Vi har hört några anföranden och replikskiften som har förklarat de olika partiernas inställning till den allvarliga situation som kriminalvården befinner sig i. I mitt inledningsanförande beskrev jag också hur andra myndigheter har upplevt sig bli behandlade under den socialdemokratiska regeringen. Det handlar om poliskris och underfinansiering av domstolar och åklagarmyndighet, och har vi en situation för kriminalvårdsanställda som riskerar att bli farlig om man inte på kort sikt lyckas göra något åt den. I Ekots lördagsintervju bedömde generaldirektör att den fastställda prognosen om 2 000 nya platser fördelat på häkten och anstalter är i underkant. Jag delar hans bedömning, och att döma av flera andra partiers budgetförslag delar de också bedömningen att takten är för klen. Den enda som verkar tro att denna utbyggnadstakt av svenska anstalter är tillräcklig är justitieministern. Vi har inte fått några nya besked om framtidsprognosen under denna debatt, och blir det ingen ändring kommer situationen på våra anstalter att vara ansträngd . Detta är inte acceptabelt för oss sverigedemokrater. behöver fler tillfälliga och permanenta platser, och de behöver skapas i snabbare takt än vad regeringen har planerat. Man behöver ha en insikt om vilken kriminalpolitik som står för dörren, och här har regeringen mycket att lära. Vi behöver också se till att utlänningar, som utgör en tredjedel av dem som skrivs in på våra anstalter, på riktigt börjar avtjäna sina straff i sina hemländer. Bristfälligheten i detta är regeringens ansvar. med rödgrön regering har arbetet inte nämnvärt gått framåt. Vi behöver också se över möjligheten att hyra anstaltsplatser i andra europeiska länder, så som andra länder gjort, exempelvis , vid tillfälliga pucklar av överbeläggning. Det finns mycket att göra, men regeringen visar liten vilja. 46 Justitie- och migrationsminister (S) replik: Man kanske ska släppa sådant här när debatten börjar dra ut . Men inte när precis efter ett replikskifte där jag sagt att utbyggnadsplanen är 2 000 men kan behöva revideras upp kastar ur sig att det bara finns en här som tror att de 2 000 platserna kommer att räcka och det är justitieministern. Återigen vore det klädsamt om kunde lyssna på vad jag säger. Behövs det ytterligare platser är vi givetvis beredda att skjuta till de resurserna. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Men se nu allt vi gör, med utbyggnaderna i , , , , , , , , , , och . I hela landet har vi genomfört eller genomför vi utbyggnad. Jag tänker se till att Kriminalvården har de resurser som myndigheten behöver ha för att klara sin uppgift framöver. 47 (SD) replik: Är något av alla dessa exempel på där utbyggnad sker någonting utöver det som redan är planerat, eller handlar det om de 2 000 platserna? Det är min konkreta fråga. 48 Justitie- och migrationsminister (S) replik: Det är givetvis en del av utbyggnadsplanen för de 2 000 platserna. Men i ett tidigare replikskifte sa jag som sagt att om vi behöver bygga fler platser får vi givetvis göra det. Men just nu är bedömningen att detta ska räcka under dessa år. Vad sa i sitt anförande var att jag som justitieminister inte tänker göra något ytterligare om det skulle behövas. Det är fel, för jag kommer att fortsätta att sätta av de resurser som behövs för att detta ska kunna genomföras. Men då gäller det att vi inte återigen tappar tid i form av att lokalt motarbetar anstalter, som ni gjorde i , eller att ni i denna kammare fattar beslut om budgetar som gör att vi tappar kanske . Detta hoppas jag att vi ska slippa vara med om igen. 49 (SD) replik: lyssnade jag noga och hörde orden ”just nu är bedömningen att detta ska räcka”. Men just nu är vi flera partier som gör en annan bedömning av vad som behöver byggas ut till 2029 utöver det regeringen redan har aviserat. Generaldirektör är en av dem som delar uppfattningen att den aviserade utbyggnadstakten är för låg. Givet att regeringens straffpolitik styrs från baksätet av oppositionen förstår jag att det kan vara svårt att förutspå vilka straffskärpningar som står för dörren. Men när justitieutskottet levererar tillkännagivanden baserade på oppositionens politik leder det till skärpta straff. Det är dock inte alltid så mycket som vi önskar när regeringen presenterar sina propositioner. Kanske är det som sagt så för att detta sker i en takt som har varit svår att förutspå för justitieministern. Justitieministern får därför gärna lyfta på luren och fråga utskottet vilka straffskärpningar som står för dörren så att vi tillsammans kan göra en realistisk analys av vilken straffpolitik som leder till vilka behov . 