prot · H709110 · 2020-04-23 00:00:00 — § 1 Justering av protokoll Protokollet för justerades. § 2 Anmälan om subsidiaritetsprövning Talmannen anmälde att utdrag ur prot. 2019/20:27 för i ärende om subsidiaritetsprövning av EU-förslag hade kommit in från miljö- och jordbruksutskottet. § 3 Anmälan om faktapromemorior Talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen hade kommit in och överlämnats till utskott: 2019/20:FPM24 EU och – Mot en övergripande strategi (2020) 4 till utrikesutskottet 2019/20:FPM25 En jämlikhetsunion: jämställdhetsstrategi –2025 COM(2020) 152 till arbetsmarknadsutskottet 2019/20:FPM26 En ny industristrategi för EU COM(2020) 102 till näringsutskottet 2019/20:FPM27 En SMF-strategi för ett hållbart och digitalt EU COM(2020) 103 till näringsutskottet 2019/20:FPM28 En ny handlingsplan för den cirkulära ekonomin COM(2020) 98 till miljö‑ och jordbruksutskottet 2019/20:FPM29 Meddelande om hinder och handlingsplan för bättre efterlevnad av inremarknadsreglerna COM(2020) 94, COM(2020) 93 till näringsutskottet 2019/20:FPM30 En europeisk klimatlag COM(2020) 80 till miljö- och jordbruksutskottet 2019/20:FPM31 Samordnad ekonomisk reaktion på Covid-19-utbrottet COM(2020) 112, COM(2020) 114, COM(2020) 113, COM(2020) 123, COM(2020) 141, COM(2020) 142, COM(2020) 138 till finansutskottet § 4 Ett nytt konto- och värdefackssystem betänkande 2019/20:FiU33 Ett nytt konto- och värdefackssystem (prop. 2019/20:83) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under § 12.) om det kommunala utjämningssystemet § 5 om det kommunala utjämningssystemet betänkande 2019/20:FiU39 om det kommunala utjämningssystemet (skr. 2019/20:77) 1 (C): Jag måste börja med att säga att det är väldigt trevligt att se herr talman igen efter att jag har varit på en månad. I den coronasituation vi just nu befinner oss i blir det väldigt tydligt vad som egentligen bär upp den svenska välfärden, nämligen kommunernas och regionernas verksamhet, bland annat sjukvård och äldreomsorg. Det hindrar inte att vi måste se lite framåt. Därför ska jag prata om skatteutjämningen framöver. Just nu ser vi att det är helt oacceptabelt stora skillnader i kommunala skattesatser mellan de kommuner som tvingas betala högst skatt i landet och de som betalar lägst skatt. Enligt oss i är det faktiskt inte rimligt. Fakta 2020 är att den kommun som har lägst kommunalskatt är med 29,18 skattekronor eller procent. Efter följer , och i bottenskiktet. Som alla hör är det storstadskommuner eller storstadsnära kommuner som har en gynnsam struktur, och det är därför de ligger där de gör i skatteskalan. I den ändra änden, i toppen av skatteskalan, ligger med 35,15 i procentsats, följt av , och . Som alla vet är de glesbefolkade kommuner i norra , långt ifrån storstäderna. Skattegapet är alltså , nästan . tycker att det är helt orimligt. Det är dessutom så att de kommuner som tvingas betala den högsta skatten oftast får mindre del av den statliga, offentliga servicen. Det är rätt tydligt att man i de här regionerna och kommunerna har sämre infrastruktur och oftast färre statliga jobb. Ett annat exempel är den statliga kulturpolitiken, som man får mycket mindre del av i jämfört med . Man betalar i praktiken alltså mer skatt men får mindre välfärdsutbud. Det tycker vi är oacceptabelt. måste jobbet gå vidare för att verkligen rätta till det här och säkra att vi får ett bättre system än det vi har . Det nya kostnadsutjämningssystemet, som vi tillsammans med regeringen och andra partier fick på plats , är ett steg i rätt riktning, men det går inte hela vägen fram. Det grundades på väldigt kloka övervägningar och gör att vi får ett lite mer balanserat system. menar att det nu är dags och angeläget att genomföra en översyn av hela skatteutjämningssystemet. Det finns flera skäl till det. Ett skäl är det som jag just har belyst: det stora skattegapet. Ett annat skäl är att det nya kostnadsutjämningssystemet trots allt bara utgör av det totala skatteutjämningssystemet. De andra