prot · H709138 · 2020-06-12 00:00:00 — Det var kraftig högkonjunktur under delar av dessa åt, men trots det var man inte i närheten av att ha ett bostadsbyggande som ligger på de nivåer vi nu har. ägnar sig också med förkärlek åt kontrafaktisk historiebeskrivning, det vill säga han vet precis vad som skulle ha hänt om man inte hade infört investeringsstöden. Sådant tycker jag att vi ska hålla oss för goda för i denna kammare. Jag tycker att vi ska lyssna till dem som använder sig av det, och till exempel Kommuner och Regioner har gjort utvärderingar som visar att det inte hade byggts bostäder på det sätt som görs om stödet inte hade funnits. Det hade inte byggts lika många bostäder, det hade inte byggts bostäder med den låga hyresnivån och det hade inte byggts bostäder med lika höga miljöambitioner. Jag tycker att har ett ansvar som bostadspolitisk talesperson att lyssna till dem som använder detta stöd och inte bara till sina egna ideologiska aningar. Det är fascinerande att i kammaren säger nej till den största bostadspolitiska reform vi skulle kunna genomföra, det vill säga att genomföra den Sverigeförhandling som den borgerliga regeringen faktiskt en gång startade. Det handlar om ett samarbete, och det säger sig ju vilja ha, där man göra olika åtaganden. Staten åtar sig att bygga nya stambanor för järnväg, och kommuner runt om i hela landet åtar sig att bygga bostäder och få fram många nya bostadsprojekt. Då avlastas också storstadsområdenas överhettade bostadsmarknader, där det är svårt att få plats med många nya bostäder. Genom effektiva pendlingsmöjligheter kan man i stället bygga mycket större geografiska områden. Detta är kännetecknande för . Det är väldigt mycket ord. står här och breder ut sig och låtsas vara indignerad över att bostadsbyggandet inte är på en hög nivå. Men när det väl kommer till konkreta åtgärder säger nej, om och om igen. De säger nej till stora investeringar i infrastruktur, som skulle möjliggöra hundratusentals nya bostäder. De säger nej till en aktiv bostadspolitik, där vi också stöder byggandet av precis den typ av lägenheter som behövs för att kunna göra något åt trångboddheten, det vill säga mindre hyreslägenheter med en rimlig hyresnivå så att människor har råd att efterfråga dem. Där säger de nej. Det är kännetecknande för att de gärna pratar – men att agera är de inte lika bra på. Låt mig också påminna om att vi har haft bostadspolitiska samtal under den rödgröna regeringens tid vid makten. De borgerliga partierna valde dock att lämna dessa samtal. Det kanske inte är bästa sätt att åstadkomma en gemensam syn i bostadspolitiken. 20 (KD): För att få lite mer tydlighet och klarhet i vad ministern säger ska jag ställa frågan så här: Använder regeringen mål eller prognos som riktmärke för bostadsbyggandet? Gör man det har regeringen misslyckats. Gör man inte det kan jag förstå att man inte tycker att det så intressant om det byggs 40 000, 50 000 eller 60 000 bostäder. Både ministern och jag vet att planering och byggnation av bostäder inte tar ett, två eller . Det tar i genomsnitt fem . Så när började bostadsbyggandet i minska? Jo, precis efter att alliansregeringen avgått. Det betyder att allt som har hänt efter det är denna regerings ansvar. Det behövs åtgärder från regeringen för att öka bostadsbyggandet, och det är detta jag försöker tala om. Ministern säger att det är bara tomma ord. Den dag ministern säger att man ska se över kreditrestriktionerna kommer jag att säga ja tack och trycka på gröna knappen. Om ministern vill införa startlån säger jag ja tack och trycker på gröna knappen. Mål för antalet nybyggda bostäder? Vi kristdemokrater vill mycket, men vi vill också veta vart vi är på väg och vad det är för åtgärder som ger effekt och diskutera det gemensamt. Jag tror inte på att ministern och jag ska stå här och diskutera detta, för det kommer inte att ge enda bostad till. Gemensamt kan vi dock åstadkomma det, men då måste vi ha några åtgärder som vi kan diskutera utifrån och hjälpas åt att få igenom i kammaren. Jag tror på samverkan, inte motstånd. 