prot · H80948 · 2020-12-07 00:00:00 — Den budget beslutade om grundade sig på en reservation från och och innebar bland annat en kraftig neddragning av pengarna till Arbetsförmedlingens så kallade förvaltningsanslag, alltså det som används till myndighetens basverksamhet, personal, kontorshyror, datorer och så vidare. Frågan som KU har tittat på gäller om regeringen har styrt myndigheten tillräckligt. Ofta när KU granskar myndighetsstyrning handlar det om ifall en minister har styrt för mycket och talat om för en myndighet vad den ska göra – det vi brukar kalla ministerstyre. Styrningen av myndigheterna ska ske genom beslut av hela regeringen och inte enskilda ministrar. Men här fokuserade vi på om regeringen styrt för lite. Från , när valdes till statsminister, var det möjligt för regeringen att fatta de beslut den ansåg nödvändiga gällande Arbetsförmedlingen om inte den löpande dialogen var tillräcklig. KU landar i att det kan diskuteras om regeringen fattade de beslut som hade behövts sett till den situation som kom att uppstå. Det är väl precis den diskussion vi ägnar oss lite grann åt just , och vi ser nog lite olika på det. Arbetsförmedlingen fick ett kraftigt neddraget anslag . För att klara av att hålla sig inom de pengar man fick sig tilldelade tog myndigheten snabbt beslut om att varsla 4 500 medarbetare om uppsägning. Man informerade också om att antalet kontor skulle minskas. Regeringen hade kontinuerliga möten med Arbetsförmedlingen från när det stod klart att det förmodligen skulle bli den här stora neddragningen på anslaget. Gransknings-betänkande Vissa frågor om regeringens ansvar för förvaltningen (kapitel 4) När KU höll utfrågning med före detta arbetsmarknadsminister framgick det att hon och regeringen inte hade något emot uppsägningen av personal och planen att stänga kontor men att hon tyckte att kontorsneddragningen skulle föregås av en konsekvensanalys. Den uppfattningen framfördes till generaldirektören . Vid KU:s granskning hade vi en fråga om att generaldirektören för skildes från sitt uppdrag. Då hade regeringen fattat åtta olika regeringsbeslut om uppdraget till för att regeringen inte var nöjd med hur arbetet bedrevs. Vi hade alltså en stor myndighet som stod inför kraftiga neddragningar. Det togs dock inte ett enda regeringsbeslut om hur neddragningen av förvaltningsanslaget borde hanteras – inte förrän regeringen beslutade om en generell förordning som skulle gälla för alla myndigheter om att konsekvensanalyser ska göras innan verksamheter utanför läggs ned. Trots att ministern och regeringen alltså visste att Arbetsförmedlingen gick vidare med att ta fram vilka kontor som skulle stängas utan att en konsekvensanalys gjordes så fattades inget beslut i regeringen. Med tanke på att ministern efter offentliggörandet av vilka kontor som skulle stängas ned tyckte att det var nödvändigt att gå ut i medierna och beklaga beslutet och att generaldirektören senare blev skild från sitt uppdrag tycker jag att det verkar ha funnits anledning för regeringen att fatta någon form av styrande beslut tidigare. Myndigheterna ska genomföra regeringens politik. I det här fallet var regeringen och myndigheten helt överens om att personal behövde sägas upp och att det borde bli en förändring i antalet kontor. Men i den senare frågan om antalet kontor var man inte överens om processen runt kontorsnedläggningen. För ministern var det viktigt att den genomfördes i samverkan med framför allt kommunerna, som ju är de som har mest kunskap om vilket stöd de arbetslösa behöver och hur det ska kunna tillgodoses. När myndigheten redogjorde för vilka kontor som skulle stängas blev det minst sagt stökigt och oroligt på många håll i landet. Det hade regeringen kunnat mildra om den hade varit mer aktiv med att använda sig av möjligheten att faktiskt fatta beslut, till exempel i nya regleringsbrev . I stället överlät regeringen hela processen runt neddragningen av förvaltningsanslaget