prot · H70993 · 2020-03-25 00:00:00 — Det är coronaviruset som har lamslagit hela världen – ett virus som fick sitt utbrott i mångmiljonstaden i men som har spridit sig som en löpeld över hela världen, vilket nu gjort att valt att klassa det som en global epidemi. har hundratusentals människor smittats världen över, och dödstalen ökar för . Tyvärr kommer smittspridningssiffrorna att fortsätta att öka. Tyvärr kommer fler människor att bli sjuka och dö innan den här epidemin är över. Mina tankar går till alla drabbade i denna mycket svåra tid – till alla dem som har mist en make eller maka, en mor eller far, en morfar eller farfar, en dotter eller son eller en kär vän. Det går inte att föreställa sig den sorg som väldigt många människor går igenom just . I denna mycket allvarliga situation måste vi klara av att hålla flera tankar i huvudet . Vi måste göra allt för att minska smittspridningen, säkerställa tillgången till skyddsutrustning, stärka intensivsjukvården, se till att våra samhällsviktiga funktioner fungerar och rädda människoliv. Men vi måste också agera akut för att rädda företag från att gå i konkurs och skydda jobben med kraftfulla stödpaket. Vi måste göra detta för att förhindra massarbetslöshet och för att människor ska ha ett jobb att gå tillbaka till när den här pandemin är över. Mycket har gjorts , men väldigt mycket återstår att göra. presenterade regeringen tillsammans med oss stödpartier, Liberalerna och , flera krispaket för att bromsa den utveckling vi nu ser. Men jag upprepar: Fler krispaket kommer, och betydligt fler åtgärder kommer att behöva vidtas för att rädda företag och skydda jobben. Just i detta nu pågår också intensiva förhandlingar mellan regeringen och stödpartierna för att fler krispaket ska kunna presenteras omgående. måste stödet framför allt gå till de små och familjeägda företagen, vars ägare just nu riskerar att få sina livsverk grusade. Detta måste vi efter bästa förmåga förhindra. Ska vi ta oss igenom denna kris krävs nationell samling. Det krävs att vi lägger våra trätor åt sidan och gemensamt tar politiskt ansvar. har vi åtta partier lyckats visa att vi klarar av att ta gemensamt ansvar när krisen kräver det, och det är jag stolt över. Jag hoppas vi kan fortsätta i den andan. Jag lovar att den dag kommer då vi ska utvärdera krisarbetet, ifrågasätta en del av insatserna och framföra kritik mot det som inte har fungerat. Men där är vi inte . som politiken och våra myndigheter tar sitt ansvar måste också våra medborgare göra sin samhällsplikt och lyssna på våra expertmyndigheters skarpa rekommendationer om vi ska kunna stoppa smittspridningen. Aldrig har uppmaningarna om att hålla händerna rena, stanna hemma om vi är sjuka, jobba hemifrån om vi kan, undvika sociala sammankomster, hålla avstånd när vi rör oss ute, avstå från att åka på skidresor till fjällen och tänka på våra äldre och andra riskgrupper varit så viktiga som de är . Därför uppmanar jag ödmjukt alla er som kan tänkas lyssna eller titta på den här debatten att lyssna på våra myndigheters rekommendationer. Just nu handlar kampen mot coronaviruset om att rädda liv. Förutom frågorna om humankapitalet och den djupa svacka som vårt näringsliv befinner sig i har vi också blivit varse hur otrygga våra trygghetssystem är och att de inte är dimensionerade för att klara denna typ av kriser. Ska vi kunna hindra att hundratusentals människor kliver rakt ut i ett liv i utanförskap och arbetslöshet måste vi göra det som den här utmaningen kräver av oss. En majoritet av arbetslösa omfattas inte av arbetslöshetsförsäkringen. Detta försämrar tryggheten i samband med omställning och kommer att få förödande konsekvenser om vi inte är beredda att göra något åt det. Att a-kassan inte omfattar alla är ett stort strukturellt problem som behöver lösas. Ersättning vid arbetslöshet är en av de mest effektiva stimulanserna vid en krisande ekonomi som det är grundläggande för att familjer inte ska förlora sina hus och hem. Från