21 Statsrådet (MP): ägnar sig åt att slå in öppna dörrar. Som bostadspolitisk talesperson borde veta att vi redan har pausat amorteringskraven för att just nu har en unik ekonomisk kris på grund av coronapandemin. Det var viktigt att vi fick en sund amorteringskultur på plats. Det har också skapat buffertar i hushållens ekonomi så att människor slipper sälja sin bostad vid en ekonomisk nedgång, till exempel om någon i hushållet blir av med jobbet. Men har vi som sagt en paus. Vi jobbar mycket mer aktivt med bostadspolitiken än vad tidigare regeringar har gjort. Vi satsar budgetresurser för att få ett byggande av just det som det inte har byggts tillräckligt mycket av, små hyreslägenheter. Om tyckte att man hade en bra bostadspolitik under den borgerliga regeringen, hur hjälpte de extremt dyra bostadsrätter som i princip var det enda som byggdes då människor som levde i trångboddhet med små ekonomiska marginaler? Att bygga hyreslägenheter som har en rimlig hyresnivå som gör att människor kan efterfråga dem är det som gör skillnad, och det är detta vår regering satsar på. Vi jobbar också på att använda offentlig upphandling som ett verktyg för att handla upp bostäder med lägre hyresnivåer. Vi ser också över regelverket för att göra byggandet av fler bostäder så lätt och effektivt som möjligt. Inte minst klarar vi av att göra satsningar och att stå fast vid att vi ska bygga ut järnväg som gör att man kan få hundratusentals nya bostäder runt om i hela . Detta har varit emot, sedan för och sedan emot igen, och sådant vacklande och sådan svag politisk ledning ger inte de förutsättningar som behövs för att vi ska få ett ökat bostadsbyggande i . Här har vi en annan inriktning. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 8 Svar på interpellation 2019/20:411 om bidrag som delas ut av Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor 22 Kultur- och demokratiminister (MP): har frågat mig om jag ser att det finns ett problem med att Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, MUCF, bidrar till samhällssplittrande verksamhet genom vissa av de bidrag som myndigheten delar ut samt vilka åtgärder som jag är beredd att vidta för att säkerställa att MUCF inte bidrar till samhällssplittrande verksamhet genom de bidrag som myndigheten delar ut. Låt mig börja med att tydliggöra att jag som statsråd inte kan uttala mig om det enskilda fall som tar upp i sin fråga. Hantering av enskilda bidragsärenden är en fråga för myndigheten. För regeringen är det viktigt att värna ett fritt och självständigt civilsamhälle med en mångfald av organisationer, verksamheter och röster. Det är en förutsättning för en väl fungerande demokrati. Föreningsfriheten är en av de grundläggande rättigheterna som slås fast i regeringsformen. För att säkra existensen av ett självständigt civilsamhälle stöder staten ideella organisationer ekonomiskt. Jag delar inte bild av att MUCF bidrar till samhällssplittrande verksamhet genom de bidrag som myndigheten delar ut. MUCF fördelar bidrag till viktiga ändamål som möjliggör verksamhet som skapar gemenskap och tillit mellan människor. Det handlar bland annat om bidrag som syftar till att minska förekomsten av hot och hat i det offentliga samtalet, motverka och förebygga rasism och intolerans, stärka ställningen i samhället för hbtq-personer, stödja barns och ungas självständiga organisering och inflytande samt att stödja etniska organisationers arbete med kultur, språk, identitet och delaktighet i samhället. Det ligger i allas intresse att värna bidragssystemens legitimitet. Det är därför självklart att offentliga bidragsmedel inte ska gå till verksamheter som inte är förenliga med samhällets grundläggande värderingar så som de formuleras i grundlagen och i de internationella konventionerna om mänskliga rättigheter. Det är anledningen till att de förordningar som styr bidragsgivningen till det civila samhällets organisationer innehåller demokrativillkor. Regeringen tillsatte en utredning för att se över demokrativillkoren i statsbidragsförordningar och tillämpningen av dessa villkor. Utredningens betänkande lämnades till regeringen och har remitterats. Arbete pågår nu i med att ta hand om förslagen. 