prop · H703172 · 2020-06-04 00:00:00 — anses vara de bäst lämpade att utföra den typ av tillsyn som förslaget reglerar utifrån den tillsyn som finns i befintliga åtaganden i exempelvis alkohollagen och livsmedelslagen. Nämnderna kommer ha möjlighet att samråda med smittskyddsläkarna i regionerna. Den nuvarande lösningen med en reglering på enbart föreskriftsnivå är inte fullt ut ändamålsenlig då det finns risk att tillsynsorganisationen inte blir effektiv och hållbar på . inte är reglerade innebär det en risk för att de kan ha svårt att hålla uppe det antal inspektioner som är nödvändiga för att se till att regelverket Riskerna för att reglerna inte följs, med ökad smittspridning som följd, ökar om inspektionerna inte genomförs då smittspridningen i samhället är fortsatt är hög och ett stort antal för okända personer träffas på serveringsställen samt tillbringar 2019/20:172 längre stunder i varandras fysiska närhet utan beaktande av att de bör hålla avstånd. Den lagstiftning som föreslås med förslag på en reglerad tillsynsorganisation är därför nödvändig med hänsyn till vikten för hela samhället av att minska riskerna för spridning av det virus som orsakar covid-19. Förslagen i denna proposition innebär ett ytterligare område för de kommunala nämnder som ansvarar för miljö- och hälsoskyddsområdet att utöva tillsyn över. Den nya tillsynsuppgiften väntas bestå av de inspektioner av serveringsställena som ska utföras. Det finns ett stort antal verksamheter att inspektera och flera verksamheter kommer troligen att behöva inspekteras vid ett flertal tillfällen. Framför allt om nämnden vid ett första besök uppmärksammar brister kommer sannolikt ett nytt besök att planeras. Eftersom det finns risk för att smittspridningen pågår under stora delar av innevarande år alternativt att det blir en andra våg kan det innebära att inspektioner av serveringsställen behöver pågå året ut. har personer vanligtvis semester och har därmed mer fritid och således möjlighet att besöka olika serveringsställen i en ökad utsträckning. Det kan innebära ett ökat behov av inspektioner . Förslaget kan även innebära en viss arbetsbelastning när det gäller att försvara eventuella beslut i domstol då kommunens beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. har dock inget av de serveringsställen som har behövt stänga för att de inte har följt föreskrifter valt att överklaga beslutet. Den ökade arbetsbelastningen för nämnderna för domstolsprocesser bedöms därför vara liten. Kommunernas totala kostnader uppskattas till för den reglerade perioden. Kostnaderna bedöms huvudsakligen bestå av inspektioner, administration och beslut kopplade till dessa samt hantering av klagomål. Ersättningen till kommunerna avses fördelas utifrån antal serveringsställen som har minst en anställd. Regeringen avser att kompensera kommunerna med motsvarande belopp, vilket ska finansieras inom nuvarande ekonomiska ramar för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Enligt förslaget kommer smittskyddsläkarna i regionerna att ha en rådgivande roll gentemot kommunerna. Trots att det är en ny reglerad arbetsuppgift är bedömningen att smittskyddsläkarna kommer att få en minskad arbetsbörda då kommunerna kommer att ta över det huvudsakliga ansvaret för de åtgärder som smittskyddsläkarna har möjlighet att besluta om i enlighet med föreskrifter HSLF-FS 2020:9. De totala kostnaderna för det arbete som smittskyddsläkarna behöver utföra i enlighet med den nya regleringen uppskattas uppgå till . Regeringen avser att kompensera regionerna med motsvarande belopp, vilket ska finansieras inom nuvarande ekono- Prop. 2019/20:172 miska ramar för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. Ersättningen avses fördelas utifrån antal serveringsställen som har minst en anställd. Kostnaderna uppskattas främst bestå av den rådgivning ur smittskyddssynpunkt som smittskyddsläkarna vid behov kan behöva ge till kommunerna i deras tillsynsarbete. Förslaget innebär att får i uppdrag att stötta kommunerna i tillsynsarbetet. Detta blir en ny uppgift för och kommer därför att innebära en viss kostnadsökning. totala kostnader uppskattas till för den reglerade perioden. Regeringen avser att kompensera med motsvarande belopp. åläggs genom förslaget en ny uppgift att vid behov bistå kommunerna i deras tillsynsarbete. har dock som ett led i sitt sedvanliga arbete haft närvaro på och omkring serveringsställen, framför allt . Vidare har det inte rapporterats att kommunerna har haft svårt att få tillträde till lokaler. Det