prot · H70966 · 2020-01-30 00:00:00 — Det skulle vara väldigt intressant att få höra. 10 Justitie- och migrationsminister (S): Den första frågan man kanske ska ställa sig i debatten är att om tycker att det är en så angelägen och viktig fråga, varför genomförde ni inte det när ni hade chansen? Det är precis så historien ser ut. Det var nämligen så att lämnade ett sådant förslag 2008, och då satt i regeringen. Sedan låg det, och det hände ingenting med det förslaget ända tills 2012. Då spolade den dåvarande regeringen förslaget. Det var samma regering som satt i. Frågan är: Varför kommit ni till oss och kräver att vi nu ska genomföra det som ni inte orkade göra 2012? Den frågan tycker jag att ska svara på. Det kan finnas argument för att införa ett sådant register. Men det finns också ett antal frågor som man i så fall måste lösa. Ett centralt vägval är om det ska vara obligatoriskt eller om det ska vara frivilligt. Det har i sin tur bäring på frågan: Vilket testamente är det som ska gälla? Väljer man den frivilliga vägen, som jag förstår att vill göra, är frågan: Om det kommer fram ett senare testamente som inte är registrerat, vilket är det i så fall som ska gälla? Är det testamentet som är registrerat eller det som kanske har skrivits på dödsbädden när man känner att man bara har kvar? Vilket testamente är det då som ska gälla? Vad är det som egentligen är den sista viljan i en sådan situation? Ska det vara obligatoriskt, eller ska det vara frivilligt? Vilket testamente är det i så fall som då ska gälla, det som är registrerat eller det som är det allra sista? Den frågan måste man ställa sig. Sedan finns det en massa praktiska frågor. De gäller vem som ska hålla i ett register, vem som ska betala det, vem som ska administrera det och så vidare. ser jag att det finns ett tillkännagivande. Vi kommer från regeringens sida naturligtvis att arbeta vidare med frågan mot bakgrund av det. Men dessa frågor ska inte hanteras lättvindigt eller hastas fram. Det rör sig som sagt om människors yttersta vilja, och det måste hanteras med stor respekt. Vi kommer även fortsättningsvis att arbeta med frågan. Men det är för tidigt att redovisa någon tidsplan för hur arbetet ska fortlöpa. 11 (KD): När det gäller frågan om vilket testamente som ska gälla är det den situation vi har . Det är inte något argument för att man inte ska inrätta något testamentsregister. Jag menar att en utredning om testamentsregister får ge svar på den frågan. Jag skulle personligen gärna se att det som man har registrerat i testamentsregistret är det som gäller. Men det kan finnas olika orsaker till varför man väljer en annan väg. Ministern har uppfattat det rätt att vi vill att det ska vara frivilligt. Vi tror ändå att det är bättre med ett frivilligt testamentsregister än inget testamentsregister alls. Jag redovisade också i mitt första inlägg vem vi anser skulle kunna ha hand om detta och vem som skulle kunna ha ansvar för det, och det är . Det har andra delar som gör det möjligt. Det finns andra delar som skulle ge samordningseffekter om man också hade ett testamentsregister där. Sedan måste jag ändå säga att det är otroligt tråkigt att i varje interpellationsdebatt få höra vad andra har gjort och vad andra inte har gjort. Vi har en regering som har ett ansvar. Vi som ledamöter har en möjlighet att ställa frågor till ministern efter sitt ansvarsområde. Det är ministerns ansvarsområde, och då tycker jag att man ska svara efter den diskussion som man själv har. Uppenbarligen har ministern suttit i samma situation och inte gjort någonting när det gäller testamentsregister. Tycker ministern inte att det är en fråga över huvud taget, utan det behövs ett tillkännagivande för att ministern ska tycka att ett testamentsregister är intressant att arbeta med? Jag tycker att det är intressant att arbeta med det. Det finns människor därute som lider varje gång en sådan situation uppstår. Jag kan inte förstå att det inte skulle kunna vara en prioriterad fråga för ministern