23 i (SD): Tack, , för svaret på interpellationen! Att det svenska civilsamhället kan frodas och stå starkt på egna ben är något som värdesätter. Inte minst är detta viktigt för alla människor som engagerar sig i civilsamhällets många olika organisationer och föreningar, där det skapas stora värden för de inblandade personerna. Civilsamhället har givetvis också en rad positiva effekter för samhället som helhet. Så långt tror jag att jag och är överens. Det är intressant att ministern nämner utredningen om demokrativillkoren i statsbidragsförordningar. Det är viktigt att utredningar av det slaget inte bara blir hyllvärmare och får samla damm på . välkomnar om regeringen lägger fram förslag för som gör att vi mer kraftfullt kan motverka att olika splittrande och demokratiföraktande organisationer får statsbidrag. Det finns stora problem i dagens med splittrande och demokratiföraktande föreningar som med regeringens goda minne får statsbidrag. Vi kan ta det muslimska studieförbundet som ett exempel. De får mångmiljonbelopp i statsbidrag från , trots att de har kopplingar till islamistiska Muslimska och trots att de regelbundet har bjudit in olika hatpredikanter till sina möten. En annan organisation som fått bidrag av MUCF och som ifrågasatts medialt för sina islamistkopplingar är SSU, , vars kapades av olika islamister. Detta var något som medierna rapporterade om . Det finns alltså många exempel på varför vi måste föra en fortsatt kamp mot att statsbidrag går till föreningar som splittrar på olika sätt. Om Teskedsorden ska få statliga bidrag eller inte förstår jag att ministern inte kan uttala sig om specifikt, men det som jag vill sätta fingret på är inte en enstaka organisation utan ett fenomen som finns i den svenska civilsamhällespolitiken. Det finns olika föreningar som genom att använda ”rätt” uttryck och jargong och olika buzz words som mångfald, tolerans etcetera kommer undan med en mycket extrem agenda. Jag menar att Teskedsorden är exempel på en sådan organisation, men det finns givetvis andra också. Olika islamistiska föreningar har likt ulvar i fårakläder förklätt sin verksamhet med ord som jämställdhet, mångfald och så vidare, men har de bedrivit islamism på insidan och fått statsbidrag, likt Ibn Rushd som jag lyfte fram . Det finns ett liknande problem med organisationer som Teskedsorden. De använder de rätta uttrycken kring tolerans, mångfald och så vidare, men sedan lutar de sig mot vänsterradikala teorier där personers härkomst är helt i fokus och där vita människor pekas ut som klandervärda och som en grupp som besitter ett slags arvsynd genom sin härkomst. Därför är denna fråga angelägen att lyfta upp. Med anledning av detta måste jag fråga ministern: ministern att det finns ett problem i den svenska civilsamhällespolitiken med organisationer som i själva verket har en extrem agenda men som ändå kan erhålla statliga bidrag därför att de använder sig av rätt uttryck? 24 (SD): Min kollega har i sin interpellation primärt fokuserat på den identitetspolitiska och vänsterorienterade hatorganisationen , men det finns ett flertal andra exempel på bidragsorganisationer som till syvende och sist uteslutande verkar segregerande och skapar och bidrar till splittring i det svenska samhället. Då jag hade en interpellationsdebatt med justitie- och migrationsminister angående förnedringsrån och svenskfientlighet känner jag att det lämpar sig för mig att ta ordet även i denna interpellationsdebatt, för att poängtera det, enligt mig, absurda i att organisationer som bidrar till segregation, splittring och svenskfientlighet kan leva på statliga bidrag. Det har till exempel återkommande varit på tapeten hur MUCF:s bidrag gått till islamism, både inom Unga Muslimer och inom . En