prot · H80925 · 2020-10-21 00:00:00 — Samhället måste ställa upp för de drabbade som har haft anhöriga som i sin tur har ställt upp för samhället. Det behövs därför en översyn av efterlevandeskyddet för personal inom räddningstjänst, polis och militär som förolyckas i tjänsten. Frågor som har med räddningstjänsten att göra är viktiga. Kommunernas egna handlingsprogram för den förebyggande verksamheten och för räddningstjänstverksamheten beslutas i varje kommuns fullmäktigeförsamling. håller med om att det finns en stor relevans i att göra dokumenten mer ändamålsenliga och likformiga för att man ska kunna utveckla kvaliteten i dem. Men det känns jättemärkligt att det nuvarande förslaget innebär att programmen inte längre ska antas i kommunfullmäktige. I propositionen lyfts fram att det här är ett problem då beslut om dessa program ibland fattas sent inne i en mandatperiod. Kan man inte bara ställa krav på när programmen ska antas i stället för att vi tar bort besluten om dem? Det här är viktiga frågor, och därför yrkar vi avslag på den delen i propositionen och föreslår att det här ska vara kvar, det vill säga att programmen ska antas i kommunfullmäktige. Dessa frågor behöver hög status och ska belysas av en kommuns högsta beslutande organ. Frågorna behöver få den status som de förtjänar. ställer sig bakom propositionen men yrkar avslag på två punkter. Vi lägger även fram ett antal förslag där vi tycker att regeringen inte har gått tillräckligt långt. Vi föreslår att ska avslå regeringens förslag i 5 kap. 1 § gällande att MSB ska ta över tillsynsansvaret över att kommunerna följer lagen om skydd mot olyckor och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. Länsstyrelserna har ju stor kunskap om det lokala arbetet i kommunerna. De har redan etablerade vägar och etablerade beredskapsenheter. Det känns inte resurseffektivt att MSB skulle bygga upp en helt ny organisation. Det är heller inte okej ur perspektivet att ha dubbla roller. I så fall skulle ju MSB både utfärda föreskrifter och sedan tolka och tillämpa dem. tycker ändå att det även i fortsättningen måste finnas ett tydligt mandat för staten att kunna gå in och ta över kommunernas räddningstjänst för att det även fortsättningsvis ska finnas en tydlig möjlighet för den högsta nivån att utöva krisledning vid behov. Man måste också se över organisationerna. Till viss del måste det få förekomma olika organisationsformer i och med att kommunerna ser väldigt olika ut och har skilda utmaningar. måste dock organisationerna vara likvärdiga och i möjligaste mån enhetliga för att kunna uppfylla de krav som ställs på den enskilda räddningstjänsten och dess samverkan med olika aktörer. En ökad likvärdighet och enhetlighet förenklar samarbetet med MSB och andra aktörer när de behöver gå in och leda eller stödja större räddningsinsatser. vill därför se en utredning som gör en fördjupad analys av räddningstjänstens organisation. Den ska lägga fram förslag om hur organisationerna skulle kunna bli mer ändamålsenliga och likvärdiga. I detta sammanhang är det viktigt att definiera vad ”likvärdig” innebär. Det ser ju inte likadant ut i som i eller i Åre jämfört med . Den här utredningen bör även fundera på samarbete med andra aktörer. Det kan till exempel gälla näringslivet eller något som det man har infört i – förstärkt medmänniska – eller som hemma i där vi har civila insatspersoner på . Även formerna för räddningsvärn bör utvecklas och förstärkas. Det ärende som vi har uppe för debatt handlar också om skogsbrandsbekämpning. Vi moderater menar att det finns större möjligheter att tidigt upptäcka bränder om man patrullerar regelbundet. Det ökar förutsättningarna för att avvärja hotande skogsbränder snabbare, innan branden fått spridning. Detta görs till viss del via några länsstyrelser som tar stöd av MSB. Men det gäller långt ifrån alla. Vi vill därför se över möjligheten att staten fullt ut kan finansiera skogsbrandsbevakning med hjälp av lokala flygklubbar. Vi moderater står självklart bakom alla våra reservationer men för tids vinnande yrkar jag bifall till bara en reservation. Det är lite knepigt när flera av dem hänger ihop, såsom reservation nr 3 under punkt 3 och nr 5 under punkt 6. Men avslutningsvis yrkar jag som sagt bifall till reservation 3 under punkt 3. 