prop · H80324 · 2020-10-06 00:00:00 — påpekar dock att det i lagen om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden (7 kap. 7 §) finns en felaktig hän- visning till lagen om handel med finansiella instrument (6 kap. 1 c §) och att den bör justeras. Skälen för regeringens förslag Regler om uppköpserbjudanden finns i och rådets direktiv /25/EG av om uppköpserbjudanden (direk- 2020/21:24 tivet om uppköpserbjudanden). Direktivet genomförs i lagen (2006:451) om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden (se prop. 2005/06:140). I lagen finns bestämmelser om offentliga erbjudanden till innehavare av aktier i ett svenskt eller utländskt aktiebolag att överlåta samtliga eller en del av dessa aktier. Vid offentliga uppköpserbjudanden ska den som lämnar budet upprätta en s.k. erbjudandehandling som ska godkännas av (2 kap. 3 §). Innehållet i en erbjudande- handling framgår av lagen om handel med finansiella instrument (2 a kap. 2 §). bör få motsvarande möjlighet att förbjuda offentliga uppköpserbjudanden som erbjudanden och upptaganden av värdepapper till handel som kräver prospekt Direktivet om uppköpserbjudanden innehåller inga uttryckliga regler om att den behöriga myndigheten ska kunna förbjuda ett offentligt uppköps- erbjudande eller marknadsföring av ett uppköpserbjudande. Vid genom- förandet i svensk rätt av direktivet om uppköpserbjudanden och Europa- parlamentets och rådets direktiv /71/EG av om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmän- heten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv /34/EG (nedan benämnt prospektdirektivet) gavs motsvarande befogenheter vid övervakningen av att bestämmelserna om offentliga upp- köpserbjudanden följs (se prop. 2004/05:158 och prop. s.75–77). Prospektförordningen, som har ersatt prospektdirektivet, inne- håller regler om befogenheter för den behöriga myndigheten att meddela förbud mot ett erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upp- tagande till handel på en reglerad marknad eller annonsering av ett erbjudande eller upptagande (artikel 32.1 första stycket d, e och f). Bestämmelser som kompletterar de reglerna har införts i lagen (2019:414) med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning (se prop. 2018/19:83 s. 10 och 71–78). Vid anpassningen av svensk rätt till prospektförordningen bedömde regeringen, i likhet med tidigare ställningstagande, att bestämmelserna om förbud mot ett offentligt uppköpserbjudande och marknadsföring av ett sådant erbjudande så långt som möjligt skulle utformas på samma sätt som motsvarande bestämmelser i regelverket om prospekt (samma prop. får därmed bl.a. permanent förbjuda ett offent- ligt uppköpserbjudande eller marknadsföring av ett sådant erbjudande om det strider mot lagen om handel med finansiella instrument eller lagen om offentliga uppköpserbjudanden på aktiemarknaden (6 kap. 1 d § första och andra styckena lagen om handel med finansiella instrument). Ett sådant förbud ska upphävas om det offentliga uppköpserbjudandet inte längre strider mot någon av de lagarna (6 kap. 1 d § tredje stycket lagen om handel med finansiella instrument). Enligt lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s prospekt- förordning får dessutom förbjuda ett erbjudande av värdepapper till allmänheten eller ett upptagande av värdepapper till handel på en reglerad marknad och marknadsföring av ett sådant erbjud- ande eller upptagande om det finns skälig anledning att anta att erbjudan- det eller upptagandet skulle strida mot bestämmelserna i prospekt- Prop. 2020/21:24 förordningen (3 kap. 3 §). Den möjligheten infördes efter synpunkter från Lagrådet (samma prop. s. 73). Någon motsvarande justering gjordes dock inte när det gäller bestämmelserna om offentliga uppköpserbjudanden. För att bestämmelserna om förbud mot ett offentligt uppköpserbjudande och marknadsföring av ett sådant erbjudande i lagen om handel med finansiella instrument så långt som möjligt ska stämma överens med