prot · H709114 · 2020-04-29 00:00:00 — Kulturen är en viktig del av vårt samhälle. Kulturen tillför människan unika värden, ger perspektiv på och förståelse för det egna livet och omvärlden och bidrar på så sätt till både individers och samhällens utveckling. Därför är det professionella kulturlivet, de utövande konstnärerna och de olika kulturinstitutionerna viktiga. Utan kulturen blir samhället fattigare, vilket vi tydligt blir påminda om . Plötsligt inser vi hur viktig del av vår vardag olika kulturupplevelser har varit. Det är något vi har kunnat se fram emot, något som hjälpt oss att lämna vardagen och något som vi har kunnat dela med nära och kära. Att hjälpa kultursektorn igenom denna kris är därför en långsiktig investering . För oss socialdemokrater är tillgången till kultur och fritid ett mått på hur välmående ett samhälle är. Ett samhälle som ser värdet av kultur och orkar verka för att bygga upp en fungerande infrastruktur för kulturen har investerat långsiktigt både i sin befolkning och i samhällsutvecklingen. Vi vill därför tillgängliggöra våra kulturinstitutioner för alla, för det handlar inte bara om att erbjuda en kulturell upplevelse utan också om att bilda och utbilda om vår historia och kulturella kontext för att skapa bättre förståelse för vår samtid med hjälp av dessa institutioner. Det är mot denna bakgrund som den rödgröna regeringen under två mandatperioder har gjort stora satsningar på kulturen och biblioteken. Regeringen har ökat kulturbudgeten med . Det är den största ökningen någonsin och genomfördes under den förra mandatperioden. Regeringen har också återinfört fri entré på statliga museer, satsat på musik- och för att möjliggöra lägre avgifter, satsat på den fria konsten och förbättrat de kulturellt yrkesverksammas villkor samt satsat på bibliotek och läsfrämjande insatser. behöver mer, inte mindre, kreativitet för att lösa de komplexa utmaningar vi står inför. Investeringar i kultur skapar ett rikare och starkare samhälle och banar väg för nya jobb, både inom och utanför de kreativa näringarna. Vi behöver stötta kulturen men också fortsätta att ha en medveten politik för en självständig och levande kultursektor och efter coronakrisen. Med dessa ord vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 68 (MP): Kultur för alla är titeln på dagens betänkande. Konst och kultur är livsviktigt för oss människor. Litteratur, bild, musik, scenkonst och all annan kultur är grundläggande för vad det innebär att vara människa. Därför är det självklart för oss gröna att kulturen har en naturlig plats i vårt samhälle. De motioner som debatteras skrevs i en annan tid, före coronakrisen. befinner vi oss mitt i krisen och ser med oro hur stora delar av kulturlivet har stannat av, nästan från till en annan. Det som tagit decennier att bygga upp riskerar att under ett par krisartade månader skadas svårt. Mina tankar går särskilt till alla konstnärer som fortsätter att skapa trots den gnagande oron över om hyran kan betalas och om inställda uppdrag kommer att ersättas av nya. Det är en kritisk tid för konst och kultur. Om inte de grundläggande strukturerna för kulturlivet kan upprätthållas nu kommer de inte att kunna byggas upp igen när krisen väl är över. Därför måste kulturlivet upprätthållas och skyddas under den pågående krisen. Vi kan inte tillåta att kulturlivet går under framför våra ögon, för det är konsten som hjälper oss att sätta ord på den förändrade världen runt omkring oss – en värld som många finner surrealistisk . Här vill jag citera Moderna museets överintendent : ”Vi tyr oss till konsten när orden tryter. När vår världsbild glider ut ur sin fasta och välordnade mall, söker vi efter nya bilder för ett tillstånd som vi har upplevt. De bilder som konstnärer genom historien har skapat, och som vi nu plötsligt erinrar oss, kan ge oss en tillfällig anhalt: ensamma gestalter i övergivna stadslandskap speglar med ens de bilder av folktomma gator från hela världen som florerar