7 (SD): har drabbats av allvarliga skogsbränder. Vi hade den stora branden i där skadorna på skog blev omfattande. Men även hem brann ned, och byggnader brandskadades. Värst av allt var dock att personskador uppstod och att ett liv gick förlorat, vilket fick fruktansvärda följder för de drabbade. tillsatte regeringen en skogsbrandsutredning som skulle redovisas , men regeringen ändrade sig och beslutade tidigt 2015 att ge utredningen nya direktiv. I stället för att ta reda på vilka lärdomar som kan dras av hanteringen av skogsbranden i ansåg regeringen att det var lämpligare att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap fick uppdraget att identifiera de åtgärder som bör vidtas i syfte att stärka samhällets krisberedskap. Utredarens uppdrag begränsades därför till att enbart beskriva och utvärdera den operativa insatsen och övrigt arbete som har bedrivits i samband med skogsbranden. De framkomna rekommendationerna omsattes dock inte till nödvändiga förslag och förändringar. Trots detta lyckades berörda myndigheter med stöd av olika organisationer, frivilliga och andra länder hantera bränderna , utan att skadorna på annat än skog blev omfattande. Det är av största vikt att rekommendationer från utredningen efter branden tillsammans med erfarenheter nu omsätts i praktiken. En tydlig ledningsorganisation och rollfördelning är av stor vikt. Befälsförhållandena vid framför allt större bränder måste vara tydliga. Det blir speciellt bekymmersamt när bränder går över länsgränser. Vi välkomnar därför att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap nu ska få större befogenheter för att på begäran ta ett samordnande ansvar. Befälsordningen och samverkan mellan olika organisationer under olika scenarier behöver vara förberedd. Regelbundna övningar behövs för att säkerställa att alla inblandade har förstått sin roll. Detsamma gäller vikten av praktiska övningar i fält, där även lokala organisationer inklusive jordbrukare och markägare övar med sin respektive utrustning. MSB hade som ambition att öka kunskapen om skogsbrandsläckning, och utförde en särskild satsning . Vid sju tillfällen genomfördes skogsbrandsutbildningar med totalt över 200 deltagare, främst från men även från Försvarsmakten och . Hatten av för det initiativet! Det behöver även utvecklas bättre rutiner för överlämnande efter släckningen av en skogsbrand. Enligt lagen är det markägaren som är ansvarig för att bevakning och eventuell eftersläckning görs efter branden. I verkligheten finns alltid en risk att markägaren inte är kapabel att göra detta, och därför är det mycket vanligt att bränder som till synes var släckta flammar upp igen. Att skogsbolag har en organisation för att bevaka och eftersläcka brand på sin mark bör man kunna utgå ifrån. Beträffande enskilda skogsägare behöver eller annan myndighet säkerställa att kapaciteten finns. Det är även viktigt att frivillig skogsbrandsbevakning med flyg bevaras och stärks tills det finns ett annat system på plats, kanske då genom bevakning med drönare. Många av de sportflygplatser som dessa piloter och plan nyttjar riskerar att läggas ned. Därmed försvinner närheten mellan skog och flygplats och även den lokalkännedom som många frivilliga brandbevakningspiloter besitter. Dessutom medför ett uttunnat nät av små flygplatser att anknytningssträckan för brandflyget förlängs, vilket naturligtvis kommer att försvåra släckningsarbetet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har haft och har en samverkande funktion mellan olika myndigheter. Vi ser positivt på detta samt på att myndigheten ska ta ett större ansvar som en samordnande myndighet för civilt försvar och krisberedskap. Med det sagt vill jag yrka bifall till reservation nr 9. 