motsvarande bestämmelser i regelverket om prospekt, bör de förstnämnda bestämmelserna kompletteras. bör således få förbjuda ett offentligt uppköpserbjudande eller marknadsföring av ett sådant erbjudande även när det finns skälig anledning att anta att uppköps- erbjudandet skulle strida mot den lagen eller lagen om offentliga uppköps- erbjudanden på aktiemarknaden. Ett sådant förbud bör, på motsvarande sätt som ett förbud enligt regelverket om prospekt, upphävas när det inte längre finns skälig anledning att anta att uppköpserbjudandet skulle strida mot någon av de lagarna. påpekar att det i lagen om offentliga uppköps- erbjudanden på aktiemarknaden (7 kap. 7 §) finns en felaktig hänvisning till lagen om handel med finansiella instrument (6 kap. 1 c §) och att den bör justeras. Regeringen konstaterar att frågan hanteras i ett annat lagstift- ningsärende (se prop. 2019/20:194 avsnitt 12.8). Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om värdepappersmarknaden och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden med anledning av ändringarna i EU:s förordning om marknader för finansiella instrument, EU:s direktiv om marknader för finansiella instrument och EU:s förordning om referensvärden ska träda i kraft . Övriga ändringar i lagen om värdepappers- marknaden och i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s för- ordning om referensvärden samt ändringarna i lagen om handel med finansiella instrument och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning ska träda i kraft . Äldre bestämmelser i lagen om värdepappersmarknaden, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning och lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden ska gälla för överträdelser som har ägt rum före ikraft- trädandena. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Ändringsförordningen trädde i kraft , och de artiklar genom vilka det har gjorts ändringar 2020/21:24 i MiFIR och förordningen om referensvärden ska tillämpas från den 1januari 2022 (artikel 7 i ändringsförordningen). Även ändringsdirektivet, genom vilket det har gjorts ändringarar i MiFID II, trädde i kraft den 21december 2019 (artikel 5 i ändringsdirektivet). Medlemsstaterna ska anta och offentliggöra de lagar och andra författ- ningar som är nödvändiga för att genomföra de ändringarna i MiFID II. De nationella bestämmelserna ska tillämpas fr.o.m. (artikel 4.3 i ändringsdirektivet). De lagändringar som föreslås i denna proposition med anledning av ändringarna i MiFID II, MiFIR och förordningen om referensvärden bör därför träda i kraft . Förordningen om hållbara referensvärden trädde i kraft den 28 novem- ber 2019 och är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlems- stater (artikel 2). Som nämns i avsnitt 6.4.3 ska ingripa mot en auktoriserad eller registrerad administratör av referensvärden som har åsidosatt sina skyldigheter enligt förordningen om referensvärden i fråga om det som gäller beträffande EU-referensvärden för klimat- omställning eller EU-referensvärden för anpassning till . Eftersom vissa av kraven som riktas mot administratörer i förordningen om hållbara referensvärden ska börja tillämpas bör möjligheter att ingripa enligt de artiklarna träda i kraft , vilket bedöms vara . Den ändring i fråga om korsförsäljning som föreslås i lagen om värde- pappersmarknaden (9 kap. 16 §) bör träda i kraft , vilket bedöms vara . Förordningen om tillväxtmarknader för små och medelstora företag trädde i kraft . De artiklar genom vilka det har gjorts ändringar i marknadsmissbruksförordningen börjar tillämpas (artiklarna 1 och 4 i förordningen om tillväxtmarknader för små och medelstora företag). De ändringar som föreslås i lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s marknadsmissbruksförordning för att anpassa den svenska lagstiftningen till ändringarna i marknadsmissbruks- förordningen bör därför träda i kraft . De ändringar i bestämmelserna om förbud mot offentliga uppköps- erbjudanden och marknadsföring