Liberalernas sida har vi hävdat att svaret är en obligatorisk a-kassa. Det är inte läge för politiska konflikter , men vi kommer att behöva återkomma till denna fråga. Den här krisen vittnar också om att vi kommer att behöva lägga om vår arbetsmarknadspolitik. Vi kommer att behöva göra förändringar i arbetsrätten för att skapa mer flexibilitet och stärka våra trygghetssystem så att de omfattar både arbetstagare och alla små egenföretagare som hamnar utanför. Detta kommer tyvärr även att behöva bli varse. Vi kommer att behöva skapa fler enkla vägar till arbetstillfällen utan förkunskapskrav så att alla de som står utanför får en chans att komma i arbete och alla de som riskerar att bli arbetslösa snabbt ska kunna skola om sig och bli matchningsbara för nya jobb. Företagen går igenom ett stålbad just . För att de ska orka vara en tillväxtmotor i svensk ekonomi även måste politiken ta ansvar för att otidsenliga lagar avvecklas, regelverken förenklas och det blir billigare och enklare för företagen att anställa framöver. Allt detta kommer vi att behöva återkomma till, men just nu måste kampen handla om att bekämpa coronaviruset och minska smittspridningen, rädda människoliv, rädda företagen, skydda jobben och säkerställa att de som blir arbetslösa får en trygg omställning. Detta måste vara det överordnade målet för politiken just . Allt annat får vi återkomma till . Med detta vill jag yrka bifall till Liberalernas reservation 22 i betänkandet. 8 (S): När vi debatterar arbetsmarknadsutskottets motionsbetänkande AU8, som handlar om arbetsrätt och inget annat, sker det i en väldigt speciell situation. Vi läser om varsel varenda dag. Jag har nästan kontakt med förtvivlade företagare och anställda som är desperata och oroliga för sin framtid. Allt detta beror naturligtvis på konsekvenserna av coronaviruset. Samhället förändras från dag till dag, och man hinner knappt med. Det känns som om verkligheten är något som man pratar om med samma nostalgi som det som var . Att då stå i kammare och diskutera förslag som skrevs , långt innan vi hade en aning om vilken verklighet vi skulle befinna oss i, är inte helt enkelt. Alla förslag är skrivna utifrån den verklighet som rådde då, och ärligt talat känns det som en hel epok sedan. De första som drabbades ekonomiskt av coronavirusets konsekvenser var de som jobbade i hotell- och restaurangbranschen och inom handeln. De anställda som har tuffa förhållanden med osäkra anställningar, låga löner och deltidsarbete är de som drabbas först och hårdast i en kris som denna. De som behöver mest stöd och trygghet från samhället i en krissituation är de som drabbas hårdast. Ur detta perspektiv kan jag hålla med om att vi behöver se över anställningsskyddet, så att det omfattar fler – fler som får tillgång till samhällets stöd när det är kris. Att i detta läge försvara varför vi inte vill gå med på ytterligare försämringar av anställningstryggheten, som det ju finns ett antal motioner om i det här betänkandet, känns orimligt, oavsett om det handlar om förlängda provanställningar eller om ytterligare uppluckringar av LAS eller annat. Det borde säga sig självt. Vi i är inte bara beroende av våra företag – vi är lika beroende av de anställda i företagen. Om vi ska få landet på fötter igen efter den här krisen behöver vi trygga företag med trygga anställda. Otrygga anställningar skapar otrygga människor. Det gynnar ingen i vårt samhälle. Det gynnar heller inte en levande demokrati. I den omedelbara krissituation som vi befinner oss i nu ser vi också tydligt fördelen med en stark partsmodell och kollektivavtalens betydelse på arbetsmarknaden. Vi ser hur snabbt och effektivt parterna på arbetsmarknaden nu tecknar avtal om korttidspermitteringar på löpande band för att förhindra stora uppsägningar och tapp av viktig kompetens i företagen. Parterna tar ansvar för att ska kunna starta om snabbt när krisen väl är förbi, kanske till och med starkare än de var tidigare, ifall man nu väljer att