prot · H80955 · 2020-12-16 00:00:00 — Därför talar han även som minister, och när agerar som minister gör han eftergifter till som leder till ökad invandring – något som inte behöver och inte kommer att klara av. 150 i (SD): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen. Antalet asylsökande är nu det lägsta . Det uttalandet kommer från migrationsminister , som aldrig missar ett tillfälle att påminna om detta. Det är faktiskt lätt att få uppfattningen att ministern är stolt och nöjd över de minskade volymerna, just med tanke på att de konsekvent används som argument för att visa att regeringens strikthet i migrationsfrågorna ger resultat. Jag håller med om att det är till gagn för riket att antalet asylsökande har minskat kraftigt . Det kommer i sin tur att ge effekt på antalet efterföljande anhöriginvandrare, och det kommer att ge sekundäreffekter vad gäller den hårt sargade integrationen i landet. Ska vi ha en chans att börja plåstra om våra utanförskapsområden och sprickorna i välfärden är detta ett måste. Problemet är dock, fru talman, att minskningen beror på en världsomspännande pandemi i form av ett coronavirus som orsakar sjukdomen covid-19. Den beror inte på . Faktum är att ytterst lite – ja, egentligen ingenting – har hänt i restriktiv riktning i regeringens migrationspolitik . Tvärtom har regeringen lagt fram ett urvattnat förslag från som även vet inte kommer att minska några volymer. Migrationsministern uttryckte ganska tydligt när regeringen skickade ut förslaget på remiss att han är nöjd med de nivåer har legat , alltså i storleksordningen 20 000–25 000 asylsökande. Märk då väl att här inte inräknas den så kallade asylrelaterade invandringen, det vill säga anhöriga som får komma på skattebetalarnas bekostnad. har regeringen, inspirerade av svensk migrationspolitiks crazy cat , kryddat förslaget med nya uppluckringar, nya kryphål och nya undantag. Regeringen har i själva verket inte tagit ett enda beslut för att minska den asylrelaterade invandringen till utan gjort precis tvärtom. När pandemin är över står dörren till inte längre på glänt utan är vidöppen. Om regeringen hade brytt sig om att göra seriösa konsekvensanalyser hade det varit svårare att komma undan på det sätt som migrationsministern retoriskt gör . Men vem behöver konsekvensanalyser? Så tycks tyvärr både regeringen och samarbetspartierna tänka. Den här debatten handlar ju om budgeten inom utgiftsområde 8. Allt det jag sagt spelar faktiskt roll för hur kommande års budgetar ser ut, och är det någonting vi kan slå fast efter det här jobbiga året är det att volymerna inom migrationspolitiken faktiskt går att förändra. Precis som migrationsministern har konstaterat är volymerna lägre än , även om det då är en bit kvar till nivå, då färre än 6 000 sökte asyl här. Volymerna av asylsökande till är alltså inte en naturlag, vilket man har kunnat tro, utan någonting som i högsta grad går att påverka med politiska beslut – även utan . När vi väl har slagit fast detta, fru talman, handlar det egentligen enbart om att bestämma var ribban ska ligga. var och sniffade lite på den uppenbarelsen tidigare , när de pratade om volymmål. Socialdemokraterna kontrade med sitt riktmärke. För min del kan vi kalla det precis vad som helst så länge det följs upp av reella beslut – av handling och inte bara av ord. Politiska beslut kan alltså snabbt påverka volymerna. När vi har kommit så långt i den logiska tankekedjan kan vi ta nästa steg, vilket är budgeten. Med erforderliga beslut, det vill säga med en sverigedemokratisk politik, skulle vi snabbt kunna se en stor påverkan på den asylrelaterade invandringen – dels genom genomförda lagar och förordningar, såsom principen om första säkra land eller strikta gränskontroller, dels genom den signaleffekt som detta sänder ut till omvärlden: ”är fullt – välj ett annat land! Lägg inte dina surt förvärvade