fyra delarna utgör . går väldigt mycket av skatteutjämningsresurserna till tillväxtkommunerna, som i grund och botten har goda förutsättningar för en stark tillväxt och god ekonomi. Det tycker vi inte är riktigt rimligt. om det kommunala utjämningssystemet Lägger man sedan till megatrenderna i världen – urbanisering, demografisk utveckling och till viss del klimatanpassningar – pekar det snarare på att vi kommer att behöva ha mer skatteutjämning framöver, inte mindre. Möjligen pekar digitalisering, den fjärde megatrenden, åt motsatt håll. vill alltså göra en total översyn av skatteutjämningssystemet utifrån några rådande principer. Den första princip som vi vill hävda är en garanterad servicenivå i hela landet, det vill säga att ingen landsända ska vara utan en viss nivå av service. Det behövs verkligen, för den regionala klyvningen ökar. Det innebär i praktiken att vi kommer att behöva mer utjämning, inte mindre. En andra princip tycker vi ska vara att incitamenten för företagande, jobb och tillväxt ska öka i det system vi ska ha. Det måste löna sig att jobba för tillväxt. En tredje bärande princip är att skatteutjämningssystemet ska bygga på strukturella förutsättningar, inte på ambitionsnivå och inte på effektivitet i systemet. En fjärde bärande princip är ökad tyngd för faktorn gleshet och tätortsgrad. Utan detta är det svårt att säga att vi över huvud taget klarar en rimlig välfärd i de glesare delarna av vårt land. Vi vet att det är väldigt svårt att hitta ett bra system och helt omöjligt att hitta ett rättvist system. Vi vet att det förmodligen är svårt att få acceptans för ett nytt system rakt upp och ned. Men vi behöver trots det faktiskt hitta ett nytt system, för det som vi har är inte tillräckligt bra. En grundläggande faktor är riktade statsbidrag, som har varit regeringens favoritlösning men som har en negativ påverkan på skatteutjämningssystemet. Det finns andra delar i skatteutjämningssystemet som är viktiga. Eftersom jag är gotlänning tänker jag givetvis på merkostnaderna för sjukvården på . Region var vinnare på det nya kostnadsutjämningssystemet, som kompenserar för vissa faktorer. Men det är långt ifrån helheten för att skapa en långsiktigt hållbar lösning. sjukvård har flera unika förutsättningar. Den mest avgörande faktorn, kombinationen öläge och en väldigt liten befolkning, finns det ingen kompensation för. Öläget med till den närmaste att samverka med gör att det blir svårt och dyrt. Dessutom har vi en stor sommarbefolkning, som alla känner till. Så blir det möjligen inte , tyvärr, men andra år. är också en strategiskt viktig punkt för totalförsvaret. Det kräver att vi har en god sjukvårdsförmåga på . Grundproblemet är att alltid behöver ha ett fullvärdigt akutsjukhus. Detta innebär bland annat att vi behöver alla jourlinjer, och det är väldigt kostnadsdrivande. Skälet är att det är för långt till grannen och att transporterna är både dyra och långsamma eller väderberoende. Normalt underlag för ett fullvärdigt akutsjukhus är 150 000 invånare. har 60 000. Det är detta som driver kostnaden på ett helt orimligt sätt. Med det lilla akutsjukhuset kommer också småskalighetskostnader i form av nya medicintekniska investeringar. Vi behöver dubblerad utrustning för redundans ibland, vi har dyra transporter, som jag har sagt, och vi behöver personal som ibland måste tjänstgöra på annat håll för att få en tillräcklig volym i sitt tjänstgörande. om det kommunala utjämningssystemet Om vi ska klara sjukvårdens portalparagraf om en jämlik vård över hela behöver staten gå in och ta ett ökat ansvar för sjukvård. Det behövs antingen en öfaktor i skatteutjämningssystemet eller ett riktat statligt stöd direkt till sjukvård. Med detta, herr talman, yrkar jag och bifall till reservation 1. 