prot · H709139 · 2020-06-15 00:00:00 — Det handlar om kritisk infrastruktur, kritisk teknik, kritiska insatsvaror, åtkomst till känslig information samt mediernas frihet och mångfald. Vi välkomnar initiativet som har tagit, och vi välkomnar också att regeringen är på väg fram med en lagrådsremiss, om jag förstår saken rätt, för ett granskningsarbete i första skedet. Det är viktigt att få förslaget på plats så snabbt som möjligt för att inte göra det för enkelt för till exempel att handla. vill se att vi med respektavstånd till yttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförordningen även får en granskning till stånd av ekonomiskt utsatta mediehus. De skulle också i dessa coronatider kunna bli föremål för uppköp. Vi har sett utvecklingen på den afrikanska kontinenten, där många investeringar har gjorts för att berätta den kinesiska historien, den kinesiska bilden, vilket påverkar synen på . Så sent som såg vi hur Citic köpte upp majoriteten i största mediehus, för att naturligtvis vara med och påverka mediebilden. Det var kanske inte helt förvånande att det var i just som detta hände. Vi har sett hur den kinesiska ambassaden betalar annonser för att påverka och berätta den rätta historien, den rätta synen, på annonsplats. Det, om något, säger väl vilket intresse som finns att driva berättelsen också i mediernas spalter. Det är inte för inte som det kinesiska har sett medierna och pressen som ögon, öron, tunga och strupe – de som ska berätta den kinesiska historien på ett riktigt och bra sätt. Det är mot denna bakgrund som vi tycker att det finns skäl att inkludera också mediernas frihet och mångfald i den granskningsmodell som ska växa fram i . Det är inte för att förhindra köp, men däremot för att bygga någon form av skyddsmekanism mot den typen av fientliga övertaganden. Det går att se hur man medvetet arbetar i det mediekrig som tydligt uttalat att man vill vara en del av. Därför, fru talman, har vi i ett särskilt yttrande också till detta betänkande lyft fram vikten av att mediernas frihet och mångfald fångas upp och inte glöms bort eller läggs i någon byrålåda. Vi har också pekat på behovet av att handla skyndsamt. Vi skulle vilja se den fullständiga granskningsmekanismen på plats , men det kräver att den sittande utredningen, som har uppdraget att senast lägga fram sitt förslag, försöker skynda på, så att det verkligen finns en fullödig granskningsmekanism på plats också i . Granskning av utländska direkt-investeringar Vi hoppas att det arbete som vidtas åtminstone försvårar den typ av fientliga uppköp som vi kan se i andra länder från inte minst kinesiska statens sida. Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag. 31 (V): Det finns stor enighet kring beslut att uppmana regeringen att komma med förslag för att möjliggöra granskning av utländska investeringar inom skyddsvärda områden. Det är viktigt, för annars riskerar säkerhet att skadas. Vi har ett större och bredare säkerhetsbegrepp än vi haft tidigare , ett säkerhetsbegrepp som vi snarare känner igen från dagar. fanns lagen om utländska förvärv av svenska företag, som begränsade utländska aktörers möjligheter att förvärva aktier i svenska aktiebolag och andelar i svenska handelsbolag eller rörelser som drevs i . Sedan lagen upphävdes 1992 finns det mycket begränsade möjligheter att påverka eller i förekommande fall förhindra utländska direktinvesteringar inom skyddsvärda områden i . Förutom att var slut var det också en moderatledd regering. Medlemskap i , eller EG som det hette , låg runt hörnet. Vi hade en näringsminister som hette Per , som senare blev talman här i riksdag. I debatten 1992 sa från så här: ”Herr talman! Jag har i en replikväxling med Per redovisat en del av de argument som gör att jag tycker att denna förändring av förvärvslagstiftningen inte brådskar. Det finns efter vad jag kan se egentligen inga praktiska, konkreta hinder för utlänningar att förvärva fast egendom eller svenska företag. Det finns inget krav från EG eller