använda en del av korttidspermitteringen till kompetensutveckling för personalen. Jag hoppas att alla kan se styrkan i den svenska modellen när vi befinner oss på andra sidan av den här krisen, som vi fortfarande bara är på väg in i. Jag tänker bara nämna några punkter i betänkandet. Ett avsnitt handlar om utstationerade arbetstagare. Här kan jag konstatera att det finns flera yrkanden om att återinföra lex , och ett huvudargument för detta är att det nu skulle vara mindre attraktivt för utländska företag att komma till och utföra arbete. Men det vi egentligen ser är ju det motsatta: Andelen utstationerad arbetskraft fortsätter att öka år för år. De utstationerade var över 40 000 personer . Jag vill naturligtvis att även den utstationerade arbetskraften ska ha bra arbetsförhållanden och att ordning och reda ska gälla på den svenska arbetsmarknaden, för de anställda men också för företagen och för konkurrensvillkorens skull. Då finns det, som vi ser det, ingen anledning att återinföra lex . Snarare bör man se till att fler av de utstationerade omfattas av kollektivavtal och att kontrollerna av de arbetsplatserna blir bättre och fler. Jag är väl medveten om att det finns många tankar om det januariavtal som de fyra partierna har förhandlat fram, inte minst när det gäller de här frågorna. Alla er som fortfarande känner er skeptiska till avtalet vill jag be att läsa det betänkande som vi debatterar. Jag tror att det i grunden finns ett motionsbetänkande med 340 eller 360 sidor, där man kan läsa vad alla partier har för syn på arbetsrätten. Om vi inte hade haft ett januariavtal hade de förslagen mycket väl kunnat bli verklighet. Det handlar om stora förändringar i LAS, inte bara turordningen. Det handlar om lex . Det handlar om lagstadgade minimilöner för vissa och om inskränkningar av strejkrätten, bland annat. Alla dessa delar skulle sammantaget fullkomligt rasera balansen på arbetsmarknaden. Det är precis den balansen, som visar sig vara så fungerande och stark när landet är i en kris, som vi måste värna. Avslutningsvis, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner. 9 (C): Jag vill först ursäkta mig för att jag kom in senare i debatten än planerat, men coronaviruset skapar ibland logistiska utmaningar i vardagen, inte bara i det stora utan också i det lilla, inte minst för oss småbarnsföräldrar. Låt mig inleda med det som är oundvikligt när man står i talarstolen , nämligen att som många andra talare tacka alla dem som kämpar inom vården och skolan, dem som städar de utrymmen som nödvändigt måste vara smittfria, dem som sitter i kassan och dem som upprätthåller samhällsviktiga funktioner som gör att vi trots coronakrisen kan hålla igång. Jag tror att alla vi i kammaren vill tacka alla dessa heroiska personer som just nu gör att landet står något bättre förberett för den kris som pågår och som väntar. Precis som andra vill jag också vända mig till dem som är oroliga och som har anhöriga som har blivit smittade. Jag vill rikta den medkänslan till dem, för ytterst är detta, som många har påpekat, inte en ekonomisk kris eller en arbetsmarknadskris utan en hälsokris och en mänsklig kris som vi alla bör ta del i att motverka. Dock är detta även en djup ekonomisk kris och en djup arbetsmarknadskris. Jag vill nu bara säga några ord om arbetsrätten, för jag tycker inte att detta är tillfälle för polemik, och nämna den stora utmaning som finns på arbetsmarknaden. Varslen stiger oerhört brant. Det kommer att närma sig 20 000 varsel , och detta är därmed i nivå med de värsta kriser vi haft. Det finns tre viktiga målsättningar för arbetsmarknaden i det här läget som jag vet att regeringen arbetar mycket hårt med och som det också finns en stor enighet om i kammaren. Det första är att så många som möjligt ska kunna vara kvar i arbete under den här djupa krisen. Genom att företagen inte går i konkurs, genom att de får stöd med likviditet och andra former av stöd och genom att de får sänkta kostnader kan de