prot · H70972 · 2020-02-11 00:00:00 — Tack för svaret från ministern på min interpellation! Mina frågor var: Avser ministern att ändra väglagen eller vägförordningen så att skogsägare ska slippa betala dessa nya avgifter för virkesupplag utmed allmän väg? Avser ministern att agera på något annat sätt för att landets skogsägare och landsbygden inte ska drabbas av dessa nya avgifter? Ministern svarar att han avser att följa frågan. Jag tycker inte att det är något svar, utan det är den mest passiva ståndpunkt man kan inta i frågan. Det är intressant och lite av kuriosa i det svar vi får av ministern att han lyckas blanda ihop mig och , som har skrivit olika interpellationer. Båda kallas för . Jag hoppas att ministern har bättre koll på frågan än på våra namn. Det är bra, men det kommer inte att räcka. Och det är absolut inga svar på mina frågor. Jag ställde frågan till ministern för cirka en månad sedan, , i . Då lät ministern först överraskad över de nya avgifterna, och då lät det också på ministern som att han tyckte att frågan var viktig och att han skulle agera. , en månad senare, har ingenting hänt. Men ministern har tänkt följa frågan. och landets skogsägare har inte tidigare behövt betala denna avgift. Tillståndet kom till 2012, och man har tidigare inte behövt betala för att lägga upp virke utmed allmän väg. För mig är landsbygdspolitiken viktig på riktigt. Då kan man inte höja avgifter och skatter och försämra regelverket för landsbygden och sedan tro att det räcker att tala väl om landsbygden. Dessa nya virkesavgifter behövs inte, och de borde aldrig ha införts . De borde tas bort. Dessa tillstånd har varit avgiftsfria och borde självklart så förbli. Detta är en ny avgift och en straffskatt för landets skogsägare och för landsbygden. Det anmärkningsvärda är att ministern och regeringen inte ens verkar ha vetat om att den har införts. Och värst av allt: Regeringen har inte tänkt göra något. Ministern har alla möjligheter att justera regleringsbrevet till myndigheten, i detta fall . Han har också full möjlighet att justera lagar och förordningar. Men ministern svarar att han följer frågan. Är det ett kraftfullt agerande? Nej, knappast. Den här regeringen är beredd att offra landsbygden för att motverka lastbilar och vägtransporter. som nya avgifter införs för att få använda allmänna vägar planerar regeringen ett olönsamt höghastighetståg. Alla vet att förslag att bygga olönsamma höghastighetståg kommer att påverka utbyggnad och renovering av både vägar och järnvägar . Förlusterna kommer att få bäras av skattebetalarna. Men att straffbeskatta landsbygden och skogsägarna med nya tillståndsavgifter för att tillfälligt kunna lägga virke utmed allmän väg är en helt ny möjlighet för regeringen. Se till att satsa på våra vägar i stället! Se till att fungerar så att vi kan bygga vårt välstånd och våra exportinkomster kan fortsätta! Min fråga blir återigen: Avser ministern att ändra väglagen och vägförordningen, eller avser ministern att agera på något annat sätt för att ta bort dessa avgifter för landets skogsägare? 41 (M): Det hör ju till god ton att tacka statsrådet för svaret, så jag får väl börja med det. Men vad ska man säga om själva svaret? har ett interpellationssvar varit så kort och intetsägande som detta. Tio rader text är allt statsrådet kostat på min fråga; viktigare än så är den tydligen inte. Jag tror faktiskt inte att jag varit med om något så kort svar på en interpellation under mina som riksdagsledamot. Jag undrar verkligen om landets små skogsägare håller med om att frågan är så obetydlig. Alla talar varmt om de gröna näringarna, hur vi ska använda mer biobränslen och bygga mer i trä och hur mycket skogsnäringen betyder för svensk ekonomi och svensk export. Och har vi inte ens berört miljönyttan som skogen gör. pågår ett närmast obegripligt angrepp på den svenska skogsnäringen från regeringen och dess myndigheter. Jag brukar kalla det de små stegens tyranni. Vi ser hur myndigheter på olika sätt motverkar