prot · H80932 · 2020-11-10 00:00:00 — Men den riktiga vreden riktar jag mot dem som fuskar. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 10 Svar på interpellation 2020/21:88 om handelsavtalet 104 Statsrådet (S): har frågat mig om jag avser att arbeta för att handelsavtal ska användas som politiska instrument och ställa krav på att följa sina klimatåtaganden och om jag i annat fall avser att säga nej till . Vidare har frågat mig om jag avser att arbeta för att handelsavtalen ska användas till att driva fram förändring i klimatfrågan och mänskliga rättigheter, i synnerhet arbetares rättigheter, kvinnors rättigheter och urfolks rättigheter. har också frågat mig om jag avser att fortsättningsvis förorda att skriva på handelsavtal med länder som inte följer . För lite ställde samma frågor, och jag redogjorde för svaren i en interpellation. Frågorna som restes då är fortfarande relevanta. Utmaningarna kvarstår, och det förs en viktig diskussion inom EU om avtalet och hållbarhet. Det understryker regeringens hållning. Vi fortsätter att vara pådrivande för en fri, rättvis och hållbar handel. Vi ser fortfarande med oro på utvecklingen i . nåddes en principöverenskommelse mellan , största handelsblock, om handelsdelen i ett associeringsavtal. Avtalet kommer att gynna båda regioners ekonomiska utveckling, tillväxt och sysselsättning. Avtalet är även av stor strategisk-politisk betydelse eftersom det knyter EU:s och länder närmare varandra. Avtalet utgör ett tydligt åtagande från EU och om en regelbaserad internationell handel som kommer att ge företag från båda regioner större affärsmöjligheter på respektive marknad. Handelns betydelse för genomförandet av Agenda 2030 och blir alltmer framträdande. Här ska EU vara ledande. EU:s handelspolitik kan i sammanhanget vara ett viktigt verktyg för att främja en hållbar utveckling i världen. Det är en balansgång mellan att å ena sidan sätta press och å andra sidan skapa kontaktytor för att kunna påverka i rätt riktning. Handelsavtal är en sådan kontaktyta. ska verka för fler djupa och breda frihandelsavtal mellan EU och tredje part och för att dessa tar hänsyn till miljö och hållbarhet, inklusive . Ett av EU:s krav för att gå vidare med var att alla parter förbinder sig att respektera och effektivt genomföra . har ratificerat och har därmed tagit på sig att minska sina klimatutsläpp, förhindra illegal skogsavverkning och återbeskoga . har aviserat att de nu kommer att föra en dialog med Mercosurländerna om ytterligare åtaganden vad gäller hållbarhetsfrågor för att förbättra förutsättningarna för en ratificering. Viljan att få till stånd ett avtal med EU var också delvis orsaken till att valde att inte träda ur . På så vis har EU:s handelspolitik redan haft effekt. står det klart att situationen för blir alltmer allvarlig. Vi har tidigare uttryckt vår oro över skogsavverkningarna i . Jag upprepar mitt tidigare budskap här i kammaren: Denna utveckling kan få effekter för ratificeringen av avtalet. Regeringen hoppas att agerar med den kraft och det allvar som situationen kräver. I ett brev till har jag uttryckt att man har fulla stöd för att vidta fler åtgärder för en effektiv implementering av hållbarhetskapitlet. För är det viktigt att EU har en handlingsplan för hur man med full kraft ska påverka i enlighet med avtalet. Genom och dess dialogmekanismer får vi en plattform för att följa upp dessa åtaganden. Genom ökade kontaktytor får vi även möjligheter till dialog för att försöka påverka parternas klimat- och miljöpolitik i allmänhet. Med ett handelsavtal på plats kan vi även underlätta för export av svenska miljövänliga lösningar som bidrar till att bekämpa klimatförändringar. har varit pådrivande i arbetet med att EU:s handelsavtal ska inkludera skydd av arbetstagares rättigheter. I hållbarhetskapitlet finns förutom skrivningar om skydd av klimat och miljö även bestämmelser om arbetsrätt och krav på implementering av kärnkonventioner. Med andra ord ställs krav på att parterna