sparpengar på flyktingsmugglare som lockar med !” genomför vi reformer av hela utlänningsrätten. Vi skärper kraven för anhöriginvandringen – det är inte svenska skattebetalares uppgift att försörja din flickvän. Vi skärper kraven för att få arbetstillstånd i – inga fler pizzabagare som arbetar för en svältlön. Vi skärper kraven för att bli medborgare – det ska vara en dröm att bli upptagen som svensk medborgare och inte någonting man hittar i botten av flingpaketet. Vi tar också ordentligt itu med skuggsamhället och illegal migration genom skärpta straff, fler kontroller, utbyggda förvar och en enad samhällelig front mot skuggsamhället. Allt detta leder till drastiskt minskade flöden till , både direkt genom färre bifall och indirekt genom att färre väljer att söka sig hit. går från att vara världens mest blåögda land, där vi har varit naiva och inte sett problemen komma, till att vara ett land styrt av ordning och reda och där man gör sin plikt innan man kräver sin rätt. Detta påverkar naturligtvis budgeten inom utgiftsområde 8, och förändringarna syns även i vårt budgetförslag. blir den sammanlagda budgeten inte så mycket mindre, dels för att det tar tid att genomföra reformer, dels för att och domstolarna måste få en ärlig chans att beta av sina balanser. Men vi kan redan där se satsningar på andra saker än vad regeringen vill för att vi ska gå från massinvandring till ansvar och kontroll. Det är främst under efterföljande år som den strikta sverigedemokratiska migrationspolitiken får ett rejält ekonomiskt genomslag. Det handlar om att spara miljarder åt svenska skattebetalare, främst genom att asylinvandringen i princip upphör. Men det handlar om betydligt större summor än så, vilket man ser när man tittar på de indirekta besparingar som en strikt migrationspolitik för med sig. Ta exempelvis beräkningar, som visar att en asylsökande som får uppehållstillstånd utgör en nettokostnad för pensionssystemet på ! Kan vi minska den asylrelaterade migrationen med några tusen personer är det alltså en besparing på miljarder för svenska skattebetalare. Eller ta Entreprenörskapsforums rapport om självförsörjning, som visar att det tar för utlänningar att bli självförsörjande i . Då har man ändå lagt ribban för självförsörjning så lågt att den i praktiken hamnar under fattigdomsgränsen. Tittar man på grupper från vissa typiska asylländer kan man konstatera att majoriteten aldrig blir självförsörjande. Och när någon inte är självförsörjande är det underförstått att man försörjs av någon annan, alltså skattebetalarna. Då har vi inte heller tagit upp sådana frågor som kriminalitet, där tyvärr överrepresentationen är mycket stor bland både första och andra generationens invandrare, eller att en majoritet av alla arbetslösa och en förkrossande majoritet av alla långtidsarbetslösa är invandrare. Vad som händer inom utgiftsområde 8 har en enorm påverkan på det svenska samhället, såväl ekonomiskt som för vår nationella sammanhållning. Allt hör ihop. Kunde vi bara börja med att erkänna detta enkla faktum hade vi vunnit mycket. 151 (S) replik: Efter detta väldigt bombastiska anförande har jag egentligen bara två frågor till . Du pratade väldigt mycket om kostnader för invandringen och ökade pensionskostnader. Den ena frågan är: Är det ett problem för att de som inte har tjänat in till sin egen pension ska få pension? Den andra frågan är: Om det hade visat sig att vi fick dessa personer i arbete snabbare så att de också tjänade in sin egen pension, hade då varit positiva till att öka asylinvandringen? 