prot · H709114 · 2020-04-29 00:00:00 — Bland annat handlar det dels om hur vi gör det lättare för brottsoffer att bättre förstå rättsprocessen, dels om hur exempelvis anhöriga till våldsdödade kan få stöd om och när den dömda gärningsmannen friges eller beviljas permission. Detta är någonting som både och har föreslagit. vill gå ännu längre och införa en bestämmelse i skadeståndslagen som förstärker anhörigas rätt till ersättning. Kopplat till det ligger också polisens återkoppling för den som utsätts för brott. Här måste rättsväsendet bli bättre. Alla som utsätts för brott ska känna sig sedda av rättsväsendet och bli informerade om vilket stöd som finns att få och hur en process går till. Med det vill jag yrka bifall till reservation 18 om just polisens återkoppling. 12 (V): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 16, men givetvis står vi i bakom alla våra reservationer. Våld och övergrepp måste alltid bekämpas oavsett vem som är förövare, oavsett vem som är offer och oavsett bakomliggande motiv. Det är en mänsklig rättighet att slippa utsättas för våld och övergrepp och att få skydd och stöd om så ändå sker. Det handlar om vår trygghet och säkerhet – om trygghet för oss att kunna leva våra liv i frihet, om trygghet i hemmet och trygghet utomhus och om tryggheten i att veta att samhället alltid står upp mot all brottslighet och alltid finns där med hjälp och stöd när vi behöver det som allra mest. är det inte alltid så. Det finns ingen myndighet som har ett övergripande ansvar i alla de delar som gäller brottsoffer. Alldeles för ofta faller personer mellan stolarna och får inte den hjälp och det stöd som de har rätt till. har brottsoffers rättigheter stärkts i . Men det finns fortfarande brister. anser att de brister som finns behöver uppmärksammas mer och åtgärdas för att vi ska kunna tillgodose de behov av skydd och stöd som brottsoffer kan ha. Förutom vissa lagändringar anser vi att utbildningsinsatser är en nyckel för att i praktiken uppnå ett starkt och välfungerande skydd för brottsoffer i . Den tid som det tar för brottsoffer och deras anhöriga att komma i kontakt med olika stödinsatser varierar och skiftar kraftigt över landet. Det är allvarligt att antalet brottsoffer som får stöd från brottsofferjouren har minskat kraftigt efter polisens omorganisation. Ofta fungerar polisens förmedling bra, men för att alla brottsutsatta ska ha lika goda möjligheter till stöd oavsett var i landet de bor behöver detta arbete förbättras. EU:s brottsofferdirektiv trädde i kraft och syftar till att garantera att alla brottsoffer får lämplig information, stöd och skydd samt att de kan medverka vid den straffrättsliga processen. Vi i var i stora delar positiva till de förändringar som skedde när detta infördes, men vi anser att förändringarna inte motsvarar vad som krävs för att brottsoffer verkligen ska få det stöd och den hjälp de behöver. Det duger inte att bara leva upp till direktivets miniminivå. Flera av artiklarna i direktivet är formulerade utifrån ett rättighetsperspektiv. Vi anser att det behöver finnas en motsvarande formulering i svensk lag. Vi vill säkra att såväl brottsoffer som berörda inom rättsväsendet ska känna till dessa rättigheter och att brottsoffer ska kunna hävda sin rätt. står det till exempel ingenstans i lagstiftningen att polis, åklagare och domstol måste anpassa verksamheten och ta hänsyn till personer med funktionsnedsättningar. anser att inte bör nöja sig med att leva upp till de miniminivåer som finns utan att vi behöver ha en mycket högre ambition och göra mer för att säkerställa alla brottsoffers rättigheter. Några av våra förslag är följande. För det första behöver barns rättigheter som brottsoffer säkerställas. Vi anser att behöver få i uppdrag att ta fram särskilda rutiner för att kunna tillgodose behov hos och rättigheter för våldsutsatta barn och barn som upplever våld. För det andra anser vi att EU-direktivets portalbestämmelse, artikel 3 om rätten att förstå och bli förstådd, behöver finnas uttryckligt fastställd i svensk rätt. För det tredje behöver det säkerställas att tjänstepersoner som kommer i kontakt med brottsoffer har rätt utbildning och rätt förutsättningar för att kunna ge stöd och information till brottsoffer. Vi anser därför att det behöver tas ett helhetsgrepp när det gäller hur brottsofferdirektivet ska implementeras. brottsoffer förtjänar mer än en miniminivå. 