lever upp till sina åtaganden inom ramen för . Vad gäller kvinnors rättigheter verkar regeringen aktivt för att handelspolitiken ska bidra till att stärka kvinnors villkor och bidra till ökad jämställdhet. Regeringen bedriver en feministisk handelspolitik där handelsavtalen spelar en viktig roll. Avtalet med innehåller även skrivningar om att genom politisk dialog samarbeta för att främja respekten för de mänskliga rättigheterna, vilket även innefattar urfolks åtnjutande av mänskliga rättigheter. Att motsätta sig innebär att låta handeln mellan EU och fortlöpa utifrån rådande regleringar, utan nya bindande regler för miljö och klimat och med begränsad möjlighet att påverka utvecklingen i en för oss önskvärd riktning. stöttar initiativ för att förbättra förutsättningarna för en ratificering och fortsätter att nära bevaka utvecklingen i . Som grund är regeringens ingångsvärde att handelsavtal ger oss möjlighet att påverka till det bättre. 105 (V): Jag tycker att det är bra att använder kontaktytorna för att driva hållbarhetsfrågorna framåt. Men med detta sagt tror jag att vi behöver klargöra vissa saker i denna debatt. Handelsminister menar att avtalet kommer att gynna båda regionernas utveckling. Frågan är vilken utveckling vi pratar om. är starkt agroexportorienterat. Här kommer skillnaderna mellan nord och syd in och varför handelsavtalen gynnar EU i ekonomiska avseenden och inte alls Mercosurländerna lika mycket. EU är mycket mer skyddat. Vi har starkare djurskydd och starkare arbetsrätt jämfört med Mercosurländerna. Det är stor skillnad när det gäller löner, arbetsvillkor, djurhållning och miljökrav. Därför sker handeln på ett orättvist sätt och utan hänsyn till konsekvenserna. För vad innebär det egentligen att uppmuntra till en ökning av till exempel köttproduktion eller soja? Vi vet att det industriella storskaliga jordbruket står för en stor del av utsläppen av växthusgaser. Ökningen av köttimporten till EU och ökningen av soja, till exempel, utan att det sker några förändringar av jordbruket till ett mer hållbart sådant, kommer inte att ge den effekt som beskrivs så fint i förhandlingarna. Så hur kommer Mercosurregionen att utvecklas? Vi vet att bränns ned och skövlas för att ge plats åt agroindustrin. Detta påverkar skogarna i , och . Att påstå att avtalet, så som det är utformat , är ett verktyg för hållbar utveckling är en chimär, en illusion. Det blir ett frihandelsavtal som uppmuntrar till avskogning och skogsbränder. Bara en sådan sak som att utsläppen av växthusgaser från avskogning inte inkluderas i produkternas totala utsläpp ger fri lejd att fortsätta precis som vanligt. 106 Statsrådet (S): Jag och enas verkligen i vår oro över skövlingen av regnskogen, till exempel. Det finns många andra områden när det gäller Mercosurländerna – jämställdhet, skydd av mänskliga rättigheter och så vidare – där vi också delar en oro. Men när det gäller just klimatfrågan, till att börja med, kan man säga att självfallet har framför allt en helt unik naturresurs i och också ett djupt ansvar för att skydda den. Den centrala frågan är hur EU ska kunna uppmuntra, stödja och sätta press på att verkställa den lagstiftning som man har i landet och se till att illegal avskogning stävjas. Är svaret att lämna därhän från och med och i stället låta sälja till andra länder som inte ställer samma miljökrav som EU? Eller är svaret att engagera , den privata sektorn och civilsamhället i ett mer långsiktigt handelsförhållande, med hållbarhet som en absolut nödvändig kärna? Regeringens uppfattning och min uppfattning som handelsminister är att utan skulle troligen politiken och handeln fortlöpa som den gör , med den skillnaden att vi inte kan vara med och påverka dem. De kontaktytor som ett frihandelsavtal ger skulle vi då helt och hållet sakna, och det gäller framför allt hållbarhetskapitlen. Med på plats kommer det att finnas ett institutionaliserat samarbete mellan parterna. Man måste sitta ned och komma överens om de gemensamma projekt