2 (V): Dagens debatt handlar om om utjämning. Jag tänkte säga ett par ord om åsikt om utjämning och hur den bör utvecklas. Jag höll med om mycket av det som sa, i varje fall före Gotlandsinlägget då han gick över till att bli gotländsk regionalpolitiker. När det kommer till de stora delarna, där man måste se hela , kanske man inte bara ska se till utmaningar, även om de är viktiga aspekter att ta med. visar i sin rapport att det kommunala utjämningssystemet är i behov av mer utjämning och bättre förvaltning och även hur kostnadsutjämningen kan användas i större utsträckning för att utjämna kostnadsskillnader mellan kommuner. I rapporten rekommenderar regeringen att utveckla sin befintliga kostnadsutjämning så att den i större utsträckning utjämnar för kostnadsskillnader som uppstår på grund av att kommuner har olika yta, antal invånare och befolkningsförutsättningar och utgår från olika klassmässiga förutsättningar. En sådan utjämning skulle framför allt gynna landsbygdskommuner som har en hög skattesats, precis som var inne på. menar att glesbygden är underkompenserad, att gleshetskompensationen är för liten och att det behövs ytterligare ändringar i systemet för att skapa likvärdiga förutsättningar. Just detta med likvärdiga förutsättningar var kanske det man menade att försökte med när utredningen lanserades – lite mer lika. Det som har präglat kostnadsutjämning är att man gör lite justeringar, inte för stora, i den riktning som behövs, för att alla ska komma med på banan. uppmanar också regeringen att utvidga kostnadsutjämningen till att även avse biblioteksverksamhet, som är lagstadgad, och att väga för- och nackdelar med att utvidga kostnadsutjämningen till att omfatta fler enligt lag frivilliga verksamheter som i huvudsak är skattefinansierade. Det är framför allt kulturområdet men också fritidsområdet som kan övervägas. Regeringen uppmanas även att överväga om strukturbidraget ska avvecklas och om ska ges i uppdrag att förvalta utjämningssystemet. Förvaltning av utjämningssystemet kan låta som en fruktansvärt tråkig sak, men om man tittar på systemet ser man att det i praktiken förvaltas av de olika statliga utredningar som med stor regelbundenhet har tillsats av olika regeringar. Jag tycker att man snarare skulle fundera på det som var inne på, nämligen att det behövs en parlamentarisk kommitté eller något slags kansli med parlamentarisk förankring som regelbundet, , ser över utjämningssystemet så att man minskar ryckigheten i systemet och i stället får en löpande del. Det är lite konstigt att vi har ett stort ekonomiskt system som svävar någonstans vid sidan av hela Myndighetssverige. om det kommunala utjämningssystemet Regeringen anger i skrivelsen att den inte avser att vidta några åtgärder med anledning av iakttagelser och rekommendationer. Vi i anser, till skillnad från regeringen, att det är viktigt att nu gå vidare med ytterligare förändringar i systemet utifrån rapporten. Man måste också titta på inkomstsidan, för om man bara ser på kostnadssidan blir det bara ena benet i det kommunala utjämningssystemet som man tittar på. Det är egentligen också det lilla benet. Om vi ska skapa likvärdiga och rättvisa förutsättningar över hela behöver vi också kolla på inkomstsidan. De ändringar som har gjorts är ett steg i rätt riktning, men om man inte tar tillräckliga steg når man inte upp till de effekter som gör att det blir likvärdigt mellan kommunerna. Här visar att det kan röra sig om ganska stora kostnadsmässiga justeringar för många landsbygdskommuner. Därför menar jag och att det är dags att inleda en ny översyn av utjämningssystemet och återkomma till med förslag om ett utvecklat utjämningssystem. Med detta sagt yrkar jag bifall till reservation 2. 