av sådana erbjudanden i lagen om handel med finansiella instrument som föreslås innebär att dessa bestämmelser ska justeras så att de motsvarar bestämmelser som infördes i prospekt- lagstiftningen i samband med att den anpassades till prospektförordningen (se prop. 2018/19:83). Dessa ändringar bör träda i kraft , vilket bedöms vara . I lagen om värdepappersmarknaden, lagen med kompletterande bestäm- melser till EU:s marknadsmissbruksförordning och lagen med komplett- erande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden bör det tas in övergångsbestämmelser som anger att äldre bestämmelser i de lagarna ska gälla för överträdelser som har ägt rum före ikraftträdandena. 10.1Ändringar i lagen om värdepappersmarknaden 10.1.1Förslagens syfte och alternativa lösningar I denna proposition finns förslag till ändringar i lagen om värdepappers- marknaden som är nödvändiga för att i svensk rätt genomföra de ändringar i MiFID II som har gjorts genom ändringsdirektivet och för att anpassa svensk rätt till de ändringar i MiFIR som har gjorts genom ändringsförord- ningen. Genom förslagen tillgodoses de nya kraven avseende genom- förande och kompletterande reglering i nationell rätt. Eftersom det följer av direktivet och förordningen hur nationell reglering behöver ändras, är valmöjligheten för medlemsstaterna begränsad. Konsekvenserna av ändringsförordningen och ändringsdirektivet fram- går av Europeiska kommissionens konsekvensanalys (SWD(2017) 308 final av ). Det bedöms inte finnas några alternativa lösningar när det gäller de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra ändringarna i direktivet och anpassa den svenska lagstiftningen till ändringarna i förordningen. Om inte vidtar nödvändiga lagstiftningsåtgärder är det sannolikt att Europeiska kommissionen inleder ett förfarande om fördragsbrott. Att avstå från att vidta lagstiftningsåtgärder utgör alltså inte något alternativ. Förslagen berör svenska leverantörer av datarapporteringstjänster, Finans- inspektionen och . 10.1.3Konsekvenser för företag och enskilda När det gäller konsekvenser för företagen innebär ändringarna i MiFIR framför allt att vissa svenska företag kan komma att stå under tillsyn av i stället för när det gäller tillhandahållande av datarapporteringstjänster. Enligt Finansinspektionens företagsregister finns det ett svenskt företag, , som har tillstånd att tillhandahålla datarapporteringstjänster som APA-leverantör och som ARM-leverantör. Kriterier för att identifiera de APA-leverantörer och ARM-leverantörer som kommer att omfattas av Esmas tillsyn kommer att närmare preciseras i en delegerad akt som kommissionen ska anta (artikel 2.3 i MiFIR). När kommissionen antar den delegerade akten ska den bl.a. beakta i vilken utsträckning tjänsterna tillhandahålls värdepap- persföretag som är auktoriserade i endast en medlemsstat och om APA- eller ARM-leverantörerna är en del av en grupp finansmarknadsaktörer med gränsöverskridande verksamhet. Någon sådan delegerad akt har ännu inte antagits och det går därför inte att säga vilka företag som berörs. Det kan dock inte uteslutas att Stockholm ABs verksamhet som leverantör av datarapporteringstjänster kan komma att omfattas av Esmas tillsyn, eftersom företaget tillhandahåller datarapporteringstjänster 2020/21:24 till värdepappersföretag från flera länder och eftersom är en finansiell grupp med gränsöverskridande verksamhet. Ett svenskt företag som omfattas av tillsyn av kommer att behöva kommunicera med en annan tillsynsmyndighet än . Det innebär bl.a. att kommunikationen med tillsynsmyndigheten sker på engelska. För de flesta företag som är verksamma på finansmarknaden utgör detta troligen inget problem. Många av de fackuttryck som används förekommer oftast på engelska och många företag har troligen god vana att kommunicera på engelska. Det är dock möjligt att även företag som inte annars är verksamma inom finansmarknadsområdet kommer att till- handahålla datarapporteringstjänster. För