152 i (SD) replik: Tack för frågan, ! Det finns ett gammalt turkiskt ordspråk, tror jag, som lyder ”Om min moster hade mustasch så vore hon min morbror”. Det är lite grann samma sak här. Det finns ingenting som pekar på att dessa ”om” som presenterar skulle gå att genomföra i verkligheten. Det finns ingenting som pekar på att asylinvandring skulle leda till bättre finanser inom pensionssystemet. Tvärtom pekar allt på att detta är en rejäl nettokostnad. Visst, vi kan säga att om min moster hade mustasch och var min morbror och om det kunde bevisas att asylsökande tillförde pensionssystemet 800 000 netto i stället för att kosta pensionssystemet 800 000 netto vore det en bra invandring. Då vore det en betydligt mycket bättre invandring än vad det är . Det finns ingen från som säger att det inte finns positiv migration – absolut inte. Det finns bra migration och det finns kostsam migration. Vi ska ha mer av det som tillför, och vi ska ha mindre av det som kostar. Det är en ganska enkel huvudregel. 153 (S) replik: Det tycker jag var ett väldigt intressant svar. Vi pratar ju om dem med de största behoven, om dem som är förföljda i sina hemländer, om dem som flyr på grund av risken för sitt liv. Det är dem vi pratar om när vi beviljar asyl. Det är dem som har skyddsskäl och som enligt internationella konventioner betraktas som flyktingar som vi vill ge skydd när de flyr för sitt liv. och säger: Nej, det är inte de som vi tycker ska ha rätten att komma till . De som ska ha rätten att komma till är de personer som kan bidra till sin egen försörjning. I ska man kunna köpa sig en plats, men man ska aldrig få komma hit för att man har skyddsskäl. Man ska aldrig få komma hit för att man är förföljd. Det vittnar väldigt tydligt om väldigt inhumana flyktingpolitik. När vi nu ser alla de utmaningar vi har framför oss är naturligtvis integrationen en av de utmaningarna. 154 i (SD) replik: Jag tror att har missat detta med alternativkostnader, prioriteringar och bortprioriteringar och att det finns en begränsad budget. I den drömvärld där och finns verkar det finnas ett ymnighetshorn att ösa ur. En sak kan man säga när det gäller , och det är att vi alltid kommer att sätta , svenska väljare, svenska skattebetalare och svenska medborgare i första rummet. Det är de som har valt oss att göra det här jobbet. Man kan också lita på att alltid kommer att vilja se ordentliga konsekvensanalyser. Vi prioriterar välfärd till dem som är en del av det svenska samhällskontraktet, om känner till det. Man kan också alltid lita på att står för en human flyktingpolitik där vi lägger fokus på de mest utsatta, alltså kvinnor, barn och utsatta människor i närområdet – inte på friska, vuxna män som betalar flyktingsmugglare stora pengar för att asylshoppa sig hela vägen till , som Socialdemokraterna gör. (forts. § 12) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera sammanträdet till , då votering skulle äga rum. § 10 Beslut om ärenden som slutdebatterats UbU1 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning Punkt 1 (Statens budget inom utgiftsområde 16) 2. res. 10 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 3 L, 3 MP, 1 – Avstod:11 M, 4 V, 3 KD Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – MJU1 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård Punkt 1 (Statens budget inom utgiftsområde 20) 2. res. 10 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 3 L, 3 MP, 1 – Avstod:11 M, 4 V, 3 KD Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – Kammaren biföll utskottets förslag. NU1 Utgiftsområde 24 Näringsliv Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 2 (Statens budget inom utgiftsområde 24) 2. res. 2 (SD) 10 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 3 L, 3 MP Avstod:11 M, 4 V, 3 KD, 1 – Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – § 11 Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde AU2 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv Punkt 1 (Statens budget inom utgiftsområde 14) 2. res. 10 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 3 L, 3 MP Avstod:11 M, 4 V, 3 KD, 1 – Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – Kammaren biföll utskottets förslag. AU5 