3 (S): En jämlik välfärd som kommer alla medborgare i landet till del är grundläggande för ett starkt och sammanhållet . Därför behöver vi skapa likvärdiga villkor för att välfärd ska kunna bedrivas i hela vårt land. Om vi vill skapa rättvisa möjligheter för medborgarna måste vi utjämna strukturella och ekonomiska skillnader mellan olika kommuner runt om i vårt avlånga land. Som har sagts här tidigare beslutade om ett nytt system för kostnadsutjämning, som gäller . I det nya systemet kompenseras kommuner med sämre förutsättningar i högre grad . Vi stärker de kommuner där exempelvis behöver åka långt därför att det är glest mellan de äldre och de regioner som har svårare att rekrytera personal på grund av sitt geografiska läge. Man kan se att till exempel och kom allra bäst ut i det nya systemet. kompenseras nu kommuner och regioner i högre grad för socioekonomiska utmaningar. Den viktigaste faktorn för omfördelning är demografi. Det är barnomsorgen, skolan och äldreomsorgen som skapar de stora kommunala kostnaderna. Det är kommuner med en stor andel barn och äldre som behöver mer resurser jämfört med de kommuner som har en stor andel av befolkningen . Framåt 2030 kan vi förvänta oss en 50-procentig ökning av antalet äldre , men de är inte riktigt jämnt fördelade över landet. Det är kommuner i glesbygd som kommer att se de största ökningarna, också av behovet av välfärd. Då är det uppenbart att behöver en stark och långtgående utjämning. Det är helt enkelt en viktig politik för att värna barn och äldre i hela landet. Precis som lyfts fram i kan vi omfördela och utjämna mer. Systemet bör med jämna mellanrum ses över och uppdateras för att vara fortsatt träffsäkert. Vi ser framför oss en ny översyn av system när det har varit i kraft i något eller . om det kommunala utjämningssystemet Utjämning är alltså viktigt, och den är helt central för mig som socialdemokrat. Men kommunsektorns samlade resurser är också väsentliga, inte minst när det gäller de kostnader som beräknas bli högre när vi har en demografisk utveckling med allt fler barn och äldre i hela landet. Detta ställer krav på välfärden överallt. Det krävs alltså omfattande resurstillskott framöver. Under förra mandatperioden kunde vi skjuta till ytterligare 35 miljarder till välfärden, och därför jobbar 100 000 fler i vår gemensamma välfärd nu jämfört med när regeringen tillträdde 2014. Det är en utveckling som behöver fortsätta. Precis som sagts tidigare sätter coronakrisen extra fokus på välfärdens behov. Kostnader ökar, framför allt inom äldreomsorg och sjukvård, och kan vi befara stora tapp i kommunernas och regionernas skatteintäkter framöver. när vi står mitt uppe i coronakrisen blir det dessutom glasklart vad välfärden egentligen handlar om. Det handlar om människors liv och hälsa – på riktigt allvar. Välfärdens personal sliter hårt för att skydda och vårda våra gamla och sjuka . Därför måste vi fortsätta med tillskott till välfärden, för att säkra den. Vi kommer att se till att kommuner och regioner nu kompenseras för alla extraordinära sjukvårdskostnader med anledning av coronaviruset, oavsett var de har uppstått, efter behov, helt enkelt. Vi har därutöver ökat ram med för att köpa in och fördela skyddsmaterial som munskydd men också utrustning som respiratorer, utöver kommunernas och regionernas egna inköp. Staten tar över sjuklöneansvaret, som också innebär att miljardkostnader lyfts bort från kommuner och regioner. I vårändringsbudgeten skjuter vi också till ytterligare till välfärden, där 12 ½ miljard kronor permanentas . Det skapar långsiktighet och möjligheter för kommuner och regioner att planera också , så att de vet att det finns ekonomiska resurser för att betala löner till sjuksköterskor, undersköterskor och lärare. Vi har dessutom en hög beredskap för att göra mer om det krävs för att klara välfärden genom denna svåra kris. är det tydligare än någonsin att behöver hålla ihop. Då behöver vi också ge kommuner och regioner förutsättningar att leverera den välfärd som lägger grunden för trygghet och utveckling. En stark och rättvis omfördelning kommer fortsättningsvis att vara nödvändig för ett starkt och sammanhållet . Vi kommer att behöva göra mer på detta område. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 4 (V) replik: talar länge och väl om vad regeringen gör med anledning av coronaepidemin och det rådande läget. Det är än så länge svårt att utvärdera hur det har gått. Men det går ändå relativt bra för att möta krisens utmaningar. Jag tycker att politiken har varit ganska snabbfotad både från regeringens och sida. Det som man emellertid ska ha klart för sig i denna situation är att vi redan före krisen såg att välfärden behövde mer finansiering. Det var också skälet till att , och tog initiativ i för att se till att välfärden fick mer pengar än vad regeringen ville tillföra. Det handlade om ungefär 7 ½ miljard kronor, vilket kan jämföras med regeringens . om det kommunala utjämningssystemet Detta visade sig sedan vara ett förspel till en riktig välfärdskris som kom runt hörnet och som de facto innebär stora påfrestningar för våra kommuner och regioner. Som redogjorde för kommer staten att gå in och ta ett ökat ansvar för kostnader kopplade till coronaepidemin. Man har också lovat mer pengar till kommuner och regioner, vilket i grunden är bra. Men är det troligt att detta inte kommer att räcka. Även om är en jättesatsning kommer skatteintäkterna att minska som en konsekvens av att ekonomin nu backar. har vi redan en underfinansierad välfärd. Tittar man i statsbudgeten ser man att det i praktiken är så att regeringen planerar för nedskärningar i välfärden. Min fråga till är: Tror du att dessa kommer att räcka? Kommer det att behövas mer pengar till den kommunala och regionala sektorn? var inne på riktade och generella statsbidrag. Det är mycket viktigt att kommuner och regioner får generella statsbidrag så att de själva får bestämma vad de gör med pengarna och att pengarna inte delas upp i olika riktade satsningar. 5 (S) replik: Jag är alldeles övertygad om att vi , inte bara i den akuta krisen, kommer att behöva öka resurserna till kommuner och regioner till välfärdens verksamheter – skola, vård och omsorg – från den statliga nivån. Jag är alldeles övertygad om det, inte bara på grund av coronakrisen utan på grund av den underliggande demografiska utvecklingen där vi har många barn och gamla . Och det är barn och gamla som driver upp de kostnader som kommuner och regioner har för skola, vård och omsorg. Det är vår uppfattning att detta är ett långsiktigt åtagande, och vi ser att denna utveckling kommer att fortgå framåt 2030–2035. kommer vi att behöva prioritera välfärden före andra insatser, även efter denna mer akuta kris. Sedan är det otroligt svårt att i ett sådant här snabbt krisförlopp göra prognoser för exakt hur mycket pengar olika verksamheter behöver och vilket genomslag den ekonomiska utvecklingen får på skatteintäkterna. Jag tror att man ska ha en mycket stor ödmjukhet inför detta. Med tanke på det snabba krisförloppet blir det mer gissningar än prognoser. Men vårt budskap är att vi vill skjuta till de resurser som krävs för att ta välfärden genom denna kris. Sedan ska vi möta den demografiska utvecklingen som vi ser åren därefter. För oss är detta en oerhört viktig fråga och någonting som vi prioriterar mycket högt. 6 (V) replik: Som vi såg och våren planerade kommuner och regioner för nedskärning efter nedskärning. Hade inte steppat upp och gett kommuner och regioner de pengar som , och såg till att de fick hade dessa nedskärningar blivit än värre än de blev i ett första skede. kan vi se att välfärden inte var för den kris som vi befinner oss i och som vi har befunnit oss i . Det är givetvis svårt att gissa hur lång krisen kommer att bli och vilka effekter vi kommer att få. Men i praktiken blir det ändå så att regeringen prognostiserar för nedskärningar när man inte klarar av att täcka upp med nya pengar för de förväntade minskningarna av skatteintäkter från kommuner, när vi redan vet att välfärden är underfinansierad. om det kommunala utjämningssystemet Vi har alltså två saker som vi måste klara av att göra . Vi måste stärka kommuners och regioners finansiering så att de har motsvarande belopp som de skulle ha haft före krisen. Vi måste också göra förstärkningar av välfärden och se till att fler människor kan jobba inom äldreomsorgen och inom vården för att just hjälpa till vid denna typ av kriser. Det är mycket uppenbart att de inte kommer att räcka till det. Jag förstår att inte kan stå här och lova några pengar. Men jag tror att det är mycket viktigt att regeringen är tydlig i sin signalering till kommuner och regioner. Jag känner nämligen en stor oro för att vi, när vi har tagit oss över den första krisfasen och börjar få koll på siffror och prognoser framåt, kan få en sommar då kommuner och regioner börjar planera för nedskärningar i välfärden, i när demografin, precis som säger, pekar på att vi faktiskt behöver stärka välfärden – inte tvärtom. 