att hantera. Man tycker alltid det är intressant att skälla på alliansregeringen som varit . Någonstans tycker jag att ministern också ska ta ett ansvar och prata med en ledamot utifrån den situation som är . Det är faktiskt lite skämmigt varenda gång. Jag har diskuterat med ministern i kammaren. Varenda gång är det precis likadant. Ja, du kan titta på mig om du vill! Men jag blir irriterad. Ministern måste kunna svara en ledamot på rätt sätt utifrån sitt ansvarsområde och och inte alltid gräva tillbaka och hitta ansvar hos någon annan. Det är ministerns ansvar. Jag frågar vad ministern tycker är rätt sätt att hantera en sådan situation. Testamentsregister finns inte. Tycker ministern att det ska finnas ett testamentsregister – ja eller nej? 12 Justitie- och migrationsminister (S): Skälet till att jag ställer frågan är att det måste finnas ett argument för varför ni lade ned hela idén 2012. Jag tror nämligen att det finns ett sådant argument. Det argumentet är att det finns privata företag som håller testamentsregister och som man kan vända sig till i den delen. Jag tror att det helt enkelt var så under alliansregeringen att man såg att om staten tar över uppgiften kommer vi att dra undan mattan för just de privata företag som finns på marknaden. Det kanske var så att fick vika sig för på den punkten, eftersom kanske såg till de företagens intresse – vad vet jag. Det var därför jag ställde frågan. Det fanns ett förslag . Den dåvarande regeringen bestämde sig 2012, efter att ha legat på det , att man inte skulle gå vidare. Jag tror att det var med precis det argumentet. Det var det jag sökte efter. Jag ställer gärna frågan igen. Varför fullföljde ni inte processen när ni hade chansen? Är argumentet att det finns privata aktörer som i så fall riskerar att försättas i konkurs? Jag noterar tillkännagivandet. Vi kommer att fortsätta att jobba med frågan. Men vi måste lösa de mer principiella invändningarna. säger att han vill att det ska vara frivilligt. Men det ska ändå vara det registrerade testamentet som gäller. Det innebär de facto att det kanske inte kommer att vara den sista viljan. Det kan finnas ett senare testamente som är den sista viljan. Det kanske inte är en så väldigt klok väg att gå om man nu ska upprätta ett sådant register Vi kommer att fortsätta att jobba med frågan i departementet. Vi gör det mot bakgrund av tillkännagivandet men också det arbete som vi genomför när det gäller framtidsfullmakter och den utredning som arbetar. 13 (KD): Jag läser i svaret från ministern: ”Det är dock allvarligt om det visar sig att testamenten av olika anledningar inte kommer fram efter ett dödsfall.” Jag tycker att det är ett tillräckligt argument för att testamentsregister ska undersökas, möjliggöras och se om det finns en praktisk möjlighet att kan ta hand om det. Det är kanske det som gör mig mest irriterad. Ministern har samma svar som jag har, men ministern vill inte tala om vilken lösning ministern har. Vi kristdemokrater har en lösning. Vi tycker att det ska finnas ett testamentsregister. Det finns flera argument för det. Jag har efter att jag ställt interpellationen fått brev till mig från ganska många brevskrivare som har problem med detta. Det finns många olika delar som man skulle kunna lösa med ett testamentsregister. Vi tycker att den sista viljan hos en person ska fullföljas så långt det är möjligt. Men den största vinsten med detta skulle vara att undvika allt det bråk och den situation som kan bli efter ett dödsfall när man inte vet vilket testamente som finns, om det finns ett testamente eller hur egendomen ska fördelas. Den tid av sorg som man ska ge människor blir inte av sorg utan av bråk. Kan vi på ett enkelt sätt genom ett testamentsregister hjälpa till i den situationen tror jag att mycket skulle vara hjälpt för människor. Jag hoppas att ministern tar denna fråga på fullt allvar, tar den lite längre och försöker hitta en lösning. Vi vill samma sak. Sedan kan vi diskutera vem som har gjort vad eller inte någon annanstans än i talarstolen. 