till Arbetsförmedlingen själv – en process som regeringen dessutom uppenbarligen inte var nöjd med. Avslutningsvis vill jag som flera tidigare talare har gjort tacka utskottskansliet och ledamöterna i för ett bra samarbete. Eftersom det är vår sista debatt och mitt sista anförande vill jag också önska talmannen god jul. Vissa frågor om statsråds tjänsteutövning (kapitel 5) 26 (M): Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 5) Vi har kommit till det femte och sista kapitlet, och jag ska säga några ord om vissa frågor om statsråds tjänsteutövning. Enligt KU har statsråd i likhet med andra medborgare rätt att göra uttalanden, men de kan behöva ta särskild hänsyn. KU understryker vikten av att statsråd deltar i samhällsdebatten. Det är också rimligt att de använder de möjligheter som finns för att på olika sätt nå ut till allmänheten. En självklar utgångspunkt är dock att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang kan uttrycka sig tillspetsat eller polemiskt. KU beaktar även om statsråd korrigerar missvisande eller felaktiga uttalanden. Som nämnts tidigare i debatten får statsråds uttalanden inte heller riskera att uppfattas som direktiv eller komma i konflikt med bestämmelserna om myndigheternas och domstolarnas grundlagsreglerade självständighet. Jag ska särskilt ta upp två granskningar som KU anser att det har förekommit brister i när det gäller uttalanden. KU har granskat finansmarknads- och bostadsminister agerande i fråga om amerikanska sanktioner mot en bank. Statsrådet sa i ett uttalande att det enligt ”våra bedömningar, och det vi hör” inte var aktuellt med ett förbud mot handel med amerikanska dollar för banken. Enligt utskottet är det svårt att avgöra om statsrådets uttalanden om amerikanska sanktioner varit korrekta eftersom han inte närmare preciserat vad som legat till grund för uttalandena. Det har dock inte framkommit någonting som säger emot uppgifterna i hans uttalande. Statsrådets uttalande skedde som utredde om det fanns brister i bankens arbete för att motverka penningtvätt. Frågan är om uttalandet grep in i denna process hos . Nationella myndigheter samarbetar internationellt inom penningtvättsområdet, och ett uttalande om utfallet av amerikanska myndigheters tillsyn mot en svensk bank kan indirekt röra frågor av betydelse för den svenska tillsynsmyndighetens prövning, det vill säga . Det riskerade att komma i konflikt med bestämmelsen om myndigheternas självständighet i regeringsformen. fanns ett intresse av att finansmarknadsministern skulle uttala sig. KU understryker vikten av att statsråd i sådana uttalanden tar hänsyn till att det pågår en nationell tillsyn liknande den som bedrivs av den utländska myndigheten. Det finns därför skäl för viss återhållsamhet även när det gäller uttalanden om den utländska myndigheten. I granskningen tas även statsrådets dialog med svenska myndigheter upp, men någon dialog som har riskerat att komma i konflikt med myndigheternas självständighet verkar det enligt utskottet inte ha varit fråga om. Energi- och digitaliseringsminister uttalanden om rostskador på bottenplåten i kärnkraftverket har också granskats. De fotografier som har funnits med i statsrådets inlägg på Twitter visade enligt granskningen skador som redan hade reparerats, även om vissa grundare skador fanns kvar. KU säger att statsrådets tweetar gav en bild som inte var korrekt. Förutom dessa två uttalanden har vi granskat ytterligare anmälningar som gäller just uttalanden av statsråd. I några av dessa fall anser utskottet att statsrådens uttalanden varit missvisande eller felaktiga. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 5) Inrikesminister uttalande om en ökning av antalet poliser tog inte hänsyn till att nettoökningen var klart mycket mindre på grund av personalomsättning. Inrikesminister har också uttalat sig om att saknade förslag mot gängbrottsligheten i form av brottsförebyggande åtgärder, detta inför blocköverskridande samtal i ärendet. Av en handling som inkommit till framgår det dock att partiet hade fört fram ett antal brottsförebyggande förslag. Detta uttalande har inte korrigerats. KU konstaterar att delar av utrikesminister uttalanden om svensk export av krigsmateriel var felaktiga. Slutligen vill jag ta upp ett uttalande av justitie- och migrationsminister . Han drog slutsatser om hur antalet ärenden om uppehållstillstånd på grund av anknytning hade påverkats av de lagändringar om familjeåterförening som hade trätt i kraft cirka . Den statistik som statsrådet redovisade ger inte mer än möjligen i begränsad utsträckning underlag för några slutsatser om den aktuella lagändringens effekter. Detta var vad jag hade att säga om statsråds uttalanden och KU:s granskning på området. Jag önskar likt övriga naturligtvis en god jul. 27 (S): Det avsnitt som vi debatterar just nu berör i stor utsträckning statsrådens uttalanden. Som nämnde i sin inledning uppskattas sällan en politiskt ljummen debatt. Det är korrekt, och det har ministrarna såklart att förhålla sig till. Men de har också när det gäller uttalanden att förhålla sig till att de härstammar från saklighetskravet i regeringsformen som innebär att statsrådens uttalanden under deras tjänsteutövning ska vara korrekta. Denna balansgång är inte alltid helt enkel. Detta kapitel bottnar mycket i KU-anmälningar där ledamöter av har ansett att en minister sagt någonting som inte varit helt korrekt eller att det har var olämpligt på något annat sätt. Det kan handla om att man är lite för snabb att uttala sig, som i fallet med inrikesministerns uttalanden om ett inkommet förslag till åtgärder mot gängbrottsligheten. Där konstaterar utskottet att inrikesministern har uttalat att ett riksdagsparti kommit till ett blocköverskridande samtal om åtgärder mot gängbrottsligheten och hävdat att det inte fanns ett enda brottsförebyggande åtgärdsförslag med. Men av en handling som inkommit till framgår det att riksdagspartiet hade framfört en handling innehållande tre sådana förslag. Uttalandet var alltså inte korrekt, vilket statsrådet också har medgett. Det kan också handla om att ministrar förväntas uttala sig i känsliga frågor. Att ministrar förväntas medverka i intervjuer och uttala sig i medierna är en viktig del i vår demokrati. Det förutsätts att de gör det, och det förväntas att de gör det. Så är fallet när det gäller granskningen av finansmarknadsminister uttalande om amerikanska sanktioner mot en svensk bank, som utskottets ordförande redogjorde för alldeles . Utskottet konstaterar att det inte synes ha varit fråga om någon dialog mellan statsrådet och svenska myndigheter som riskerat att komma i konflikt med myndigheternas självständighet. Men vi tycker ändå att man ska iaktta en viss försiktighet när det gäller denna typ av uttalanden som kan vara känsliga. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 5) Det kan också handla om uttalanden som har gjorts i sociala medier. Det finns stora förväntningar även här om att statsråd ska finnas i sociala medier och uttala sig på dessa plattformar. Det är viktigt att politiken finns där människorna finns. I sammanhanget kan jag nämna att dåvarande utrikesminister 2013 uppmanade samtliga ambassader att finnas på Twitter eller Facebook. Men oavsett var uttalandena görs är det såklart viktigt att saklighetskravet gäller. Det kan också vara uttalanden som har gjorts av någon i egenskap av partiföreträdare, inte som regeringsföreträdare. Det är ju rimligt att en minister också kan vara språkrör eller partiledare och måste få uttala sig om partiets politik. Detta är inte alltid en enkel balansgång. Det kan också handla om ett uttalande i till exempel en partiledardebatt, där det givetvis inte är något försvar att ett uttalande i en debattsituation inte blir helt korrekt. Men jag tror att vi alla kan skriva under på att det är mänskligt att ibland säga fel eller basera sitt uttalande