13 (KD): Coronapandemin är den största krisen i modern tid. Många människor har drabbats mycket hårt. Många har dött, och andra har svävat eller svävar mellan liv och död och i ovisshet. Personal i vård och omsorg går på knäna. Mycket av livet har stannat upp. Företagares livsverk riskerar att gå förlorade. Många riskerar också att förlora jobbet. Många svenskar iakttar försiktighet, följer myndigheternas rekommendationer och stannar hemma. Men inte alla – brottsligheten har inte tagit paus. Polisen har varnat för att bedrägerierna riskerar att öka i krisen och att bedragare cyniskt utnyttjar coronakrisen för att lura och bedra våra äldre. Det är inget annat än vedervärdigt. Jag läste att en kvinna blev uppringd av en person som utgav sig för att ringa från . Bedragaren sa att kvinnan misstänktes ha blivit smittad av viruset, och genom att logga in med sitt bank-id skulle kvinnan få ett gratis test. Hon fick inte ett gratis test. Hon blev lurad på . Bedragare har knackat på och erbjudit sig att hjälpa till och handla åt äldre för att komma åt deras kort och koder. Sms har skickats runt där man har påstått att man gör en insamling för coronaforskning på . Allt det här är exempel på en avskyvärd brottslighet som hela rättsväsendet måste se särskilt allvarligt på. Just det handlar ett av justitieutskottets tillkännagivanden om, fru talman, och det är angeläget. Att den här brottsligheten ökar är tyvärr inte förvånande. Antalet bedrägerier har mer än fördubblats . sker mer än 100 000 fler bedrägerier än , och upp. Det är i princip riskfritt att begå ett bedrägeri i . Det vill ändra på. Det finns ytterligare två tillkännagivanden i betänkandet. En nationell plan för barnahusens verksamhet ska tas fram för att förbättra likvärdigheten och tillgången till insatser för alla barn oavsett var i landet de bor. Barn som har utsatts för övergrepp ska inte slussas runt mellan flera olika myndigheter och inte behöva upprepa sin historia för flera olika personer. Barnahus är ett bra exempel på en trygg och barnvänlig miljö där barn som misstänks vara utsatta för övergrepp är i centrum för hela utredningsprocessen. Det är ytterst viktigt att alla barn som behöver får tillgång till denna verksamhet och att insatserna håller lika god kvalitet och är likvärdiga över hela landet. Vi kristdemokrater tycker också att sekretesslagstiftningen behöver ses över då den tolkas olika i olika delar av landet. Vi tycker dock att det är väldigt positivt att ett enigt justitieutskott anser att regeringen ska ta fram en nationell plan för barnahusens verksamhet i syfte att förbättra likvärdigheten och tillgången till insatser för alla barn. Jag vill också yrka bifall till reservation 26 som just handlar om att se över sekretesslagstiftningen. Lagstiftningen får inte vara ett hinder i arbetet med barn som misstänks ha blivit utsatta för övergrepp. Vidare vill jag också kommentera det tredje tillkännagivandet, som handlar om en kartläggning av sexualbrotten. Personer som uppger att de har utsatts för sexualbrott har ökat kraftigt , och därför finns det stor anledning att göra en bred kartläggning av just sexualbrott. Den ska omfatta brottslighetens karaktär, var och i vilka sammanhang brotten begås, vilka som begår brotten och vilka som är brottsoffer. Den typ av bred kartläggning som utskottet vill se bör kunna ligga till grund för såväl förändrad lagstiftning som utformning av informationsinsatser och andra åtgärder i syfte att förebygga brott. Det finns i betänkandet en lång rad reservationer som KD givetvis står bakom. Men för att spara tid vid voteringen yrkar jag bifall endast till tillkännagivandena och reservation 26. 