all avverkning i stora områden av miljöskäl utan att markägarna kompenseras. Inte sällan handlar det om skogar som vårdats och brukats i generationer. Men när skogen blir mogen för avverkning stoppas denna indirekt av myndigheterna – utan kompensation. Vi ser ständigt stigande drivmedelspriser som gör avverkning och transporter dyrare. Vi lever dessutom under hotet om lastbilsskatter som skulle driva upp kostnaderna ytterligare. Och har jag inte ens nämnt alla andra beslut som är landsbygdsfientliga för alla de människor som lever och verkar på landsbygden. Utan dessa landsbygdsbor finns det ingen som kan arbeta i de gröna näringarna. Som om detta inte skulle räcka kommer nyheten om att infört en avgift på för varje tillstånd att lägga upp virke på sin egen mark i anslutning till allmän väg i avvaktan på transport till sågverket eller massafabriken. fanns tydligen en möjlighet att undantas från denna avgift, men det undantaget har man nu avskaffat. När jag har berättat om denna nya avgift för bekanta som äger små skogsskiften har de först trott att jag hittat på. När de sedan insett att det är sant har förvåningen ersatts med ilska. Jag måste tyvärr säga till ministern att det nog inte helt kan uteslutas att en och annan skogsägare runt om i landet kan tänkas komma att avstå från att både söka tillstånd och betala avgiften för upplaget. En avgift på betyder knappast så mycket för en stor skogsägare som exempelvis statliga , men för en liten skogsägare kan det äta upp en stor del av vinsten. Den genomsnittlige skogsägaren i äger inga jättearealer, och vid gallring eller röjning efter en storm är det ofta inga stora mängder virke som tas ut. Efter kostnaderna för arbetet blir det ofta inte så mycket pengar kvar. Med den nya avgiften finns faktiskt risken att mindre gallringar eller röjning efter stormskador helt enkelt inte genomförs eftersom kostnaderna kan överstiga intäkten. Det enda svaret från infrastrukturministern är att avgift grundas på gällande författningar. Det får vi ju verkligen hoppas. Det motsatta hade varit anmärkningsvärt. I övrigt säger ministern att han själv avser att, som det heter, följa frågan. Det enda man med säkerhet vet när en minister avser att följa en fråga är att det tyvärr sällan leder till någon förändring över huvud taget. Ministern kunde lika gärna ha sagt att han inte bryr sig och att får göra som de vill. Det kan tyckas futtigt att kräva en interpellationsdebatt om en avgift på . Men det är faktiskt ett illustrativt exempel när man diskuterar den stora jakten på småföretagare och hushåll på vår svenska landsbygd. Faktum är att dagens regering är extremt uppfinningsrik när det gäller att införa nya skatter och avgifter, byråkrati, regler, kontroller och kostnader, och detta synsätt verkar tyvärr genomsyra även regeringens myndigheter. Varje enskild sak, varje ny regel, blankett eller kontroll, varje ny liten kostnad eller skatt eller tillsynsavgift kanske inte stjälper en småföretagares eller privatpersons ekonomi. Men när man lägger ihop alltihop blir situationen efter hand helt ohållbar. Min raka fråga till ministern är alltså: Tycker han att den nya avgiften är rimlig, eller tänker han verka för att den avskaffas? Detta vill jag gärna ha ett tydligt svar på. 42 (M): Tack, och , för era två utmärkta interpellationer! Den fråga som väcks när man hör statsrådets ”uttömmande” svar är naturligtvis: Vem styr ? Jag tycker att den frågan är väldigt relevant. Två raka frågor har ställts i två interpellationer. Mina kollegor frågar statsrådet: statsrådet att denna avgift är rimlig, eller tänker statsrådet och regeringen ta bort den? Svaret är: har infört avgiften, och jag följer utvecklingen. Det är, precis som säger, ett icke-svar som saknar motstycke. Mitt hemlän är ett skogslän med, precis som tog upp, väldigt många små skogsägare. Det är inte helt ovanligt att det är ett äldre par som har sparat ihop och äger skog och som plockar ut lite skog då och då. Jag har hört att en genomsnittsavverkning