prop · H703100 · 2020-04-15 00:00:00 — Även om ökningstakten dämpas 2020–2023 bedöms den vara betydligt högre än . Diagram 9.4 Konsumtionsutveckling motsvarande behovet från förändringar i åldersstrukturen i kommunsektorn, modellberäkning Procentuell förändring (hö) Nivå (vä) Utveckling, medel 2000–2013 (hö) Utveckling, medel 2014–2023 (hö) Källor: och egna beräkningar. bedöms kommunsektorns faktiska konsumtionsutgifter i fasta priser fortsätta att utvecklas svagare än den genomsnittliga utvecklingstakten (se diagram 9.5). Skatteintäkterna bromsar in i spåren av minskad sysselsättning medan stats- bidragen ökar till följd av de aviserade tillskotten till kommunsektorn . Diagram 9.5 Kommunala konsumtionsutgifter Årlig procentuell förändring. Utfall 2000–2019, prognos 2020–2023 0,0 -1,0 -2,0 Medel 2000-2019 fasta priser Medel 2000-2019 löpande priser Källor: och egna beräkningar. I kommunsektorns finansiella sparande och resultat ingår konsumtionsutgifterna i löpande priser. Prisutvecklingen har därmed stor betydelse för hur konsumtion utvecklas. Prisutvecklingen styrs i sin tur främst av löneutvecklingen i sektorn. Lönekostnaden i kommunsektorn beräknas öka med 1,7–2,2020–2023. Konsumtionsutgifterna i löpande priser beräknas öka med 2,0–2,(se diagram 9.5). Utgifter för transfereringar, räntor och investeringar av kommunsektorns totala utgifter består av transfereringar till staten, näringslivet och hushållen. Denna andel har varit relativt oförändrad och bedöms även vara det i prognosen. Transfereringarna till hushållen i form av ekonomiskt bistånd utgör av kommunsektorns utgifter. Kommunsektorns skulder antas fortsätta öka medan räntorna antas vara fortsatt låga. Det leder till den sammantagna bedömningen att sektorns ränteutgifter ökar i långsam takt 2020–2023. Kommunsektorns investeringsutgifter har ökat kraftigt . uppgick sektorns fasta bruttoinvesteringar till eller av BNP. Kommunsektorns omfattande investeringar har flera förklaringar. Många kommuner har en växande befolkning och är i behov av nya lokaler, t.ex. för skol- och förskoleverksamhet. har det ökande antalet äldre också ökat behoven inom sjukvården och äldreomsorgen. Äldre byggnader och infra- struktur behöver dessutom renoveras eller bytas ut. Utöver ökade behov har det låga ränteläget tillsammans med sektorns goda ekonomiska resultat ökat benägenheten att investera. stannade utvecklingen av de fasta brutto- investeringarna av. väntas investeringarna öka i en historiskt sett svag takt för att 2023 uppgå till , eller av BNP. Den höga investeringsnivån bidrar till att kommunsektorns skulder, där kommunerna står för den största andelen, beräknas öka då investeringarna till en viss del låne- finansieras. Investeringar som utförs av kommunala bolag, klassificerade utanför kommunsektorn, ökar till en viss del också kommunsektorns skuldsättning. Det sker genom att kommunsektorn tar upp lån som vidareutlånas till bolagen i privat sektor. 9.5Den offentliga sektorns finansiella förmögenhet Den offentliga sektorns nettoförmögenhet består av både realkapital och finansiella tillgångar, med avdrag för skulder. I följande avsnitt redovisas den finansiella förmögenheten, de reala tillgångarna finns redovisade i bilaga 1 Tabellsamling makro- ekonomisk utveckling och offentliga finanser. Den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet återfinns huvudsakligen i AP- fonderna i ålderspensionssystemet, medan statens och kommunsektorns bidrag till den finansiella nettoförmögenheten är negativt (se tabell 9.13). Den offentliga sektorns kapitalinkomster i form av räntor och utdelningar, huvudsakligen hänförliga till ålderspensionssystemet, överstiger ränteutgifterna. Den totala skulden inkluderar statens och kommunsektorns åtaganden för de förmånsbestämda tjänstepensionerna som intjänats . De totala skulderna för de fonderade avgiftsbestämda tjänstepensionerna ingår, i likhet med premiepensionssystemet, inte i den offentliga sektorn utan