förväntas inte ske någon förändring i detta avseende framöver. Därför uppskattas att verksamhet inte förväntas påverkas i någon nämnvärd grad. föreslås ansvara för nationell tillsynsvägledning när det gäller kommunernas tillsyn samt få bemyndigande att meddela föreskrifter om smittskyddsåtgärder på serveringsställen. Eftersom kunskapen om det virus som orsakar covid-19 successivt ökar och spridningsbilden kontinuerligt ändras kan föreskrifterna på området behöva ändras med jämna mellanrum. Förslaget förväntas dock inte föranleda några nämnvärda ekonomiska konsekvenser för . Myndigheten får dock in många frågor om sina föreskrifter, vilket tar resurser i anspråk. Förslaget till ny reglering kan således leda till att antalet frågor minskar. Sammantaget innebär lagförslagen att statens kostnader ökar totalt med . Regeringen avser att finansiera de ökade kostnaderna genom omprioriteringar inom anslaget 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård inom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. De företag som ansvarar för ett serveringsställe behöver på begäran lämna de upplysningar och handlingar som kommunen behöver för sin tillsyn samt ge tillträde till verksamhetens lokaler och tillhörande områden. Kommunernas tillsyn kommer däremot inte att vara avgiftsbelagd till skillnad från t.ex. tillsynen inom livsmedels- och alkoholområdet. Skälet till detta är att den aktuella branschen är ekonomiskt drabbad av minskat antal besökare på grund av smittspridningen och detta har inneburit minskade 2019/20:172 intäkter. Det är således inte önskvärt att i onödan lägga på dessa verksamheter en större ekonomisk börda. Kraven på smittskyddsåtgärder, som t.ex. hur serveringen organiseras och att besökare endast får äta och dricka sittandes vid ett bord, kan leda till minskade intäkter eller ökade kostnader. Eventuella förelägganden eller förbud som kommunen kan besluta om för de verksamheter som inte följer reglerna kan också leda till minskade intäkter men detta kan förväntas främst för den tid ett sådant beslut gäller. Även begränsningar i antalet gäster kan leda till minskade intäkterna även för längre perioder än för den tid ett förbud gäller. Å andra sidan förväntas förslaget inte leda till större ekonomiska konsekvenser för företagen än enligt det regelverk som redan gäller. Förslaget syftar till att skapa en mer enhetlig reglering och tillämpning av de smittskyddsåtgärder som serveringsställen behöver vidta, vilket förväntas underlätta för näringsidkare att göra rätt och leda till mer rättvis konkurrens. Visita anser att de föreslagna reglerna bör kombineras med ett system för ersättning till företagen som kompensation för intäktsförluster till följd av nuvarande och eventuella kommande restriktioner och myndighetsbeslut. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att mildra de negativa konsekvenserna av virusutbrottet för svenska företag. Exempel på åtgärder som har vidtagits är sänkta arbetsgivaravgifter och slopat sjuklöneansvar. remitterade dessutom ett förslag om att införa ett omställningsstöd för företag som fått minskad omsättning som en följd av utbrottet av covid-19. Ändringarna föreslås träda i kraft . Kommunens beslut kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. På- verkan på domstolarna bedöms dock inte bli stor då flertalet verksamheter som meddelas förelägganden eller förbud sannolikt ser det som en effektivare åtgärd att åtgärda bristerna än att överklaga beslutet. Vidare avses att förslaget ska innebära att reglerna blir tydligare och därmed lättare för alla aktörer att följa. De åtgärder som vidtas mot näringsidkare ska vara proportionerliga i förhållande till överträdelsen och den verksamhet som bedrivs på serveringsställen ska inte begränsas mer än nödvändigt. Så snart en näringsidkare rättat sig efter ett tillsynsbeslut och relevanta smittskyddsåtgärder vidtagits, ska verksamheten kunna återupptas. Att överklaga beslutet kan därmed innebära merarbete som inte får någon praktisk effekt. har ingen näringsidkare valt att överklaga smittskyddsläkares beslut om förbud enligt nu gällande regler. Eventuella kostnadsökningar för domstolarna bedöms kunna hanteras inom befintliga förvaltningsanslag. Lagens innehåll och syfte 1 § I denna lag finns bestämmelser om tillfälliga smittskyddsåtgärder för att förhindra spridning på serveringsställen av det virus som orsakar covid-19. I paragrafen anges att det i lagen finns bestämmelser om tillfälliga smittskyddsåtgärder för att förhindra spridning på serveringsställen av det virus som orsakar covid-19. Övervägandena finns i avsnitt 6. 