prot · H70977 · 2020-02-19 00:00:00 — Om en översiktsplan görs om precis efter det att en etablering har skett förändras förutsättningarna också för enskilda och företagare. Därför tycker jag att det är viktigare att vi ser till att kommunerna har uppdaterade översiktsplaner och att det arbete som pågår avslutas. 47 (KD) replik: Men har ju kommunerna redan detta krav på sig. De ska göra detta varje mandatperiod, men det finns uppenbarligen kommuner som inte tycker att det är intressant. Det har blivit bättre, har vi fått redovisningar om, men det blir inte riktigt bra. Tyvärr är det någon som blir drabbad. Jag ser inte att vi har några sanktioner mot kommunerna på det sättet. Vi försöker hjälpa till och locka dem att tycka att arbetet ska göras, och vi ser till att planerna blir inaktuella om det inte görs . Jag tror att de som drabbas är företag och enskilda, och jag är lite mer orolig än i det fallet. Jag tror att detta hämmar bostadsbyggandet och att vi kanske får ett hack i byggandet, det vill säga att det går ned bara för att vi inför detta. Jag hade gärna sett att vi hade högre motivationsåtgärder mot kommunerna i detta fall. Det är de som kan påverka situationen, det är de som har ansvaret och det är de som måste göra arbetet på ett eller annat sätt. Att man inte kan få kommunerna att inse att de har en guldgruva, som kommun uppenbarligen tyckte när de profilerade sig, är lite synd. Kommer vi att få se regeringen återkomma med andra förslag som gör att det blir lite mer sanktioner så att kommunerna ser till att det inte blir inaktuella översiktsplaner? 48 (MP) replik: När det gäller motivationshöjande åtgärder införde regeringen en sådan under den förra mandatperioden, men den kritiserade skarpt. Det var en byggbonus som gjorde att man var tvungen att ha en aktuell översiktsplan. Det gjorde att fler översiktsplaner blev aktuella, men denna åtgärd var uppenbarligen inte något som tyckte om. nämnde sanktioner, men han nämnde inte vilka. Det skulle vara väldigt spännande att se vilka sanktioner skulle vilja införa mot kommuner för att de ska upprätthålla detta. Jag tror att de förslag som vi nu lägger fram kommer att göra att vi får se att fler översiktsplaner blir aktuella. Att ha en uppdaterad och aktuell översiktsplan tror jag är absolut viktigast både för enskilda och för företag så att de vet vilka förutsättningar som finns. Jag upplever inte problemet lika stort och har inte lika stora farhågor. Det viktigaste är att kommunerna har uppdaterade och aktuella översiktsplaner, och detta är också ambitionen i arbetet. 49 (S): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU7. Regeringen föreslår i propositionen En utvecklad översiktsplanering nya bestämmelser som syftar till att säkerställa en bättre kontinuitet i översiktsplaneringen. Vidare ska regelverket ge stöd för en god tillämpning, och översiktsplanen ska i högre utsträckning än underlätta för efterföljande planering och prövning. En av de viktiga delar som föreslås är att en aktualitetsprövning av översiktsplanen ska genomföras inom ramen för en planeringsstrategi. Detta ska ske i kommunfullmäktige månader efter ett ordinarie val för att översiktsplanen ska anses vara aktuell. Vi socialdemokrater anser att en aktuell och tydlig översiktsplan är viktig för att kunna ha effektiva plan- och byggprocesser. Därför anser vi också att en kommun som inte har en aktualiserad översiktsplan heller inte ska kunna använda sig av det enklare standardförfarandet vid framtagandet av detaljplaner. Om en översiktsplan inte är aktuell är det logiskt att allmänheten ges en bättre möjlighet att delta i detaljplaneprocessen. En inaktuell översiktsplan ger inte samma stöd i detaljplaneringen som i annat fall hade funnits. Propositionen innehåller också en möjlighet att slutföra påbörjade detaljplaneärenden utifrån de förutsättningar som fanns när de startade. En kommun behöver därmed inte göra om vissa moment om översiktsplanen upphör att vara aktuell