i enlighet med som gör att det brådskar. [– – –] Detta är anledningen till att vi i en motion har yrkat avslag på propositionen.” Så lät det i debatten 1992. finns det stora skillnader mellan och . Vi lever i ett digitaliserat samhälle där information finns i datorer snarare än på papper och där offentligt ägande trängts ut av privatiseringar och outsourcing. Det gör att det även i privata bolag finns för säkerhet känslig kunskap som vi inte vill ska hamna i orätta händer. Mycket av denna debatt handlar om att peka ut antagonister som och . Men jag tror att vi ska ha klart för oss att hotbilden är bredare än så. I en digitaliserad värld kan även icke-statliga aktörer och stater som saknar direkta geografiska intressen i vara intresserade av att hota oss. Även om ISP nu får en nyckelroll som kontaktpunkt och säkerligen även i framtida lagstiftning vill jag betona vikten av stark myndighetssamverkan. Det är genom kunskapsöverföring mellan myndigheter som en bred säkerhetsbild klargörs. Jag tror till exempel att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap kan ha en nyckelroll i kunskapen om hur vi förebygger civila kriser. Granskning av utländska direkt-investeringar När den nuvarande säkerhetsskyddslagen togs fram hade it-skandalen på Transportstyrelsen briserat. Det var uppenbart för var och en vad priset för outsourcing och privatiseringar kan bli: att känslig information om alla fordon i hamnar i händerna på personer som inte säkerhetsklassats eller ens lyder under svenska regler. Det offentliga hanterar mängder av information. Mycket av det som skapas och lagras är både viktigt och känsligt. Vissa uppgifter klassas som skyddsvärda, och en del rör även rikets säkerhet. Om information går förlorad, stjäls, manipuleras eller sprids till obehöriga kan det få allvarliga följder. Både individer och samhällsstrukturen kräver stora mängder av information för att vardagen ska fungera. När kortsiktig vinst blir en drivkraft för att upprätthålla system sätts långsiktigheten på undantag, och helheten går förlorad. Det är ett riskmoment i sig att outsourca uppgifter till privata aktörer som innebär hantering av säkerhetskänslig information. Ett annat ämne jag kort vill beröra är ägandet av mark. Staten är en stor markägare runt om i . finns det ofta en politisk vilja och tilltro till att minska statens markinnehav. Här finns det viktiga säkerhetsdimensioner att ta hänsyn till. Vårt statliga markägande bör präglas av en större säkerhetsdimension än . hade den borgerligt ledda regeringen och de dåvarande borgerliga riksdagsledamöterna bråttom att ta bort lagen om förvärv av svenska företag. har man bråttom att införa ny lagstiftning. Det ger lite perspektiv på det hela, tycker jag. Jag yrkar bifall till förslaget. 32 (KD): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i utrikesutskottets betänkande UU18. Vi har ett riksdagsår bakom oss som kommer att gå till historien. Coronapandemin har fullständigt kastat om förutsättningarna för politiken och samhällsekonomin. Även denna debatt, en av de sista före sommaruppehållet, har koppling till pandemin och dess effekter. Ett fungerande system för att möjliggöra granskning av utländska direktinvesteringar är helt centralt, inte minst i tider av oro och ekonomisk nedgång. I kölvattnet av finanskrisen såg vi hur omfattande utländska direktinvesteringar gjordes i undervärderade och därmed sårbara europeiska bolag, inte sällan med verksamhet inom strategiskt viktig infrastruktur som it, elförsörjning och hamnar. Då handlade det om uppköp i de försvagade ekonomierna i södra , men även andra EU-länder såg samma företeelse. Uppköpen var i de flesta fall kopplade till . I dokument Made in 2025 finns strategin formulerad. Den innebar bland annat att kinesiska bolag får tillgång till omfattande kapital genom statliga subventioner. Granskning av utländska direkt-investeringar Att kinesiska uppköp i inte sker av en tillfällighet vidimeras i en kartläggning från , , som publicerades . Kartläggningen visar att ett femtiotal svenska företag med hundratals dotterbolag har fått den kinesiska staten som huvudägare . Det är viktigt att framhålla i detta sammanhang att utländska investeringar i i grunden är välkomna. De har stor betydelse för företag och för arbete och sysselsättning. Viktigt att framhålla är också att den lagstiftning vi debatterar inte är riktad mot något enskilt land. går det inte att komma ifrån verkligheten: saknar ett effektivt system för att granska investeringar och uppköp utifrån viktiga strategiska effekter för samhället och utifrån effekter för rikets säkerhet. Inom EU-kretsen har frågan om granskning av utländska direktinvesteringar funnits på agendan . Som en följd av erfarenheterna från finanskrisen och en direkt följd av coronapandemin har det arbetet skyndats på. uppmanade samtliga medlemsländer att använda befintliga regelverk eller ta fram ny nationell lagstiftning gällande utländska direktinvesteringar. Drygt hälften av EU:s medlemsländer har hörsammat detta. Som ett resultat av och tack vare förslag till utskottsinitiativ, som helhjärtat står bakom, kommer även att få en sådan lagstiftning på plats. Enligt förslaget ska regeringen ge , , i uppdrag att bygga upp en granskningsfunktion och fungera som nationell kontaktpunkt. förbereds ändringar i säkerhetsskyddslagen så att myndigheter kan besluta om förbud mot utländska uppköp av säkerhetsklassad verksamhet. Dessvärre har regeringen agerat senfärdigt i dessa viktiga frågor. Som vi har hört ska den tillsatta inte vara klar förrän , 2021. Utskottsinitiativet är därför nödvändigt. Det har redan gett resultat och fått regeringen att skynda på arbetet. Det är ingen tvekan om att kombinationen av nedpressade värderingar i viktiga bolag och en svag valuta gör sårbart just . Ett snabbt agerande är därför nödvändigt för att värna svenska intressen i coronakrisens kölvatten. Enligt regeringen gäller det nu att hitta en balans mellan att skydda svenska intressen och visa att är en attraktiv nation att investera i. Det är en inte helt enkel men viktig avvägning – lika viktig som att i pandemins och de stängda gränsernas spår slå vakt om frihandel och nya internationella handelsavtal. är och förblir varma frihandelsvänner, utan att för den skull stillatigande se på när vårt lands säkerhet hotas genom fientliga uppköp och investeringar. Med detta vill jag tillönska talmän och tjänstemän och kollegorna i utrikesutskottet en god sommar och en vilsam semester. Granskning av utländska direkt-investeringar Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) betänkande 2019/20:JuU34 Ungdomsövervakning (prop. 2019/20:118) 33 (S): Inledningsvis vill jag yrka bifall till vår reservation 3. Vi står naturligtvis bakom våra andra reservationer också, men för tids vinnande väljer jag att yrka bifall endast till den. ligger regeringens proposition om ungdomsövervakning på bord. Det är en produkt som delvis är ett resultat av de tillkännagivanden som majoritet har gett. Den är inte oproblematisk. Man kan ha principiella eller praktiska invändningar mot de liggande förslagen, men vi ser ändå att det här är och kommer att kunna vara ett viktigt komplement. Den ska också utvärderas – den är utvärderbar. Regeringen har tagit riksdagsmajoritetens uppmaning på allvar och sökt fylla ett glapp i påföljdssystemet. Glappet består inte minst av att det upplevs finnas en brist mellan ganska långtgående och ganska ”milda” ingrepp för den som har blivit dömd . Det handlar inte minst om att hitta möjligheten för ungdomarna att trots kanske ganska grov brottslighet få finnas kvar i de positiva nätverk som kan vara vägen ut för dem. Det kan vara aktiviteter som idrott och positiva sociala sammanhang – sådana finns också – och skolan som de går i. Samhället ser, och ska se, strängt på de gärningar som gjorts. Detta riktar sig i huvudsak mot personer som har begått ganska eller mycket allvarliga brott. Det glapp som finns ska fyllas upp med ungdomsövervakning. Vi