sådana företag skulle det möj- ligen kunna innebära en större omställning att gå över till att kommunicera med en tillsynsmyndighet på engelska. Företag som tillhandahåller datarapporteringstjänster och som även har något annat tillstånd för finansiell verksamhet kan komma att stå under tillsyn av både och . Detta skulle kunna medföra ett visst merarbete eftersom företagen måste lämna information till två olika tillsynsmyndigheter i stället för en enda. Det skulle också kunna medföra vissa kostnader. Exempelvis kan de sammanlagda kostnaderna för avgifter till tillsynsmyndighet komma att öka något för ett företag som står under tillsyn av både och . Dessa eventuella kostnader är dock svåra att uppskatta. Förslagen i propositionen innebär att de bestämmelser i lagen om värde- pappersmarknaden som gäller tillståndsplikt och organisatoriska krav och verksamhetskrav för leverantörer av datarapporteringstjänster som mot- svarar bestämmelser som har införts i MiFIR ska utmönstras ur lagen. Förslagen innebär också att bestämmelser i lagen om tillsyn anpassas till den uppdelning av tillsynsansvaret mellan och nationella behöriga myndigheter som har gjorts i MiFIR. Dessa förslag i sig väntas inte medföra några konsekvenser för företagen. För konsumenter väntas varken ändringarna i MiFIR eller förslagen i propositionen medföra några direkta konsekvenser. Den centralisering av tillsynen som det innebär att tar över tillsynen över vissa leveran- törer av datarapporteringstjänster kan innebära att tillsynskonvergensen när det gäller datarapporteringstjänster förbättras, vilket kan gynna både de företag som utnyttjar sådana tjänster och i förlängningen före- tagens kunder. Därutöver bedöms inget av förslagen medföra några nämnvärda konsekvenser för konsumenter. Som beskrivs i avsnitt 10.1.3 upphör befogenheter och uppgifter som rör tillsynen över vissa leverantörer av datarapport- eringstjänster , då övertar dessa befogenheter och uppgifter. behåller dock tillsynen över sådana svenska APA-leverantörer och ARM-leverantörer som enligt MiFIR omfattas av auktorisation och tillsyn av en medlemsstats behöriga myndighet (artikel 2 i MiFIR). Därutöver ska t.ex. utföra sådana uppgifter som , med stöd av MiFIR, delegerar till och inspektionen ska också ge nödvändigt bistånd om någon motsätter sig en platsundersökning. har skyldighet Prop. 2020/21:24 att bistå när det gäller tillsynen över svenska transaktionsregister enligt förordningen om OTC-derivat, centrala motparter och transaktions- register. Detta har medfört endast begränsade arbetsinsatser från sida. Motsvarande uppgifter enligt MiFIR väntas där- för bli av begränsad omfattning och bara medföra mindre arbetsinsatser. Av MiFIR följer att de kostnader som uppstår för del när inspektionen utför uppgifter enligt förordningen ska ersättas av (artikel 38o.3). De eventuella merkostnader som ändringarna i MiFIR och förslagen i propositionen kan medföra för ska därför hanteras inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. olika beslut kan som huvudregel överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Att tillsynen över vissa leverantörer av data- rapporteringstjänster flyttas över till medför att överprövning av beslut som rör datarapporteringstjänster i stället kommer att göras av en överprövningsnämnd och av Europeiska unionens domstol. är det inte något av beslut som rör leverantörer av data- rapporteringstjänster enligt lagen om värdepappersmarknaden som har överklagats till domstol. Detta innebär att förändringarna i fråga om tillsyn över datarapporteringstjänster inte förväntas leda till någon förändring av antalet mål hos domstolarna. Förslagen innebär visserligen att Krono- fogdemyndighetens handräckning kan komma att överklagas till domstol. Handräckningsärenden är dock mycket ovanliga i tillsyn och har inte förekommit i fråga om leverantörer av data- rapporteringstjänster. Någon ökning av handräckningsärenden när det gäller svenska leverantörer av