är värd 30 000–. Då drämmer regeringens myndighet till med en avgift på nästan , det vill säga av varuvärdet. Då måste man förhålla sig till det. har en regering och ett statsråd som är ansvarig för sin myndighet. Det minsta man då kan begära, fru talman, är att statsrådet har en uppfattning: Tycker man att avgiften är bra, eller tycker man att avgiften är dålig? Tycker man att den är bra behöver ju inte regeringen agera. Men tycker man att avgiften är dålig, ytterligare en straffbeskattning av småföretagare och ytterligare ett regelkrångel är det lämpligt att man beordrar myndigheten att ta bort den. Regeringen äger hela makten att skriva regleringsbrev till sina myndigheter – hela makten. är det precis som att ministern är viljelös. Man har ingen uppfattning i en sådan här viktig fråga. I fråga efter fråga skruvar man åt trycket på småföretagare. Man inför regel efter regel, man höjer skatter och man gör det svårare och svårare att vara företagare. I den bemärkelsen är den här avgiften logisk. har någon kommit på: Vi klämmer åt från , , som avverkar lite skog. Hon får betala en extra avgift på nästan . Det är inte rimligt. Lägg därtill lastbilsskatten som man har infört. Skillnaden mellan och regeringens budget är och lastbil för en skogsåkare i . Vi som vill värna skogen och näringslivets konkurrenskraft måste stå upp för att vi inte ska införa högre kostnader och krångligare regler, för det försämrar svensk konkurrenskraft. För varje liten sak vi gör kan våra vänner i le. De värnar nämligen sin skogsindustri. De värnar konkurrenskraften. Jag skulle vilja att statsrådet svarade på den enkla frågan: Tycker statsrådet att det är rimligt med denna avgift? Om han tycker att det är rimligt vet vi det. Men om han tycker att det är orimligt, vad tänker regeringen göra för att säkerställa att avgiften tas bort? 43 (SD): Då jag i mitt yrkesliv arbetat med just virkestransport från skog till väg vill jag ge min bild av dessa nu så omtalade tillstånd som regeringen vill att vi ska söka för att lägga virke vid vägen. Jag tror inte att vi är jättemånga bland de 349 invalda i som faktiskt har suttit i en skogsmaskin. Själv körde jag maskin . Under förra årtusendet, när jag började köra maskin, och även under det första decenniet detta årtusende, klarade vi skogsmaskinsförare att själva bedöma lämpligheten i ett avlägg vid en väg. När alliansregeringen började kräva tillstånd 2012 var budskapet till oss som arbetade med det fysiskt ute i terrängen och som aldrig riktigt förstod varför det infördes att vi kunde fortsätta som . Tillståndet påverkade alltså inte mig över huvud taget när jag satt i maskinen. Det var en byråkratisk process som ledde till extra arbete för tjänstemännen på kontoret. Det innebar även en extra avgift för bolaget. Tillståndet fick dock aldrig någon påverkan. Avgiften drabbade skogsbolaget och inte oss som utförde arbetet, egentligen inte heller markägaren. Det är ett klassiskt exempel på onödig byråkrati. Man inför ett tillstånd och en avgift som inte får någon som helst påverkan i praktiken. Man kan undra vilket problem det var tänkt att detta tillstånd skulle lösa. Redan tidigare fanns klara regler och riktlinjer, som vi som arbetade med detta följde. Till exempel lägger vi inte virke där det riskerar att bli en trafikfara. Av naturliga skäl försöker vi alltid inverka så lite som möjligt. De nya tillstånd som ska sökas för varje avlägg man ska påbörja kommer med säkerhet att, utöver ökade kostnader för markägaren, leda till tre saker: ökad byråkratisering, större miljöpåverkan och sämre trafiksäkerhet. Jag undrar om det verkligen är vad regeringen har tänkt sig med de här tillståndsavgifterna. Ökad byråkratisering blir det givetvis eftersom man vid varje nytt avlägg hos varje ny markägare måste söka nytt tillstånd i stället för, som tidigare, ett generellt tillstånd som gällde för alla markägare. Större miljöpåverkan blir det när tunga maskiner tvingas köra extrasträckor för att lägga virket där man har