som man ska ha när det gäller hållbarhetsbestämmelserna i avtalet. Och om det uppstår konflikter mellan parterna, exempelvis på grund av att någon inte uppfyller sina åtaganden enligt hållbarhetsbestämmelserna, ska expertpaneler sammankallas. Frågan måste granskas och en åtgärdsplan presenteras, och detta ska övervakas av en kommitté enligt avtalet. Avtalet har ett mer ambitiöst hållbarhetskapitel än tidigare frihandelsavtal som vi har tecknat. Där regleras villkoren för civilsamhället, som spelar en mycket större roll . Det är och förblir regeringens ingångsvärde att detta ger oss möjlighet att påverka till det bättre och ställa tydliga hållbarhetskrav. Jag vill påpeka att när det gäller illegalt avverkad skog finns det faktiskt ett förbud mot försäljning av sådan inom EU. Den illegala avskogningen i har därför knappast påverkats av handeln med EU utan har snarare att göra med ett ineffektivt verkställande av redan befintliga miljöskyddslagar och regler för bruk av mark i framför allt . Jag vill också påpeka att är väldigt engagerat inom utvecklingssamarbete. Genom olika politiska initiativ för att skydda och bevara världens regnskogar och andra unika skogsområden arbetar vi inom utvecklingssamarbetet på bred front med miljö- och klimatfrågor, bland annat genom stora bidrag till den gröna klimatfonden, den globala miljöfonden och så vidare. Med detta sagt vill jag understryka att vi ser att utvecklingen på marken fortsätter att gå åt fel håll. Situationen för blir allt allvarligare. har föreslagit en ny lag om markägarskap som riskerar att skynda på skövlingen, trots att nya omfattande bränder härjar i regnskogen ända . Vi ser allvaret i detta, och om inte tar sina åtaganden på allvar kommer detta att få effekter för ratificeringen av avtalet. 107 (V): Tack, ministern! Jag vill gärna fortsätta på temat hur missgynnar utvecklingen. Att fortsätta bedriva handel genom att uppmuntra långa transportvägar enbart för profitens skull är ännu ett bevis på att handelsavtalen inte håller måttet. Hur länge ska vi fortsätta att uppmuntra till import av varor som kan produceras nära men som EU vill importera på grund av det är billigare? Om vi funderar tre varv på varför kött skulle bli billigare att importera från hittar vi svaret i överexploateringen, avskogningen, dåliga löner och dåliga arbetsvillkor. Vilken utveckling gynnar ? Man pekar ut men för in element som innebär en utveckling åt andra hållet. Det går liksom inte ihop. Man vill att Mercosurländerna ska följa , men man öppnar upp för en produktion som man vet ger ett helt annat resultat. Sanningen är att de stora skillnaderna mellan EU och Mercosurländerna när det gäller förhållandena inom agroindustrin kommer att leda till en fortsatt överexploatering av agroindustrin i Mercosurländerna, inte till en förbättring av förhållandena, eftersom det är de ekonomiska intressena som står över allt annat. 108 Statsrådet (S): Jag återkommer till att regeringen anser att EU:s handelspolitik ska vara ett verktyg för att påverka andra länder och bidra till en hållbar utveckling i världen och till att bekämpa klimatförändringarna. kan det till och med vara så att handeln i vissa fall är det enda verktyget för att påverka hållbarhetsfrågor i en bred kontext. Vi måste använda avtalen till att se till att våra handelspartner till exempel respekterar och implementerar men också i en bredare kontext. Jag håller helt med om att vi ska se detta i en bredare kontext och se den möjlighet som vi anser att detta skulle ge oss. Man ska komma ihåg att vi vet att hela vår köttkonsumtion generellt sett ger ett stort avtryck på klimatet. EU:s köttimport från är ett bra exempel på hur kan ge oss påverkansmöjligheter som vi annars inte skulle haft. Om vi tar frågan om EU:s import av just kött från , som skulle beröras av , som ett exempel utgör den av totala köttproduktion. Ett handelsembargo mot brasilianskt nötkött skulle alltså knappast få stor effekt på produktionen av kött i . skulle antagligen bara