2 § Med serveringsställe avses i denna lag en inrättning där det bedrivs näringsverksamhet som består i att servera mat eller dryck till allmänheten och där möjlighet ges till förtäring på stället. I paragrafen definieras uttrycket serveringsställe. Med ordet serveringsställe avses samma typ av verksamhet som i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter. Enligt förarbetena till den lagen är serveringsställen inrättningar som i näringsverksamhet serverar mat eller dryck till allmänheten och där möjlighet ges till förtäring på stället. Exempel på serveringsställen är restauranger, barer, pubar, diskotek, caféer och konditorier. Även serveringsställen som abonneras eller som på annat sätt används eller hyrs ut till slutna sällskap omfattas av lagen (se prop. 2003/04:65 s. 28). Inrättningen är den fysiska plats där serveringsverksamheten sker. Ordet näringsverksamhet tar sikte på att syftet med verksamheten är att den ska gå med vinst. En ideell organisation som t.ex. serverar gratis mat och dryck till människor i hemlöshet omfattas inte av denna lag. Det krävs inte att ett serveringsställe ska ha beviljats ett serveringstillstånd enligt alkohollagen (2010:1622) för att omfattas av den nya lagen. Serveringsställen där det inte ges möjlighet till förtäring på stället, t.ex. om det saknas sittplatser och bord, omfattas inte av denna lag. På vissa inrättningar serveras det inte mat och dryck till allmänheten utan enbart till en på förhand bestämd krets människor som deltar i en verksamhet som är knuten till inrättningen, t.ex. personalrestauranger och skolmatsalar. Sådana inrättningar omfattas inte heller av lagen. Övervägandena finns i avsnitt 6. 3 § Den som driver ett serveringsställe ansvarar för att 1.serveringsställets lokaler och tillhörande områden utomhus som besökare har tillträde till är utformade så att trängsel undviks och att besökare kan hålla ett från smittskyddssynpunkt säkert avstånd från varandra, 2.verksamheten i övrigt organiseras så att smittspridning bland besökare så långt som möjligt förhindras, och 2019/20:172 3. det finns rutiner för hur smittspridning bland besökare kan förhindras. Första stycket gäller även vid entréer till sådana lokaler och områden, om den som driver serveringsstället äger eller på annan grund disponerar över entréområdet. Av paragrafen framgår den yttre ramen för de smittskyddsåtgärder som ska vidtas på serveringsställen för att förhindra spridning av det virus som orsakar covid-19. Enligt bestämmelsens första stycke är det den som driver ett serveringsställe som har ansvaret för att förhindra smittspridning på stället på sätt som följer av bestämmelsen. Med ”den som driver ett serveringsställe” avses den som har ansökt om registrering eller godkännande av verksamheten enligt livsmedelslagstiftningen. Enligt punkt 1 ska serveringsställets lokaler och tillhörande områden utomhus som besökare har tillträde till utformas så att trängsel undviks och att besökare kan hålla ett från smittskyddssynpunkt säkert avstånd från varandra. Med ”lokal” avses ett utrymme på serveringsstället som är beläget inomhus. Hit hör även sådana ytor inomhus som serveringsstället delar med andra vid t.ex. en food court och serveringsytor i en galleria. Om flera serveringsställen delar på en serveringsyta ansvarar de som driver ställena gemensamt för att förhindra smittspridning på serveringsytan. Med ”tillhörande områden utomhus” avses sådana områden utanför serveringsställets lokaler som är avsedda att användas av serveringsställets besökare. Det handlar framför allt om utomhusserveringar. På vissa utomhusserveringar finns det möjlighet att utöva aktiviteter såsom t.ex. boule och bangolf i samband med förtäring av dryck. Även sådana områden omfattas av uttrycket. Det gör även ett område med bord och stolar utanför t.ex. en glasskiosk om sittplatserna är avsedda för kioskens kunder. Att lokaler och utrymmen ska vara utformade så att trängsel undviks och att besökare ska kunna hålla ur smittskyddssynpunkt säkra avstånd från varandra innebär att möbler och annan inredning ska placeras så att framkomligheten på serveringsstället är god. Bord och stolar ska vara placerade på lämpliga avstånd från varandra och kan behöva reduceras till sitt antal. Även annan inredning kan behöva tas bort. Den som driver ett serveringsställe ska ge förutsättningarna för att besökare ska kunna hålla avstånd men kan inte helt hållas ansvarig i de fall besökare