redovisas i försäkringssektorn. –2021 medför de beräknade underskotten i staten och kommunsektorn att den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet försvagas. Därefter medför de förväntade överskotten i staten att den finansiella nettoförmögenheten gradvis förstärks. Tabell 9.13 Den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet Procent av BNP. Utfall 2019, prognos 2020–2023 -1,0 -3,6 -4,1 -3,1 -0,9 -2,8 -3,8 -4,4 -5,0 -5,4 -4,5 -0,6 Varav bidrag till förändringen -3,8 -1,4 -1,6 -0,9 -1,1 -1,1 -1,2 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. Källor: och egna beräkningar. Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld Maastrichtskulden definieras av EU-regler och är det skuldbegrepp som används vid bedömningen av medlemsstaternas offentliga finanser inom ramen för Stabilitets- och tillväxtpakten. För innebär definitionen att skulden består av den konsoliderade statsskulden och kommunsektorns skulder på kapitalmarknaden, med avdrag för AP-fondernas innehav av statsobligationer. Inför att blev medlem i EU uppgick den konsoliderade bruttoskulden till , vilket motsvarade av BNP (se diagram 9.6). har det nominella värdet ökat med ca , för att vid utgången av 2019 uppgå till . Diagram 9.6 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld Utfall 1994–2019, prognos 2020–2023 94 95 96 97 98 99 00 01 02 03 04 05 06 07 Konsoliderad bruttoskuld, mdkr Källor: och egna beräkningar. Skulden har emellertid minskat kraftigt som andel av BNP och uppgick vid utgången av 2019 till av BNP (skuldkvoten). Utvecklingen av den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld beror dels på det finansiella sparandet (som kan fördelas på primärt sparande och ränteutgifter), dels på faktorer som inte påverkar det finansiella sparandet. De sistnämnda faktorerna rör periodiseringar och s.k. stock flow-förändringar, som bl.a. utgörs av finansiella transaktioner. Exempelvis påverkas bruttoskulden av köp och försäljning av tillgångar medan det finansiella sparandet inte påverkas av sådana transaktioner. Den offentliga sektorns bruttoskuld ökar snabbt 2020 till följd av de stora underskotten i finanserna men stabiliseras därefter och minskar som andel av BNP (se tabell 9.14). Tabell 9.14 Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld och bidrag till förändringen Procent av BNP om inte annat anges. Utfall 2019, prognos 2020–2023 -3,7 -1,6 -2,1 -3,8 -0,8 -0,3 -1,8 -1,9 -1,1 -0,1 -0,5 varav periodisering av räntor och skatter -1,1 -0,2 -0,9 varav försäljning av aktier m.m. -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -2,1 -0,5 -1,5 -2,0 -1,9 -1,8 Anm.: Övrigt omfattar i huvudsak skulddispositioner samt finansiering av lån till . Källor: och egna beräkningar. 9.6Finansiellt sparande enligt olika bedömare I följande avsnitt redovisas en jämförelse mellan de senaste prognoserna för det finansiella och strukturella sparandet gjorda av regeringen i denna proposition, (), (), , Europeiska kommissionen, och (). Vid en jämförelse av de olika bedömningarna är det viktigt att beakta att de har gjorts och kan bygga på olika antaganden om den framtida politiken. Prognosjämförelse avseende det finansiella sparandet Regeringens prognos på den offentliga sektorns finansiella sparande är förhållandevis lik KI:s beräkning medan övriga bedömare endast delvis eller inte alls hunnit beakta effekter som förväntas uppstå till följd av den kraftiga inbromsningen i den ekonomiska tillväxten (se tabell 9.15). Tabell 9.15 Bedömningar av finansiellt sparande -3,8 -1,4 -3,5 -1,9 ESV, alternativ scenario 2 -3,3 -1,1 -0,1 -0,1 Anm.: Publiceringsdatum är för regeringen , () . () , , Europeiska kommissionen , , och () . 