14 Justitie- och migrationsminister (S): Problematiken är bland annat den att det finns privata lösningar för förvaring och hantering av testamenten. Om vi ska förstatliga den sektorn och ta över den kommer vi att slå ut de företagen. Det ska man vara medveten om. Det kan ha varit därför alliansregeringen valde att inte gå vidare med frågan. står vi i ett läge där vi har ett tillkännagivande och ett pågående arbete med framtidsfullmakterna. Jag utesluter inte att vi kommer att kunna lösa också denna fråga, men det får då göras på ett sådant sätt att vi också knäcker principfrågorna om vilket testamente det egentligen är som ska gälla. Jag tycker att det är viktigt att man inte skapar en ordning där man hamnar i ett läge där det inte är den sista viljan som kommer att gälla. Det kanske är en gammal eller äldre variant av ett testamentesdokument som plötsligt blir det som gäller i stället. Vi kommer som sagt att fortsätta att bedriva arbetet. Det är för tidigt att redovisa en tidsplan, men jag ser framför mig att vi kommer att fortsätta att jobba med detta på departementet. Interpellationsdebatten var härmed avslutad. § 7 Svar på interpellationerna 2019/20:211 och 212 om bortförda barn som utsätts för hedersbrott 15 Justitie- och migrationsminister (S): har frågat mig när jag ämnar presentera ett lagförslag angående barn som förs utomlands för barnäktenskap och när en lag ska införas som tvingar släktingar att berätta var deras barn är. har frågat mig vad jag avser att göra för att inte fler barn ska bli bortförda utomlands och bli utsatta för hedersbrott, till exempel barnäktenskap och könsstympning. Det är av yttersta vikt att stärker skyddet mot hedersrelaterat våld och förtryck. Barn och ungdomar i ska känna sig trygga och inte behöva oroa sig för att utsättas för hedersbrott, bland annat barnäktenskap och könsstympning. Regeringen har mot den bakgrunden vidtagit flera åtgärder, bland annat tillsättandet av den utredning som syftar på och som avser ett starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv. I sitt slutbetänkande föreslår utredningen att det införs en särskild straffskärpningsgrund för brott med hedersmotiv, ett särskilt barnäktenskapsbrott och ett straffsanktionerat utreseförbud för barn som riskerar att utsättas för barnäktenskap eller könsstympning. Slutbetänkandet bereds i , och regeringens ambition är att besluta om en proposition . Regeringen har tagit ytterligare ett fyrtiotal initiativ som är relevanta i arbetet för att förebygga och förhindra att barn förs utomlands och blir utsatta för hedersbrott såsom bland annat barnäktenskap och könsstympning. har fått utökade resurser för arbetet med familjekonfliktfrågor med ett särskilt fokus på barn- och tvångsäktenskap. Satsningen tar sikte på minderåriga och myndiga personer som förts ut ur landet eller kvarhålls utomlands för att utsättas för tvångsäktenskap, könsstympning, så kallade uppfostringsresor eller andra former av hot, tvång eller våld från familjen. Syftet med satsningen är att stärka stödet till personer som mot sin vilja eller genom vilseledning har nödställts i utlandet. Regeringens satsning har inneburit en ökad kapacitet för utrikesförvaltningen att hantera den här typen av ärenden och bidragit till kompetensutveckling av värde även för inhemska aktörer som arbetar förebyggande, särskilt kommunerna. I syfte att upprätthålla arbetet långsiktigt har satsningen på regeringens förslag permanentats och införlivats i utrikesförvaltningens ordinarie verksamhet från . har inrättat ett nationellt kompetensnätverk mot hedersrelaterade brott. och genomförs utbildningsinsatser för alla förundersökningsledare inom myndigheten. arbetar även med att ta fram ett nytt, uppdaterat metodstöd för arbetet mot hedersrelaterade brott. Även arbetar med att uppdatera myndighetens handbok om hedersrelaterat våld och ta fram ett nytt, uppdaterat metodstöd. Slutligen kan nämnas att regeringen har gett i uppdrag åt en särskild