8 (C): gör svenska män och kvinnor heroiska insatser för att bekämpa bränder, hantera olyckor och rädda liv. Närmare 16 000 av dessa hjältar är brandmän i . Av dessa är omkring 10 700 deltidsanställda. Siffrorna talar sitt tydliga språk: Systemet med deltidsbrandmän är en bärande del av den svenska räddningstjänsten. Låt mig återkomma till denna bärande del av räddningstjänsten något senare i mitt anförande. eftersträvar en kompetent räddningstjänst i hela landet och ett stärkt skydd mot olyckor och skogsbränder. Det är därför mycket välkommet att regeringen slutligen, efter de stora skogsbränderna i och efter de många och omfattande skogsbränder som härjade i , och , lämnat en proposition på bord om hur den kommunala räddningstjänsten kan bli effektivare. Det är välkommet, men vi beklagar att åtgärderna inte genomförts tidigare. Erfarenheterna fanns efter bränderna i . De hade kunnat lega till grund för hur en effektivare hade kunnat utformas, bland annat avseende förmågan till ledning och samverkan. Hade förslagen legat på bord tidigare hade konsekvenserna av bränderna kunnat bli mindre omfattande. är inte tillräckligt väl rustat för att vi ska kunna känna oss trygga inför framtida stora och komplicerade skogsbränder. Det är slutsatsen i utvärderingen av skogsbränderna , då det än en gång visade sig att samlade brandsläckningsresurser var otillräckliga. Men utvärderingen visade också att kommunernas förebyggande och förberedande arbete mot skogsbränder måste bli bättre. Statens stöd till kommunerna att göra det måste bli bättre. Låt oss slå fast att kommunerna har en nyckelroll. Det är kommunerna som ansvarar för både de operativa räddningstjänstinsatserna och det förebyggande arbetet. Det är kommunerna som ska anta kommunala handlingsprogram och göra risk- och sårbarhetsanalyser och som ansvarar för att omsätta resultat och erfarenheter i praktisk verksamhet. Det är kommunerna som måste dimensionera räddningstjänsten så att den kan skala upp vid behov men också samverka över både geografiska och organisatoriska gränser. Där brister det ibland . Människors tillgång på trygghet och säkerhet varierar beroende på var i landet man bor. Många av de åtgärder som regeringen nu föreslår är bra och nödvändiga, bland annat vad gäller handlingsprogrammens utformning och innehåll. Det är också bra att regeringen stärker och målsätter den olycksförebyggande verksamheten och tillsynen och att Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, får i uppgift att prioritera och fördela resurser. Med den styrning som staten nu gör och det stöd som den kan ge kommunerna kan möjligheterna till ett likvärdigt skydd mot olyckor i hela landet förbättras, som det finns utrymme för lokala lösningar av hur samverkan och organisation ska se ut. har tidigare motionerat om tydligare statlig styrning i handlingsplanerna, om stärkt tillsyn och ökat statligt stöd och om att ett mål för olycksförebyggande verksamhet behöver införas. Vi var också först av de politiska partierna med att kräva att brandsläckningsförmåga från luften behövde bli bättre. Vi är glada att nu genom MSB har säkrat denna förmåga. Efter både de stora bränderna i och bränderna har som nämnts utvärderingar gjorts. Däremellan har dessutom en räddningstjänstutredning presenterats. Många förslag har lämnats om hur det olycksförebyggande arbetet i kommunerna kan stärkas. Dessa inkluderar räddningstjänsten och arbetet mot skogsbränder. Det finns mycket att göra också från nationellt håll för att förmågan ska stärkas och räddningstjänsten bli likvärdig. Staten kan ytterligare stödja kommunerna i att ta sitt förebyggande ansvar. Görs det på rätt sätt kan det leda till bättre förutsättningar för kommunerna att själva styra sin verksamhet inom förebyggande skydd mot olyckor och skogsbränder samt räddningstjänstverksamhet. vill därför se både en bättre statlig styrning och ett tydligare statligt stöd till kommunerna för räddningstjänsten och skyddet mot olyckor. Det skulle vara