på det internet som har blivit vårt enda fönster mot världen.” När under påsken framförde fyra sånger i den helt tomma katedralen i Milano sjöng han inte bara för det sargade , utan han sjöng för hela världen. Musiken har en sådan kraft att den förenar oss människor var vi än befinner oss – i smärtan över alla som förlorat kampen mot sjukdomen, nästa gång förhoppningsvis i glädje över att vi har övervunnit den. Jag hade kunnat tala länge och väl om olika konstarter och vad de betyder för oss människor. Men tiden är knapp, och jag vill rikta ljuset mot kulturlivet som just nu kämpar för att inte förblöda när vi måste klara av alla viktiga restriktioner och rekommendationer. Kulturlivet består av små och stora aktörer som arrangerar scenkonst, konserter, festivaler, uppläsningar, filmvisningar, föreställningar och mycket mer – allt från konserter som drar publik i tiotusental till den lilla fristående teatergruppen eller den frilansande bildkonstnären och författaren. Det handlar om konsthallar, musikscener, museer, gallerier, bibliotek och många fler kulturinstitutioner. Men vi får inte glömma att kultursektorn till stor del också utgörs av frilansare, egenföretagare och kombinatörer. Det är människor som är beroende av tillfälliga uppdrag och som har haft det kämpigt redan tidigare men som ser sin försörjning ryckas undan från till en annan. Det leder förstås till att utbudet av kultur minskar. Vi i har tagit fram flera olika förslag för att förbättra konstnärers och kulturskapares ekonomiska och sociala villkor. Vi väntar med intresse på regeringens svar på Konstnärspolitiska utredningens betänkande Konstnär – oavsett villkor? som ska presenteras . Men under den akuta fasen är det ett gemensamt ansvar för politiska partier att se till att sektorn skyddas så att kulturlivet åter kan blomstra när krisen väl passerat. har tidigare beslutat att tilldela kulturområdet för verksamheter som förlorar intäkter till följd av krisen. Dessa medel ska fördelas av expertmyndigheter och ska gå till bland andra arrangörer inom kulturområdet, både stora och små, och aktörer inom filmområdet, framför allt till biografer och filmfestivaler. Även enskilda frilansande kulturskapare omfattas av stöden. Just arrangörsledet är viktigt för att skapa arbetstillfällen för konstnärer. Det har också stor betydelse för att konsten ska nå ut till hela landet. Utöver dessa har det lanserats krispaket och reformer på andra områden som kommer kultursektorn till del, till exempel sänkta egenavgifter och minskade hyreskostnader. För frilansare kan särskilt nämnas den slopade karensdagen i sjukförsäkringen samt lättnader i reglerna för att kunna få a-kassa. För de frilansare som driver sin verksamhet i företagsform, vilket är en stor andel, kan nämnas att kulturskapare kan lägga sitt företag vilande mer än en gång och därmed också kunna få a-kassa utan att permanent behöva lägga ned sin verksamhet. För oss i är det självklart att kreativa människor inte ska passiviseras. Vi vill att den som har ett företag vilande ska kunna söka nya uppdrag genom att exempelvis uppdatera i sociala medier. Hela kulturlivet påverkas av den kris vi befinner oss i. Med detta tillfälliga stödsystem är vi övertygade om att pengarna kommer att kunna nå dem som mest behöver stöd. är vi medvetna om att behoven fortsatt kommer att vara stora. Ingen av oss hade kunnat förutse den pandemi vi nu har. Men vi kan använda den som en drivkraft för att skapa ett bättre samhälle med en ännu starkare kulturpolitik med bättre villkor för kulturskapare och mer kultur för alla. Gemensamt måste vi se till att kultursektorn kan återuppta sin viktiga roll som samhällets och människans estetiska, ibland kritiska, betraktare och skildrare. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 69 (L): En ovan sak i coronatider är att alla plötsligt håller med liberala kulturpolitiker om att det är viktigt med armlängds avstånd. Vi får hoppas att detta fortsätter efter coronakrisen, i alla fall i kulturpolitiken. När det handlar om konstnärlig frihet och tillgång till kultur är det faktiskt avgörande att man lär sig kulturen som språk – både såklart att man lär sig språk genom kulturen och att man lär sig det egna språk som kulturen faktiskt är – för att kunna växa som människa. Och att människor växer är avgörande för att samhället ska kunna växa. när vi befinner oss i denna kris, och många människor som vanligtvis arbetar med kultur på olika sätt ser sina verksamheter hotade, kan man inte annat än imponeras av den enorma kreativitet som vi ser runt om i landet när det gäller att hitta nya sätt att komma ut med sin kultur och hitta nya sätt att överleva tills denna kris är över. Men det räcker inte. Om man tittar på till exempel de stöd som har fattat beslut om är de inte alltid anpassade efter de strukturer som verksamheter som arbetar med kultur har. Strukturerna kring verksamhet i kultursektorn skiljer sig ganska ofta från de strukturer som så kallade vanliga bolag utanför kultursektorn har. Vi måste se till att förutsättningarna för ett fritt kulturliv, både kortsiktigt och långsiktigt, blir så bra som möjligt. Det handlar om att vi måste se till att flera av förslag blir politisk verklighet. Det handlar såklart om Konstnärspolitiska utredningen. Det handlar också om att de stöd som vi har beslutat om här i den akuta krisen faktiskt kommer ut i verksamheterna på det sätt som de är tänkta att göra. Jag vill uppehålla mig lite grann vid vår reservation 18, som jag yrkar bifall till. Den handlar om läsfrämjande. För en liberal är detta otroligt viktigt. Vi tycker inte att det viktigaste sättet att se till så att människor kan göra klassresor och för egen maskin kan göra en resa i sitt eget liv är att ha jättehöga skatter och se till att människor inte kan bli rika, utan det är att se till att människor får verktyg för att själva kunna bestämma över sina egna liv. Då måste man utjämna socialt kapital och utbildningskapital, men också kulturellt kapital. Förmågan både att lära sig sitt eget språk, såklart, och att tala genom olika typer av kulturuttryck, att förstå den kultur vi lever i och förstå andra kulturuttryck, är helt avgörande för att människor ska kunna få makt över sina egna liv och kunna göra klassresor utan en alltför stor och tvingande skattestat. Då måste vi, herr ålderspresident, se till att läsfrämjandet stärks bland alla unga och för den delen kanske även bland de äldre. Vi ska ta vara på både Läsdelegationens förslag och förslaget till ny nationell biblioteksstrategi. De ska ligga till grund för en offensiv politik på detta område. I tider som dessa har Pesten återigen krupit upp på försäljningstopplistorna, och familjer runt om i landet samlas kanske kring brädspelet Pandemic. Jag vill avsluta med att säga att kulturen faktiskt är ett av våra bästa verktyg för att förstå oss själva och förstå den tid vi lever i. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) Frågor om film och public service § 13 Frågor om film och public service betänkande 2019/20:KrU11 Frågor om film och public service 70 (M): och världen befinner sig i en skådad situation. Det är en ny typ av kris där vi, för att hålla ihop, måste hållas isär. Coronavirusets framfart har ställt livet på ända för många människor. Många håller sig isolerade i karantän, många blir sjuka, alltför många blir rejält sjuka och bara i har förfärande nog flera tusen fått sätta livet till. Denna osynliga fiende som rör sig mitt bland oss är både skrämmande och avskyvärd. Många gör storartade insatser för att lindra smärtan och rädda liv, inte minst vår beundransvärda sjukvårds- och omsorgspersonal. De riskerar sitt eget liv och sin egen hälsa för att vårda och rädda andras. Den respekt dessa människor förtjänar går knappt att beskriva med ord. Frågor om film och public service Vi vet att vi kommer att besegra coronaviruset. Även om allt just nu känns långt ifrån normalt kommer det normala att återkomma. Vi kommer