hålla kvar så många anställda som möjligt tills krisen är över. Det andra är att de som ändå förlorar arbetet nu får största möjliga chans att nu skola om sig till de yrken som finns öppna och där det finns stora behov i regioner och kommuner. Det tredje är att vi passar på att göra ett slags digitalt, nationellt kompetenslyft där så många som möjligt, utan alltför stora hänsyn till de villkor vi hade tidigare, får chansen att kompetenslyfta sig, utbilda sig och använda då de kanske är korttidspermitterade eller arbetslösa till att stärka sig, rusta sig och utbilda sig. Låt mig säga några ord om dagens debatt om arbetsrätten. Det kommer då situationen på arbetsmarknaden kommer att förändras. Jag tror att de flesta här i kammaren inser att det då är väldigt viktigt att de små företagen, som drabbats hårt, får chansen att anställa igen och att de vågar göra det. Då är det viktigt att vi har en flexibel arbetsmarknad, att man anställer så många som möjligt och att man tar chansen trots att det är tuffa tider. Det är viktigt att man inte utsätts för stridsåtgärder som är oproportionerliga och att vi inte faller tillbaka till fyrkantiga situationer som vi har haft tidigare utan att vi ger de små företagen en chans att ta sig tillbaka så långt som möjligt. Det tredje är också jätteviktigt, apropå att utstationeringen är en del av denna debatt: att man har möjlighet att upprätthålla den inre marknaden i EU med möjligheter för utländska företag att agera i och för svenska företag att agera i andra länder. Utstationeringen går i båda riktningarna. Därmed får man möjlighet att återupprätta EU:s inre marknad. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) Tydligare regler vid konsumentavtal § 8 Tydligare regler vid konsumentavtal betänkande 2019/20:CU19 Tydligare regler vid konsumentavtal (prop. 2019/20:63) 10 (C): Konsumentfrågor berör oss alla. hade vi en debatt runt ett konsumentbetänkande där vi pratade om både det som är bra och det som behöver förbättras för att en konsument ska få ett starkt skydd. Det gäller både nationellt och internationellt. Med ökat skydd ökar också informationsflödet och den information som både konsumenter och företag behöver ange och ta till sig av. handlar vi mer och mer digitalt – och i detta läge kanske vi handlar ännu mer digitalt än vad vi hade gjort annars – från , EU och tredjeland, vilket gör att de informationsfrågor som jag är inne på kommer att bli fler. Vad gäller i fråga om reklamationsrätt, återköp, frakt och bytesrätt? När övergår varan i konsumentens ägo, och vilket lands lagstiftning gäller? som vi konsumenter blir mer och mer internationella har vi önskemål om att få mer information vid köp. Vi vill veta från producent och säljare vad varan innehåller och vad som gäller med olika märkningar. I och med ökande krav på information blir informationen mer och mer otillgänglig. Dagens förslag utgår från EU-direktiven, som vi ska implementera. De förtydligar vilka regler som gäller i fråga om de olika saker som jag räknade upp. Det är bra. Men hur ska vi klara av informationen på ett enkelt sätt? Informationskraven är så stora och omfattande att informationen på riktigt börjar bli otillgänglig. Vid köp på nätet ska vi klicka i att vi har läst villkorstexten. Men handen på hjärtat: Hur många läser den texten? Jag och vill att det ska vara enkelt att vara konsument och företagare. Vi har en reservation tillsammans med och om att vi vill att regeringen ska se över vilka krav som ställs på företagen. Tydligare regler vid konsumentavtal Måste det som är lagstyrt stå med i en villkorstext? Eller ska det som är bättre än lagstiftningen stå där? Ska vi lägga mer fokus på sådant som kan påverka konsumentens val av köp? Jag tänker på innehåll av kemikalier, ursprungsland och transportvägar. Jag har inte svaren, men det är detta som jag vill att regeringen ska se över. som de direktiv som finns implementeras vill jag att man ser över detta, ifrågasätter och ser hur man kan