har gjort det med en ganska avvaktande hållning, men ändå med ett konstruktivt resultat. Det finns ett kriminalpolitiskt paradigm där allt är svart eller vitt. Jag har i denna talarstol pratat om att man är antingen livsstilskriminell eller mönsterelev – det finns ingenting däremellan. Men de allra flesta ungdomar befinner sig på väg någonstans. De är i en formativ ålder och står vid olika vägskäl där det kan vara avgörande om de möter rätt människa, , pedagog eller idrottsledare eller rätt kärlek för att kunna komma på rätt köl igen. Jag har jobbat som lärare och sett denna berättelse utspela sig framför ögonen på mig . I de allra flesta fall slutar det lyckligt. Vi glömmer ibland att i de underprivilegierade miljonprogramsområdena inte är att man är och förblir och vill vara gängkriminell. De allra flesta ungdomar som bor i dessa områden vill komma in på eller drömmer om att bli polis eller snickare eller jobba i vården. Så ser drömmen ut för de allra flesta människor. Politikerna älskar att utmåla det som att de alla vill bli gangstrar, åka runt i fina bilar och ha smycken, men även de ungdomar som bor där vet ju avigsidan med schablonen och de falska premisserna. Vi som är 60-talister kommer ihåg att det alltid kom någon gammal missbrukare – i var de alltid amfetaminister – och berättade att tidiga konsekvenser skulle ha räddat dem från knarket eller kriminaliteten. Jag kan inte säga att de hade fel. Det är ungefär samma berättelser som man hör från livsstilskriminella än , att det är ett faktum att om de hade fått en tydlig och klar konsekvens i tidig ålder hade kanske deras destruktiva beteende kunnat brytas. Och kanske är det en sådan åtgärd som vi har på bord . Åtgärder som ungdomsfängelse, som man hade och som var en skola i brott, som det så vackert hette och som det faktiskt också var, är kanske inte dagens kriminalvård. Vi har en bred verktygslåda med åtgärder som handlar om vård. Det finns behandlingsprogram som är certifierade och allt det som vi har pratat om så . Det är inte som på 60‑, 70‑, när det gäller att vårda unga. Detta har gett resultat genom att vi ser en sjunkande ungdomskriminalitet. har vi sett en sådan utveckling, och i sin utredning visar också på detta. Något som vi i denna kammare behöver ta med oss är att förstå att det inte är en verklighet som gäller utan att det finns många olika parallella system. När det gäller vår reservation har vi ett huvudargument, som jag vill redovisa avslutningsvis. Det handlar om att vi vill att det ska vara helgavskiljning – inlåsning i hemmet och kvällar. Anledningen till det är att man gör bedömningen att det är då som gängkriminella är mest brottsaktiva. Det är också då som andra ungdomar trillar in i kriminalitet, inte minst på grund av alkohol och droger. Dessutom, om man skulle ha helgavskiljning har man hela veckan helt andra krav på hur föräldrarna och hemmet bör se ut för att det ska kunna fungera. Detta innebär att det kan bli kontraproduktivt och att det kanske inte blir speciellt många ungdomar som får denna påföljd, om man går hela vägen, så som en del av förslagen är. Vi får ta detta steg och utvärdera det, och sedan får vi se om nästa steg ska tas lite längre fram. 34 (M): Det var verkligen att regeringen nu äntligen kommer med sitt lagförslag gällande en ny ungdomspåföljd, ungdomsövervakning. har ju tillkännagivit att regeringen ska återkomma med förslag om en ny ungdomspåföljd. Det första tillkännagivandet beslutades , alltså för hela . Man kan anklaga regeringen för mycket, men inte för att vara snabb! Vi kan också konstatera att det andra regeringspartiet, , inte ens är här när vi ska diskutera denna viktiga fråga, ungdomsbrottslighet. Ungdomsbrottsligheten har blivit mycket grov . Ungdomar begår grova rån, grov misshandel, mord och dråp. var jag på studiebesök hos ungdomsåklagare i . Där sa man att gängmördare lika ofta är som . Det är helt enkelt förfärligt! Det som också är förfärligt är alla rån mot unga människor. Ofta är även rånarna