att kunna umgås med vänner och krama om familj igen, och gymnasieelever och studenter kommer att kunna gå till lektioner och föreläsningar igen. Kontorskollegor kommer att kunna återse varandra på riktigt igen – inte bara via de många strulande videokonferenserna. Att det normala återkommer vet vi, men hur återgången till det normala kommer att se ut är det som står på spel just i detta . Tyvärr har den rödgröna regeringen varken varit tillräckligt skicklig eller tillräckligt snabb i sitt arbete för att motverka de skadliga effekter som krisen för med sig. Ointresset och saktfärdigheten är beklämmande. Det är nu politiken – staten – måste agera för att rädda så många jobb och företag som bara är möjligt. Det är , inte sedan, som vi kan se till att återgången till det normala blir så lindrig som möjligt. Företagare, exempelvis våra många kulturskapare, ropar desperat på hjälp för att kunna övervintra och överleva denna kris. I ett av världens mest högbeskattade länder, vilket ju faktiskt är, hade man kunnat förvänta sig att vårt gemensamma försäkringsbolag staten skulle leverera. Svaren som vårt lands företagare och entreprenörer får från regeringen duger inte. Apropå att vi i denna debatt behandlar kulturutskottets motionsbetänkande om film och public service kan jag tyvärr konstatera att exempelvis många av biografer håller på att gå under i den kris vi nu är inne i. Människor håller sig hemma, och sammankomster om fler än 50 personer är förbjudna. Biobesöken har i princip upphört. Från att ha varit en relativt välmående marknad finns det inte längre någon marknad alls. I det läget räcker det inte med vissa permitteringsmöjligheter för personal eller att man får låna tillbaka sina egna skatteinbetalningar. Bland annat de fasta lokalkostnaderna försvinner inte för att publiken gör det. Vill vi ha kvar biograferna, inte minst i våra mindre städer och orter, måste det ekonomiska stödet öka ordentligt. Biografkrisen är bara ett exempel på de kulturnoder som riskerar att helt slås ut på grund av coronaviruset. Landets kulturskapare och kulturfrämjare är i många fall entreprenörer och företagare, och som så många andra företag drabbas de mycket hårt av denna kris. Vi moderater har därför föreslagit att staten ska agera mer kraftfullt för att överbrygga krisen för alla dessa annars så välordnade små och stora företag. Ett krispaket på i åtminstone behövs. Våra goda finanser finns till för att användas i krissituationer – låt oss nu använda styrkan i ekonomin för att rädda det som räddas kan! Alternativet är sämre och i förlängningen mycket dyrare för skattebetalare. När man i dessa tider ändå förmår lyfta blicken från den dagsaktuella rapporteringen om krisen kan man trots allt se att det finns ett antal åtgärder som längre fram måste till vad gäller både filmpolitiken och svensk public service. Bland annat förstår man att den illegala spridningen av film på lång sikt är ett stort hot mot filmen som konstart. Trots att streamingtjänster och annat ger oss smidiga och legala alternativ för att se på film och serier fortsätter den illegala spridningen att urholka branschens finansiering. Om människor slutar att betala för att se film undergräver det branschens möjlighet att leva och utvecklas som fri konstart. behöver en sammanhängande och väl genomarbetad politik för att komma till rätta med detta växande problem. Vi vill att regeringen tillsätter en utredning med uppdrag att utarbeta en sammanhängande och långsiktig strategi, och jag yrkar därför bifall till vår moderata reservation nr 2 som föreslår just detta. principiella utgångspunkt är att värna en högkvalitativ public service. Vi anser dock att en framtida reformering bör gå i riktning mot en smalare och vassare public service. Det menar vi är en nödvändighet för att möta en modern mediemarknad . Vi kommer att återkomma med skarpa förslag för en public service som måste vara ett kvalitativt komplement till det övriga medieutbudet – inte en konkurrent. Frågor