på ett underlag som innehåller en uppgift som kan problematiseras. Ministrar är också mänskliga. Jag vill även säga att befinner sig i ett svårt parlamentariskt läge, där en minoritetsregering styr på ett regeringsunderlag som inte utgör en majoritet i riksdag. Men det är inte första gången som vi befinner oss i ett sådant svårt parlamentariskt läge. Det har hänt förr i svensk politisk historia. Det är en del i vårt proportionella statsskick att det blir på det viset. Men, fru talman, det är inte alltid dåligt. Tack vare en god samarbetsvilja och kompromissvilja har riket kunnat styras förr, och med detta i gott minne kan det också styras . Här fyller en viktig roll att understryka principer för att regeringen ska tolereras av . Avslutningsvis vill jag säga att det är hedrande att få vara ledamot av tillsammans med dessa kollegor här i kammaren. Det är en ynnest att få sitta i ett utskott där vi har högt i tak, respekt för varandra och ett oerhört kunnigt kansli och att vi alla arbetar enligt samma princip, nämligen att regeringen, oavsett vilken färg den har, ska kunna styra riket på ett väl fungerande sätt i enlighet med det finaste vi har, nämligen våra grundlagar. 28 (SD): har, som mina kollegor redan har nämnt, i sedvanlig ordning granskat statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. I just denna del av debatten kring utskottets betänkande är det vissa frågor om statsråds tjänsteutövning, kapitel 5, som avhandlas utifrån de anmälningar som gjorts till utskottet från ledamöter. Regeringen styr riket, men det är som är folkets främsta företrädare inför vilken regeringen är ansvarig. måste ständigt bevaka regeringens agerande, inte enbart i sakpolitiska frågor utan även vad gäller formerna för arbetet och dess överstämmelse med grundläggande svenska konstitutionella principer. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 5) Jag vill begagna mig av detta tillfälle för att beröra vissa ärenden i utskottets granskning som jag anser är värda ett särskilt omnämnande. Först och främst gäller det granskningsärende 24 i avsnitt 5.7, alltså statsministerns uttalande om arbetskraftsinvandringen. I en debatt i kammaren uppgav statsministern att den största delen av invandringen är arbetskraftsinvandring. Enligt anmälaren kan statsministerns uttalande inte vara med sanningen överensstämmande. Som vi alla vet är migrationsfrågan omdebatterad, både i denna kammare och i samhället i övrigt. Detta ärende visar rätt så tydligt det delikata arbete som vårt utskott genomför för att komma fram till våra bedömningar. Man kan givetvis ha synpunkter på hur våra myndigheter framställer statistik och om intentionen verkligen uppfylls genom att jämföra anhöriga till arbetstagare som arbetskraft. Svaret på denna fråga är dock en politisk bedömning, en bedömning som sker naturligt vid valurnan. gör just en konstitutionell bedömning. Även om utskottet konstaterar att någon kategori benämnd arbetskraftsinvandring inte finns i statistik finner vi efter vad som framkommit i granskningen i det här ärendet ingen anledning till något uttalande från utskottet. I det sammanhanget vill jag även nämna ärende G23, avsnitt 5.9, alltså justitie- och migrationsministerns uttalande om beviljade uppehållstillstånd på grund av anknytning. I det fallet hade statsrådet per Twitter meddelat att antalet ärenden om familjeåterförening hade minskat kraftigt efter att reglerna gjorts mer generösa, trots att kritikerna varnat för att motsatsen skulle ske. Som bevis visade statsrådet ett diagram över hur antalet bifall i ärenden om uppehållstillstånd på grund av anknytning hade minskat. Uttalandet uppmärksammades av utskottet, eftersom det var missvisande. Till exempel är handläggningstiden för denna typ av ärenden mycket lång, varför ingen effekt hade kunnat utrönas så efter lagändringen, vilket också utskottet slår fast. Vi fäster vikt vid att regeringen är korrekta med sina uttalanden. Precis