av stort värde för arbetet om statusen för det förebyggande arbetet kunde höjas genom införandet av ett nationellt mål. Det ger en tydligare inriktning för den förebyggande verksamheten och stödet till kommunerna. Vi vill också ge MSB mandat att tydligare styra vad kommunernas handlingsplaner och styrdokument för räddningstjänsten ska innehålla. Då blir kvaliteten högre, och styrdokumenten blir mer konkreta utifrån lokal riskbild och möjliga att följa upp. Det handlar om att staten ska tydliggöra styrningen för att kommunernas verksamheter ska bli bättre och effektivare. Det skulle ge bättre förutsättningar för tillräckligt skydd och för människors tillgång till trygghet och säkerhet i hela landet. Vi vill även förbättra tillsynen av skydd mot olyckor. En mer effektiv tillsyn kan förebygga brister i beredskapen för stora skogsbränder. Den kommunala räddningstjänsten är väsentlig för en säker och likvärdig i hela landet. En effektiv statlig tillsyn kan ha betydelse även för kommunernas förutsättningar att klara stora skogsbränder. vill också ge kommunerna bättre möjligheter att använda resurser och kompetens inom skogsbruk, jordbruk och entreprenadföretag vid räddningstjänstinsatser. Kommunerna ska ha möjlighet att träffa avtal med andra om att vidta inledande åtgärder vid en räddningsinsats. Vid skogsbränderna 2018 visade det sig att frivilliga inom till exempel jord- och skogsbruken och entreprenörsföretagen var en mycket viktig resurs. Vi är övertygade om att denna resurs kan bidra ytterligare till kommunernas skogsbrandsberedskap med rätt förutsättningar. måste som huvudregel personal som ingår i kommunens organisation för räddningstjänst vara kommunalt anställd. Ett undantag måste därför införas i lagstiftningen. Även andra aktörer måste värdesättas, såsom ideella krafter och civilsamhällets resurser och handlingsberedskap. De senaste årens erfarenheter har visat hur väsentligt dessa kan bidra i en samverkan när skogsbranden är ett faktum. Utbildningen av räddningstjänstpersonal sker främst genom MSB:s utbildningar. Dessa ges på olika nivåer. Det är viktigt för likvärdigheten i landet att utbildningar inom räddningstjänsten ges i en utsträckning som motsvarar kommunernas behov av utbildad personal. vill se en specialistutbildning för brandmän i hur stora skogsbränder bäst ska bekämpas. Genom fler utbildningsplatser för brandmän ökar också den statliga närvaron runt om i landet. Vi i står bakom våra reservationer, men yrkar jag bifall endast till reservation 13 under punkt 20. Låt mig återvända till den viktiga gruppen deltidsbrandmän. Det är en speciell anställning som bedrivs som extra arbete vid sidan av en ordinarie anställning. Personalförsörjningen av deltidsbrandmän har varit ett av de största problemen under inom svensk räddningstjänst. För att förbättra villkoren för deltidsbrandmän vill vi att MSB ska få en särskild uppgift att stödja kommunerna i personalrekrytering av deltidsbrandmän. Vi vill också se över vissa andra regler som inte är anpassade till en anställning som deltidsbrandman. Vi gläds över att utskottet kunnat enas om ett tillkännagivande till regeringen om behovet av att skyndsamt se över möjligheterna att bevilja undantag i a-kassereglerna för deltidsbrandmän. förslag för en stärkt räddningstjänst och stärkt förmåga att förebygga och hantera stora olyckor och skogsbränder innebär att staten tar ett större ansvar för att se till att kommunerna rättsligt har de verktyg de behöver. Sammantaget ger detta bättre verktyg för ett likvärdigt skydd i hela landet. 