om film och public service Trots dessa dystra dagar finns det hopp om en återgång till det normala. Det finns hopp om en bättre framtid. Men politiken kan inte vara en passiv åskådare som bara hoppas på det bästa, utan mer måste göras nu – – för att rädda svenska jobb och företag, bland annat i våra viktiga och så uppskattade kulturnäringar. I dessa tider känns det rätt även för mig att påminna om det så klokt sa till alla dem som kritiserade att han mitt under brinnande världskrig ville värna just kulturen: Vad skulle vi annars ha att strida för? 71 (SD): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 3. Konsekvenserna av coronavirusets framfart och de konsekvenser som många av de nödvändiga åtgärderna mot viruset har fått för kultursektorn är många och allvarliga. Ett område som har drabbats hårt är filmnäringen. Det må vara så att många i högre grad sitter hemma och ser på film och serier via Netflix, HBO och andra streamningstjänster i karantäntider, men filmtittandet på biograferna har däremot drabbats på ett särskilt förödande sätt. Medier som bland annat SVT har rapporterat att antalet biobesök har minskat med under utvalda veckor under coronakrisen jämfört 2019. Det är givetvis en följd av att den största kedjan, , har stängt igen tillfälligt. Det som står på spel är inte bara enskilda biografers överlevnad utan biografkulturen som sådan i . Det hårda läget för biograferna drabbar i sin tur också andra delar av filmbranschen, såsom de aktörer som får intäkter genom att deras filmer visas på biografer som visningsfönster. Att biomoms har fyrdubblats, från , sedan förra mandatperiodens filmproposition är också – inte minst mot bakgrund av det hårda läget nu – högst olyckligt. Redan innan coronaviruset slog till visste vi att just denna momshöjning, som motsatte sig när det begav sig, sätter ökad press på en rad biografer runt om i landet. Redan innan coronaviruset slog till med full kraft mot kunde vi läsa om katastrofsiffror för svensk film på landets biografer. Besöken för att se svenska filmer på biograferna minskade . Biobesöken minskade totalt sett under . Trenden är negativ även över , då andelen besök för att se svenska filmer har halverats –2019. Ingen svensk film hamnade på förra årets tio i topp över de filmer som fick flest besökare att ta sig till biograferna. Skälen till att svensk film gick så dåligt på biograferna är givetvis flera. Ett av de problem som har varit tydliga med att påpeka gällande att det gått så dåligt för svenska filmer på biograferna är att svensk filmpolitik, inte minst sedan helförstatligandet, alltmer präglas av vänsterinriktad identitetspolitik. Även har kritiserat detta och framhållit mångfaldsfokuset hos , , som en del av problemet. Frågor om film och public service Det är inte rimligt att en persons kön eller härkomst får det orimligt stora fokus som det har hos SFI när det görs bedömningar av vilka filmprojekt som ska ges stöd. Det gör bland annat att kompetens och en films möjlighet att nå kommersiella framgångar får stryka på foten. Filmsverige, där biografkulturen är en viktig del, hade kort sagt flera allvarliga problem att tackla redan innan coronaviruset dök upp och slog till så hårt som det gjorde. Vi måste nu se till att rädda Filmsverige och svensk biografkultur undan den dödsstöt som detta annars riskerar att bli. Det ekonomiska stödpaket till kulturlivet som regeringen har presenterat har kultur- och demokratiminister hävdat kan gå bland annat till biograferna. Regeringen har vidare påpekat att snabbt har agerat och både förstärkt och tidigarelagt utbetalningar av viktiga stöd samt skapat mer flexibilitet när det gäller återbetalningsregler och uppskjutna projekt. Det är bra så, men sannolikt måste mer göras. är som politisk kraft villiga att ta strid för svensk film och för svensk biografkulturs överlevnad. Det tänker vi arbeta för även om JÖK-partierna inte förankrar förslagen kring filmbranschen med oss i oppositionen, trots den så