utredare att bland annat analysera och ta ställning till om det bör införas en särskild straffbestämmelse med en egen brottsbeteckning som uttryckligen tar sikte på hedersrelaterat våld och förtryck. Uppdraget ska redovisas . Arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck är således en högt prioriterad fråga för regeringen. Vi kan aldrig acceptera att barn utsätts för brott i hederns namn. 16 (SD): Jag tycker att det är anmärkningsvärt att statsrådet påstår sig tycka att det är av yttersta vikt att stärker skyddet mot hedersrelaterat våld och förtryck som det inte görs tillräckligt för att faktiskt förhindra det. lämnade jag in en interpellation om barn som förs utomlands för äktenskap. I interpellationsdebatten svarade statsrådet att detta är en av regeringens högprioriterade frågor. Enligt statsrådet skulle det ha kommit ett skarpt förslag om en ny lag . Men tyvärr har det uteblivit. Det har inte presenterats något sådant förslag , och det här var alltså . Det är självklart jättebra att statsrådet nu påstår att regeringen äntligen har tillsatt en utredning som avser starkare skydd mot barnäktenskap, tvångsäktenskap och brott med hedersmotiv. Men varför har det tagit så ? Om det nu är så som statsrådet påstår – att regeringen högprioriterar detta och anser att det är viktigt att arbeta mot hedersrelaterat våld och förtryck – borde då inte regeringen arbeta snabbare? Vi borde ha kommit mycket längre i den här frågan. Vi står och klampar år i samma spår. Det är ett stort svek mot de barn som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck. I min interpellation tar jag upp att publicerade en artikel om att de 146 barn som saknades i skolan kunde ha förts utomlands. I flera av fallen finns konkreta misstankar om hedersbrott såsom tvångsäktenskap och könsstympning. Tyvärr för de flesta kommuner inte någon konkret statistik över detta, vilket gör att det inte finns något direkt svar på hur många barn det rör sig om. Och mörkertalet är förstås stort. Regeringen har en förmåga att inte ta sitt ansvar, utan man skjuter hellre över det på kommunerna. Jag skulle vilja fråga statsrådet om han tänker göra något för att hjälpa de 146 barn som har förts utomlands och i så fall på vilket sätt. 17 (SD): Sommarlovet är en härlig tid för de allra flesta barn. börjar det pirra lite grann i magen, och barnen ser fram emot det stundande lovet efter ett intensivt skolår. Min äldsta dotter har sitt allra första riktiga sommarlov, och jag hoppas att det kommer att kantas av sol, bad, lek och massvis med härliga stunder ute i naturen, så som jag själv minns mina sommarlov. Så här ser det dock inte ut för alla barn. Medan en del får det där härliga pirret i magen har andra i stället magknip och oroar sig. Enligt den granskning som har gjort saknades minst 146 barn i den svenska skolan . Det är minst 146 barn, på bara , som är borta när höstterminen startar, och skolan vet inte var de är. Vanligtvis när ett barn försvinner kopplas polis in, och en sökinsats påbörjas för att ta reda på vad som har hänt. Men när det gäller barn som har förts utomlands i hedersbrottssyfte tillåter man dem att försvinna utan att ens räkna dem som officiellt saknade. I några av de här fallen finns det konkreta bevis på att barnen har förts utomlands för att giftas bort eller könsstympas, och i övriga fall kan vi gissa att det rör sig om någon form av hedersbrott. I varje fall är det också ett brott mot barnets rätt att gå i skolan och mot den svenska skolplikten. Den här siffran, 146 barn, är gravt underskattad, då inte ens hälften av landets kommuner svarat på DN:s enkät. Våra största kommuner, , och , är kommuner där vi vet att hedersförtryck förekommer. De har inte lämnat några uppgifter. Det saknas alltså en heltäckande bild av hur stort problemet är i . Något nationellt register finns inte, och många kommuner saknar handlingsplan och rutiner för vad de ska göra när det upptäcks att barn förts utomlands. Enligt Ekots undersökning förde av kommunerna