50 (L) replik: Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Det är viktigt att vi kan hushålla med platserna. En del i detta är att människor som inte är svenska medborgare och har begått brott här ska kunna lämna landet. Liberalerna instämmer med om att man kan kolla om det går att samarbeta med andra länder i EU för att använda eventuell överkapacitet. EU är ju som bekant väldigt bra, enligt oss liberaler. Man måste också se till att människor som är i förvar inte tar upp plats på häkten utan är i förvar. Ska vi samarbeta mer med EU måste vi säga ja till detta samarbete. Det vore bra att kunna öka pressen på och att ta emot de medborgare som har begått brott i . Är beredda att samarbeta mer inom EU? 51 (SD) replik: har aldrig varit emot ett samarbete inom Europeiska unionen. Tvärtom har vi påpekat vikten av samarbete, inte minst inom kriminalpolitiken. Det gäller till exempel polisiärt samarbete och underrättelseinformation som kan vara till nytta för brottsbekämpande arbete. Vi anser dock att man inte i lika stor utsträckning har utnyttjat samarbete inom för Kriminalvårdens uppdrag. Det vi vänder oss emot är den överstatlighet som Liberalerna förespråkar i nästan allt. Jag ser dock inget behov av överstatlighet i form av ett bilateralt avtal med ett annat land. Ta , som är det exempel som vi utgår ifrån! De har haft sina egna fångar i för att hantera en överbeläggning. Det krävs egentligen inte ens ett EU för att hantera denna sak. 52 (L) replik: Jag tackar för svaret. Det är häpnadsväckande som det är , att det är svårt att utvisa människor, delvis beroende på att vi har många korta straff i och att det krävs kvar på straffet för att kunna överföra till ett annat land. Detta tycker Liberalerna är viktigt att vi ändrar på. Det är otroligt provocerande att några länder har så dåliga fängelser att det finns humanitära aspekter. Människor får gärna komma hit, för vi har ett öppet EU – det är bra – men de kan inte skickas tillbaka till sina egna länders fängelser därför att det är för dåligt där. Detta är provocerande, och Liberalerna menar att lösningen på detta är ett mer intensivt samarbete som , och andra länder inte kan blockera. Därför är tanken att vi fattar beslut gemensamt i EU, med viss överstatlighet, också på det rättsliga området helt central för att få effektivitet. Dessa människor ska inte vara i . 53 (SD) replik: Jag tror inte att det finns några egentliga konfliktlinjer mellan Liberalerna och i synen på att vi i kan göra bättre ifrån oss, men jag tror inte att överstatlighet är den bästa framkomliga vägen för att tvinga länder att göra på det ena eller andra sättet. Man kan på andra sätt, genom biståndspolitik och annat, få en helt annan kvalitet på anstalterna som gör att det blir enklare att få personer att avtjäna sina straff där. Vi lyfter också upp andra förslag om EU:s kapacitet när det gäller anstaltsplatser. Jag har uppfattat att Liberalerna är positivt inställda när det kommer till att hyra platser i andra länder. Man skulle tänka sig att man hyr platser i närliggande länder för personer som ska utvisas till ett land där fängelsestandarden för tillfället är för dålig för att de ska kunna utvisas dit. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Det finns olika vägar att gå framåt, men jag tror inte att överstatlighet är en nödvändig väg för att nå det resultat som vi båda eftersträvar. 54 (MP) replik: och med sin justitieministerkandidat till partiledare vill alltså på allvar ta risken att människor, efter att ha avtjänat långa fängelsestraff under undermåliga förhållanden och utan tillgång till återfallsförebyggande insatser, släpps ut och riskerar att bli kvar i när det blir omöjligt att utvisa. Jag undrar: På vilket sätt motiverar detta för de människor som riskerar att bli dessa personers nästa brottsoffer? 