kallade borgfred man talar om. Public service fyller en viktig funktion, inte minst när det gäller att visa svenska filmer och serier men kanske framför allt när det gäller att nå ut med samhällsviktig information – speciellt i tider som . Man har ett särskilt viktigt uppdrag att säkerställa att betydelsefull information når hela befolkningen vid krissituationer. Det är därför också viktigt att public service får de resurser man behöver för att kunna utföra det uppdrag som ålagts public service. Utifrån partiets socialkonservativa och nationalistiska utgångspunkt anser att det är av yttersta vikt att det finns en medial aktör som skapar kvalitetsinnehåll på det svenska språket och som har i uppdrag att spegla hela vårt land och att se till att innehållet är tillgängligt för samtliga medborgare oavsett enskilda medborgares fysiska förutsättningar. Många upplever att public service-bolagen brustit i sitt uppdrag om saklig informationsförmedling och opartiskt innehåll. Vi tror att en del av landets nuvarande utmaningar hade kunnat lindras eller undvikas om medborgarna fått full insikt i och förståelse för vad vissa politiska förslag skulle komma att få för konsekvenser. Det talas om en åsiktskorridor i hela mediesfären – en åsiktskorridor som public service tyvärr hållit sig inom. Mediesystemet blir starkt av en tredje statsmakt som inte enbart granskar den offentliga makten utan också granskar och sporrar varandra till högre kvalitet och saklighet i sin rapportering och granskning. Public service har en viktig roll i denna sammansättning av medier. Därför är det oerhört oroande med de brister i saklighet och opartiskhet som vi kunnat se i public service-bolagens innehåll. En översyn behövs, och det . I går kunde vi läsa om att ska påbörja en granskning av och tv. Det är bra. Vi har länge efterfrågat en översyn eftersom många inte känner tilltro till det granskningssystem vi har . Frågor om film och public service Det får anses som en stor brist när systemet kring inte uppfattas som pålitligt, något som bland annat Timbro har rapporterat om. Allmänheten uppfattar att uppgift är att granska exempelvis sakligheten i program som har sänts. menar att det inte är dess uppgift att på egen hand dubbelkolla fakta. Därför ser vi fram emot den skrivelse som ska komma . 72 PER LODENIUS (C): Jag vill inleda med att säga att jag står bakom samtliga reservationer men väljer att yrka bifall enbart till reservation 8. Det sker stora och snabba förändringar på medieområdet. Vi ser dessutom hur kommersiella medier har fått mindre annonsintäkter till följd av den kris vi nu befinner oss i. Med den digitala utvecklingen breddas medievärlden på många sätt. Det finns mycket mer information tillgänglig, och det är lättare att som enskild person komma till tals genom exempelvis sociala medier och olika kommentarsfält. har många lokalredaktioner lagts ned, och vi ser flera så kallade vita fläckar runt omkring i – områden eller kommuner där det inte finns någon lokal journalistisk bevakning på plats. Det här behöver vi se till att följa upp så att tillgången till en allsidig och oberoende nyhetsbevakning och opinionsbildning i hela landet säkras. Det är extra viktigt att bevaka områden som är särskilt utsatta och där nyhetsbevakning saknas eller har lägre frekvens. Denna fråga är alltid viktig, och den är givetvis av största betydelse i som denna med det behov som finns av tillgång till såväl nationella medier som lokaljournalistik. För att mildra konsekvenserna av den kris vi befinner oss i har presstödet höjts. måste vi komma ihåg att public service spelar en stor roll för spegling av hela landet. Den behövs, sida vid sida med de privata aktörerna, för att vi ska ha en mångfald av perspektiv. Vi ser också, inte minst nu under denna svåra tid, behovet av ett brett utbud hos public service-bolagen, med en opartisk och granskande nyhets- och informationsförmedling som man i sina kanaler också sprider kultur och skapar underhållning.