inom ett sällskap ändå inte håller avståndet. Ansvaret för detta får anses falla på besökarna själva. Av punkt 2 framgår att även verksamheten i övrigt ska vara utformad så att smittspridning bland besökare så långt som möjligt förhindras. Antalet besökare som har tillträde till ett serveringsställe kan t.ex. behöva begränsas och trängsel i köer kan minskas genom system med kölappar. föreskrifter och allmänna råd (HSLF-FS 2020:12) om allas ansvar att förhindra smitta av covid-19 m.m. ger vägledning om vad som ska beaktas i detta hänseende. Av punkt 3 framgår att verksamhetsutövaren ska ta fram rutiner för hur smittspridning bland besökare kan förhindras. Det kan exempelvis handla om rutiner som säkerställer att personalen ges adekvat utbildning kring Av andra stycket framgår att smittskyddsåtgärder även ska vidtas vid Prop. 2019/20:172 entréer till serveringsställets lokaler och tillhörande områden. ”vid entréer” avser områden utanför entrén där personer samlas i syfte att besöka serveringsstället. Ansvaret gäller dock enbart om den som driver serveringsstället äger eller på annan grund disponerar över entréområdet. Uttrycket ”på annan grund disponerar” har samma innebörd som i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter, se propositionen Ny lag om tobak och liknande produkter (prop. 2017/18:156 s. 205). Exempelvis en hyresgäst eller annan nyttjanderättshavare kan vara en sådan person som disponerar över ett område. Övervägandena finns i avsnitt 7. 4 § Den kommunala nämnd som ansvarar för miljö- och hälsoskydds- området har tillsyn över att denna lag och anslutande föreskrifter följs. ska ge länets kommuner stöd, råd och vägledning. Paragrafen reglerar tillsynsansvaret. Enligt första stycket är det den kom- munala nämnd som ansvarar för miljö- och hälsoskyddsområdet som ska utöva tillsyn över att lagen och anslutande föreskrifter följs. ”anslutande föreskrifter” avses såväl föreskrifter som har meddelats med direkt eller indirekt stöd av lagen som föreskrifter som har meddelats med stöd av restkompetensen eller rätten att meddela verkställighetsföreskrifter enligt 8 kap. 7 § regeringsformen (se även propositionen Ny lag om tobak och liknande produkter, prop. 2017/18:156 s. 208). skrifter eller föreskrifter som har antagits med stöd av restkompetensen kan t.ex. avse på vilket sätt som handlingar ska ges in till nämnden eller hur näringsidkaren ska kontakta få en bedömning av om vidtagna åtgärder är tillräckliga. Enligt andra stycket ska ge länets kommuner stöd, råd och vägledning när det gäller tillsynen. Övervägandena finns i avsnitt 8 och 9. 5 § På begäran av sådan nämnd som avses i 4 § ska den som driver serveringsstället lämna de upplysningar och handlingar som behövs för Nämnden har rätt att få tillträde till sådana lokaler, områden och entréer som avses i 3 § för att utöva tillsynen. I paragrafen anges vilka befogenheter som den kommunala nämnd som ansvarar för miljö- och hälsoskyddsområdet har vid utövandet av tillsynen. Nämnden kan i den utsträckning det behövs för tillsynen begära att få upplysningar och ta del av handlingar av den som driver verksamheten. Upplysningar som kan behöva lämnas in kan avse exempelvis hur många besökare som serveringsstället brukar ha . som kan vara av betydelse för tillsynen kan vara exempelvis planritningar. Nämnden har även rätt till tillträde till verksamhetens lokaler, tillhörande områden utomhus och entréer. Tillträdesrätten omfattar de lokaler, områden och entréer som allmänheten har tillträde till. trädesrätt enligt denna lag omfattar därför t.ex. inte kök eller personal- 2019/20:172 Bestämmelsen är utformad med 9 kap. 15 § alkohollagen (2010:1622) som förebild. Övervägandena finns i avsnitt 9. 6 § ska på begäran lämna sådan nämnd som avses i 4 § den hjälp som behövs vid tillämpningen av 5 §. En begäran enligt första stycket får göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan vidtas utan att en polismans särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. Paragrafen reglerar skyldighet att bistå den kommunala nämnd som ansvarar för miljö- och hälsoskyddsområdet. Nämnden har enligt första stycket möjlighet att begära den hjälp av som behövs när nämnden ska hämta in upplysningar och handlingar eller utöva tillsyn på plats. I andra stycket klargörs i punkt 1 att biträde av får begäras endast i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av en polismans särskilda befogenhet enligt 10 § polislagen (1984:387) att använda våld. Det är nämnden som ska pröva om det finns förutsättningarna att begära biträde av . Nämnden kan t.ex. begära biträde av när den verksamhetsansvarige tidigare satt sig till motvärn, framfört hot eller förklarat sig vägra tillträde. Biträde av kan vidare enligt punkt 2 begäras i andra fall då det finns synnerliga skäl. Synnerliga skäl kan t.ex. anses föreligga då det finns en överhängande risk att människor kommer till skada och man inte kan avvakta att situationen löses på annat sätt. Bestämmelsen är utformad med 9 kap. 9 § alkohollagen (2010:1622) som förebild. Övervägandena finns i avsnitt 9. 