55 (SD) replik: Det är ett teoretiskt case som målar upp, men rent principiellt anser jag inte att svenska skattebetalare ska behöva stå för innehållet i en återrehabilitering till det svenska samhället när syftet är att personerna i fråga ska utvisas från vårt land. Det finns liksom inget syfte för svenska skattebetalare att stå för en nota på helt i onödan för något som man inte kommer att ha någon nytta av och som jag misstänker att inte ens de intagna, för den delen, kommer att ha någon nytta av. Hur har man nytta av exempelvis en svensk utbildning om man ska utvisas till ett annat land där arbetsförhållandena ser helt annorlunda ut? Det finns mycket att ifrågasätta hos politik. Anledningen till att de ställer denna fråga är att de utgår från att de utlänningar som begår brott inte ska utvisas. Detta kommer inte att hända med politik. När vi får bestämma kommer de utlänningar som begår brott att utvisas, och då blir denna teoretiska fråga helt inaktuell. 56 (MP) replik: Jag vill hävda att det inte är ett teoretiskt case. Det finns länder som av olika skäl inte tar emot sina medborgare. Hur kommer dessa länder att ändra sig om blir justitieminister? Vi har dessutom internationell rätt som förbjuder utvisningar till länder om en människa riskerar tortyr eller dödsstraff. Kommer att bryta mot internationell rätt? 57 (SD) replik: Utvisningspolitik är inte starka gren. Det finns en djup ideologisk skillnad mellan och i synen på vem som har rätt att vara i . Denna konflikt kommer vi nog aldrig att kunna överbrygga mellan våra partier. inställning är att samtliga utlänningar som begår brott i ska utvisas från vårt land. Vart de utvisas är sekundärt för uppfattning. Att de ska utvisas till länder där de riskerar tortyr och dödsstraff är inte aktuellt över huvud taget, utan man kan utvisa till andra länder, exempelvis tredjeländer, om man sluter avtal med dem. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Jag ser inte att regeringen har haft ett aktivt arbete på detta område, och detta är anledningen till att regeringen har misslyckats. Orsaken till detta bottnar i att sitter i regeringen. Om vi får en helt annan regering med en annan inställning kommer vi att få andra resultat. Jag är övertygad om att innehållet i kriminalvårdens återfallsförebyggande arbete inte är något som svenska skattebetalare ska stå för när det kommer till utlänningar som ska utvisas från vårt land. 58 (C): Jag avslutade mitt förra inlägg med att poängtera vikten av ledarskap, att budgetmedel i sig naturligtvis är nödvändigt men att det krävs drivkrafter, en vilja och en förmåga att få saker gjorda. Dessvärre finns det brister på många håll i samhället och i den offentliga förvaltningen. Ett exempel som är så fånigt att man helst skulle önska att det var en skröna men som tyvärr är sant är den alldeles onödiga konflikt som uppstod mellan Specialfastigheter och Kriminalvården, två verksamheter med samma huvudman, staten, som fastnade i en hyrestvist som stoppade en viktig och bra utbyggnad av Tidaholmsanstalten. Detta har påverkat den återfallsförebyggande verksamheten och bidragit till det allvarliga läge med platsbrist som råder. Konflikten ska nu enligt uppgift vara löst – väl så. För Kriminalvårdens del känns det som att myndigheten är på väg att fyllas med ett stycke gott ledarskap. Den nya generaldirektören besökte justitieutskottet och ingav, åtminstone hos mig, stort förtroende. Kriminalvården är och förblir en väsentlig del av rättskedjan. Det största antalet brott begås av få människor, och de flesta brott begås av någon som har begått brott tidigare. Ett effektivt återfallsförebyggande arbete som rustar den intagna att komma ut i samhället, med flera möjligheter att bygga ett hederligt liv och ha ett meningsfullt jobb, goda relationer med andra, ett hem, en tillvaro i trygghet och god hälsa, kan inte överskattas. Ett lyckosamt arbete med just detta kommer att avlasta hela den övriga rättskedjan och skapa utrymme för polisen att bli ännu bättre, så att fler brottsutredningar kommer i mål och så att det viktiga brottsförebyggande arbetet kan utvecklas och förhindra att brott begås i första läget. Det blir en god cirkel där strävan efter ett bättre liv och ett tryggare samhälle stävar på i så god fart att kriminalitetens gravitation kan övervinnas. 59 (V): Det finns två stora reformer som kommer att göra situationen på anstalterna ännu mer ohanterlig och samhället mer otryggt: Det är att ta bort ungdomsreduktionen, den så kallade straffrabatten för unga, och att börja talla på när den villkorliga frigivningen ska kunna infalla. Om den villkorliga frigivningen tas bort kommer tre saker att hända: Överbeläggningen på anstalterna blir ännu större, personer kommer att lämnas med en plastpåse utanför anstaltsstängslet, utan möjlighet till hjälp och stöd från kriminalvården, och kriminaliteten kommer att öka. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet Om ungdomsreduktionen tas bort kommer tre saker att hända: Överbeläggningen på anstalterna blir ännu större, de unga personerna kommer att låsas in med långa straff och komma ut som vuxna gängledare och kriminaliteten kommer att öka. Vad kriminalvården behöver är tre saker: att personer inte längre behöver sitta på anstalt utan släpps ut till villkorlig frigivning, med en utbyggd frivård, att fler verkställer sitt straff i frihet i stället för på anstalt och att man renoverar och bygger nya anstalter. Det finns ett val att göra mellan det som funkar och minskar kriminalitet och det som ökar kriminalitet. 60 (M) replik: Jag hade tänkt hålla ett anförande där jag läste i budgetunderlag och frågade: Hur kan man föreslå stora besparingar här med tanke på gängkriminaliteten? Men döm om min förvåning när jag ser att faktiskt föreslår mer pengar än vad regeringen gör. Det är intressanta tider som vi lever i. Min fundering har att göra med straff, som ändå påverkar kriminalvårdens situation. Jag skulle vara den första att välkomna om det gick att nå bra och breda överenskommelser kring till exempel behandlingsprogram. Det finns bara vinnare om vi kan undvika att personer begår nya brott. Men jag måste säga, efter att ha talat med många forskare, poliser och , att det nog inte går att rehabilitera alla personer. Kriminaliteten är en så stor del av vissa personers liv. Då kommer ändå detta inkapaciteringsperspektiv in, alltså att det faktiskt är svårare att skapa nya brottsoffer om man är i fängelse än om man är ute på gatorna. Ser också detta perspektiv? 61 (V) replik: Jag håller med om att det finns personer som är extremt farliga. Det utanförskap – ett moderat ord – som har skapats i samhället när de ekonomiska klyftorna har ökat har gjort att vissa personer har hamnat extremt långt utanför samhället. Dessa personer har växt upp under krassa förhållanden och har bara lärt sig den kriminella identiteten. Där har samhället en extremt stor utmaning. Där skulle jag vilja se att kriminalvården får ett specialuppdrag för att kunna rikta sin behandling just till dessa personer. Jag kan erkänna att dessa personer kanske måste sitta inne än den tid som ofta vill att straffet ska vara. Vi vill ha kortare straff med en riktigt bra behandling. Men vissa individer kanske behöver en lite på denna specialbehandling verkligen ska bita. 62 (M) replik: Om man på något sätt ska förenkla den rättspolitiska debatten är det så att en del hävdar att kriminalitet är någonting som man tvingas till utifrån en massa yttre omständigheter och att man återfaller i brott ungefär som att man blir tvingad till det. Eller också handlar det väl om teorin om the economic man, alltså att alla fattar perfekt rationella val. Rimligtvis ligger väl sanningen någonstans däremellan. Jag är inte dummare än att jag förstår att det inte är någon slump att personer som befinner sig i ett utanförskap, eller vilket ord som man nu vill använda, är överrepresenterade och att riskerna ökar. Särskild debatt om kriminalvårdens stabsläge och kapacitet ser jag också att det faktiskt finns personer som väljer att begå brott. Man brukar säga att ingen föds till brottsling. Men ganska många gör ändå ett val. Om man ska kunna hitta en rättspolitik som både är rättssäker och långsiktig och som förenar olika perspektiv måste man se även det andra, alltså att det finns väldigt många personer som är mycket farliga och som skapar brottsoffer. Det gläder mig att också ser detta perspektiv. 63 (V) replik: Jag är helt övertygad om att det bästa sättet för att komma åt kriminaliteten är just att minska de ekonomiska klyftorna i samhället. Det är därför som jag är feminist och socialist. Den överenskommelsen kommer jag nog aldrig att kunna göra med och . Det är jag helt fine med. Då behöver vi en annan vänsterregering på riktigt. Men vad vi kan komma överens om är hur vi kan utveckla behandlingsprogrammen inom kriminalvården. Vi måste se till att det finns behandlingsprogram på fler språk än svenska. Vi vet att många av klienterna inte har svenska som första språk. De måste självklart få en bra behandling på sitt hemspråk. Vi kanske måste ha ännu fler behandlingsprogram med kbt-utveckling. Jag tror att det finns 16 just . Det kanske behövs ännu fler. Då skulle jag vilja att det fanns ett program för hedersrelaterad problematik.