organisation som fortfarande tillskansar sig miljonbelopp på skattebetalarnas bekostnad är , en vänsterautonom organisation vars grundare bland annat uttryckt att den vita rasen är underlägsen på alla upptänkliga plan och att den vita rasens västerland borde gå under i blod och lidande. Alldeles uppdagades dessutom att organisationens medarbetare uttryckt följande på Facebook: ”För var dag som går så pallar jag inte med vita människor” samt ”Varför har jag börjat känna ett förakt för vitheten, vita”. Jag vill med anledning av detta fråga kulturminister ifall hon finner det rimligt att bidrag betalas ut till samt ifall hon ämnar säkerställa att MUCF granskar och undersöker organisationen ytterligare inför kommande utbetalningar av statliga stöd? 25 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag börjar med att fortsätta att slå fast att det ligger i allas vårt intresse – politiker och medborgare men också det civila samhället – att vi värnar bidragssystemens legitimitet. Som jag sagt här i kammaren tidigare är det självklart att offentliga bidragsmedel inte ska gå till verksamheter som inte är förenliga med samhällets grundläggande värderingar, så som de formuleras i grundlagen och i internationella konventioner om mänskliga rättigheter. Detta, fru talman, är anledningen till att de förordningar som styr bidragsgivningen till det civila samhällets organisationer innehåller demokrativillkor. Detta har prövats. Jag tänker inte kommentera eller recensera enskilda organisationer eller fall som beskriver med etiketter som jag för övrigt finner anmärkningsvärda, men jag kan konstatera att det har förts rättsprocesser. MUCF har identifierat organisationer av olika karaktär som på olika sätt har uppfattats bryta mot de demokrativillkor som redan finns. Detta menar jag är ett tecken på att de kontrollsystem som finns faktiskt fungerar. Om man granskar de rättsfall och domslut som funnits och där organisationer sedan har överklagat MUCF:s beslut ser man att domstolen har delat MUCF:s bedömning i sak i samtliga fall, just när det rör demokrativillkoren. Som jag sa tillsatte regeringen en utredning för att se över demokrativillkoren i stadsbidragsförordningar och tillämpningen av dessa villkor. Parallellt med detta arbete har det även pågått ett arbete med en ny lag om stöd till trossamfund, och även där ska demokrativillkor införas. Båda utredningarnas betänkanden har remitterats, och arbete pågår i . Vi kommer att lägga fram förslag för – där kan känna sig trygga. jag slå fast att civilsamhällets bidrag till vårt samhälle är ovärderligt. Det måste erkännas som en självständig och självklar förutsättning för en väl fungerande demokrati. Därför är det ekonomiska stödet en viktig garant. Sedan är det viktigt att det inte ska råda några tveksamheter om att den som får bidrag för sin organisering måste respektera demokratiska värderingar – absolut! Men inom dessa ramar måste det vara självklart att det ska stå organisationer fritt att yttra åsikter och analyser som inte överensstämmer med rådande makts egen politiska agenda, oavsett om det är miljöpartister eller sverigedemokrater. Jag och regeringen står för en demokratipolitik som handlar om att inkludera fler i det demokratiska samtalet. Det blir uppenbart för mig, fru talman, att huvudsakliga ingång i stället är att kontrollera samtalet och recensera de åsikter som förekommer. Jag tror på en levande demokrati där olika röster får plats, även röster som bryter av mot mina egna eller riksdagsledamotens åsikter. 