se till att informationen blir mer tillgänglig. Det finns exempel från på hur man arbetar digitalt för att förenkla informationen och om hur man hittar den som konsument. Det här är självklart något som ska drivas från näringslivet, men är det vårt ansvar att sortera i informationen och uppmuntra näringslivet i arbetet. Men för att man ska kunna göra detta krävs det också information om hur konsumenterna beter sig. Vad är det som är viktigt för konsumenten? Det är säkert något som både och konsumenter skulle kunna bidra med. Både jag och företagen vill ha trygga kunder och trygga konsumenter som känner att de får den information som de behöver. Det gäller att det är enklare för båda parter och att det blir lättbegripligt även för den svaga konsumenten. Vi behöver tydliga regler när det gäller vad en konsument har rätt till, men vi måste också se över vilka krav på information vi ställer. tenderar reglerna snarare att försvåra än att förenkla. Med det yrkar jag bifall till reservation nr 3. 11 (S): Vi ska debattera civilutskottets betänkande 19, som behandlar proposition 2019/20:63 Tydligare regler vid konsumentavtal. I betänkandet behandlas tre motionsyrkanden i två följdmotioner. Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i dess helhet i betänkandet och avslag på reservationerna. I propositionen föreslår regeringen ett antal lagändringar utifrån ett antal förändringar som har skett på EU-nivå. Vi inför till exempel två nya definitioner i distansavtalslagen, dels en definition av begreppet affärslokaler, dels en definition av begreppet digitalt innehåll. Lagändringarna bidrar till att förtydliga reglerna på konsumentområdet, framför allt i frågor kring distansavtal och avtal utanför fasta affärslokaler. Det är viktigt att dessa regler finns och att det är tydligt både för konsumenten och för näringsidkaren vad det är som gäller. När man läser betänkandet kan man konstatera att det i den delen inte finns några andra förslag. Jag kan då konstatera att regeringens proposition, så som den är framlagd, i stort sett är bra och att alla partier ställer sig bakom den. Det är fullgott. Men tror jag att man ska ha den yttersta respekt för motionärernas ingång: att det finns utmaningar på det konsumentpolitiska området. Vi ser att vi har en utmaning kring en snabb digitalisering och förändrade köpmönster. Och det är mycket annat som gör att vi lever i en föränderlig värld. Därför är det viktigt att vi framgent i denna kammare resonerar kring hur vi ska hantera de digitala utmaningarna och de nya köpmönster som finns så att konsumenter och näringsidkare vet vad som gäller. Tydligare regler vid konsumentavtal I den reservation som , och har lagt fram vill de i grund och botten ha en bredare översyn av de konsumenträttsliga regelverken i syfte att åstadkomma en mer sammanhållen konsumentlagstiftning. Det är gott. Men det motionärerna föreslår hanteras inte i den här propositionen. Detta lagstiftningsärende gäller uteslutande frågor som handlar om att genomföra sådant som följer av . Vidare tror jag att det är viktigt att konstatera, som regeringen gör, att en väldigt stor del av det som förslagen på det konsumentpolitiska området handlar om är totalharmoniserat. Vi har alltså en full harmonisering på det här området. Och tyvärr, kanske vi kan tycka, är en hel del av de skrivningar som finns också väldigt detaljerade, vilket gör att medlemsstaterna i väldigt liten utsträckning har möjlighet att hantera frågan. Regeringen sitter inte helt stilla och är inte helt passiv. Man har två pågående arbeten. Två särskilda utredare arbetar med att se över innehållet i varudirektivet. Där finns det möjligheter att förhoppningsvis få bättre skrivningar för en mer sammanhållen konsumentlagstiftning. Regeringen har också tillsatt en särskild utredare som arbetar kring att modernisera konsumentskyddet mer generellt. Även här pågår ett arbete. Det finns alltså arbete som pågår. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 11.) betänkande 2019/20:NU12 12 (M): Coronaviruset slår oerhört hårt mot och mot världen. Det började som ett virus i en region i en del av som få hade hört talas om och har spritt sig över världen och växlat från att vara en allvarlig vårdfråga till att bli en sak som påverkar vår ekonomi, företagen och jobben. Inte minst påverkar det oss alla i vår egen vardag på olika sätt. har vi sett stora slag mot företag och företagare. Hotell står tomma, och människor äter inte på restaurang som . Var och en av oss kanske skjuter upp att göra vissa inköp av kläder, skor och andra saker. Det viktigaste nu är att minska spridningen av coronaviruset och att göra vad vi kan för att människor inte ska bli sjuka eller dö. Men, fru talman, detta är ett stort problem för vår ekonomi, för företagen och för jobben. Om jag fattade siffran rätt omfattade varslen 000 personer – människor som snart går ut i arbetslöshet. Inom handeln uppskattar man att så många som 70 000 jobb kan gå förlorade inom loppet av de kommande veckorna, och vi har många andra branscher i . Företagare ser nu sina livsverk falla samman. Jag menar att vi därför ska kunna ha en diskussion, som vi har riktade, kraftfulla vårdåtgärder, för att de facto – här och – försöka rädda företag från konkurs och undvika att jobb går förlorade och att det leder till arbetslöshet. har åtgärder vidtagits av bland andra och regeringen för att hantera ekonomiska problem. Kreditgarantier har ställts ut till flyget, har försökt säkra det finansiella systemet och snart kommer vi i i enighet att fatta beslut om flera viktiga åtgärder, såsom att ge företag möjlighet att permittera och friställa personal och att lyfta bort sjuklöneansvaret och kostnaden för detta från arbetsgivarna. Dessa första åtgärder är rimliga och riktiga, men de är otillräckliga. Mycket mer måste göras, och det måste göras . pratade jag med en hotellchef som tappat av beläggningen. Den frisör som jag brukar klippa mig hos berättade att av hans omsättning är borta men att han står kvar med en hyra på över 100 000 . Gallerior ligger öde, och handlare drabbas stenhårt – en bransch där man redan tidigare varit prövad av e-handeln. Annars populära restauranger har få gäster. Fler företagsåtgärder måste till. är det läge att stimulera svensk ekonomi kraftfullt och riktat för att hjälpa och rädda svenska företag. Vi har en ekonomi i med låg statsskuld, vilket gör att vi har ekonomisk möjlighet att klara detta. har, räknat så här långt med regeringens förslag, stimulerat mindre än många andra länder. Behoven är dessutom omfattande. har föreslagit ett kraftfullt paket på 300 miljarder riktat till ekonomi och företag. Det består av fyra olika delar. Den första delen, fru talman, innebär att vi vill ta regeringens ändringsproposition och rösta igenom den men utveckla förslagen. Det är bra att ge möjlighet till uppskov med skatten. Vi tycker dock att även bolagsskatt ska skjutas upp och att den ränta på som regeringen har föreslagit är på tok för hög. Vi tycker att det är rätt och riktigt att regeringen lagt fram förslag om att personal ska kunna permitteras, men vi tycker att även familjeföretag och bemanningsföretag ska kunna täckas in. Och vi tycker att man ska ta fram förslag riktade till ensamföretagare. Den andra delen i vårt paket handlar om att slopa arbetsgivaravgifterna . Just nu är vi i ett läge där många företag har tappat hälften, eller kanske till och med hela sin omsättning och alla sina kunder men står kvar med stora fasta kostnader. Om vi inte vill att företag ska gå under krävs att vi politiskt ser till att kostnader lyfts bort, och då är en åtgärd som att ta bort arbetsgivaravgifterna oerhört kraftfull. Det vi har räknat på är eller för varje anställd. Detta skulle kunna göra stor skillnad. Den tredje delen, fru talman, är riktat hyresstöd för särskilt drabbade branscher: restauranger, hotell och handel. De har två stora kostnader: Den ena är personal, och den andra är lokaler och hyror.