tillstånd och inte där det är bäst. Alla som har jobbat med detta vet nämligen att den plats där det är ritat på kartan att virket ska ligga sällan är den bästa att lägga det på. Därför byter förarna oftast plats. Det kunde man tidigare göra enkelt, efter bara ett telefonsamtal med markägaren. , när det kommer att finnas tillstånd som säger exakt var virket ska ligga, kommer en sådan förändring inte att vara möjlig. Man kommer alltså i stället att tvingas köra den extra sträckan. Sämre trafiksäkerhet blir det givetvis när man inte kan lägga virket på den bästa platsen ur trafiksäkerhetssynpunkt utan där det är ritat på kartan. 44 (KD): Jag vill tacka mina riksdagskollegor för att ha ställt mycket bra frågor. Från tar ut när en skogsägare ska lägga virke vid allmän väg. Denna straffavgift upplevs som ytterligare en käpp i hjulet för skogsägarna. Det finns ca 330 000 skogsägare i . Många har alltså mindre skogsskiften, inte stora. Just nu har många skogsägare problem med granbarkborren. För att lösa det måste man vara duktig och ta ut sin påverkade skog. Det förutsätter också staten att man gör. Det leder kanske inte till särskilt stora virkeshögar. De kan vara mindre. Men varje gång en bonde tar ut sina träd ska han alltså betala . Det är klart att många upplever det som bekymmersamt. Jag vill ställa några frågor till ministern. Är avgiften något som regeringen själv har lagt på, för att det ska komma in mer pengar? Hur ska kontrollera detta? Vad ska avgiften gå till? Och vad kommer att hända om en markägare inte anmäler och betalar denna straffavgift? 45 (KD): Jag kom sent, och statsrådet hade redan föredragit sitt svar. Men jag förstår av mina kollegor att jag inte missade någonting, att det var ett defensivt och intetsägande svar. lämnade jag in en skriftlig fråga om virkesavlägg. Jag fick ett svar där statsrådet gömde sig bakom 43 § i väglagen och 6 kap. 8 § i vägförordningen . Lagen är alltså väldigt gammal, till och med äldre än jag. Vägförordningen är inte lika gammal. Vi har klarat oss utan den här avgiften under , men ska den plötsligt införas. Det kan tyckas vara en liten fråga som inte drabbar så många. Dessutom drabbar den landsbygden, och därmed är det inte särskilt viktigt. Under mitt dryga år som riksdagsledamot är det här den av mina frågor som utan motstycke har fått mest respons i medierna. SVT hörde av sig och frågade hur mycket respons jag fått. De såg nämligen på sin hemsida och i övrigt hur ovanligt mycket respons de hade fått. Även om det drabbar landsbygden är det alltså inte en liten fråga. Eftersom upplever att ministern inte har tagit frågan på allvar har vi lämnat in ett utskottsinitiativ i trafikutskottet, just för att trycka på hur viktig frågan är. Vi måste få fler att förstå att det inte bara handlar om utan också om den gröna näringen. Det är de som bor på landsbygden och som driver skogen som drabbas. I sitt svar på min skriftliga fråga skriver statsrådet att har meddelat att de ”kommer att införa rutiner för att följa reglerna enligt väglag och vägförordning”. Men vem är det som kan ändra väglagen? Vem är det som kan ändra i vägförordningen? När det gäller lagändringar har jag fått för mig att det är vi som sitter i denna kammare som äger den rätten. Därmed finns det stora möjligheter att ändra så att det inte kommer att drabba små skogsägare, som är de som drabbas hårdast. Inser statsrådet att det här är ett hårt slag för landsbygden och de gröna näringarna? när vi ska ställa om är skogen oerhört viktig. Den är konkurrensfördel. Vi ska använda skogen i vår omställning. Att då straffa ut användningen av skogen blir kontraproduktivt. Inser statsrådet vad beslutet egentligen innebär? 