sälja mer till andra länder som har en mindre ambitiös miljöpolitik än EU och vars handelsavtal inte har samma klimatkrav som EU:s. vill verkligen ha och vill absolut få tillgång till vår marknad. Men därigenom får vi också en möjlighet att ställa krav och påverka den brasilianska produktionen och påverka hållbarheten i de brasilianska produkterna, tillverkningen, arbetsvillkoren och så vidare i en bred kontext. Alla livsmedelsprodukter som importeras måste även fortsatt klara av EU:s strikta krav på livsmedelssäkerhet och hantering. Detta avtal ändrar inte detta, tvärtom. Dessutom innebär avtalet att EU och kommer att arbeta tillsammans. Vi måste arbeta tillsammans för en minskad användning av antibiotika i djurproduktionen och för bättre djurvälfärd. kommer att vara pådrivande för att detta också ska bli ett effektivt samarbete just i detta avseende. Jag vill återigen kommentera fråga om handeln verkligen är ett verktyg för att kunna påverka i rätt riktning. På miljöområdet ligger faktiskt fokus bland annat på frågor som inte bara gäller skog och köttproduktion utan även hållbart fiske, skogsbruk, biologisk mångfald med mera. Detta är ett avtal som uppmuntrar och ställer krav på att det ska genomföras internationella miljöavtal och att vi ska få ett viktigt civilsamhällesforum. Det är en del i det som vi kan kalla det institutionella ramverket kring . Det möjliggör också för organisationer i civilsamhället att vara med och påverka och föra en dialog med regeringen. Implementeringen av ett frihandelsavtal öppnar alltså dörrar för konkreta aktiviteter i hållbarhetsfrågor. Jag skulle också vilja lyfta fram att närvaron av svenska och europeiska företag i möjliggör för oss att jobba med inte bara hållbarhetsfrågor för miljön utan också med arbetsrättsliga frågor och ett hållbart företagande generellt sett. har aviserat att man tar denna situation på mycket stort allvar. Man för och ska föra en omfattande dialog med Mercosurländerna om ytterligare åtaganden vad gäller hållbarhetsfrågor. Vi välkomnar verkligen det, och vi har verkligen större förväntningar på att denna dialog ska leda till ett resultat. 109 (V): Om handelsavtalen är verktygen måste man föra in fler krav. Dessutom ska det inte vara självklart att handel kommer att bedrivas i den omfattningen om miljö och mänskliga rättigheter inte respekteras. Vår närvaro ger inte en total säkerhet för att saker och ting kommer att förändras. Vi såg när hade en tyst kupp, kan man säga. Ingenting hände från håll. Vi såg , vi såg och så vidare. Slutligen vill jag beröra MR-frågan, arbetares rättigheter och urfolkens rättigheter. Genom skövling tar man ifrån småbrukarna och urfolken deras rätt till marken. kallade in militären för att attackera MST:s legala bosättningar i södra delen av . Här finns det ett tjugotal samhällen som har förstörts till grunden. Skolor och ekologisk produktion är helt förstörda. Här kriminaliserar man sociala ledare och bryter ned urfolkens och småbrukarnas organisering för ett värdigare liv. Det finns nämligen ingen plats för ekologisk småskalig produktion under skugga. Frihandelsavtalen är nämligen utformade för att gynna detta makro, de storskaliga odlingarna, med allt vad det innebär. Det drabbar även småbrukare både i och i EU. Detta kommer att leda till en ökning och en acceptans av mänskliga rättighetsbrott mot urfolk, miljö och fackliga aktivister, eftersom länderna premieras med avtalet, trots upprepade brott mot de mänskliga rättigheterna och avsaknaden av demokrati till exempel i . Detta är någonting som i alla fall anser behöver förändras. 