under detaljplaneprocessen. Vidare tycker vi socialdemokrater att det är bra att det slås fast att grunddragen för mark- och vattenanvändningen ska framgå av en karta. Som framgår av skälen för förslaget sker detta i många kommuner, och det är en mycket viktig funktion och basen för att tydliggöra översiktsplanen. En markanvändningskarta är dessutom ett viktigt verktyg för dialogen om hur kommunens fysiska miljö bör utvecklas. Därför tycker vi också att det är bra att i lag föreskriva denna skyldighet då det framkommit remissynpunkter om att det förekommer översiktsplaner där markanvändningskartan är otydlig eller helt saknas. vill jag bara poängtera att vi socialdemokrater är av den uppfattningen att om arbetet med ytterligare förenklingar av PBL ska vara möjligt är det av yttersta vikt att grundarbetet, som översiktsplanen faktiskt är, också är aktualiserat för att vara användbart. Som byggnadsarbetare vet jag att om man slarvar med grundarbetet riskeras hela huset. Jag vill återigen yrka bifall till förslaget i civilutskottets betänkande CU7. 50 (C): Översiktsplanernas aktualitet och status är en viktig fråga i många kommuner, men i andra är den dessvärre inte det. Kommuner och Regioner har gjort en kartläggning som visar att av 290 kommuner har antagit en ny eller aktualitetsförklarat en gällande kommunomfattande översiktsplan under den senaste mandatperioden. arbetar med att ta fram en ny sådan översiktsplan. Detta innebär att av de kommunomfattande översiktsplanerna i landet är eller kommer att bli aktuella. Är en hög eller låg siffra? Det beror på hur angelägen man är om att hela landet ska känna att det är med på tåget och kan ta del av befolkningsökningen. Om så mycket som en fjärdedel av kommunerna inte anser sig behöva någon översiktsplan säger detta något om klyvningen mellan kommuner som har en befolkningsökning och kommuner som inte har haft det . Mot detta problem, fru talman, hjälpte inte byggbonusen, som vi som tur är har avskaffat. Själv tycker jag det vore bättre om samtliga 290 kommuner satt med ett byggbehov och hade aktuella översiktsplaner och byggföretag som stod i kö för att sätta spaden i jorden, men så ser det inte ut. välkomnar förstås en enklare möjlighet för kommuner med översiktsplaner som är äldre än en mandatperiod att hålla sin ÖP aktuell så att den kan ligga till grund för byggnation när det finns förutsättningar i efterfrågan och en ekonomisk bärkraft hos byggprojekten. Ekonomisk bärkraft får man om det exempelvis ges ökade möjligheter att bygga strandnära, om riksintressen hålls aktuella och motsvarar de egentliga behov som olika myndigheter har och om bostadsföretag ges en möjlighet att skriva ned sina bygginvesteringar över , när fastighetsvärdena är låga. Vi menar att översiktsplanen i många fall borde utgöra grunden för en landsbygdsutveckling där det är möjligt att utveckla samhällen utan krav på detaljplan, men med översiktsplanen som grund. Att kunna tillåta mer byggnation utan krav på detaljplan och att tillåta fler åtgärder utan lovplikt är sådant som regeringen nu utreder på förslag från . Översiktsplanen borde också tillåtas peka ut hur och var ett strandnära byggande ska kunna realiseras. Kommunerna ska , i stället för som , tvingas hålla en översiktsplan aktuell genom omprövning och krav på exempelvis utställning. De ska också anta en planeringsstrategi senast efter ett ordinarie val. Det är så förslaget lyder. Då blir det enklare och en möjlighet för den kommun som har ambitioner att vidareutveckla sina planer. Det är ingen revolutionerande förenkling som beslutas . Säkert finns det poänger med de förslag som har framförts och som vi har hört här från om att inte kräva ett utökat förfarande om planen inom det aktuella området är otydlig. Men å andra sidan är det sådant som borde kunna rättas till i samband med just att planen omprövas genom antagandet av en strategi. En översiktsplan som inte behöver innehålla kartor ter sig för mig som tidigare kommunpolitiker lite märklig. Som jag inledde med att beskriva är problemen större än så. Kommuner som har en åldrande befolkning, krympande ekonomi och svårt att attrahera bostadsinvesteringar eller få de ekonomiska kalkylerna att gå ihop förväntar sig betydligt mer än några lättnader i kraven på hur en översiktsplan ska hållas aktuell. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under § 16.) § 10 Hyresrätt m.m. betänkande 2019/20:CU9 51 (C): Jag kan börja med att konstatera att en bättre fungerande hyresmarknad har lyfts fram som en viktig del i januariavtalet. , Liberalerna och regeringspartierna har kommit överens om att införa ett system med fri hyressättning, där hyran kommer att sättas fritt och därefter med stöd av en tariff som ger förutsägbarhet, ett starkt besittningsskydd och långsiktighet för båda parter. Det har saknats en modell som ger fastighetsägarna incitament att tänka långsiktigt och föredra att bygga hyresrätter och som inte leder till att vi snabbt får ombildningar då presumtionshyresperioden går ut. Vi får ett system som ger den enskilde hyresgästen en förhandlingsposition som man kan utnyttja för egen del och komma åt en lägenhet som från början haft ett för högt utgångspris i förhållande till hur eftertraktad den har blivit över tiden. får vi ett system där det råder balans och där marknaden kan tillåtas sätta hyran utan att vi får orimligt höga hyresnivåer. Enligt samma princip ska det föreslås ett sätt att låta läge och attraktivitet få ett genomslag också i det befintliga beståndet för att på så sätt kunna påverka bruksvärdet. En oberoende tvistlösning med möjlighet att utdöma sanktioner mot den part i förhandlingarna som medvetet fördröjer, och med en stupstock för utdragna förhandlingar, är något som välkomnas av många. Jag beskriver detta eftersom vi i detta betänkande där motioner behandlas förenklat inte beslutar om de stora tvistefrågorna kring dagens system med hyressättning och för att detta faktiskt är saker som, om viljan finns hos alla parter, löses förhandlingsvägen mellan januaripartierna och därefter med hjälp av dedikerade och kunniga utredare. Vi ser gärna att arbetet snabbas på och konstaterar att tidsplanen har blivit knapp. ska till exempel en ny lagstiftning om fri hyressättning vara på plats. Jag ska nu gå över till dagens huvudfråga som är och Liberalernas initiativ om att stärka konsumentskyddet på bostadsrättsmarknaden. har bostadsrättsföreningar råkat ut för situationer där styrelseledamöter mer eller mindre har kapat föreningen i syfte att tillskansa sig själva pengar. De flesta exemplen är i där bostadsrättsföreningen bostadsrättsföreningarna i har rönt stor uppmärksamhet. Genom att teckna avtal med oseriösa företag som har fakturerat föreningen för arbeten som inte har utförts har man kunnat tömma föreningens kassa och i vissa fall också kunnat komma över pengar som föreningen har lånat. För de bostadsrättsinnehavare som har drabbats av detta har det såklart inneburit stora och förödande ekonomiska konsekvenser. Som delägare i en förening vars ekonomi på detta sätt körs i botten hamnar man i en mycket otrygg situation. Människor drabbas när deras bostadsrättsförening kapas och missköts mer eller mindre medvetet. Både tryggheten i boendet och privatekonomin kan raseras genom dessa kriminella handlingar. Det behövs ett starkare skydd mot den här sortens händelser. Vi är glada att nu ställer sig bakom förslag om ett stärkt konsumentskydd för bostadsrättsinnehavare, och vi förväntar oss också att regeringen agerar snabbt för att stärka konsumentskyddet. Denna fråga har redan utretts. Förslag finns att gå vidare med. Det måste ske . Vi kan inte vänta och riskera att den här typen av svindlerier får fortgå. Bland annat behövs ett starkare mäklaransvar som gör att också den som inte fullt ut behärskar att läsa årsredovisningar och liknande kan få stöd av mäklaren för att få veta vad det innebär att köpa in sig med en andel i en