statistik över bortförda barn. Det innebär att inte har en aning om hur många barn som förts bort eller om de över huvud taget kommer tillbaka igen. De kan inte heller fånga upp dem som kommer tillbaka och som antagligen har varit med om otroliga hemskheter. Barn som gifts bort till en äldre man för att sedan utsättas för systematiska våldtäkter eller flickor som får kroppsdelar bortskurna blir berövade sin barndom och får skador för livet, både fysiska och psykiska. Jag tror att ministern håller med om att det är ett av de grövsta brott en människa kan utsättas för. Ändå förekommer det i . När min dotter kommer tillbaka till skolan efter sitt första sommarlov, förhoppningsvis utvilad, kanske lite solbränd och med ett och annat skrapsår på knäna, kommer då alla hennes klasskamrater att vara där? Eller hur många stolar kommer att gapa tomma i den svenska skolan efter nästa sommarlov? 18 Justitie- och migrationsminister (S): Jag tror att vi alla är besjälade av att så fort som möjligt försöka få stopp på den här typen av brott. Jag vill bara påpeka att det inte är så att det inte har hänt någonting under de senaste 15 eller 20 åren riktat mot just denna typ av brottslighet, för det har det. Det kanske viktigaste är dock den ideologiska förskjutning som ändå har skett i . dras inte längre med de gamla konservativa värderingarna om att kvinnor är underordnade män och att barnen på något sätt är familjernas ägodelar. är det precis tvärtom: Barnen är egna individer med egna rättigheter, och samhället har ett grundläggande ansvar för att se till att dessa rättigheter upprätthålls. Så var det inte i det gamla . Det här synsättet, som också har lett fram till att är ett av världens mest jämställda länder, beror på att Socialdemokraterna och andra partier under en lång rad år har sett till att vi har brutit med det gamla, konservativa synsättet på familjen och individen. När vi då ser att denna typ av gammaldags, ibland medeltida, sedvänjor och synsätt på familjen kommer tillbaka i vårt samhälle och gör sig påminda i en del av våra invandrargrupper gäller det att vi från vår sida markerar stenhårt mot det. Vi ska se till att inte ha den typen av synsätt kvar och att beivra de brott som begås. Där är vi, och där kommer vi att vara, fullständigt kompromisslösa. har det skett saker också ting också . Exempelvis har vi nya lagar mot tvångsäktenskap och könsstympning på plats . erkänns inte heller några barnäktenskap. Det undantag som fanns är borttaget. arbetar vi med förslag till ytterligare lagstiftning mot hedersrelaterade brott. Det är också, vill jag säga, en viktig del i det januariavtal som regeringen har tecknat med och Liberalerna. Jag presenterade ett lagförslag om att ta bort preskriptionstiden när det gäller könsstympning – bara som ett exempel. Om du begår ett sådant avskyvärt – där har ni helt rätt – brott ska du vara medveten om att lagen kan nå dig hur som än förflyter. Därför kommer vi att ta bort preskriptionstiden för just könsstympning. Det innebär också en retroaktivitet i den meningen att detta också gäller de brott som har begåtts innan den nya lagen träder i kraft. Det lagförslaget går vi vidare med. Vi kommer också att presentera nya lagförslag. Det är precis de som vi har talat om och haft interpellationsdebatter om . De baserar sig på den utredning som före detta justitierådet och nuvarande justitiekanslern kom med där hon föreslog ytterligare förstärkningar av lagstiftningen. Det handlar bland annat en ännu starkare lagstiftning mot barnäktenskap, riktad inte minst mot de anhöriga som är inblandade i att arrangera denna typ av äktenskap. Vi kommer att kunna lagföra dem i mycket större utsträckning . Det handlar om straffskärpningar vid andra brott, till exempel misshandel och kidnappning, som begås med hedersmotiv. Det handlar också om åtgärder för att förhindra att barn förs utomlands för att giftas bort eller könsstympas. Vi är som sagt i slutskedet av den beredningen. Vi kommer att kunna gå till Lagrådet med våra förslag och därefter komma med en proposition till . 