110 Statsrådet (S): Jag instämmer verkligen i uppfattning om hur otroligt viktigt det är att vi också lyfter fram frågan om mänskliga rättigheter och tar den möjlighet vi kan få när vi får till stånd en dialog, inte bara när avtalet är tecknat utan också innan avtalet är tecknat. Det handlar inte bara om dialog. Det handlar faktiskt också om påtryckningar, eftersom det är av stort intresse från Mercosurländerna att teckna detta avtal med EU. Vi har en möjlighet att påverka. Vi har redan gjort det. Vi tror definitivt att det är en faktor när det gäller att har valt att inte lämna , att man har sett framför sig att kunna kliva in i ett Mercosuravtal med EU. Det har alltså redan haft effekt. Men vi ser inte någon effekt förrän detta får en effekt också i verkligheten borta i Mercosurländerna. Beträffande skrivningar i avtalet när det gäller just mänskliga rättigheter finns det skrivningar där om en politisk dialog. Vi ska samarbeta för att främja respekten för mänskliga rättigheter. Det innefattar också urfolks åtnjutande av mänskliga rättigheter. EU antog rådsslutsatser om urfolk . Där bekräftas bland annat EU:s stöd för FN:s deklaration om urfolks rättigheter. Detta är otroligt centralt också i dialog med Mercosurländerna. Vidare slogs det också fast från EU:s sida att man ska ha en särskild prioritet när det gäller att bekämpa diskriminering av urfolk, som hot och våld mot urfolk. EU:s linje är, och är verkligen pådrivande när det gäller urfolkens rättigheter, att detta måste avspeglas i dialogen när det gäller mänskliga rättigheter i fråga om . Det är centralt i förhandlingarna och också i dialogen före. Som jag nämnde pågår en nyupptagen dialog mellan EU och just för att få in dessa otroligt centrala frågor om mänskliga rättigheter men också frågor om miljö och klimat innan ratificering sker. Generellt kan man säga att är ett av de länder som är pådrivande just i dessa frågor. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 11 Svar på interpellation 2020/21:81 om åtgärder för resekonsumenter 111 Statsrådet (S): har frågat mig vad regeringen avser att göra för att komma till rätta med problemen för konsumenter gällande inställda resor i coronapandemins spår, om regeringen tänker verka för att anpassa paketresedirektivet och se till att reformera resegarantilagen så att de anpassas till situationer som den pandemi vi nu upplever, hur det arbete ser ut som regeringen, enligt regeringspartiernas företrädare, arbetar med och när regeringen kommer att lägga fram åtgärder för att lösa situationen med inställda resor. Utbrottet av sjukdomen covid-19 är först och främst en fara för liv och hälsa men medför också många problem för konsumenter och företag, inte minst avseende resetjänster. Konsumentskyddet i samband med resor är i grunden på en hög nivå och i stor utsträckning harmoniserat inom EU. Men till följd av den pågående pandemin får många konsumenter vänta på återbetalningar som de har rätt till. Vissa konsumenter har också drabbats av att reseföretaget gått i konkurs. Resenärer som inte får tillbaka pengar för paketresor eller sammanlänkade researrangemang kan i vissa fall få ersättning ur det branschfinansierade resegarantisystem som administreras av Kammarkollegiet. Detta gäller i de fall resan inte har blivit av till följd av arrangörens insolvens. Om resenären själv har avbokat, eller om resan har ställts in av något annat skäl – till exempel avrådan – och arrangören därefter går i konkurs utbetalas ingen ersättning ur resegarantisystemet. Skälet till gränsdragningen är att vi i har valt att genomföra paketresedirektivets regler om insolvensskydd utan att gå utöver de krav som ställs i direktivet. Många konsumenter har kunnat få information och vägledning från Hallå konsument, och många har även vänt sig till för att få sin tvist med reseföretaget prövad. När det gäller uppdraget till Kammarkollegiet bör man känna till att det avsåg om, och i så fall under vilka förutsättningar, ett värdebevis som erbjuds i stället för återbetalning i pengar omfattas av reseföretagets resegaranti. Det är en fråga där det varit oklart hur lagstiftningen ska tolkas och hur gällande resegarantisystem förhåller sig. Enligt Kammarkollegiets bedömning omfattas inte värdebevis av resegarantin. Värdebeviset måste användas för att boka en ny resa för att resan ska kunna omfattas av en resegaranti. Detta har Kammarkollegiet lämnat