26 i (SD): Jag kan till att börja med säga att jag noterar att varken jag eller min kollega riktigt fick svar på våra frågor. Men jag tänkte , för att tydliggöra min poäng, nämna några anmärkningsvärda exempel på vad skattepengar går till via MUCF. Jag vill gärna lyfta fram just Teskedsorden, som återkommande fått bidrag via myndigheten, just för att det som man sysslar med är så absurt att vi helt enkelt måste låta det bli känt. Det är alltså en organisation som är fullständigt besatt av människors hudfärg och härkomst men som finansieras av en myndighet som är ansvarig för. Teskedsorden har exempelvis en flik på sin hemsida som kallas Vithet. Där kan man läsa bland annat följande under rubriker som Vitt privilegium: Som vit innebär det att bli bättre bemött i alla delar av samhället än en icke-vit. Man kan även läsa följande: Rasism mot vita finns inte i . Under en sektion om vithet på Teskedsordens hemsida kan man också läsa definitioner av olika begrepp. Ett av dem är det man kallar vitt privilegium. Där skriver Teskedsorden att det innebär att man inte blir dömd på förhand. Teskedsorden har också inför ett tagit fram något som man vulgärt nog kallar för Rassekollen, som man lyfter fram på sin hemsida. Där skriver man: Kolla om din dejt är ett svin eller en . Där uppmanas man att politiskt kolla upp sin dejt genom att exempelvis fråga vad personen tycker om tiggeriförbud i olika kommuner eller om man kan vistas på i numera efter att SD en gång var där . Poängen från Teskedsorden här är att om man mot förmodan skulle tycka att något av detta är okej är man alltså ett svin. är en organisation som alltså gör detta i toleransens namn. Uttalanden om vithet som Teskedsorden står för är knappast resultat av något snedsteg eller något enstaka uttalande, utan det handlar om en uttalad och helt öppen hållning som man som organisation stoltserar med på sin hemsida och i debattartiklar om och om igen. Denna typ av teorier kring vithet stöter man ofta på i vissa vänsterradikala kretsar , varför det inte är svårt att tänka sig att det även förekommer i andra organisationer utöver Teskedsorden som får statsbidrag. Denna syn på vita som grupp kommer ur ett slags vänstertänk som påminner lite grann om den som socialister historiskt har haft på borgarklassen. Man gör helt enkelt vita till ett legitimt mål att hata i egenskap av deras grupptillhörighet. Jag vill understryka att det, som vi alla vet, givetvis finns rasism mot alla möjliga grupper i det svenska samhället. Den är förkastlig, och jag tar tydligt avstånd från den. När det gäller andra grupper råder det dock en annan konsensus i samhället och i den politiska debatten om att det är något förkastligt. Men det gör det uppenbarligen inte när det gäller rasism mot vita och svenskar. Det är därför som jag måste ta upp denna fråga i denna interpellationsdebatt. Detta är mycket allvarligt. Något som är värt att tillägga är att det med regeringens politik inte är bara nu levande skattebetalare som får vara med och finansiera organisationer som Teskedsorden, utan även döda svenskar får skamligt nog göra det via Allmänna Arvsfonden. Man kan alltså som svensk person med regeringens politik bli mördad i ett dåd riktat mot en just för att man är svensk. Sedan skulle Allmänna Arvsfonden kunna komma åt ens pengar för att därefter betala ut dem till organisationer som säger att den mördade var privilegierad just på grund av sin härkomst som personen blev mördad för. Det är verkligen en helt omänsklig och sjuk politik. Ser inte det? Jag vill också fråga följande: Varför är det så att de statsbidrag som delas ut av MUCF i arbetet mot intolerans och rasism inte gäller arbetet mot rasism mot svenskar och vita personer? 27 (SD): Det är faktiskt inte bara något enskilt exempel som jag och min kollega lyfter fram, utan detta tyder på att det finns stora strukturproblem inom civilsamhällesorganisationer som i sin tur finansieras av diverse statliga bidrag. Den konspiratoriske skulle kunna ledas till att tro att den enkla anledningen till att organisationer som , Teskedsorden med flera lyckas tillskansa sig statliga medel skulle vara att deras budskap och syfte uppskattas av den regering som företräder. Jag påstår inte att så är fallet, men jag skulle finna det ganska anmärkningsvärt om det vore så att regeringen missat de uppenbara brister som har rått och därigenom inte tydligare i regleringsbrev och genom annan myndighetsstyrning säkerställt att statliga medel inte går till segregerande