9 (V): debatterar vi regeringens proposition En effektivare . Propositionens förslag kommer utifrån de stora bränderna vi hade i och 2018. Det var händelser som var unikt stora och allvarliga men som vi på grund av klimatförändringen vet kommer att hända igen. Vi har sett enormt stora bränder i och just som en konsekvens av klimatförändringar. är en grundpelare för säkerhet och trygghet i vårt samhälle. Det är räddningstjänsten, tillsammans med polisen, som i fredstid gör att vi kan känna oss trygga och säkra i vårt samhälle. Det är därför otroligt viktigt att de verksamheter som vi kallar blåljusverksamheterna inte utsätts för den typ av allvarliga brott vi ser ibland och störningar som utsätter personalen för risker som gör att de inte kan fortsätta med sitt viktiga arbete. Sådana attacker måste verkligen stoppas och motarbetas med ett förebyggande arbete där befolkningen lär sig att förstå räddningstjänstens verksamhet och kanske får se och ta del av den. Förebyggande arbete är också den viktigaste metoden för att stoppa bränder. är små enkla åtgärder som var och en kan göra hemma ett sätt att göra vårt liv mycket tryggare. Glöm inte att kontrollera era brandvarnare hemma på första advent, som är den stora brandvarnarkontrolldagen! Det är också otroligt viktigt att olyckor förebyggs i skolan genom till exempel mycket bättre simundervisning än vad vi ser . Det finns en anledning till att väldigt många barn och unga har brandman som ett av sina drömyrken. Alla som arbetar inom räddningstjänsten, som är ett mycket riskfyllt arbete, är vårt samhälles hjältar. instämmer i regeringens förslag om att räddningstjänsterna måste bli mer effektiva. Efter de stora skogsbränderna visade utvärderingarna att räddningstjänsterna inte hade tillräckliga resurser för att klara av stora bränder. Regeringens förslag är att ställa högre krav på räddningstjänsterna så att det finns en ledningscentral som är bemannad dygnet runt, vilket såklart är väldigt bra. Men det kräver resurser. Det skulle kunna finnas en räddningstjänst i varje kommun, 290 stycken. Så är det inte riktigt. Det finns 152 olika räddningstjänster i . Det kan jämföras med att vi har en enda polismyndighet och en enda försvarsmakt som ska ta hand om hela . För att klara av sitt uppdrag har många kommuner därför på frivillig basis gått ihop i större organisationer, till exempel kommunalförbund, eller gått in med olika avtal mellan kommunerna. menar därför att en egentligen bara är på papperet. Vi ser att verkligheten ute i landet är att räddningstjänsten drivs i mindre eller större regioner utanför de vanliga nivåerna kommun, län och stat som vi har i landet. Det ger en svåröverblickbar räddningstjänst med många olika modeller för hur arbetet görs, och vi riskerar att få en ojämlikhet över landet. Ett kommunalförbund är också mycket svårare att styra rent politiskt. menar därför att propositionen inte löser problemet med räddningstjänsternas effektivitet och likvärdighet eftersom man inte har velat se på styrningen. Vi menar att styrningen måste ses över. Vi tror att kommunerna kanske inte riktigt är den bästa nivån för att styra räddningstjänsten. Vi kanske behöver en styrning och ledning på högre nivå, kanske i regionala modeller med lite större räddningstjänstregioner som man har i vårt grannland . Vi ser hur räddningstjänsterna tvingas till sammanslagningar för att klara sina uppdrag. Regeringens proposition ställer högre krav på räddningstjänsterna. Det gör att räddningstjänsterna kommer att behöva gå ihop. Men man visar inte i propositionen hur detta ska göras. I propositionen finns också en mycket dålig förändring som vi i ser väldigt allvarligt på. Jag kallar det en smygprivatisering av räddningstjänsten. är stora motståndare till att samhällsviktig verksamhet läggs över på privata företag. Det är en debatt i sig. Det handlar om demokratisk kontroll, att stoppa vinstjakten och att ha ett robust samhälle där det offentliga styr, leder och har ansvar. Det finns ett förslag i propositionen att kommunerna ska kunna överlåta åt någon annan, till exempel ett privat företag, att kunna vidta inledande begränsade åtgärder vid en räddningsinsats. Flera remissinstanser är kritiska, och vill avslå detta och ta bort det ur lagförslaget. Det är möjligt för andra än räddningstjänsten att göra inledande åtgärder. Det är självklart så att både privatpersoner och yrkespersoner på olika sätt ska kunna vara med och påbörja att kunna släcka