14 (L): Hela idén med rättsväsendet är att vi inte ska ha några brottsoffer. Tanken är att vi på olika sätt ska försöka öka tryggheten och minska brottsligheten. I många andra debatter ägnar vi oss åt att effektivisera och göra detta bättre. talar vi om vad vi ska göra när det ändå har hänt, när en människa ändå har drabbats av brott. Det är i regel en individ som har begått en brottslig handling. Staten har då misslyckats med att förhindra detta och har kanske inte sett till att den personen har fått adekvat hjälp, ifall personen är straffad tidigare och så vidare. Men handlar det alltså om brottsoffren. Jag tar avstamp i den situation vi har i , eftersom vi i coronasmittans tid ser hur våldet ökar, inte minst mot kvinnor som lever i parrelationer. Liberalerna är väldigt glada över att vi tillsammans med de andra partierna i januarisamarbetet kan skjuta till 100 miljoner extra. Det är viktigt. Vi ser också hur utsattheten för unga ökar i , inte minst på nätet. Vi hoppas att vi kommer att kunna presentera hur detta stöd ska fördelas till de viktiga civilsamhälleliga organisationerna. Bilden från såväl Roks och Unizon som är tydlig: Det behövs, och brottsutsattheten ökar. Pengarna är på väg. Det är viktigt för att minska lidandet hos brottsoffer när något ändå har hänt. Mycket av det som behandlas i betänkandet handlar om att arbetet ska vara effektivare, att bemötandet ska vara bättre, att informationen ska vara bättre och att man ska få vettig kompensation om man ändå har utsatts för brott. Det känns som att inriktningen från samtliga partier är ganska enhällig. Vi är inte särskilt oense om att brottsoffer ska få ett gott stöd. Liberalerna har dock ett antal reservationer. Vi vill gärna lyfta upp det som någon tidigare talare har varit inne på: situationen för våra äldre. I coronasmittans tid utsätts människor än mer för bedrägeriförsök. Det handlar om människor som annars kanske är osäkra och dessutom mycket rädda. De cyniska personer som ägnar sig åt detta behöver bemötas med ökad tydlighet från rättsstaten för att vi ska skydda inte minst äldre brottsoffer. När det gäller utsatta barn, som jag har varit inne på, finns det väldigt mycket att göra. Liberalerna är glada över att ha varit med och drivit fram satsningen på att polisen ska bli bättre på att utbilda sig och möta sexualbrott mot barn, både i verkligheten och på nätet där det ökar på ett katastrofalt sätt. Människor begår via digitala medier övergrepp på barn, som är väldigt utsatta och ofta mycket sårbara. Det arbete som är på gång vad gäller både människohandel och våld mot kvinnor är viktigt. Vi är glada över att ha varit med och vässat den utredning som arbetar för att skärpa verktygen för att hjälpa människor som utsätts för hedersrelaterat våld och förtryck. Där finns också frågan om kontaktförbud med. Elektronisk övervakning behöver kunna användas oftare. Man behöver kunna utöka området för kontaktförbudet för den som ägnar sig åt att trakassera kvinnor, som är de som oftast utsätts. Repressalierna om man bryter mot detta måste också bli tydligare. Det handlar om personer som har mycket svårt att förstå enkla budskap. Vi ser fram emot att det kommer att komma skärpningar. Vi står bakom tillkännagivandena. Liberalerna yrkar för tids vinnande bifall endast till reservation 3 om sekretess. Det är en bred reservation. Man måste titta på det här. För oss liberaler är det viktigt att det ska finnas möjlighet för sjukvården eller att delge polisen information. Det ska inte vara obligatoriskt – det kan vara olämpligt av olika skäl – för då vågar utsatta människor kanske inte komma till eller sjukvården. Utredningen tittade på hur vi ska minska återfallen hos människor som ägnar sig åt att misshandla andra. Fokus låg faktiskt särskilt på män som ägnar sig åt att gång på gång misshandla kvinnor. Där finns ett förslag om att ändra sekretessreglerna för att kunna öka effektiviteten, skydda fler och se till att män upphör med ett våldsamt och kriminellt beteende. Jag yrkar bifall till reservation 3. 