datarapporteringstjänster väntas inte. förväntas därför inte genomföra handräckning i någon större utsträckning. Överklaganden rörande handräckning väntas därför även fortsättningsvis bli sällsynta. De eventuella merkostnaderna för domstolarna ska därför hanteras inom Domstolars befintliga ekonomiska ramar. Om någon motsätter sig en platsundersökning enligt MiFIR får Finans- inspektionen enligt förslagen begära handräckning av Kronofogde- Förslagen innebär även att Esmas beslut om avgifter eller viten enligt MiFIR ska få verkställas genom försorg enligt utsökningsbalken på samma sätt som en svensk dom som fått laga kraft. För del antas förslagen inte innebära mer än eventuellt en marginell ökning av arbetsbelastningen. förväntas inte ske med någon större frekvens. De företag som berörs av platsundersökningar brukar regelmässigt under- kasta sig dessa frivilligt. Det finns ingen anledning att förvänta sig att detta kommer att ändras när vissa företag kommer att omfattas av Esmas tillsyn. 2020/21:24 Ärenden om verkställighet av beslut om sanktionsavgifter enligt MiFIR förväntas inte heller bli vanligt förekommande. Mot bakgrund av detta ska eventuella merkostnader till följd av förslagen hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. I övrigt bedöms förslagen inte medföra några sådana konsekvenser som behöver redovisas enligt förordningen (2007:1244) om konsekvensutred- ning vid regelgivning. När det gäller tidpunkten för ikraftträdande föreslås i avsnitt 9 att ändringarna i lagen om värdepappersmarknaden ska träda i kraft , utom ändringen i bestämmelsen om korsförsäljning (9 kap. 16 §), som i stället ska träda i kraft . Det bedöms inte finnas något behov av särskilda informationsinsatser med anledning av förslagen. 10.2Ändringar i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden 10.2.1Förslagens syfte och alternativa lösningar I propositionen föreslås att det ska införas bestämmelser som kompletterar förordningen om referensvärden med anledning av de ändringar i den för- ordningen som har gjorts genom ändringsförordningen och förordningen om hållbara referensvärden (se avsnitt 6). Ändringsförordningen och förordningen om hållbara referensvärden förutsätter att det införs nationella bestämmelser. Förslagen i denna proposition innebär att kompletterande bestämmelser till förordningarna införs i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s förordning om referensvärden i fråga om möjlighet att begära hand- räckning av , verkställighet av beslut om sank- tionsavgifter och viten samt ingripa vid överträdelser av de nya kraven på hållbara referensvärden. Genom förslagen tillgodoses förordningarnas nya krav avseende kompletterande reglering i nationell rätt. Eftersom det anges i förordningarna vilka befogenheter och sanktionsmöjligheter som de behöriga myndigheterna åtminstone ska ha tillgång till är valmöjligheten för medlemsstaterna begränsad. Konsekvenserna av ändringsförordningen och förordning om hållbara referensvärden framgår av Europeiska kommissionens konsekvens- analyser (SWD(2017) 308 final av respektive SWD(2018) 264 final av ). Det torde inte finnas några alternativa lösningar när det gäller de åtgärder som är nödvändiga för att anpassa svensk rätt till förordningarna. Om inte gör nödvändiga anpassningar av lagstiftningen är det sannolikt att Europeiska kommissionen inleder ett förfarande om fördrags- brott. Att avstå från att införa nödvändiga bestämmelser utgör alltså inte något alternativ. Förslagen berör administratörer som tillhandahåller referensvärden, Konsekvenser för företag och enskilda Ändringarna i förordningen om referensvärden kan innebära att vissa administratörer av referensvärden kommer att stå under tillsyn av i stället för . För svensk del finns endast ett svenskt företag, , som har tillstånd som administratör av referensvärden och ett referensvärde, Stibor, som har utsetts som ett kritiskt referensvärde av kommissionen. bedömts vara ett s.k. nationellt