1I KI:s bedömning antas aktiv finanspolitik på sammantaget ca , varav ca är sådant som hunnit beaktas av regeringens aviserade förslag. Prognosjämförelse avseende det strukturella sparandet I tabell 9.16 redovisas olika bedömares prognoser för den offentliga sektorns strukturella sparande. Skillnaderna mellan regeringen och andra bedömare är i vissa fall annorlunda vid jämförelser av det strukturella sparandet än det finansiella sparandet. Detta kan bero dels på olika bedömningar av ekonomins potentiella BNP- nivå, dels på skillnader i beräkningsmetoder. Tabell 9.16 Bedömningar av strukturellt sparande Procent av potentiell BNP -0,9 -1,3 -0,2 Anm.: Publiceringsdatum är för regeringen , () . () , , Europeiska kommissionen , , och () . 1I KI:s bedömning antas aktiv finanspolitik på sammantaget ca , varav ca är sådant som hunnit beaktats av regeringens aviserade förslag. 9.7Uppföljning av offentliga sektorns finanser Den offentliga sektorn redovisade 2019 ett finansiellt sparande som uppgick till ca eller av BNP. Detta är överensstämmande med beräkningarna i budgetpropositionen . Den kraftigt reviderade prognosen på den ekonomiska tillväxten tillsammans med de åtgärder som föreslås och aviseras i denna proposition medför att inkomster från skatter minskar som utgifterna ökar i förhållande till beräkningarna i budgetpropositionen . Det finansiella sparandet i staten och ålderspensionssystemet beräknas bli lägre under hela prognosperioden jämfört med föregående beräkning (se tabell 9.17). För kommunsektorn är prognosen i stort sett oförändrad. Tabell 9.17 Offentliga sektorns inkomster och utgifter. Aktuell prognos och förändringar jämfört med budgetpropositionen 2020 Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2019, prognos 2020–2022 Finansiellt sparande i budgetpropositionen Förändring av finansiellt sparande -0,1 -4,1 -1,8 -1,2 Finansiellt sparande ekonomiska vårproposition -3,8 -1,4 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Konsoliderad bruttoskuld och den finansiella nettoförmögenheten jämfört med budgetpropositionen Den finansiella nettoförmögenheten blev högre 2019 än enligt föregående prognos. Avvikelsen rör huvudsakligen tillgångarna i ålderspensionssystemet (se tabell 9.18). Maastrichtskulden blev också högre än beräknat. För perioden –2023 medför de förväntade stora underskotten i den offentliga sektorns finanser att förmögenheten blir betydligt lägre än enligt budgetpropositionen . Maastricht- skulden har i motsvarande utsträckning reviderats upp. Tabell 9.18 Offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet. Aktuell prognos och förändringar jämfört med budgetpropositionen 2020 Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2019, prognos 2020–2022 Källor: och egna beräkningar. Kommunsektorns finanser jämfört med budgetpropositionen Enligt det preliminära NR-utfallet var kommunsektorns finansiella sparande lägre än prognosen i budgetpropositionen . Det lägre sparandet förklaras främst av att konsumtionsutgifterna var högre i utfallet. Till följd av ändrade regler för redovisning har resultatredovisningen för kommunsektorn ändrats. Den ändrade redovisningen är huvudförklaringen till att resultatutfallet var högre än i prognosen i budget- propositionen . För prognosåren har skatteinkomsterna reviderats ned avsevärt som följd av den kraftiga konjunkturnedgången som antas ske. är statsbidragen avsevärt uppreviderade 2020–2023 vilket beror på de tillskott som aviseras. Sammantaget är revideringarna av kommunsektorns resultat och det finansiella sparandet måttliga för prognosåren. Tabell 9.19 Kommunsektorns finanser. Förändringar jämfört med budgetpropositionen Utfall 2019, prognos 2020–2022 Statsbidrag, exkl. mervärdesskatt Källor: och egna beräkningar. 10Bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet I detta avsnitt redovisas en bedömning av om finanspolitiken är långsiktigt hållbar. Bedömningen görs utifrån en utveckling av makroekonomin och de offentliga finanserna på lång sikt, givet antaganden om bl.a. befolkningsförändringar, syssel- sättning och tillväxt. Syftet är att uppfatta om finanspolitiken är ohållbar så att åtgärder för att återställa hållbarhet kan vidtas . I rådande läge är det särskilt osäkert hur samhällsekonomin och de offentliga finanserna utvecklas . Det innebär att slutsatserna i detta avsnitt endast är indikativa och bör tolkas med stor försiktighet. –Det är för tidigt att uttala sig om den kraftiga konjunkturnedgången får långsiktiga effekter på de offentliga finanserna. Eftersom antalet arbetade timmar i ekonomin har en betydande effekt på de offentliga finanserna är eventuella långsiktigt negativa effekter på sysselsättningen avgörande. Den försvagning av de offentliga finanserna som sker 2020 äventyrar emellertid inte de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. –På påverkas de offentliga finanserna framför allt av trender som inte är relaterade till den ekonomiska utvecklingen . Den demografiska utvecklingen gör att produktionen av vård, skola och omsorg behöver öka snabbare än . Det innebär att personalförsörjningen i delar av de kommunala verksamheterna sannolikt blir en utmaning. befolkning ökar med eller med närmare 1,1 miljoner personer i befolkningsframskrivning (se diagram 10.1). Av denna ökning utgör barn och ungdomar och antalet personer (20–) . utgörs av personer som är . Den förväntade befolknings- ökningen sker därmed till stor del i de åldersgrupper där de offentliga utgifterna för välfärdstjänster och transfereringar är större än skatteinbetalningarna. Diagram 10.1 Befolkningsförändringar jämfört med 10.2Vad avses med att finanspolitiken är hållbar? Bedömningen av om finanspolitiken är hållbar bygger på en framskrivning av den offentliga sektorns inkomster och utgifter långt fram i tiden. Om finanspolitiken är hållbar kan de regler som styr de offentliga inkomsterna och utgifterna vara oförändrade på lång sikt, utan att det resulterar i växande underskott och en alltför stor offentlig skuldsättning. Syftet med analysen är att bedöma under vilka förut- sättningar som dagens regelverk är hållbart, och under vilka det är ohållbart, dvs. Analysen bygger på att finanspolitiken är oförändrad och bortser från att den i verkligheten anpassas för att klara kvantitativa mål och restriktioner som överskottsmålet och utgiftstaket. 10.3Ett scenario för utvecklingen på lång sikt Den framskrivning av de offentliga inkomsterna och utgifterna som presenteras här, som sträcker sig fram , tar sin utgångspunkt i befolkningsprognos . För de skattefinansierade verksamheterna antas att standarden är oförändrad, uttryckt som resursinsats per brukare. Exempelvis får en 90-åring lika många sjukvårds- och omsorgstimmar, och tillgång till lika stora lokalytor, övriga hjälpmedel m.m. som en 90-åring . Ersättningsgraden i alla transfereringssystem förutom pensionssystemet antas öka i takt med genomsnitts- inkomsten. För pensionssystemet görs en särskild beräkning baserad på dess regler. Vidare antas att dagens skatteregler är oförändrade. I fokus för framskrivningen ligger det offentliga åtagandet i sin helhet och den offentliga sektorn (stat, kommuner och regioner, ålderspensionssystemet) betraktas samlat (en utförlig beskrivning av beräkningsantaganden finns i rapporten till Bedömningen av finans- politikens långsiktiga hållbarhet som är tillgänglig på . Arbetskraftsutbudet växer inte lika snabbt som befolkningen I framskrivningen ökar antalet sysselsatta långsammare än befolkningen. Det är en följd av att arbetskraftsdeltagande, arbetslöshet och medelarbetstid är oförändrat för personer i olika åldrar och med olika ursprung, som antalet äldre ökar snabbt. Trenden med minskande andel sjuka utanför arbetskraften antas dock fort- sätta, vilket ökar arbetskraftsdeltagandet i åldersgruppen 55–. Antalet sysselsatta och antalet arbetade timmar ökar i genomsnitt med . Fler välfärdstjänster behövs när befolkningen växer och åldras Utnyttjandet av den offentliga konsumtionen, dvs. vård, skola, omsorg m.m., varierar under livet. I början av livet används mycket resurser för förskola och utbildning. När en person blir sjunker de offentliga utgifterna och mot slutet av livet ökar utgifterna