bostadsrättsförening. Vi vill att det ställs nya och tydligare krav på bostadsrättsföreningarnas styrelser och revisorer. Vi har också, tillsammans med Liberalerna, föreslagit ett nationellt bostadsrättsregister, och vi har en reservation om detta som jag yrkar bifall till. Det behövs ett register för att man som innehavare eller köpare ska kunna kontrollera att uppgifterna om bostaden stämmer – om bostadsrätten är pantsatt, hur stor den är, var den finns och hur den är utrustad. finns det inget sådant register, och det är upp till föreningarna själva att bestämma hur de vill göra. Det finns olika system för detta – kort, lösbladssystem eller datoriserade sådana. Medlemsförteckningen förvaras av bostadsrättsföreningen, och det säger sig självt att om man har för avsikt att lura medlemmarna på deras gemensamma kapital är man inte så intresserad av att dela med sig och ännu mindre att göra denna information offentlig. En utredning föreslog att ett sådant bostadsrättsregister skulle införas. Så det är hög tid att man nu tar till sig detta. Vem som har ansvaret för att hålla registret, hur det ska betalas och hur en rapportering ska ske får utredas vidare. Men för oss och Liberalerna är det självklart att vi utan ett sådant register inte kommer att komma till rätta med kapningar och misskötsel, så som utskottet glädjande nog nu uttalar att man vill göra. Detta har utretts i omgångar, och också i den senaste utredningen föreslås hur man ska gå vidare med ett register som kan hanteras av Lantmäteriet, där föreningarna själva har ansvaret för att mata in uppgifterna. Varför är detta nu så viktigt? Bostadsrätten är ett sätt att äga tillsammans som förutsätter ett engagemang och ett ansvarstagande av de förtroendevalda ledamöterna och revisorerna i en styrelse, som är utsedda och granskade av föreningens medlemmar. Det är inte självklart för alla vad det innebär, särskilt om man inte är en van föreningsmänniska, som många av oss i denna lokal är. Det är naturligt för oss som har bevistat årsmöten och deltagit i valberedningsarbete att man ska vara aktiv och ställa frågor kring det som är gemensamt ägt. Men många yngre och personer som kommer från andra länder har tyvärr inte denna erfarenhet och blir därför utnyttjade. I de flesta andra länder som inte har en sådan bostadsmarknad som har – jag ska inte recensera den vidare – är ägarlägenheter den vanligaste formen. Äger man inte en lägenhet hyr man en lägenhet av en person som äger en lägenhet. Sedan är det oklart på vilket sätt det som är gemensamt ägt sköts. Det kan se olika ut. Vi kan konstatera att detta är den vanligaste modellen utomlands. Här i ter sig en sådan modell för ägande som lite märklig. Sju av tio personer vill äga sin bostad, och det borde vara en rättighet för var och en som har råd att kunna förverkliga sina bodrömmar oavsett härkomst och erfarenhet av de upplåtelseformer som vi har i . Bostadsrätten har stora fördelar, eftersom den är åtkomlig för många och innebär att man har ett besittningsskydd jämfört med att hyra av den egentliga ägaren. Okunskapen om vilka rättigheter man har tror jag är grunden för att människor med en svag etablering i utnyttjas och inte förmår att stå upp för sina rättigheter. Det är bland annat för deras skull, för den vanliga konsumenten, bostadsrättsinnehavaren, styrelseledamoten, revisorn och mäklaren som det ska bli tydligare vad det är som gäller. Därför yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och till reservation 4. 