under . Rånen mot unga har ökat dramatiskt. har de ökat . , 2019, blev nästan 2 500 ungdomar rånade. Man kan ju undra hur många av dessa brottsoffer som hade sluppit bli rånade om regeringen inte hade tagit på sig att presentera detta lagförslag. Man ska också ha i åtanke att mörkertalet är ganska stort. Många unga vågar inte anmäla, för de är helt enkelt rädda för hämnd. Rånen har blivit mycket grövre, ofta med knivskärning och förnedrande inslag. Något har verkligen gått riktigt fel i samhället med alla dessa grova rån mot ungdomar. Det blir alldeles för slappa konsekvenser när en ungdom begår brott. Unga kan begå grova brott, gripas av polis och vara ute på stan och fika med sina kompisar. Det sänder helt fel signaler. Ungdomspoliser berättar att misstänkta unga rånare släpps innan de ens har blivit förhörda, trots att de har begått relativt grova brott. De släpps fria, och då kan de gå och ta kontakt med både målsägande och vittnen och skrämma dem till tystnad. Det leder till att brottsutredningen läggs ned och att brottsoffret inte får någon upprättelse. Många unga brottsoffer mår väldigt dåligt efter brottet. Man kan tänka sig skräcken för en ung person av att få en kniv mot halsen och bli nedsparkad av flera personer. Vilken skräck detta måste vara för en ung person! Samhället sviker brottsoffren. Hur ska de kunna lita på samhället när de får veta att rånaren är ute på gatorna efter gripandet? Hur ska de våga gå ut? Det är sällsynt att unga rånare blir anhållna och ännu mer sällsynt att de blir häktade. Många ungdomspoliser vittnar om att det ibland känns nästan meningslöst att gripa en ung rånare. Det här betänkandet handlar, som jag tidigare nämnde, om ungdomsövervakning. Det är en påföljd som ska användas när ungdomsvård och ungdomstjänst är för lindriga och sluten ungdomsvård för sträng. Kriminalvården ska ha ansvaret för denna påföljd, som ska pågå . Den ska användas i huvudsak för dem som är , men den kan även användas för gärningsmän upp till om det finns särskilda skäl. Påföljden ska väljas när det finns ett straffvärde mellan sex och tolv månaders fängelse samt i graverande återfallssituationer. En individuell verkställighetsplan ska upprättas av Kriminalvården tillsammans med den dömde. Man ska samverka med socialnämnden och andra berörda myndigheter. Verkställighetsplanen ska innehålla föreskrifter om hur ofta den dömde ska träffa Kriminalvården och om inskränkningar i rörelsefriheten. Den dömde ska vara förbjuden att bruka narkotika och alkohol och andra hälsofarliga varor. Föreskrifter kan gälla var den dömde ska bo, hur han ska sköta skolan, vad han ska göra , vilken missbruksbehandling som han ska medverka i eller andra lämpliga åtgärder. Verkställighetsplanen ska följas upp regelbundet och ändras om det finns behov. Antalet möten kan minskas eller utökas beroende på hur det går. Enligt regeringens förslag ska den dömde vara förbjuden att vistas utanför bostaden under helgkvällar och nätter kväll till . Om bostaden är olämplig kan en annan plats bli aktuell. Förbudet kan även ersättas med ett förbud att lämna ett särskilt område eller en skyldighet att vara på en särskilt angiven plats. En prövning av inskränkningar i rörelsefriheten ska ske . Inskränkningarna kan ökas eller minskas beroende på hur det går. Den dömde ska ha fotboja på sig för att Kriminalvården ska kunna kontrollera var den dömde befinner sig. I regeringens förslag finns olika åtgärder som kan vidtas om den dömde missköter sig. Åtgärderna kan vara att utöka antalet möten eller att ha polishämtning till mötena. Om misskötseln anses vara i väsentlig grad kan påföljden undanröjas och en ny påföljd utdömas. Som sagt, det har tagit för regeringen att presentera det här lagförslaget, men det är bra att det äntligen har kommit. Dock finns det brister. En brist är att detta ska gälla endast . En ungdom som kommit in på brottets bana bryr sig inte särskilt mycket om veckodagar. Det finns också helgdagar som infaller , till exempel . Då