för främst sjukvård och äldreomsorg snabbt. Fler äldre gör att behovet av omsorg om äldre och funktionshindrade ökar med och med ytterligare . Efterfrågan på tjänster som inte konsumeras individuellt, såsom rättsväsende, offentlig administration och försvar, antas öka i takt med totalbefolkningen och är högre 2035 än 2019. Sammantaget behöver den offentliga konsumtionen öka med i volym för att tjänsteutbudet ska växa i takt med den demografiska utvecklingen. När den offentliga sektorn expanderar behöver antalet sysselsatta öka. Om antalet anställda i offentlig sektor ska öka i takt med antalet personer som utnyttjar de skatte- finansierade tjänsterna ökar personalbehovet med ca 10 000–15 000 , en total ökning med drygt 200 000 personer . Personal- behovet är större i kommunsektorn än i staten, framför allt inom omsorgen om äldre och funktionshindrade, men även inom sjukvården. Trots en snabb expansion utvecklas den offentliga sektorns sparande och skuld på ett hållbart sätt innebär de demografiska förändringarna att den offentliga konsumtionen ökar något som andel av BNP, (se tabell 10.1). Det är främst utgifterna för omsorg om äldre och funktionshindrade, samt för sjukvård, som ökar snabbare än BNP. Det primära finansiella sparandet försämras som andel av BNP under dessa år, framför allt i staten som bär det övergripande finansieringsansvaret för välfärden. minskar de primära utgifterna något som andel av BNP. Trenden med fallande utgifter beror främst på att offentliga investeringar och konsumtionsutgifter minskar. De offentliga transfereringarna uppvisar en fortsatt svagt ökande trend som andel av BNP även efter 2035. De viktigaste skatteunderlagen styrs i stor utsträckning av utvecklingen på arbetsmarknaden. De primära inkomsterna uppgår till ca av BNP under den första delen av framskrivningen, men faller tillbaka något omkring 2035. Tabell 10.1 Primära offentliga utgifter och inkomster vid oförändrat beteende Procent av BNP. Utfall 2019, prognos 2023, framskrivning 2035–2060 Källor: och egna beräkningar. Efter en inledande kraftig försämring förbättras det primära finansiella sparandet påtagligt till 2023, för att sedan försämras något som andel av BNP till 2035 (se diagram 10.2). Den höga nivån på sparandet bidrar till en minskning av den konsoliderade bruttoskulden från av BNP 2020 till av BNP 2023, och till att vara av BNP 2050. För att sammanfatta hållbarhetsanalysen används två indikatorer, S1 och S2, som visar hur stor permanent förändring av det offentliga sparandet som krävs för att den offentliga skulden ska utvecklas på ett önskvärt sätt. S1 är ett mått på hur stor förändring av finanspolitiken som behövs för att den offentliga sektorns konsoli- derade bruttoskuld (Maastrichtskulden) ska motsvara av BNP 2034. Eftersom bruttoskulden väntas motsvara av BNP finns det en säkerhetsmarginal till denna skuldnivå, således är S1 negativ. S2 visar hur mycket det offentliga sparandet permanent måste förändras för att den offentliga nettoskulden som andel av BNP ska stabiliseras på mycket lång sikt. Diagram 10.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande och den konsoliderade bruttoskulden Konsoliderad bruttoskuld (vänster axel) Primärt finansiellt sparande (höger axel) Finansiellt sparande (höger axel) Källor: och egna beräkningar. S1 uppgår till -3,av BNP, beräknad . Det relativt stora negativa S1- värdet visar att dagens omfattning av det offentliga åtagandet med stor sannolikhet kan upprätthållas utan att bruttoskulden överskrider stabilitets- och tillväxtpaktens gränsvärde. Om den sparandejustering som krävs för att skuldkvoten 2034 ska motsvara av BNP i stället beräknas, dvs. en skuldkvot i linje med det s.k. skuldankaret, är indikatorvärdet -1,2. Även värdet av S2 är -1,2. Strikt tolkat betyder det att det finansiella sparandet kan försvagas permanent av BNP 2021 utan att nettoskulden blir instabil på mycket lång sikt. Finanspolitiken är därmed hållbar även på detta