prop · H80344 · 2020-10-28 00:00:00 — Enligt artikel 13 i förordning (EU) 2019/1753 åläggs medlemsstaterna att betala en avgift för de registreringar av skyddade beteckningar som sker i enlighet med det nya systemet och som har sitt ursprung i medlemsstaten. Avgiften motsvarar den avgift som EU är skyldig att betala för en registrering av en skyddad beteckning enligt Genèveakten och uppgår till (regel 8 i de gemensamma föreskrifterna inom Lissabonöverenskommelsen och Genèveakten inom Lissabonöverenskommelsen). motsvarar enligt rådande växelkurs. Medlemsstaten får kräva att den fysiska eller juridiska personen eller förmånstagaren betalar vissa eller samtliga avgifter. Enligt 19 § förordningen (2006:1166) om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel och vissa jordbruksprodukter ska den som ansöker hos den behöriga myndigheten om registrering av en skyddad beteckning, ändring av en produktspecifikation eller avregistrering betala en avgift för myndighetens handläggning. Avgiften ska betalas med ett belopp som bestäms av myndigheten. Själva registreringen hos kommissionen kostar däremot ingenting vare sig för medlemsstaten eller för den som ansöker om en registrering. Det är den som har rätt att använda en skyddad beteckning som drar fördel av det utökade skydd som åstadkoms genom en registrering enligt den nya EU-förordningen. Detta talar för att det är den som ansöker om skydd som ska vara skyldig att betala registreringsavgiften. Trots att ingen registreringsavgift tas ut enligt det nuvarande systemet har intresset hos svenska producenter för att ansöka om skydd varit lågt. en registreringsavgift skulle som , 2020/21:44 Livsmedelsföretagen, och framhåller visserligen kunna leda till ett minskat intresse hos enskilda producenter eller grupper av producenter för att ansöka om skydd enligt det nya systemet. De beteckningar som det är fråga om ska främst tillföra produkten ett mervärde och därmed skapa en efterfrågan hos konsumenterna. Detta mervärde kommer producenterna till del. Sammantaget anser därför regeringen att det är rimligt att det är den som ansöker om registreringen som betalar registreringsavgiften. Det bemyndigande som finns i 18 § första stycket 2 lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om bl.a. avgifter för prövning och handläggning enligt EU-bestämmelser som kompletteras av lagen. Regeringens bedömning är att den aktuella avgiften utgör en avgift för prövning och handläggning enligt bestämmelsen. Bemyndigandet i lagen behöver därför inte ändras. Sammanfattningsvis bör det i förordningen om avgifter för offentlig kontroll och livsmedel tas in en bestämmelse om skyldighet för en sökande att betala en avgift för registreringen. bör, i likhet med vad som gäller för andra avgifter som myndigheten tar ut, få disponera sådana avgifter. Även andra producenter än de som har ansökt om registrering av en skyddad beteckning kan dra nytta av fördelarna av skyddet. Sådana situationer bör dock kunna lösas genom förhandlingar mellan de producenter som är berörda. 5Anpassningar med anledning av EU:s nya förordning om spritdrycker antogs och rådets förordning (EU) 2019/787 av om definition, beskrivning, presentation och märkning av spritdrycker, användning av namn på spritdrycker i presentationen och märkningen av andra livsmedel, skydd av geografiska beteckningar för spritdrycker, användning av jordbruksalkohol och destillat av jordbruksprodukter i alkoholhaltiga drycker samt om upphävande av förordning (EG) nr 110/2008. Den nya EU-förordningen ersätter och rådets förordning (EG) nr 110/2008 av om definition, beskrivning, presentation och märkning av, samt skydd av geografiska beteckningar för, spritdrycker, samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1576/89. Den nya EU- förordningen har samma syfte och tillämpningsområde som den nu gällande förordningen. Syftet med bestämmelserna är att åstadkomma ett konsumentskydd på hög nivå, förhindra vilseledande förfaranden samt uppnå en marknad som kännetecknas av öppenhet och sund konkurrens. Den nya förordningen innehåller bestämmelser om definitioner, presentationer och märkning av spritdrycker. definition av spritdrycker är det sådana drycker som har en alkoholhalt på Prop. 2020/21:44 lägst 15 volymprocent. Även jordbruksalkohol och destillat av jordbruks- produkter i framställningen av alkoholhaltiga drycker regleras i förordningen. Därtill finns bestämmelser om skydd för geografiska beteckningar för spritdrycker. En geografisk beteckning är, som framgått av avsnitt 4, en kollektiv immaterialrätt som anger att en produkt har sitt ursprung i ett land, eller i en region eller en plats i ett land, där