52 MOMODOU (V): Låt mig börja med att yrka bifall till reservation 1. Rätten till bostad är en grundläggande mänsklig rättighet. För att trygga rätten till bostad krävs en ny bostadspolitik där staten och kommunerna tar betydligt större ansvar. Den statliga bostadspolitiken nedmonterades och avreglerades på 90‑talet. sker bostadsbyggandet nästan helt på marknadens villkor, vilket riskerar att förvärras av regeringens januariavtal med avisering av genomförande av frihyressättning, så kallade marknadshyror. Bristen på hyresrätter som folk har råd med är särskilt stor och har skapat trångboddhet och svårighet för unga och nyanlända att etablera sig i samhället och svårighet att flytta dit där jobben och utbildningen finns. Sammantaget påverkas individen, arbetsmarknaden och samhällsekonomin negativt. Vi bevittnar hur hemlösheten ökar och hur låginkomsttagare, unga, barnfamiljer, pensionärer och nyanlända drabbas av bostadskrisen. Vi ser hur bostadsbristen begränsar människors möjligheter. Vi ser hur den påverkar individens frihet, ekonomins tillväxt och samhällets utveckling negativt. Vi ser hur den leder till ojämlikhet, ökade klyftor och segregation. För människor med en svag ekonomisk ställning är trösklarna till bostadsmarknaden höga. Det är tydligt att den bostadspolitik som förts i inte är lösningen på vare sig bostadsbristen, hemlösheten eller sociala utmaningar. har det byggts mer bostadsrätter än hyresrätter. Många av dessa bostadsrätter har varit dyra och exklusiva, riktade till en köpstark medelklass. sjunker efterfrågan på dessa bostäder, men behovet av nya bostäder kvarstår. Bostaden ska vara en del av välfärden på samma sätt som skola, vård och omsorg, där stat och kommun tar ansvar för att alla ska få någonstans att bo oavsett inkomst. Det är allt svårare att få en egen lägenhet i bostadskön. Det kan ta fem till att få någonstans att bo. Det kan inte vara rimligt. Kan vi tänka oss ett samhälle där till exempel barn ska behöva vänta eller stå i kö för att få en plats i en skola? För precis som skolan är bostaden en lagstadgad rättighet och en del av välfärden. Hyresrätten, som vi talar om här, har många viktiga och positiva egenskaper. Det är en upplåtelseform som inte är marknadsprisad. Den är därför tillgänglig för alla löntagargrupper, till skillnad från privatägda bostäder där högsta pris är den styrande faktorn. Med rimliga förmedlingstjänster är hyresrätten ett av de viktigaste verktygen för att motverka segregation, diskriminering och en orättvis fördelning av bostäder. Hyresrätten är en viktig del av den svenska välfärden. Det är just därför vill värna hyresrätten som en upplåtelseform. Bristen på hyresrätter är fortfarande stor som allt fler saknar eget boende. Många efterfrågar hyresrätter med rimliga hyresnivåer. Förutom att bygga bort bostadsbristen behöver det befintliga beståndet av hyresrätter förbli just hyresrätter. Ett stort problem är att hyresrätter säljs och ombildas till bostadsrätter. vill se över den lagstiftning som aktivt bidrar till ombildningar av privata hyresrätter till bostadsrätter i syfte att värna hyresrätten som upplåtelseform. Vi vill även förbättra rättssäkerheten vid ombildningsprocessen. Vi ser en massiv ombildningsvåg inom både det privata och det allmännyttiga bostadsbeståndet samt ett pris- och skuldrally som byggt upp enorma finansiella risker hos hushållen och bankerna. Alla inser att denna situation är ohållbar. Bostadsbyggandet måste vara behovsstyrt och inte i första hand spekulationsdrivet eller helt och hållet konjunktur‑ och marknadsdrivet. vill ha en bostadspolitik där staten, regionen och kommunen tillsammans tar mer ansvar och ett bostadsbyggande som gör att varje unge har en bostad som väntar på henne eller honom när det är dags att flytta hemifrån eller till den stad där jobben eller utbildningen finns. Vi vill se en bostadsfinansiering och ett risktagande som ligger mer på det gemensamma och en allmännytta som ska bli större för att kunna bygga till lägre hyror och sätta press på den lokala, privata marknaden. föreslås bland annat införandet av fri hyressättning vid nyproduktion, det vill säga marknadshyror, vilket både Socialdemokraterna och varit emot, måste jag tillägga. Ett grundläggande problem på bostadsmarknaden är att många inte har råd att efterfråga nyproducerade hyresrätter. För att inte ytterligare förstärka tudelningen av hyresmarknaden behöver såväl allmännyttiga som privata bostadsbolag