46 Infrastrukturminister (S): Jag vill tacka för det starka engagemanget. Först och främst vill jag å regeringens vägnar påpeka att det i rubriken på den skriftliga versionen av interpellationssvaret absolut inte ska stå . förstår säkert att det är en felskrivning. Riksdagsledamoten är ju välbekant i denna kammare. Jag uppskattar dessutom verkligen att debattera med honom. För de som sitter på läktaren här i kammaren och som kanske inte vet det kan jag säga att jag är kronobergare. Jag bor mitt i skogen och känner väl till skogsnäringens villkor. Jag har ett flertal gånger fått rycka ut till dess undsättning, inte minst i samband med stormen . Då fick vi göra en extralagstiftning och skyndsamt ta fram olika förslag. Jag förstår alltså engagemanget och kan ärligt säga att jag också uppskattar det. Jag kan möjligtvis tycka att det är en del övertoner i diskussionen, till exempel att det är fullständig katastrof. Det är det naturligtvis inte. Det handlar om en administrativ avgift som inte har tagits ut , sedan reglerna började gälla 2012. Jag vill minnas att vi hade en alliansregering när den infördes. Det är klart att det förvånade en del när gjorde en ny juridisk bedömning och började ta ut avgiften. Jag tror att de flesta tycker att det är rimligt att man gör en prövning. Det vill jag ändå säga till den ledamot från som förde fram det. För en ansvarig väghållare är det viktigt att ett virkesupplag inte kan se ut hur som helst. Då måste man göra en prövning och se var det ska finnas och om det kan påverka eller försämra trafiksäkerheten. Alla som har kört på mindre vägar vet hur viktigt det är att det inte blir trafikfarligt. Därför är det viktigt att man har en prövning. Det är också viktigt att titta på konsekvensen av den nya tillämpning som myndigheten har valt att göra. Jag fick frågan om det är en besparing som görs. Det är det inte. Det handlar inte om något regeringsdirektiv, utan det är myndigheten som själv i sin prövning kommit fram till att man inte kan låta bli att ta ut en avgift. Man är skyldig att göra det. Låt oss därför studera och följa detta och se om myndigheten är skyldig att ta ut en sådan avgift. tittar nu på frågan. Jag vet att trafikutskottet har fördjupat sig i frågan, vilket jag uppskattar. Man kommer att kalla till sig olika aktörer för att följa den dialog som finns mellan och skogsnäringen. Är det något vi är överens om är det vikten av att det finns goda villkor inte bara för landsbygden utan också för skogsnäringen. Sedan jag blev infrastrukturminister har jag sett till att öppna upp regelverket för BK4 och 74-tonslastbilar. Vi har ökat anslagen för vägar till och gjort extra anslag för inte minst de mindre vägarna. Vi kom med de så kallade potthålspengarna för att förstärka bärigheten i vägarna. Detta är viktigt tillsammans med den politik som regeringen generellt bedriver för att förbättra förutsättningarna för landsbygden, både säkerställa statlig service och som i den senaste budgeten göra en del skatteförenklingar. Vi ser också till att kommuner och regioner som har det tufft ska få förbättrade möjligheter, inte minst genom kostnadsutjämningen. Till de moderata ledamöter som är engagerade vill jag säga att jag önskar att engagemanget fanns när vi talar om kostnadsutjämningen. Här har i stället velat lägga mer pengar till storstäderna och försena stödet till de mindre kommunerna på landsbygden. Mitt svar blir som tidigare: Vi bereder frågan i . Jag kan heller inte säga något annat, eftersom vi inte har ministerstyre. Jag kan inte här i talarstolen ålägga att göra något annat än att tillämpa de lagar och förordningar som finns. Men ni ska veta att vi bereder frågan i . 47 (M): Ministern får gärna fortsätta att kalla mig ””, om det skulle vara så att han vill det, men ta bort avgiften – det är det viktigaste. Vi behöver producera mycket mer skog för att klara miljöomställningen. I stället motarbetar regeringen det genom nya reservat, höga bränsleskatter och nya virkesavgifter. Det är knappast så man skapar konkurrenskraft och en levande landsbygd. Många skogsägare behöver bekämpa granbarkborren, vilket flera andra har tagit upp . Statens reservat producerar en mängd granbarkborrar som sedan sprider sig till grannfastigheter och skapar problem för övriga skogsägare. När skogsägare tvingas plockhugga