bedömningssätt. Värdet på indikatorerna har förändrats lite sedan föregående bedömning ekonomiska vårproposition (prop. 2018/19:100) beräknades S1 till -3,1 och S2 till -1,5. En anledning till att S2 försvagats något är att den offentliga sektorns nettoställning i utgångsåret är något sämre än i den tidigare framskrivningen. Att S1- indikatorn är något större i absoluta tal trots att utgångsläget försvagats förklaras av att indikatorvärdet beräknas på ett annat sätt än ekonomiska vårproposition. ekonomiska vårproposition är S1 den permanenta försvagning av sparandet 2020 som är förenlig med att den konsoliderade bruttoskulden är av BNP 2033, medan S1 i denna proposition är den sammanlagda sparandeförsvagningen , 2021–2025, som är förenlig med att den konsoliderade bruttoskulden är av BNP 2034. När sparandet anpassas i stället blir den totala förändringen större. Om indikatorvärdet beräknas på samma sätt som i ekonomiska vårproposition är det nu -2,9, dvs. två tiondelar av BNP mindre i absoluta tal än ekonomiska vårproposition. Andras bedömningar av finanspolitikens hållbarhet och Europeiska kommissionen har publicerat bedömningar av den svenska finanspolitikens långsiktiga hållbarhet (se Specialstudie 2020:5, , respektive Debt Sustainability Monitor 2019, European Economy, January 2020). bedömer att har starka offentliga finanser med en låg bruttoskuld och positiv nettoställning. finns det utmaningar de kommande decennierna både vad gäller ekonomi och personalförsörjning i offentlig verksamhet. För att klara det offentliga välfärds- åtagandet, som definierar det, kommer det att krävas åtgärder som förstärker det primära finansiella sparandet. Kommissionen bedömer att risken för en ohållbar utveckling är låg, både på kort, medellång () och lång sikt. Sammanfattande hållbarhetsindikatorer redovisas i tabell 10.2. Tabell 10.2 Hållbarhetsindikatorer för -3,4 -1,2 Europeiska kommissionen () -5,4 Källor: , Europeiska kommissionen och egna beräkningar. 10.4Finanspolitiken bedöms vara långsiktigt hållbar Sammantaget bedöms finanspolitiken vara långsiktigt hållbar. I referensscenariot är S1 -3,och S2 -1,av BNP. Det är dock för tidigt att uttala sig om den kraftiga konjunkturnedgången får långsiktiga effekter på de offentliga finanserna. Eftersom antalet arbetade timmar i ekonomin har en betydande effekt på de offentliga finanserna är eventuella långsiktigt negativa effekter på sysselsättningen avgörande. Den försvagning av de offentliga finanserna som väntas ske äventyrar emellertid inte de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Det finns för de offentliga finanserna viktiga trender som är helt orelaterade till det pågående virusutbrottet. Åren karakteriseras av ett växande demo- grafiskt motiverat behov av skattefinansierade välfärdstjänster. De primära utgifterna i staten och kommunsektorn bedöms öka dessa år, men ökningen är inte av en storleks- ordning som gör finanspolitiken ohållbar. 11Ändrad fördelning av ändamål och verksamheter på utgiftsområden I detta avsnitt lämnar regeringen förslag om vilka ändamål och verksamheter som bör flyttas mellan utgiftsområden . De föreslagna ändringarna genomförs först efter ställningstagande vilket innebär att de inte ingår i de beräkningar för utgiftsområden som görs i denna proposition. 11.1Digitalisering och it inom offentlig förvaltning Regeringens förslag: De ändamål och verksamheter som avser insatser inom området digitalisering och it inom offentlig förvaltning och som finansieras från anslaget 1:18 Myndigheten för digital förvaltning inom utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning flyttas till utgiftsområde 22 Kommunikationer. Skälen för regeringens förslag: Regeringen vill samla digitaliseringen av offentlig förvaltning och den övriga digitaliseringspolitiken inom ett utgiftsområde för att skapa bättre möjligheter att samlat driva digitaliseringsfrågorna och tydliggöra inriktningen för digitaliseringspolitiken som en helhet.