Arbetsmarknadspolitik och arbetslöshetsförsäkringen Punkt 1 (Fler vägar till jobb) 2. res. 2 (L) 3 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 10 SD, 5 C, 4 V, 3 KD, 3 MP, 1 – Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – Punkt 2 (Omställning och kompetensutveckling) 2. res. 4 (SD) 10 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 4 V, 3 L, 3 MP, 1 – Avstod:11 M, 3 KD Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 4 (Arbetsmarknadspolitiska program och insatser m.m.) 2. res. 11 (V) 3. res. 12 (KD) 5 för res. 3 för res. Kammaren biträdde res. 5 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 3 L, 3 MP 11:4 V, 1 – Avstod:11 M, 10 SD, 3 KD Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – Punkt 5 (Särskilt om insatser för personer med funktionsnedsättning) 2. res. 15 (C) 5 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 4 V, 3 L, 3 MP, 1 – Avstod:11 M, 10 SD, 3 KD Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – Punkt 6 (Arbetslöshetsförsäkringen) 2. res. 17 (M) 11 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 1 V, 3 MP Avstod:10 SD, 3 V, 3 KD, 3 L, 1 – Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – UbU2 Utgiftsområde 15 Studiestöd 2. res. 10 för res. Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet:16 S, 5 C, 3 L, 3 MP Avstod:11 M, 4 V, 3 KD, 1 – Frånvarande:84 S, 59 M, 52 SD, 26 C, 23 V, 19 KD, 16 L, 13 MP, 1 – SfU1 Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning Kammaren biföll utskottets förslag. § 12 (forts. från § 9) Migration (forts. SfU4) 155 (V): I budgetmotion Vägen ut ur krisen – en plan för jämlikhet och grön omställning presenterar vi omfattande satsningar på välfärden och på ett reformerat skattesystem. Vi vill möta ojämlikheten som har vuxit snabbare i än i så gott som alla andra industrialiserade länder, och vi vill skapa förutsättningar för att lyckas med den gröna omställningen. När politiken inte tar hänsyn till att våra liv är sammanbundna i ett samhälle drar de rika ifrån. Då riskerar välfärden att kollapsa och klimatet att haverera. Men när vi gör saker tillsammans kan vi stärka välfärden, öka friheten för de allra flesta och lyckas med den nödvändiga klimatomställningen. Pandemin och krisen i dess spår visar på samhällets sårbarhet. En fungerande generell välfärd är helt central även i arbetet för jämlikhet, trygghet och jämställdhet för oss alla. Det är, även med internationella mått, den effektivaste integrationsmotor som finns. Medan högern har ansett att löntagarna bäst sporras att arbeta hårdare och anstränga sig mer om de är hungriga, otrygga och livegna har vi i arbetarrörelsen mött detta förtryck med kamp för allas lika rätt till frihet, trygghet och en lön att leva på. hör vi allt oftare Socialdemokraterna använda exakt samma argument som högern alltid har gjort. Så kallad integration ska sporras med utsatthet och otrygghet. Till och med det mest basala, att få leva med sina barn och den man älskar, ska villkoras. Det är ett skifte från den syn på rättigheter som arbetarrörelsen har stridit för: rättigheter som verktyg för att ta bort hinder för jämlikhet och inkludering och rättigheter som verktyg för att även kunna uppfylla skyldigheter på lika villkor. har synen i stället blivit en högerdröm: rättigheter som belöning för den som trots alla svårigheter lyckas ta sig genom låsta dörrar och integrera sig på det sätt som för tillfället behagar de styrande. Ett sådant skifte får konsekvenser inte bara för dem som omfattas av det, fru talman, utan för oss alla i samhället. De budgetförslag som lägger fram på detta utgiftsområde handlar om att inte låta samhället och solidariteten mellan människor slitas isär på detta sätt. kostade en liter mjölk och . När vi går till affären kostar den och . Det är nästan dubbelt så mycket. Och så är det med prisutvecklingen överlag i samhället. Löner och ersättningar har