produktens kvalitet, rykte eller andra egenskaper i allt väsentligt kan tillskrivas dess geografiska ursprung. Bestämmelserna gör det möjligt för företag att registrera produkter med en speciell geografisk koppling. En sådan registrering medför ett skydd för dessa produkter. har sedan EU-inträdet tre skyddade geografiska beteckningar för spritdrycker: Svensk Vodka, Svensk Akvavit och Svensk Punsch. Den nya förordningens rättsliga grund är artikel 114.1 och 43.2 i EUF-fördraget. Detta är en skillnad mot nu gällande förordning som har artikel 95 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen som grund (motsvararande artikel 114.1 i EUF-fördraget). Ändringen har skett i syfte att förtydliga kopplingen till jordbrukssektorn och kravet på att etanolen som används i spritdrycker och andra alkoholhaltiga drycker måste framställas av jordbruksprodukter. Ett stort antal ändringar jämfört med den nu gällande förordningen har gjorts som en följd av att lagstiftningen anpassats till Lissabonfördraget och utifrån ambitionen att skriva på ett enklare sätt. Därutöver har vissa av de regler som finns i tillämpningsförordningar ansetts vara av väsentlig karaktär och regleras därmed i det nya regelverket i grundakten. Det finns dock även några ändringar i sak, t.ex. följande: –I definitionerna förtydligas bl.a. att reglerna för beteckningar även gäller när spritdrycker används i andra livsmedel. Kategorierna av spritdrycker delas också in på ett nytt sätt. –Reglerna om språk för märkning av spritdrycker har förenklats. –Regler för handläggningsförfaranden har anpassats till motsvarande bestämmelser för jordbruksprodukter och livsmedel. –Medlemsstaterna ska utföra riskbaserad kontroll av användningen av skyddade namn på spritdrycker samt underrätta kommissionen om vilka kontrollmyndigheter som utsetts. –Den bilaga där det anges vilka beteckningar som är skyddade ersätts med ett nytt allmänt tillgängligt elektroniskt register. Medlemsstaterna får liksom tidigare under vissa förutsättningar fastställa strängare bestämmelser än de som följer av förordningen. Sådana bestämmelser får dock inte förbjuda eller begränsa import, försäljning, eller konsumtion av spritdrycker som är förenliga med förordningen. Den nuvarande EU-förordningen, förordning (EG) nr 110/2008, kompletteras i den nationella lagstiftningen av livsmedelslagen (2006:804), lagen (2009:1424) om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel och lagen (2018:1654) om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel. 2020/21:44 lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel kompletteras i sin tur av förordningar och myndighetsföreskrifter, se nedan. Bestämmelser om avgifter finns i förordningen (2006:1166) om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel och vissa jordbruksprodukter. Lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel Lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel kompletterar förordning (EG) 110/2008 i de delar förordningen innehåller bestämmelser som rör skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel (2 §). Lagen innehåller, som framgår av avsnitt 4.5, bestämmelser om kontrollmyndigheter och deras befogenheter, skyldigheter för kontrollobjekt att tillhandahålla hjälp, avgiftsbestämmelser och regler om överklagande m.m. Det finns också ett bemyndigande (3 a §) enligt vilket regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana kravspecifikationer som avses i artikel 20.1 i och rådets förordning (EG) nr 110/2008. Lagen kompletteras av förordningen (2009:1425) om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel och av myndighetsföreskrifter. Se vidare avsnitt 4.5. Livsmedelslagen syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och för konsumenters intressen när det gäller livsmedel. Lagen gäller alla stadier av produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel. Livsmedelslagen kompletterar de EU-bestämmelser som har samma syfte som lagen och som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen tillkännager i vilka grundförordningar som avses. Enligt tillkännagivande (2019:716) kompletterar livsmedelslagen förordning (EG) 110/2008 i de delar den innehåller bestämmelser om förbud eller villkor för handhavande eller utsläppande på marknaden av livsmedel, i den mån bestämmelserna inte kompletteras av lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om kontrollmyndigheter och deras befogenheter för att kunna utöva offentlig kontroll, skyldighet för kontrollobjektet att tillhandahålla hjälp vid kontroll, bemyndiganden om avgifter, straffbestämmelser och bestämmelser om överklagande m.m. Lagen kompletteras av livsmedelsförordningen (2006:813) och av myndighetsföreskrifter. Den närmare ansvarsfördelningen mellan myndigheterna anges i livsmedelsförordningen. När det gäller spritdrycker är det i huvudsak som är ansvarig kontrollmyndighet. Lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel Lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel innehåller bestämmelser om civilrättsliga sanktioner vid intrång i rätten till vissa beteckningar som är skyddade inom EU. Vid intrång i den rätt till en beteckning som följer av bl.a. förordning Prop. 2020/21:44 (EG) nr 110/2008 ska bestämmelserna i 8 kap. 3–8 §§, 9 kap. och 10 kap. 9 § varumärkeslagen (2010:1877) tillämpas. De sanktioner som kan bli aktuella enligt dessa bestämmelser är bl.a. vitesförbud, intrångsundersökning, skadestånd, informationsföreläggande och åtgärder som avser intrångsgörande varor. Patent- och är behörig domstol i mål och ärenden enligt lagen. 5.3Anpassning av den nationella lagstiftningen Regeringens förslag: Hänvisningen till förordning (EG) nr 110/2008 i 1 § lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel ska ändras så att lagen i stället kompletterar förordning (EU) 2019/787. Bestämmelserna i varumärkeslagen om skadestånd och andra sanktioner ska tillämpas vid intrång i den rätt till en beteckning som följer av den nya EU-förordningen i stället för den EU-förordning som gäller . Hänvisningen till förordning (EG) nr 110/2008 i 1 § lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel ska därför bytas ut till förordning (EU) 2019/787. Regeringens bedömning: Ett nytt tillkännagivande om vilka EU- förordningar som livsmedelslagen kompletterar bör beslutas, i vilket förordning (EU) 2019/787 anges i stället för förordning (EG) nr 110/2008. Bemyndigandet i 3 a § lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel om sådana kravspecifikationer som avses i artikel 20.1 i förordning (EG) nr 110/2008 bör inte ändras. Det finns inte något behov av att utse någon myndighet enligt artikel 24.2eller att införa tillfälliga nationella skydd enligt artikel 25 i den nya EU-förordningen. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens förslag förutom när det gäller bemyndigandet om kravspecifikationer. I promemorian föreslås att bemyndigandet i stället ska avse produktspecifikationer enligt den nya EU-förordningen. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker antingen förslagen eller har inte något att invända mot förslagen i promemorian. () anser dock att lagstiftaren bör överväga en särskild uttrycklig reglering om att i vissa fall ska föra en hävningstalan enligt varumärkeslagen. Detta skulle enligt PRV aktualiseras i samband med att utfärdar ett förbud för någon att använda ett namn som liknar en skyddad geografisk beteckning om det namnet finns registrerat som varumärke hos PRV. har inte några invändningar mot förslagen men vill understryka att det inte är lämpligt att utse till sökande i enlighet med artikel 24.2 i den nya EU-förordningen. föreslår ett tillägg i lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel för att förtydliga att lagen även är tillämplig på spritdrycker. Skälen för regeringens förslag och bedömning Den nya EU-förordningen är liksom den gällande EU-förordningen bindande för medlemsstaterna och direkt tillämplig. Det är dock nödvändigt att komplettera en del av bestämmelserna i förordningen med nationella bestämmelser. Förordningen innehåller bl.a. krav på medlemsstaterna när det gäller handläggning av ansökningar om registrering, kontroll av att reglerna i förordningen följs, samråd med och rapportering till kommissionen samt sanktioner mot intrång i skyddade beteckningar. Eftersom den nu gällande EU-förordningen upphör att gälla och ersätts av en ny behöver den nationella lagstiftningen anpassas. I och med att den nya EU-förordningen har samma syfte och tillämpningsområde som den nuvarande handlar det framför allt om att befintliga hänvisningar behöver uppdateras. Regeringen bedömer att tillägget av artikel 43.2 som rättslig grund inte får några praktiska konsekvenser. Det finns inte heller några skäl att ändra den nuvarande ordningen där ansvarar för skyldigheter med anledning av EU-förordningen. Hänvisningen till förordning (EG) nr 110/2008 i lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel behöver ändras så att lagen i stället kompletterar förordning (EU) 2019/787. Därmed omfattas den nya EU-förordningen av lagens bestämmelser om bl.a. handläggning av ansökningar samt kontroll av att förordningens bestämmelser följs. I likhet med övriga förordningar som omfattas av lagen bör hänvisningen till den nya förordningen göras dynamisk, dvs. avse förordningen i den