brukar risken för alkohol och droger vara hög, och då är det lätt att begå brott eller att missköta sig på något annat sätt. Därför är det viktigt att ungdomsövervakning kan utdömas också för andra dagar än bara . Det är mycket bra att vi nu också kommer att besluta om två tillkännagivanden som skärper regeringens förslag. Det första tillkännagivandet handlar om att ungdomsövervakning ska kunna utdömas även för andra dagar än och också för fler dagar om det skulle behövas. I början kan det finnas behov av att ha hemarrest , som sedan kan trappas ned. Men naturligtvis ska det alltid vara proportionerligt mot brottet. Det andra tillkännagivandet gäller misskötsamhet. Regeringens förslag gällande åtgärder vid misskötsamhet är helt enkelt för mesigt. Man säger lite aja baja men inte så mycket mer. Därför är det mycket bra att vi får ett tillkännagivande där åtgärderna blir betydligt tydligare och helt enkelt tuffare. Vi pratar ofta om tydliga konsekvenser, men till skillnad från regeringen vill vi inte bara prata utan också genomföra det. Tillkännagivandet innebär en betydlig skärpning. Om den dömde till exempel lämnar bostaden och därmed bryter mot föreskriften ska det i princip alltid resultera i en anmälan till åklagare, som då ska överväga om påföljden ska undanröjas och ersättas med en skarpare påföljd. Om den dömde missköter sig , även om det är av mindre allvarligt slag, ska det alltid resultera i att påföljden undanröjs och ersätts med en mer ingripande påföljd. Det är mycket viktigt att samhället markerar tydligt att en dom är en dom och ska följas. Vi moderater vill göra lite mer. Till exempel anser vi att sekretesslagstiftningen bör ändras, så att huvudregeln blir att all relevant information ska kunna delas för att man ska kunna förebygga och utreda ungdomsbrottslighet. Vi vill också att fler ungdomar ska omhändertas enligt LVU. Vi vill också att det ska skapas nya möjligheter att förordna om utegångsförbud och och att det ska kunna övervakas med fotboja. Syftet är naturligtvis helt enkelt att man ska bromsa kriminaliteten så tidigt som det bara går. Det som har skett har verkligen inte fungerat när ungdomsbrottsligheten har blivit så grov. Jag står bakom alla våra reservationer men yrkar bifall endast till reservation 7. 35 (V): Det är oerhört viktigt att barn får vara barn, att unga får vara unga och att vuxenvärlden aldrig ser på barn som någonting annat än just barn. Det är barns rättighet att inte bli bedömda eller få samma förväntningar ställda på sig som vuxna får. Detta gäller även om barn skulle begå brott. Skälen till att barn och unga inte ska straffas som vuxna är många. Bara för att man är kapabel att utföra vissa saker är det inte självklart att man är beredd på konsekvenserna av sitt handlande. Det är det som skiljer barn från vuxna. Alla som någonsin träffat ett barn kan se att det finns en stor kapacitet hos barnet men ofta väldigt lite eftertänksamhet. Detta är något som hänger kvar långt upp i åldern, även när ungdomar i andra fall ses som myndiga och vuxna. Här i ska vi inte heller lagstifta utifrån vissa enskilda händelser som politiker i denna kammare kan dra upp – det kan vara olika exempel på varför man för brott ska straffas si eller så. Lagar ska stiftas med eftertänksamhet. Lagstiftningen ska utvärderas, och den ska inte bestå av känslomässiga utrop om att samhället förändras. Straffmätning och påföljdsval är inte något som magkänslan ska få avgöra. påföljdssystem för unga lagöverträdare är utformat utifrån att barn och ungdomar som har begått brott i första hand ska hållas utanför kriminalvården och i stället bli föremål för insatser inom . Det är därför som innehållet i de olika ungdomspåföljderna syftar till att motverka riskfaktorer som kan leda till fortsatt brottslighet och till att motverka återfall i brott. Flera utredningar konstaterar att det finns behov av fler ungdomspåföljder av olika ingripandegrad, eftersom de befintliga ungdomspåföljderna inte utgör ett heltäckande system.