kritiskt referensvärde (enligt artikel 20.b i förordningen om referensvärden). Det innebär att enligt nuvarande regel- verk och nuvarande beslut från kommissionen är det även i fortsättningen som kommer att ha tillsyn över Stibor. Som nämns i avsnitt 10.1.3 kommer ett svenskt företag som omfattas av tillsyn av att behöva kommunicera med en annan tillsynsmyndighet än där kommunikationen sannolikt sker på engelska. För de flesta företag som är verksamma på finansmarknaden utgör detta troligen inget problem. Även om detta innebär en viss omställning bedöms förändringen inte medföra några nämnvärda kostnader eller andra konsekvenser för de före- tag som kan komma att omfattas av den. Förslagen i propositionen innebär att ska få möj- lighet att begära handräckning av för att en plats- kontroll som har beslutat om enligt förordningen om referensvärden ska kunna genomföras. Förslagen innebär också att Esmas beslut om sanktionsavgifter eller viten enligt förordningen ska kunna verkställas. Dessa förslag i sig väntas inte medföra några konsekvenser för företagen. För konsumenter väntas varken ändringarna i förordningen om referens- värden eller förslagen i denna proposition medföra några direkta konse- Den centralisering av tillsynen som det innebär att tar över tillsynen över administratörer av vissa kritiska referensvärden och administratörer från tredjeland kan innebär att tillsynskonvergensen när det gäller dessa administratörer förbättras, vilket kan gynna administratörerna, användare av referensvärden och i förlängningen slut- Därutöver bedöms inget av förslagen medföra några nämnvärda konsekvenser för konsumenter. och uppgifter som rör tillsynen över vissa administratörer av kritiska referensvärden och administratörer av referensvärden belägna i tredjeland då övertar dessa befogenheter och uppgifter. kvarstående uppgifter när det gäller nämnda aktörer följer direkt av förordningen om referensvärden. t.ex. utföra sådana uppgifter som delegerar till inspektionen och 2020/21:24 också ge nödvändigt bistånd om någon motsätter sig en platsunder- sökning. Dessa uppgifter torde dock bli av begränsad omfattning. Av ändringsförordningen följer att de kostnader som kan åsamkas när den utför uppgifter enligt förordningarna ska ersättas av (artikel 5.19 i ändringsförordningen, artikel 48m.3 i förordningen om referensvärden). Enligt förslaget i denna proposition ska få möjlighet att ingripa mot administratörer av referensvärden som har åsidosatt sina skyldigheter enligt förordningen om referensvärden i fråga om det som gäller beträffande EU-referensvärden för klimatomställning eller EU- referensvärden för anpassning till . Förslaget antas inte med- föra några påtagliga kostnader för . De eventuella merkostnader som förslagen i denna proposition kan medföra för ska hanteras inom myndighetens befint- liga ekonomiska ramar. olika beslut kan som huvudregel överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Ändringsförordningen innebär att tillsynen över vissa administratörer av kritiska referensvärden och administratörer av referensvärden belägna i tredjeland ska tas över av och att Esmas beslut kommer att kunna överprövas av en överprövningsnämnd och av Europeiska unionens domstol. är det inte något av Finansinspek- tionens beslut som rör administratörer av referensvärden som har över- klagats till domstol. Detta innebär att förändringarna i fråga om tillsyn över administratörer av referensvärden inte förväntas leda till någon ökning av antalet mål hos domstolarna. Förslagen innebär visserligen att Krono- fogdemyndighetens handräckning kan komma att överklagas till domstol. förväntas dock endast i undantagsfall genomföra handräckning, se bedömningen ovan i avsnitt 10.1.5. De budgetära konsekvenserna för domstolarna ska därför hanteras inom Domstolars befintliga budgetramar. Om någon motsätter sig en platsundersökning enligt MiFIR får Finans- inspektionen enligt förslagen begära handräckning av Kronofogde- myndigheten.