gällande lydelsen. Därutöver bör regeringen tillkännage att livsmedelslagen kompletterar förordningen i de delar de faller inom den lagens tillämpningsområde. föreslår ett tillägg i lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel för att förtydliga att lagen även är tillämplig på spritdrycker. Regeringen ser inget behov av ett sådant förtydligande. Lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel behöver uppdateras så att bestämmelserna i varumärkeslagen (2010:1877) om skadestånd och andra civilrättsliga sanktioner görs tillämpliga vid intrång i den rätt till en beteckning som följer av den nya EU-förordningen i stället för den nu gällande förordningen. Hänvisningen i 1 § till förordning (EG) nr 110/2008 ska därför bytas ut mot en hänvisning till förordning (EU) 2019/787. Hänvisningen till den nya förordningen bör i likhet med övriga förordningar som omfattas av lagen avse förordningen i dess ursprungliga lydelse, s.k. statisk hänvisning. Om förordningen skulle komma att ändras behöver det därmed övervägas om detta motiverar någon ändring i regleringen av sanktioner. () anser att lagstiftaren bör överväga en särskild uttrycklig reglering om att i vissa situationer ska föra en hävningstalan enligt varumärkeslagen. Detta skulle förutsätta ändringar i den lagen. Enligt artikel 39.2 i förordningen ska medlemsstaterna vidta lämpliga administrativa och rättsliga åtgärder för att förhindra eller stoppa olaglig användning av namn på produkter eller tjänster som framställs eller saluförs på deras territorium och som omfattas av geografiska beteckningar som är registrerade enligt förordningen. Regeringen anser att den reglering som görs tillämplig genom befintlig lagstiftning är tillräcklig för att uppfylla EU-förordningens krav på åtgärder. När det gäller förhållandet mellan varumärken och skyddade beteckningar är utgångspunkten enligt artikel 36 i förordningen att redan i god tro registrerade varumärken ska få leva vidare om de registrerats före det att ansökan om skydd av den geografiska beteckningen lämnades in. När det gäller varumärken där ansökan om registrering görs efter att en beteckning blivit skyddad ska PRV på eget initiativ pröva om varumärket innehåller en geografisk beteckning och i så fall vägra registrering (2 kap. 7 § första stycket 5 och 6 varumärkeslagen). Om PRV skulle godta att varumärket registreras finns även möjlighet för innehavaren av den geografiska beteckning som ansökan avser att invända mot registreringen eller annars föra en hävningstalan mot registreringen av varumärket. Regeringen finner inte behov av en reglering som innebär att under vissa förutsättningar kan föra en sådan talan. Enligt artikel 24.2 i den nya förordningen får en myndighet som utsetts av en medlemsstat anses vara en grupp av sökande vid ansökan om registrering om det inte är möjligt för de berörda producenterna att bilda en sådan grupp. anför att det inte är lämpligt att utse till sökande i enlighet med denna artikel. Regeringen delar promemorians bedömning att det inte finns behov av att utse någon sådan myndighet. Enligt artikel 25 i den nya förordningen får en medlemsstat på nationell nivå bevilja ett tillfälligt nationellt skydd. Skyddet får endast ha verkan nationellt och får inte påverka handeln inom unionen eller den internationella handeln. Regeringen delar promemorians bedömning att det inte heller finns behov av en sådan möjlighet till tillfälliga nationella skydd. Därmed behövs det inte någon nationell reglering av detta. I samband med anslutning till EU skyddades tre geografiska beteckningar: Svensk Vodka/Swedish Vodka, Svensk /Svensk Akvavit/Swedish och Svensk Punsch/Swedish Punch. fanns det inte några registrerade kravspecifikationer för beteckningarna, dvs. beskrivningar av vilka krav en spritdryck ska uppfylla för att en producent ska få använda den skyddade beteckningen. Förordning (EG) nr 110/2008 trädde i kraft och ersatte då en tidigare EU-förordning om allmänna bestämmelser för definition, beskrivning och presentation av spritdrycker. För varje geografisk beteckning som var registrerad skulle medlemsstaterna lämna in en kravspecifikation till kommissionen. Om ingen kravspecifikation lämnats in till kommissionen innan skulle kommissionen stryka den registrerade geografiska beteckningen från bilaga III. Till skillnad från vad som gäller när en medlemsstat ansöker om att få en ny geografisk beteckning registrerad skulle kommissionens prövning av kravspecifikationerna för de registrerade geografiska beteckningarna för svensk vodka, svensk akvavit och svensk punsch inte leda till att kommissionen fattar något formellt beslut om registrering av specifikationerna (se propositionen Ändring i lagen om kontroll av skyddade 2020/21:44 beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel [prop. 2016/17:155]). För att garantera att de svenska spritbeteckningarna även fortsättningsvis skulle vara registrerade enligt förordning (EG) nr 110/2008 och få det skydd som följer av en sådan registrering krävdes därför att de kravspecifikationer som hörde samman med respektive beteckning togs in i en nationell författning. Med anledning av detta infördes i lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel en ny bestämmelse, 3 a §, som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana kravspecifikationer. Regeringen har i 2 b § förordningen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel bemyndigat att meddela sådana föreskrifter. överlämnade kravspecifikationer för granskning till kommissionen i enlighet med vad som föreskrivs i artikel 20 i förordning (EG) nr 110/2008. Kommissionen slutförde sin granskning av dessa kravspecifikationer och publicerade sin bedömning (Information om bedömningen av kravspecifikationerna för fastställda geografiska beteckningar för spritdrycker [2019/C 115/11]). Denna har alltså inte utmynnat i en bindande förordning eller ett formellt beslut från kommissionen. Kommissionens bedömning är att kravspecifikationerna uppfyller de villkor som fastställs i artikel 15.1 i förordning (EG) nr 110/2008. har ännu inte meddelat några föreskrifter om kravspecifikationerna eftersom verkets beslut att överlämna dessa till kommissionen har överklagats. Beträffande den skyddade beteckningen Svensk Vodka har klaganden i det svenska målet även lämnat in ett klagomål mot hos kommissionen angående överträdelse av (N2020/02015). För att ska kunna meddela sådana föreskrifter bör bemyndigandet i 3 a § lagen om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel vara kvar. Den bestämmelse i den nu gällande EU-förordningen som bemyndigandet avser gäller endast för geografiska beteckningar som var registrerade i bilaga III till den förordningen . Det kan alltså bara användas för de tre registrerade beteckningarna för svensk vodka, svensk akvavit och svensk punsch. När det gäller ansökningar om att få en ny geografisk beteckning registrerad kommer kommissionens prövning att innebära ett formellt beslut om registrering av specifikationerna. Något behov av bemyndigande för att i nationell rätt meddela föreskrifter om sådana kravspecifikationer, eller produktspecifikationer som de betecknas i den nya EU-förordningen, finns därför inte. Regeringen anser därför, till skillnad från vad som anförs i promemorian, att det befintliga bemyndigandet inte bör ändras. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser. Promemorian saknade förslag om ikraftträdande. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har lämnat någon synpunkt när det gäller ikraftträdande. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Förordning (EU) 2019/1753, som behandlas i avsnitt 4, har redan börjat gälla. När det gäller denna förordning bör lagändringarna därför träda i kraft . Förordning (EU) 2019/787, som behandlas i avsnitt 5, ska i huvudsak börja tillämpas . Lagändringarna bör därför träda i kraft detta datum. Enligt förordning (EU) 2019/787 ska geografiska beteckningar för spritdrycker som är registrerade i bilagan till den nu gällande förordningen automatiskt skyddas som geografiska beteckningar enligt den nya förordningen. Kommissionen ska föra in dem i det nya allmänt tillgängliga elektroniska register som ska upprättas enligt förordningen. Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser. 7.1Konsekvenser för enskilda och företag Förslaget i fråga om EU:s anslutning till Genèveakten bedöms ha positiva effekter för enskilda eftersom de innebär en möjlighet att skydda beteckningar även i vissa tredjeländer. När det gäller kostnader för enskilda handlar det dels om en avgift på för själva registreringen, dels om handläggningskostnader hos . Det är frivilligt att ansöka om en registrering av en skyddad beteckning. De som väljer att göra en ansökan bör därför ha gjort bedömningen att fördelarna med en registrering i det nya systemet överväger kostnaderna. Eftersom registrering enligt Genèveakten bara kan komma ifråga för skyddade beteckningar som redan är registrerade inom EU bör kostnaderna för handläggning bli mycket begränsade. När det gäller den nya EU-förordningen om spritdrycker innebär förslaget att hänvisningen till en EU-förordning byts ut mot en annan med samma syfte och tillämpningsområde. Förslaget bedöms inte medföra några konsekvenser för enskilda. 2020/21:44 7.2 Konsekvenser för förvaltningsmyndigheter och