pressa hyrorna i nyproduktion. Nuvarande system för hyressättning fungerar bra tycker vi. Det skapar förutsättning för en rimlig hyresutveckling med rättvisa hyror och trygghet för hyresgästerna. Det finns ingen anledning att överge bruksvärdessystemet och införa marknadshyror. Presumtionshyresmodellen gör det lönsamt att bygga nya hyresrätter. Fastighetsägaren får betalt för sina kostnader och en rimlig avkastning på sin insats. Varken byggbolag eller fastighetsbolag anser att dagens hyressättningssystem är ett hinder för bostadsbyggandet. De anger helt andra orsaker. Fastighetsägarna själva vill inte ha marknadshyror i nyproduktion. De anser att nuvarande modell för hyressättning räcker. är tydligt med vad som kommer att hända om förslaget om fri hyressättning eller marknadshyror läggs fram. Det behöver jag inte upprepa. Det vet vi alla vid det här laget. Det behövs också en skattereform som ger likvärdighet mellan hyresrätt och ägt boende. Vi subventionerar bostadsrätter, villor och hus som ägs av välbärgade rika människor, men vi vill inte hjälpa till med att finansiera byggandet av hyresrätter. Det kan inte vara rimligt. Det är omvänd , man tar från de fattiga och ger till de rika. Det finns ett flertal exempel på hyresvärdar som inte sköter sig. Det finns de med bristande underhåll och de som sysslar med så kallad renovräkning. har vi sett en utveckling i där privata fastighetsbolag köpt upp hela bostadsområden med ett enda syfte, att göra en så stor och så snabb vinst som möjligt. Bakom de privata värdarna står inte sällan utländska riskkapitalbolag. Affärsmodellen är enkel: Hyresvärdarna renoverar lägenheterna styckvis för att därefter kunna höja hyrorna kraftigt. genomförs varken löpande underhåll eller långsiktig upprustning, vilket ökar hyresvärdarnas vinstmarginal än mer. Vinnarna är de privata fastighetsbolagen och deras ägare. Förlorarna är hyresgästerna, varav många tvingas flytta när hyrorna chockhöjs. Vi måste stoppa utvecklingen där kortsiktiga investerare använder våra hyresbostäder som spekulationsobjekt. Det måste vara möjligt att hindra oseriösa hyresvärdar från att förvärva nya fastigheter för att på så sätt skydda hyresgästerna. Avslutningsvis: Hyresgästernas svaga inflytande och bristande besittningsskydd vid renovering och ombyggnation bekräftas av bostadsministern i ett svar på en skriftlig fråga som jag ställde till statsrådet . I svaret hänvisar statsrådet till utredningen ställning för hyresgäster. Utredningen konstaterar att dagens regler inte är tillräckliga för att säkra tryggheten i boendet för alla. Betänkandet innehåller flera förslag som, tillsammans med de förslag som framförts av bland annat , skulle stärka hyresgästernas ställning vid renovering och ombyggnation och därmed minska risken för renovräkning. Utredningen presenterades och bereds fortfarande inom . Det har gått , och det kan inte vara rimligt. Någonting måste göras. Låt mig slutligen betona min glädje över tillkännagivandet för att stärka skyddet för bostadsrättsinnehavare, vilket en majoritet i utskottet bortom blockgränser ställde sig bakom. Detta är ett problem i , som nämndes här tidigare. Det är föreningar som har plundrats, kapats och vanskötts. Jag hoppas att vi i fortsättningen även tar bort våra ideologiska skygglappar och hittar sätt att samarbeta för att bygga bort bostadsbristen och trygga rätten till bostad åt alla oavsett inkomst. 53 (C) replik: Det jag reagerade på är den historierevision som Momodou ägnar sig åt här. I sitt långa anförande om hyressättningen – som inte är en fråga i dagens debatt, som handlar om kapning av bostadsrättsföreningar – hyllar han dagens system. Framför allt lyfter han fram det förträffliga bruksvärdessystemet som den stora lösningen på frågan om hur svensk bostadsmarknad ska kunna fungera bättre. som han kritiserar och påvisar de problem som många är överens om, att det är svårt för många nya att ta sig in på hyresmarknaden, hyllar han det system vi har.