räknats upp och utvecklats. Men på ett område, fru talman, har tiden stått still. Dagersättningen för asylsökande har inte höjts . Här vilar skuggan av det gamla rasistpartiet Ny demokrati fortfarande över ersättningen. De gick till val på att sänka dagersättningen, och majoriteten i riksdag har låtit detta skojarparti sätta nivån . låg ersättningen under dåvarande nivå för försörjningsstöd. ska samma summa räcka, trots att allt har blivit dyrare. Det är ärligt talat jättesvårt att förstå att människor förväntas klara vardagen med så låg ersättning. På boenden där mat ingår är dagersättningen per dag för vuxna ensamstående. På boenden där mat inte ingår är dagersättningen per dag för vuxna ensamstående och några mindre summor för barn. Det innebär att en familj på två vuxna och två barn med bostadsersättning och där mat inte ingår i boendet får . För en ensamstående med två barn över tio med bostadsersättning där mat inte ingår i boendet innebär det . Detta ska täcka allt – mat, hygienartiklar, kläder och barnens eventuella fritidsaktiviteter. Det är en väldigt knapp levnadsstandard, fru talman. Det är svårt att förstå hur en familj ska klara inköp som vinterkläder och skor eller att låta barnen delta i vanliga fritidsaktiviteter med en sådan budget. Svaret är att det kan de inte heller. I Delmis rapport möte med beskrivs den undermåliga materiella standard som asylsökande lever i som den absolut främsta orsaken till bristande hälsotillstånd för asylsökande. Rapporten sätter också fingret på det orimliga i att människor för att klara sig med dessa oerhört knappa medel tvingas ta hjälp av både civilsamhällets organisationer och den informella ekonomin, där de till exempel kan arbeta svart för att klara sig. Jag är naturligtvis tacksam för arbetet som görs av civilsamhället. Men det är inte rimligt i ett välfärdssamhälle att barns möjlighet att få vinterstövlar eller fotbollsskor ska vara beroende av välgörenhet. Det är inte heller rimligt att grupper i vårt samhälle är så ekonomiskt pressade att de blir lätta att utnyttja som svart arbetskraft. I slutänden är det en situation som slår mot hela löntagarkollektivet. Därför föreslår vi i att dagersättningen höjs enligt nivå på riksnormen i försörjningsstödet. Det är ett försörjningsstöd som vi dessutom föreslår höjs för alla som omfattas av det. Det innebär att samma familj med två vuxna och två barn, som jag nämnde i mitt exempel, skulle få runt , och den ensamstående föräldern med två barn skulle få . Med kunskapen om att fattigdom innebär stora kostnader för både den enskilde och samhället är det en god investering. Att ett parti som Ny demokrati alltid ville sätta dit samhällets mest utsatta, särskilt om de var födda utanför , förvånar knappast någon. Det är en brunhöger som vi känner igen. Men att detta har fått fortsätta, även med socialdemokratiska regeringar, är ärligt talat underligt. Fattigdom och utsatthet ska mötas av välfärdssamhället, inte av välgörenhet. Och löntagarkollektivet ska inte splittras av att människor i djup fattigdom och utsatthet kan utnyttjas på arbetsmarknaden. Vi ser en liknande utsatthet och snedvridning av maktförhållanden även på andra områden inom migrationspolitiken. De ensamkommande kom till som barn och sökte skydd här, undan krig, förföljelse och förtryck. När migrationspolitiken stramades åt lovade statsministern att barnen skulle undantas, men löftet bröts. ändrade sin praxis med följden att 18-årsdagen betydde utvisning för många i gruppen. En dom från Migrationsöverdomstolen slog fast att en stor del av dem som var egentligen skulle bedömas som alternativt skyddsbehövande och få uppehållstillstånd. Men de långa handläggningstiderna gjorde att många hann fylla 18 innan asylbeslutet togs. Andra skrevs upp i ålder, antingen av handläggare eller genom mycket hårt kritiserade medicinska åldersbedömningar. Då var cirkeln