information om på sin webbplats. Uppdraget har alltså inte avsett frågan om i vilken utsträckning resenärer har rätt att få sina pengar tillbaka eller måste acceptera vouchrar eller liknande värdebevis. Det har inte heller funnits skäl att utreda rättsläget vad gäller den frågan. Behovet av eventuella ändringar i den svenska lagstiftningen och det bakomliggande EU-direktivet måste analyseras noggrant utifrån olika aspekter. Det gäller inte minst hur balansen mellan konsumenters och näringsidkares intressen i det harmoniserade konsumentskyddet inom EU kan säkerställas på lång sikt. Diskussioner äger rum inom EU, och Europeiska kommissionen har tagit initiativ till olika samråd. Kommissionen har bland annat konstaterat att det EU-gemensamma regelverket tillämpas på olika sätt i olika medlemsstater under den pågående pandemin. Även resegarantisystemets utformning behöver betraktas mot denna bakgrund. Här bör bland annat beaktas att en utvidgning av systemet skulle innebära ökade kostnader för researrangörerna eftersom resegarantin finansieras av dem själva genom exempelvis bankgarantier. Sammanfattningsvis är det många frågor som behöver analyseras i ljuset av utvecklingen. Ett sådant analysarbete pågår i . Regeringen följer utvecklingen mycket noggrant och deltar också aktivt i de samråd som äger rum på EU-nivå. Ytterligare åtgärder kan inte uteslutas, men jag kan inte nu föregripa de analyser som pågår. Jag kommer, avslutningsvis, att fortsätta arbeta för ett starkt konsumentskydd i och i . 112 (SD): har det gått UD avrådde från icke nödvändiga resor till alla länder och bekymren för resebranschen tog fart. Flera miljoner resenärer är drabbade, och svenska konsumenter får inte tillbaka de pengar som de har rätt till eftersom reseföretagen inte kan betala tillbaka. Många reseföretag väntar i sin tur på återbetalning från flygbolag och hotell. Lagen säger att konsumenten har rätt att få pengarna tillbaka om man bokat en flygresa eller en paketresa. Den lagen gäller. Men regeringen och dess stödpartier har konsekvent struntat i att hjälpa reseföretagen att leva upp till lagen och har därmed svikit både företagen och svenska resekonsumenter. Vi kan också konstatera att konsumenter som drabbats av inställda resor på grund av pandemin och UD:s avrådan – alltså just de inställda resor vi pratar om här – inte kommer att kunna få ersättning från resegarantin. Statsrådet nämnde den garantin , och hon har tidigare nämnt den vid ett flertal tillfällen. Men precis som statsrådet sa måste vi slå fast att denna garanti inte gäller för de konsumenter som har fått sin resa inställd på grund av pandemin. Inte heller hjälper det att vända sig till . Även de har redan fastslagit att lagen gäller och att konsumenterna har rätt till återbetalning; det råder ingen tvist om det. Ett ökat tryck på leder till högre kostnader utan att ge företagen större möjligheter att följa lagen, så det är ingen lösning på problemet. Och situationen är långt ifrån över. Jag vill citera ett stycke ur tidningen där man skriver så här: ”När nu åter stänger ned och nya restriktioner införs är framtiden nattsvart för resebranschen.” , ordförande i säger att ”det är en katastrof av episka dimensioner”. Det har gått , och läget är nattsvart. Vad har regeringen då gjort för att hjälpa företagen och konsumenterna med de inställda resorna? Det pågår ett analysarbete på , säger statsrådet. Är detta analysarbete alltså det som regeringspartiernas företrädare hänvisar till när de gång på gång röstar ned förslag i utskottet som hade kunnat hjälpa konsumenterna och företagen? Det är ungefär som att titta på en båt full av passagerare som långsamt sjunker och konstatera att den åtgärd man tänker vidta är att analysera hur man ska förhindra att båtar sjunker . Det är ett katastrofalt misslyckande från regeringens sida att inte lyckas presentera några som helst riktade åtgärder för att hjälpa resebranschen och för att lösa situationen utan i stället hänvisa till ett analysarbete.