skogen på angripna träd kan volymerna på många olika platser bli små. Det innebär fördyrande avverkningskostnader, ökade körkostnader och mer arbete. Det är helt oacceptabelt att landets skogsägare även ska drabbas av en ny statlig avgift när de ska köra ut virket. Behövs verkligen tillstånd för virkestravar utmed allmän väg? Jag lät göra en RUT-undersökning. Man hanterar ungefär 1 000 tillståndsärenden – det pendlar mellan 700 och 1 200. Det blir avslag på 7–8 stycken . Någon på sitter alltså och granskar kartor på sitt kontor någonstans för att konstatera var markägarna och de som kör ut virket ska lägga det, och sedan ritar man in det på kartan. Vi fick av en tidigare maskinförare höra ett exempel på hur det går till. Det är detta som är problemet. Jag är helt övertygad om att de människor som bor på landsbygden klarar av att hantera detta helt själva. Det här ska inte byråkrater sitta i och rita in på en karta. Landsbygdens människor klarar själva att lägga upp detta utifrån de riktlinjer som självklart kan ta fram om vad man bör tänka på när man lägger upp virke utmed allmänna vägar. Vi borde enas här , ministern, om att vi tar bort avgiften och ändrar i väglagen och vägförordningen så att virkeslag är borttagna ur den delen. På så vis blir det inga bekymmer för fortsatta arbete. Landsbygden har dåliga vägar med bristande underhåll. Ofta är vägbanorna nedslitna. Vad gör regeringen och då? Jo, man sänker hastigheten i stället för att rusta upp och underhålla vägarna. Regeringen jobbar på alla sätt för att försöka finansiera olönsamma höghastighetståg. Tänk om regeringen hade lagt samma kraft på att lösa underhållet av våra vägar och järnvägar, inte minst på landsbygden! I stället låter regeringen nu landsbygden betala extra avgifter när man använder den allmänna vägen för att få ut sitt virke till skogsindustrin. Regeringen borde verkligen fundera över sina prioriteringar innan man spelar bort skattepengar på olönsamma höghastighetståg. lade fram en budget i vilken vi ville stärka konkurrenskraften och skapa möjligheter för landsbygden genom att sänka bensin- och dieselskatterna med . Det hade inneburit att en lastbilsägare som kör skulle få en sänkt skatt på . Detta har såklart betydelse när vi snart kanske går in i en lågkonjunktur. Vi måste stärka konkurrenskraften för vår viktiga skogsnäring. Det verkar inte som om vi får några svar . Jag ställer ändå några frågor. Avser ministern att jobba för att ta bort avgiften på virkestravar? När kan vi i så fall få ett beslut? Räknar man med att de som har betalat in denna avgift ska få tillbaka sina pengar? 48 (M): Som jag sa i mitt första anförande kan det uppfattas som lite futtigt att vi har en debatt i om en avgift på . Jag förstår om någon tycker det. Det är dock ett väldigt bra exempel på hur myndigheterna hanterar småföretagare och landsbygd. Det här är en typisk avgift som upplevs som orimlig och onödig, för något som inte behövs. Med 1 000 tillstånd à plockar myndigheten in från de svenska skogsägarna. Faktum är att dagens regering är väldigt uppfinningsrik när det gäller att införa nya skatter och avgifter, mer byråkrati, regler, kontroller och kostnader. Detta synsätt verkar som sagt även genomsyra regeringens myndigheter. Varje enskild sak, varje ny regel, varje blankett eller kontroll och varje ny liten kostnad, skatt eller tillsynsavgift stjälper kanske inte en småföretagares eller privatpersons ekonomi. Men om man lägger ihop varje liten pusselbit blir situationen efterhand helt ohållbar för väldigt många av landets små näringsidkare på landsbygden inom jord- och skogsbruk, besöksnäring och hotell‑, restaurang- och servicesektor. Min upplevelse är att regeringen styrs alldeles för mycket av tjänstemän och byråkrater, inte sällan boende i . De visar väldigt stora brister i intresset, kunskapen och engagemanget för landsbygden, glesbygden och de mindre orterna i vårt land. Förståelsen för de gröna näringarnas speciella ekonomiska förutsättningar är skrämmande svag.