som utskottet nämnt i sitt ställningstagande , liksom förut, har statsråd i likhet med andra medborgare rätt att göra uttalanden i olika sammanhang, inte minst i den allmänna samhällsdebatten. En självklar utgångspunkt i dessa sammanhang är dock, enligt utskottet, att uttalandena ska vara korrekta. Detta utesluter förstås inte att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang uttrycker sig tillspetsat eller rent av polemiskt. Budskapet till statsråden, både de nuvarande och de framtida, är alltså att de åtar sig att vara sanningsenliga alldeles oavsett om de kommunicerar via Twitter, i kammaren eller på något annat vis. Det är viktigt att vi kan bevara förtroendet för det svenska styrelseskicket och inte hemfaller åt ett beteende som undergräver demokratins legitimitet. 29 (S): Årets granskningar innehåller som nämnts en rad anmälningar som berör uttalanden från ministrar i olika debattsituationer, i tv eller i sociala medier. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 5) I ett historiskt perspektiv ter sig kanske dagens debattklimat intensivare och snabbare än . Den som har läst exempelvis memoarer vet att det var en ytterst ovanlig situation att regeringen ens kallade till presskonferens. är snabbt inkallade presskonferenser en självklar del av det politiska arbetet, såväl för regering som för opposition. Utöver detta sker en pågående debatt i sociala medier såsom Twitter och Facebook och en rad tv-debatter. När det gäller snabbhet och tempo ställs helt andra och högre krav på den politiska företrädaren än vad som förmodligen aldrig har varit fallet under tidigare epoker. ger detta också helt andra möjligheter för den intresserade medborgaren att mer eller mindre följa med i debattens olika skeenden. Den eftertänksamhet och det resonemang som ibland kan behövas för att sätta in saker och ting i sina sammanhang kan, åtminstone för den som på avstånd följer skeendet, av utrymmes- eller tidsskäl ibland gå förlorad. Det jag vill nämna en del om i detta anförande är hur KU har hanterat anmälningarna om finansministerns och inrikesministerns uttalanden om antalet poliser samt energiministerns uttalande om rostskador på . I den förstnämnda anmälan begärdes att KU skulle granska finansministerns uttalande i medierna respektive inrikesministerns svar på en skriftlig fråga i om ökningen av antalet poliser. I en andra anmälan tar man fasta på inrikesministerns uttalande i SVT:s Aktuellt . I anmälan görs gällande att nettoökningen skulle vara lägre än det som förmedlats av statsråden vid aktuella tillfällen. I utskottets ställningstagande framhålls att i det statistiska underlag från som låg till grund för uttalandet av inrikesministern var nettoökningen med hänsyn till personalomsättning mindre än vad som framkom just vid tillfället för uttalandet. När det gäller anmälan om energi- och digitaliseringsministerns uttalande om rostskador på hänvisas till två Twittermeddelanden den 17 respektive i vilka det påstods att rost påträffats i reaktorinneslutningen, vilket också illustrerades med foton av detsamma. I svaren som framkommit på ställda frågor, fru talman, framgår att de fotografier som funnits med på Twittermeddelanden den 17 respektive visar skador på bottenplåten i kärnkraftsreaktorn som dock hade reparerats vid tiden för publiceringen. Till saken hör emellertid att korrosionsangreppen som var grundare än dessa alltjämt kvarstod. Men genom att fotona visade skador som hade reparerats och som var allvarligare än de kvarstående skadorna gavs en bild på Twitter som inte var helt korrekt. Till grund för granskningen har också legat bland annat en promemoria som upprättats inom Infrastrukturdepartementet. Utskottets ställningstagande tar fasta på vikten av att uttalanden grundas just på korrekta uppgifter men betonar att detta inte utesluter att statsråd i debatter och andra politiska sammanhang kan uttrycka sig tillspetsat eller polemiskt. Det i sig kan vara en balansgång att beakta. Gransknings-betänkande Vissa frågor om statsråds tjänste-utövning (kapitel 5) Granskningen i övrigt föranleder dock inte något särskilt yttrande från KU. Överläggningen var härmed avslutad. Utskottets anmälan lades till handlingarna. § 3 Upphävande av bestämmelse i lagen om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen, och betänkande 2020/21:KU12 Upphävande av bestämmelse i lagen om författningssamlingar för riksdagsförvaltningen, och (framst. 