19 (SD): Ja, , barn ska vara egna individer. Men tyvärr är det inte så för alla. Jag vet att det inte är tillåtet med barnäktenskap i , men förs barn ut ur landet och gifts bort. Även om äktenskapen inte erkänns i kan de vara juridiskt bindande i det land där de har ingåtts eller enligt de religiösa eller traditionella regler som en grupp följer. Jag vet också att det inte är tillåtet med könsstympning i , men förs barn ut ur landet för att könsstympas. Det finns också barn som könsstympas här i – till exempel i en tvättstuga, som vi har hört talas om. Statsrådet säger att regeringen ska införa det ena efter det andra, men ser man klart och tydligt hur så kallade feministiska regering totalt misslyckas med att hjälpa barn och ungdomar att slippa utsättas för hedersrelaterat våld och förtryck. Statsrådet står här och säger att han prioriterar dessa frågor, men det sa ju statsrådet till mig även . Det är stor skillnad mellan att stå i talarstolen och påstå sig prioritera vissa frågor och att faktiskt göra något åt saken. Jag köper inte statsrådets fina förklaringar förrän jag ser att det faktiskt händer något i samhället. I stället ser vi fall efter fall där barn utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck, och tyvärr är det få av de polisanmälda fallen av äktenskapstvång som faktiskt leder till åtal. Majoriteten av vill att det ska gå att utfärda reseförbud när ett barn riskerar att bli bortgift utomlands. Men detta valde vår så kallade feministiska regering att inte rösta för. Vi måste ha nolltolerans mot barnäktenskap. Barn måste få vara barn och inte någons ägodel, sexslav eller dylikt. Statsrådet vill ju aldrig ha retroaktiva lagar, så om det nu kommer en lag kommer den ju inte att hjälpa de barn som redan har förts utomlands. Det gick väldigt snabbt att hjälpa de 9 000 afghanska männen, men när det gäller barn och kvinnor verkar prioriteringarna inte vara lika höga. Finns det något som regeringen kan göra för de barn som faktiskt redan har förts utomlands? 20 (SD): Jag tackar statsrådet för svaret. Att stifta lagar som omöjliggör övergrepp som barnäktenskap och könsstympning har varit otroligt svårt för regeringen, och det oroar mig, herr ålderspresident, att regeringen verkar slå sig för bröstet över de förändringar man har gjort och är på väg att göra. har inga av regeringens förslag visat sig vara tillräckliga, så förhoppningen att de kommer att vara det är tyvärr inte så stor. Så sent som skrevs en lag om här i riksdag där beskrivningar som accepterade barnäktenskap fanns kvar, både i regeringens förslag och i det förslag som sedan klubbades igenom – men som naturligtvis motsatte sig. Och på tal om barnäktenskap: Efter ett antal förändringar och propositioner är det numera äntligen förbjudet att vara gift med ett barn i . Det är såklart bra. Men om du ändå är det händer ingenting. Det finns inget straff för brottet att beröva ett barn hela dess barndom. Jag välkomnar därför att den utredning som här talar om i sitt slutbetänkande återigen föreslår att barnäktenskap ska bli kriminaliserat. Jag hoppas att regeringen lyssnar den här gången, inte minst med tanke på att numera är lag. har regeringen sagt nej till att göra barnäktenskap kriminellt, något som förbryllar mig. Vill man eller vill man inte utrota barnäktenskap och hedersförtryck i ? Jag tycker också att det är anmärkningsvärt att ministern försöker reducera den här debatten till att handla om ideologi. Konservativa värderingar, som ministern så gärna talar negativt om, innebär inte att kvinnor ska vara underordnade män. Låt mig bara ha det sagt. Låt oss också tala lite om det utreseförbud som regeringen har aviserat ska komma . Ett sådant förbud förutsätter att man hittar dessa barn innan bortförandet sker, och med tanke på att kommunerna inte ens har en aning om hur många barn som faktiskt är bortförda efter att det har skett känns det ju som att tillämpningen av detta kan bli lite svår.