15 (MP): Vi debatterar justitieutskottets betänkande 29 om våldsbrott och brottsoffer. Att utsätta någon för våld är en av de värsta frihetsinskränkningar som kan göras mot en annan människa. Vi politiker och ledamöter i justitieutskottet har en skyldighet att göra vad vi kan för att det våld som riktas mot människor i landet ska minimeras och för att de som ändå utsätts för våld eller hot om våld ska få samhällets fulla stöd. skedde två ofattbart brutala mord dagarna efter varandra. De fick med all rätt stor uppmärksamhet. De som mördades var en kvinna i som bar sin baby i famnen och en kvinna strax utanför . Den politiska konsekvensen utmynnade i regeringens 34-punktsprogram. Det innefattar såväl ett förebyggande arbete med skola, socialtjänst med mera som ett starkare rättsväsen med fler verktyg för polisen, fler påföljder och inte minst åtgärder för att stärka vittnen och bryta tystnadskulturen. Flera av åtgärderna har det tagits initiativ till i . Andra har det tillsatts utredningar för, vilket behövs för att de ska bli verklighet. Att fler vapenbrott klassas som grova är en sak som återstår, även om det har gjorts väldigt mycket med vapenlagstiftningen. Den är viktig. Illegala vapen är ett av samhällets stora problem. Ett annat djupt allvarligt och stort samhällsproblem är mäns våld mot kvinnor. Det handlar om våld i form av slag men också om sexuellt våld och psykiskt våld. har ålagts att prioritera frågan om mäns våld mot kvinnor. Kvinnor som utsätts ska också få stöd, och de män som våldför ska dömas. Vi kan inte nöja oss med att varje kvinna, ung som gammal, ska behöva vara rädd för att gå ut eller för att vara hemma med sin partner. Brott som begås mot äldre har lyfts fram av flera debattörer här. Även det är en brottslighet som det är av allra största vikt att bekämpa. Det är djupt upprörande att läsa om de bedrägerier som begås, inte minst med pandemin. Jag är glad att många också lyfter fram och har ett engagemang för barnahusen. Det är en fråga som inte minst statsrådet har drivit, i sin roll som statsråd men även i sin tidigare roll som socialborgarråd i . fick 2018 i uppdrag att belysa orsakerna till ökningen av anmälda och självrapporterade sexualbrott . har även fått i uppdrag att följa upp och analysera lagtillämpningen av våldtäktsbrottet efter de lagändringar som infördes . Detta är ett uppdrag som ska redovisas , . Vi menar därför att det saknas skäl att rikta ett tillkännagivande om detta. kommer vi att gå vidare till en annan debatt som rör brottsskadeersättning, en annan viktig fråga som också har bäring på våldsoffer. Jag vill yrka bifall till reservation nr 30. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 15.) § 8 Inget grundavdrag vid bestämmande av brottsskadeersättning betänkande 2019/20:JuU41 Inget grundavdrag vid bestämmande av brottsskadeersättning (prop. 2019/20:87) 16 (M): Inget grundavdrag vid bestämmande av brottsskadeersättning Vi ska nu debattera betänkandet Inget grundavdrag vid bestämmande av brottsskadeersättning. Förslaget innebär att det så kallade grundavdraget avskaffas vid bestämmande av brottsskadeersättning, det vill säga den statliga ersättning som regleras i brottsskadelagen och som brottsoffer kan ansöka om när de vill ha ersättning för skada till följd av brott. gör i de flesta fall ett grundavdrag på från brottsskadeersättningen som betalas ut till brottsoffer. Grundavdraget kan likställas med försäkringsbolagens självrisk. Syftet med ändringen för att slopa grundavdraget är att systemet för brottsskadeersättning ska bli mer lätthanterligt och lättbegripligt för brottsoffer. delar bedömningen att systemet behöver förändras, men mycket mer måste göras för att stärka brottsoffrets ställning. Den som har blivit utsatt för brott måste kunna räkna med ett starkt stöd från samhället. Bakom varje polisanmälan finns någon som har utsatts för våld, hot eller kränkning. Någon