2020/21:RS2) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Uppföljning av vaccinationer mot covid-19 § 4 Uppföljning av vaccinationer mot covid-19 betänkande 2020/21:SoU4 Uppföljning av vaccinationer mot covid-19 (prop. 2020/21:47) 30 (V): Regeringen gav i uppdrag att ta fram en nationell operativ plan för framtida vaccination mot sjukdomen covid-19. är vaccinationer på gång mot covid‑l9. Det här är ljuset i tunneln för många invånare och för landet. Det är nu ett antal vacciner på gång in i efter att de har godkänts av Europeiska läkemedelsmyndigheten. När vaccinationerna börjar innebär det att 21 regioner ska vaccinera sina invånare. Med anledning av hur testning och smittspårning har fungerat i regionerna samt med anledning av att vaccinationen av invånare mot den årliga influensan inte har fungerat problemfritt i vissa regioner finns en berättigad oro för hur vaccinationen mot covid-l9 ska fungera. Just därför är ett vaccinationsregister så viktigt. De lagändringar som utskottet tillstyrker innebär att tillämpningsområdet för lagen om register över nationella vaccinationsprogram utvidgas till att även omfatta vaccinationer mot sjukdomen covid-19. Vidare innebär det att den vårdgivare som ansvarat för en vaccination mot covid-19 även ska lämna uppgift om vaccinationsdosens nummer till vaccinationsregistret. Det här behövs för att kunna följa vaccinationerna och spridningen av dem. Men vi från Vänstern vill lite mer. Det framgår i remissyttranden att anser att en utökning av innehållet i lagstiftningen är nödvändig för att vaccinationsregistret ska kunna användas på ett mer ändamålsenligt sätt. Uppföljning av vaccinationer mot covid-19 I delrapporten från läggs förslag fram om att en uppgift om vårdenhet ska införas i lagen om register över nationella vaccinationsprogram. Den nuvarande lagstiftningen medger endast att uppgift om vårdgivare förs in i registret. En vårdgivare kan vara staten, ett landsting, en kommun, ett företag eller en enskild näringsidkare. Vi anser att detta är ett alltför grovt mått; vi behöver lite mer detaljer. Det kan vara en stor region, ytmässigt och befolkningsmässigt, men även ett mindre, privat företag. Det kan också vara en stor privat koncern, med verksamheter spridda över hela landet. Var vaccinationer utförs är av stor betydelse för att kunna bedöma pandemins framtida spridningsrisk, immunitetsläget och så vidare. Det förslag som kom från återfinns inte i regeringens proposition. Dessutom är det så att den registrering som görs av vårdgivare sker i olika system. Detta är ineffektivt och kostsamt. Många av de insatser som gjorts mot covid-19 har fördröjts på grund av mängden berörda aktörer. Det här bidrar till att försvåra – det är helt enkelt för många kockar om soppan. skriver i sitt remissvar: ”skulle ha god hjälp av ett utökat register där vi kan följa och analysera skyddet mot flera smittsamma sjukdomar som kan förebyggas genom vaccination, och med hjälp av det analysera konsekvenserna av utvecklingen och utvärdera effekterna av vaccinationer.” kan konstatera att det är av stor vikt att det sker en breddning av vaccinationsregistret. Vi vill att regeringen ges i uppdrag att skyndsamt föreslå att uppgifter om all vaccination mot pandemier registreras. vill vi att alla vaccinationer registreras. Detta vore ett bra proaktivt arbete, tror vi. Därför lyfter jag reservation l – för de vaccinerades skull och för folkhälsan, nu och . 31 ACKO ANKARBERG (KD):