sluten. Genom denna Kafkaliknande situation har barn fråntagits sin asylrätt. Att de nu är vuxna gör inte denna orättvisa mindre allvarlig. Det finns ett politiskt ansvar i detta som väger tungt och som man inte kan komma undan genom att nu ständigt upprepa olika lögner om den grupp som har utsatts för orättvisan. Därför har länge velat se en helhetslösning med permanenta uppehållstillstånd för de ensamkommande. Det hade varit det bästa, enklaste och mest realistiska – både för de barn och unga som har drabbats av de orimliga turer jag nu har nämnt och för vårt samhälle. Inget blir bättre av att nya grupper ständigt hamnar utanför samhällets skyddsnät. De blir lätta måltavlor för utnyttjande som billig arbetskraft eller för att dras in i kriminell verksamhet. Detta borde även partier som ständigt pratar om skuggsamhället begripa. Tyvärr blev det inte som hade önskat. I stället skulle en del av de unga få en ny möjlighet genom den nya gymnasielagen. Men lagen var så dåligt konstruerad att det var uppenbart att både orättvisa, svåra tolkningar och risk för utnyttjande och utsatthet fanns kvar. Regeringen var inte intresserad av att åtgärda dessa brister. står vi här igen. Pandemin försvårar för den första kullen studenter, som mot alla odds har tagit sig genom gymnasielagens kringelikrokar och irrvägar, att hitta arbete. Medan regering och riksdag har agerat snabbt på en lång rad områden för att människor inte ska drabbas orimligt hårt av pandemins konsekvenser har regeringen dröjt med att hitta lösningar för människor på migrationsområdet. När sådana förslag väl presenterades valde att vända de unga ryggen. Ungdomarna, fru talman, är en del av , och är en del av dem. De har investerat i oss och vi i dem. Det är hög tid att inse att deras situation behöver normaliseras och att ersätta det lapptäcke av otrygghet de mötts av med långsiktighet och trygghet. I förlängningen är de, fru talman, efter sin utbildning en viktig del av den generationsväxling som måste ske när befolkningen snabbt åldras och inte minst välfärden står inför en enorm arbetskraftsbrist. Därför har budgeterat för permanenta uppehållstillstånd för dessa ungdomar. Vår satsning omfattar cirka 11 000 personer. Baserat på beräkningar från skulle detta kosta 900 miljoner. Det skulle på kort sikt leda till besparingar hos och domstolarna och till att kostnader i stället flyttades till utgiftsområdet för nyanländas etablering. Detta är ett erkännande av att vi i denna kammare har ansvar när människor hamnar i kläm, inte minst när det handlar om barn och unga. Det innebär en upprättelse för dem som har fråntagits sin asylrätt och en väg in i samhället i stället för ett naivt utestängande. De unga kommer inte att försvinna. Det är rätt och realistiskt att ge dem en trygg framtid. 156 i (SD) replik: Innan jag kom in i jobbade jag med ensamkommande . Jag måste säga att jag häpnar varje gång jag hör eller prata om åldersbedömningar och hur hemskt rättsosäkra de verkar vara. Det är en historierevision som heter duga. För oss som jobbade i branschen var det uppenbart att många av de barn som kom inte alls var barn. Det rörde sig inte om några få utan om väldigt många. Ju fler som kom, desto fler vuxna var det som nästlade sig in bland barnen. Alla politiska incitament formligen tiggde ju om att det skulle ske. Inga åldersbedömningar gjordes. Ingens historia fick över huvud taget ifrågasättas, och den som gjorde det skulle brunmålas och hängas ut. En 18-åring som ljög och sa att han var hade allt att vinna gentemot den 18-åring som talade sanning, så det var inte så konstigt att folk ljög. Det handlade om bättre boende, bättre skolgång, tillgång till god man, bättre ekonomi, större chans att få stanna, större chans att få hit sina anhöriga – helt utan negativa konsekvenser. Alla visste det: Det var många vuxna som utnyttjade ett system som var avsett för barn.