kan ha drabbats av såväl fysiska som psykiska skador som tar att bearbeta och återhämta sig från. Andra lider av praktiska eller ekonomiska problem. Det är givetvis av stor vikt att förebygga brottslighet. Men i de fall brott inte kan förebyggas måste samhällets resurser rikta in sig på att minska brottets skadeverkningar och att hjälpa de brottsdrabbade. Ekonomisk ersättning är en viktig del i detta arbete. Om vi ska stärka brottsofferperspektivet är det därför viktigt att systemen för kränkningsersättning och brottsskadeersättning fungerar väl. Förslaget vi nu debatterar syftar till att förenkla hanteringen av brottsskadeersättningen. Det är ett steg i rätt riktning, men det är inte tillräckligt. Enligt dagens system ska den som begått ett brott kompensera brottsoffret för den skada han eller hon har orsakat. I andra hand kan brottsoffret få ersättning från sitt försäkringsbolag. I sista hand kan brottsoffret ha rätt till statlig ersättning, så kallad brottsskadeersättning från . Dagens system innebär att brottsoffret ibland själv behöver kontakta den skadeståndsskyldige för att få sin ersättning. Det kan förstås vara förenat med väldigt stort obehag. vill därför utreda en ordning där ett av domstolen fastställt ersättningsbelopp utbetalas direkt av , utan att brottsoffret själv måste agera gentemot en gärningsman. Det skulle underlätta utbetalningen av den ersättning som ett brottsoffer får rätt till och därmed minska brottsoffrets lidande. Det vore ett viktigt steg för att stärka brottsofferperspektivet. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 17 (SD): Vi debatterar justitieutskottets betänkande om brottsskadeersättning. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 2. Den som har utsatts för ett brott och därigenom utsatts för skada kan kräva skadestånd av gärningsmannen. I de fall en gärningsman inte har medel att själv betala skadeståndet kan betala ut en brottsskadeersättning. Reglerna för utbetalning av sådan ersättning anges i brottskadelagen. Det finns reglerat att ett grundavdrag på dras bort innan brottsskadeersättning betalas ut. Det är bra att regeringen nu genom denna proposition föreslår att grundavdraget helt tas bort och att brottsskadeersättningen betalas ut till brottsoffret i dess helhet. Vi ställer oss således bakom propositionens förslag till ändring i brottsskadelagen. Inget grundavdrag vid bestämmande av brottsskadeersättning Vid sidan av skadeståndets storlek återstår ytterligare ett problem som riskerar att kränka brottsoffret. När väl ett skadestånd är fastställt och domen har vunnit laga kraft har gärningsmannen sällan medel eller är sällan villig att betala skadeståndet. Brottsoffret måste då själv med kronofogdens hjälp kräva gärningsmannen på beloppet. Om detta inte fungerar är nästa steg att kontakta sitt försäkringsbolag för att se om försäkringarna där täcker skadeståndet. Om inte heller detta ger något resultat får brottsoffret själv ta kontakt med för att skriftligen ansöka om att få ut brottsskadeersättning. Denna ordning är mycket tidsödande och resulterar i att gärningsmannen kommer undan betalning samt att brottsoffret kränks på nytt. Detta går också precis tvärtemot vad det allmänna rättsmedvetandet anser vara ett bra system för utbetalning av skadestånd. För att undvika att till exempel utsatta kvinnor själva tvingas driva in skulder från kvinnovåldsgärningsmän anser vi därför att en statlig skadeståndsgaranti bör införas. Det skulle för det första innebära att staten går in och betalar brottsoffret det skadestånd som rätten har utdömt. På så sätt skulle brottsoffret direkt få sin rättmätiga ersättning och snabbare kunna gå vidare i livet. För det andra skulle staten ta över ansvaret och aktivt driva in skulden från gärningsmannen så att det i slutändan alltid garanteras att gärningsmän i praktiken aldrig undkommer sitt skadeståndsansvar. 18 (V): Ledamoten redogjorde väl för innehållet i regeringens proposition. stöder att grundavdraget avskaffas. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 3. Om en dömd gärningsperson inte kan betala skadestånd till ett brottsoffer kan brottsoffret i vissa fall få ersättning från staten, så kallad brottsskadeersättning. För att kunna få denna ersättning måste brottet vara polisanmält. anser att det är viktigt att utformningen av systemet med brottsskadeersättning inte gör det svårt för människor som utsatts för brott att få ersättning. upplever många brottsoffer att möjligheten att få brottsskadeersättning är omständlig. anser därför att det finns skäl att se över detta system, och vi tycker att regeringen bör utreda hur systemet för utbetalningen av brottsskadeersättning kan bli enklare och mindre byråkratiskt. En modell som vi tycker skulle kunna utredas är den som finns i . Modellen innebär att en ansökan om brottsskadeersättning direkt sänds till den norska motsvarigheten till . Myndigheten gör sedan en bedömning av huruvida ett brott har skett och gör, om så är fallet, en utbetalning direkt till brottsoffret. , det vill säga staten, driver sedan in skadeståndet från gärningspersonen. Denna modell skulle innebära att brottsoffer får sin ersättning snabbare än vad som sker med nuvarande system. 19 (KD): Inget grundavdrag vid bestämmande av brottsskadeersättning Många som utsätts för brott tvingas leva länge med konsekvenserna av detta. När blåmärkena har försvunnit eller när pengarna har kommit tillbaka på banken finns minnet kvar – minnet av att man inte kan vara trygg på vägen hem eller vara trygg i sitt eget hem. Skuldkänslor är inte ovanliga hos brottsoffer. Varför tog jag inte en taxi i stället? Varför visade jag upp den där dyra jackan? Varför tänkte jag inte efter? Det kan vara mycket svårt eller rent av omöjligt att skaka av sig dessa känslor. Tyvärr blir många brottsoffer också efteråt påminda om vad de varit utsatta för. Det är nämligen brottsoffrets eget ansvar att kräva in skadestånd från gärningsmannen i vissa fall. Många gärningsmän kan inte eller vägrar betala det skadestånd de är skyldiga. Offret måste då själv agera och exempelvis begära utmätning. Det kan hålla på och lägger sten på börda. vill att skadestånd ska betalas ut automatiskt och att staten sedan driver in beloppet av gärningsmannen. Vi står bakom förslaget i propositionen. Syftet med regeringens förslag om att avskaffa grundavdraget vid bestämmande av brottsskadeersättning är att systemet för brottsskadeersättning ska bli mer lätthanterligt och lättbegripligt för brottsoffret. Det är ett steg i rätt riktning, men det är inte tillräckligt. Fler åtgärder behöver komma på plats för att stärka brottsofferperspektivet i det svenska rättsväsendet. Större fokus bör riktas mot brottsoffret och större hänsyn tas till det lidande som brottsoffret har tvingats utstå. Den som har utsatts för brott ska alltid kunna räkna med ett starkt stöd. från har väl beskrivit det system som vi har och som alltså kan innebära att brottsoffret själv tvingas driva in pengarna. Det är helt orimligt att brottsoffret kan tvingas ägna både tid och kraft åt att få sin självklara rätt. I stället borde som sagt staten betala ut ersättningsbeloppet direkt och därefter driva in det. Staten är starkare än brottsoffret och ska ta det ansvaret, tycker vi kristdemokrater. Det skulle underlätta utbetalningen och minska brottsoffrets lidande något oerhört. Därför yrkar jag bifall till reservation 1. 20 (L): Det är bra att vi tar bort grundavdraget, så att hela skadeståndet betalas ut i det fall gärningspersonen, den skadeståndsskyldiga, inte betalar själv. Att det inte ska göras något grundavdrag är utmärkt. Men vi berör i grunden också en återkommande fråga som utskottet har hållit på med mycket länge, nämligen vem som ska betala till ett brottsoffer. Efter avslutad rättegång kan domstolen fastställa ett skadestånd. När dessa eller ska betalas ut är brottsoffret tvungen att ta kontakt med gärningsmannen och se till att denne får kontouppgifter. Detta har förbättrats något; de kan såklart förmedlas.