en brand eller kunna rädda liv. Det kan till exempel handla om att använda en handbrandsläckare eller att kasta ut en livboj. Man behöver inget avtal för att göra de åtgärderna när läget är akut. Vi menar att regeringens förslag öppnar en bakväg för att kommersiella bolag ska kunna gå in och ta över delar av räddningstjänstens verksamhet. Vi vet att privata företag, till exempel vaktbolag, står i kulisserna och väntar lite på att också få gå in i den här typen av verksamhet. Det är inte lämpligt att vaktbolag skickas ut på räddningsinsatser och larm. Det kräver utbildning och rätt utrustning. Det är räddningstjänsten som har det . stöder de skrivningar som finns i lagen om skydd mot olyckor. Det är tydligt att det är det offentliga som ansvarar för räddningstjänsten och ska planera och utföra räddningstjänst. Att ta in privata alternativ och företag i detta skulle skapa stora svårigheter med transparens och ansvarsutkrävande. Det finns oklarheter vad gäller tystnadsplikt för privata aktörer. För att garantera likvärdighet över hela landet, i alla stadsdelar i en stad, och ha en transparens utan vinstintresse krävs det att räddningstjänsten även i fortsättningen drivs helt och hållet i offentlig regi. yrkar därför bifall till vårt yrkande nr 2 i betänkandet som rör just detta. Vi är däremot väldigt glada över att vi har fått en majoritet i utskottet för att kräva att regeringen löser frågan om a-kassa för deltidsbrandmän. I finns över 10 000 deltidsbrandmän. Det är en väldigt stor andel av de brandmän vi har i vårt land. De har ett annat yrke vid sidan om och är brandman på sin fritid och kan kanske gå ifrån sitt jobb om det kommer ett larm. Deltidsbrandmännens engagemang och frivilliga insatser är avgörande för att vi ska ha ett tryggt samhälle. Jag vill uttrycka min stora tacksamhet för alla de insatser som deltidsbrandmännen gör vid sidan om sitt vanliga yrke. Att vi nu gemensamt uppmanar regeringen att lösa frågan om a-kassa för deltidsbrandmän är väldigt bra, men det räcker inte. Vi behöver också förbättra arbetsvillkoren och höja lönerna för räddningstjänstens personal. Det är ett mycket riskfyllt uppdrag som är både fysiskt och mentalt påfrestande. Man arbetar med hög press i en farlig miljö, och ibland är man omgiven av chockade eller aggressiva människor. Det är ett jobb som kräver betydligt mycket bättre arbetsvillkor och högre löner än vad vi har . Det är avgörande för att vi ska kunna rekrytera brandmän framöver. Jag ser fram emot att få debattera räddningstjänsten fler gånger här i kammare. Jag hoppas att regeringen vill återkomma med en utredning som gäller just styrningen av räddningstjänsten. Fram till dess vill jag återigen framföra mitt stora tack till all personal i räddningstjänsten som gör ett otroligt viktigt arbete i vårt samhälle. 10 (KD): debatterar vi en effektiv . Det är angelägna frågor. Hela svenska folket minns bränderna som vi hade . Det var enormt stora ytor som brann. Jag tänker på dem i , i och på andra ställen. Det är lätt att glömma bort hur stora ytor det var. Vad är nu , herr talman? Det motsvarar 38 000 fotbollsplaner. Det hade brunnit , 2014, som har påtalats här. Då var det i , inte så långt härifrån. var det som brann, motsvarande 25 000 fotbollsplaner. Det blev enorma skador för markägare, och det blev tragedier. Det vi kan konstatera är att vi inte var redo 2018. Är det en sak som är säker är det att katastrofer tyvärr kommer att hända igen. Därför, herr talman, måste vi bli bättre. Därför är det så viktigt att vi drar slutsatser och ser till att vi står bättre rustade nästa gång det händer. Flera saker har påtalats och tagits upp i debatten. Jag vill lägga till ett par saker som vi särskilt vill lyfta. En sak är helikoptrar. Var och en förstår att helikoptrar är av enormt stor betydelse vid stora bränder. Men vi har kunnat se att de resurser vi har inte används. För vi har faktiskt resurser. Jag tänker på Försvarsmakten. De har uppemot 50 helikoptrar – riktiga maskiner, tack och lov!