7 (S) replik: Vi och regeringen planerar för att fortsätta stärka välfärden. Det är därför vi skjuter till stora belopp för generella statsbidragsökningar, och det är därför vi planerar för att fortsätta att göra det – för att möta de demografiska behov som finns. Det innebär inte bara att vi behöver se till att det finns mer pengar i kommuner och regioner. Det innebär också att det måste utbildas fler undersköterskor, sjuksköterskor, läkare och lärare. Det är naturligtvis en helhet för att kunna möta just den demografiska utvecklingen. är också sällsynt bra rustat för att göra det. Vi har starka offentliga finanser som vi nu kan använda, både för att värna jobb och företag, som är en viktig grund för att vi ska har resurser långsiktigt, och för att värna välfärden genom stora tillskott till kommuner och regioner. Vi är väl rustade eftersom vi har haft ordning och reda i de offentliga finanserna. Det är klart att många länder runt om i nu tittar på sitt läge med stora underskott. Vi är naturligtvis glada över att vi har kunnat hålla ordning och reda och därmed också har en stor styrka i en sådan här svår situation. 8 (M): , för bara , inledde jag mitt anförande om kommunala frågor på följande sätt: ”EU och upplever just nu ett antal allvarliga hot mot välfärd, samhällsekonomi och trygghet. Det går inte att debattera frågor som rör statens och kommunernas ekonomi utan att peka på de följder vi kan tvingas uppleva av coronavirus, oro för nya omfattande asylströmmar och en hotande lågkonjunktur. går in i denna situation med rekordsvaga förutsättningar: den snabbast stigande arbetslösheten i EU, den svagaste ekonomiska tillväxten i och en mycket hög arbetslöshet för att just ha gått igenom en stark högkonjunktur. Ovanpå detta har vi alltför många kommuner med mycket svag ekonomi.” om det kommunala utjämningssystemet Tyvärr gick utvecklingen mycket snabbare än vad någon av oss kunde ana. Läget i de svenska kommunerna och inom sjukvården är nu extremt pressat. Det är i ljuset av detta som vi ska se frågan om utjämning och särskilda yttrande i detta ärende. ”Frågan om den kommunala utjämningen och behovet av ökade generella resurser till kommuner och regioner kommer att bli mycket viktig när den akuta coronakrisen är över. ser denna fråga som en av de centrala för att stimulera ekonomin och få igång den ekonomiska tillväxten igen efter krisen, och det är också något vi påpekat i vårt förslag till krispaket. Att i detalj diskutera behoven och utjämningssystemets optimala utformning är däremot nästan omöjligt. Det krävs en grundlig analys av läget när vi vet hur hårt krisen slagit mot samhällsekonomin. Vi kommer att återkomma till detta när den akuta krisen är över.” Det är helt enkelt inte seriöst att i det läge vi nu befinner oss i diskutera i detalj hur den framtida skatteutjämningen mellan de svenska kommunerna ska se ut. behövs i stället statliga kristillskott, som flera här inne har nämnt. Det behövs inte minst till sjukvården men även till kommunerna, som kommer att plågas av sjunkande skatteintäkter i spåren av ökad arbetslöshet – som kostnaderna kvarstår eller till och med ökar. Det är nämligen de svenska kommunerna som alltid är den sista försvarslinjen i en kris. Det är de som måste garantera människor en försörjning när alla andra utvägar fallit bort. kvarstår de tidigare kostnadsökningarna till följd av bland annat demografiska förändringar och en tidigare hög invandring.