verksamhet. Jag har svårt att tro att man blint har undgått den uppenbara problematik som jag och belyser. Därför skulle en person av mer konspiratorisk natur än min kunna ledas till att tro att man har uppmärksammat detta men aktivt valt att ignorera det för att man från regeringens sida – den än mer konspiratoriske skulle kanske peka på själv som kulturminister – skulle uppskatta den verksamhet som de bedriver och därigenom se mellan fingrarna när det gäller densamma. Med anledning av detta vill jag fråga kulturministern om hon mot förmodan har missat det som vi nu har belyst. Har hon tidigare missat det vill jag veta om ministern nu ämnar agera. Har hon tidigare haft kännedom om problematiken vill jag veta varför ministern ingenting gjort. 28 Kultur- och demokratiminister (MP): Jag vill bara upprepa det som jag sa i mitt inledningsanförande, att jag inte delar den verklighetsbild som lyfter fram om att MUCF bidrar till samhällssplittrande eller, som man kallar det, segregerande verksamhet genom de bidrag som man delar ut. Jag vet att många sverigedemokrater drömmer om ett där vi på olika sätt hårdare kontrollerar vad som sägs i våra tidningar, i våra ideella organisationer eller i civilsamhället. Men tack och lov är de flesta av oss andra fortfarande överens om att det inte är värdigt en demokrati. Det fria och det demokratiska föreningslivet är en helt central del av vår demokrati. Vi ska ha rättssäkra bidragskriterier – ja. Vi har demokrativillkor . Det har visat sig ge utslag när flera organisationer har prövats mot detta. Och vi jobbar nu för ett tydliggjort, enhetligt och långsiktigt demokrativillkor som ska gälla för hela det breda civilsamhället. Det är för mig en självklarhet att offentliga bidrag inte ska gå till verksamheter som inte är förenliga med samhällets grundläggande demokratiska värderingar. Men, fru talman, jag tycker att det är anmärkningsvärt att lyfter fram sina egna politiska uppfattningar, kortsiktiga politiska intressen, och därmed på olika sätt vill styra det stöd som går till föreningslivet. Vi måste tolerera att olika åsikter yttras, även de åsikter som inte själv sympatiserar med. Det är själva kärnan i ett fritt, öppet och mångfasetterat föreningsliv och civilsamhälle. Jag kan konstatera att jag och regeringen står för en helt annan demokratipolitik och civilsamhällespolitik än den som står för. 29 i (SD): Jag håller med om att regeringen har en helt annan demokratisyn när det gäller civilsamhällespolitiken. Det är nämligen så att med er politik kan olika islamister och rasprofitörer få dessa bidrag. Det är därför som vi uppmärksammar denna fråga i denna debatt. Till skillnad från er tycker vi sverigedemokrater inte att islamister ska kunna få statsbidrag. Låt mig nämna några få av de otaliga brott som svenskar har utsatts för i just på grund av att de är svenskar. Den utländske medborgaren och Ikeamördaren högg med kniv ihjäl en mor och hennes vuxne son helt oprovocerat inne på i . Mördaren har själv sagt att han valde ut offren för att de såg svenska ut. Jag kan även nämna det omdiskuterade fallet med den 18-årige , som medierna rapporterade om när förnedringsrånen tog stor plats i samhällsdebatten. blev först rånad och misshandlad av två 16-åringar med utländsk bakgrund och sedan urinerad på medan rånarna filmade det hela. blev han kallad för svennejävel under rånet. Låt mig även ta upp de uppmärksammade som kommit också till . Personer har under dessa aggressiva demonstrationer i skanderat: white motherfuckers, black power och liknande saker. som just denna typ av grova brott och utfall sker mot svenskar just för att de är svenskar göder regeringen alltså olika bidragsentreprenörer, så att de kan åka runt till skolor likt Teskedsorden och propagera gentemot skolbarn så att man jagar bort alla tankar hos dem om att det skulle finnas rasism mot svenskar. Det är fullkomligt horribelt. Därför undrar jag: Anser ministern att det ens finns rasism mot svenskar, eller mot vita personer, i dagens ?