7 § Den nämnd som avses i 4 § får i sin tillsynsverksamhet besluta de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag och anslutande föreskrifter ska följas. Nämnden ska vid behov samråda med smittskyddsläkaren. Beslut enligt denna lag gäller om inte något annat anges i Paragrafen reglerar rätten att meddela förelägganden och förbud. paragrafens första stycke följer att den kommunala nämnd som ansvarar för miljö- och hälsoskyddsområdet får besluta de förelägganden och förbud som behövs för att lagen och anslutande föreskrifter ska följas. begreppet anslutande föreskrifter, se kommentaren till 4 §. som nämnden beslutar får inte medföra mer långtgående olägenheter för näringsidkaren än vad som står i proportion till de resultat som åtgärderna kan bidra till i form av minskad smittspridning. Utgångspunkten bör vara att det vid tillsynen i första hand ska efter- strävas att rättelse sker frivilligt. Förelägganden bör komma i fråga först om frivillig rättelse inte sker, om det är uppenbart att så inte kommer att Prop. 2019/20:172 ske eller om saken brådskar. Är överträdelsen mindre allvarlig kan det finnas utrymme för nämnden att söka rättelse genom enbart råd eller uppmaningar. Hörsammas inte nämndens uppmaning kan nämnden i stället rikta ett föreläggande till den som driver serveringsstället att t.ex. ta bort ett visst antal bord och stolar så att avstånden mellan besökarna blir större. I en situation med omfattande trängsel på serveringsstället kan dock nämnden behöva meddela ett förbud mot fortsatt verksamhet. Ett sådant förbud kan vara partiellt och innebära att serveringsstället inte får ha öppet efter ett visst klockslag. Vidare kan nämnden t.ex. förbjuda serveringsstället att ta emot fler än ett visst antal gäster . Av andra stycket framgår att innan nämnden fattar beslut ska den vid behov samråda med smittskyddsläkaren. I varje region ska det finnas en smittskyddsläkare som har ett samlat ansvar för smittskyddet inom det område som han eller hon verkar i, se 1 kap. 9 § smittskyddslagen (2004:168). Det är smittskyddsläkaren i den region som kommunen tillhör som avses. Smittskyddsläkaren måste inte rådfrågas inför varje beslut, utan det är upp till nämnden att avgöra i vilka fall som smittskyddsläkarens kompetens behövs. Enligt tredje stycket ska beslut enligt lagen gälla om inte något annat anges i beslutet. Näringsidkaren kan dock i samband med ett överklagande begära att beslutet tills vidare inte ska gälla, se 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291). Beslut som meddelas enligt anslutande föreskrifter till lagen kan vara sådana beslut som kan undantas från huvudregeln om att beslut enligt lagen gäller . Övervägandena finns i avsnitt 9. 8 § Beslut enligt 7 § första stycket får förenas med vite. Av bestämmelsen framgår att beslut om förelägganden och förbud som den kommunala nämnd som ansvarar för miljö- och hälsoskyddsområdet fattar får förenas med vite. Allmänna bestämmelser om vite finns i lagen (1985:206) om viten. Vite får inte beslutas om adressaten kan antas sakna faktisk eller rättslig möjlighet att följa föreläggandet, se 2 § lagen om viten. Det är nämnden som i varje enskilt fall ska bedöma om ett föreläggande eller förbud med vite är en lämplig tillsynsåtgärd. Enligt 3 § lagen om viten ska vitet fastställas till ett bestämt belopp som med hänsyn till vad som är känt om adressatens ekonomiska förhållanden och till omständigheterna i övrigt kan antas förmå denne att följa vitesföreläggandet. En omständighet av betydelse för hur högt ett vitesbelopp bör sättas är att många serveringsställen redan befinner sig i en ekonomiskt mycket utsatt situation med begränsad betalningsförmåga till följd av utbrottet av covid- 19. Övervägandena finns i avsnitt 9. 9 § Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen reglerar rätten att överklaga. Enligt första stycket får de beslut som den kommunala nämnd som ansvarar för miljö- och hälsoskyddsområdet fattar med stöd av lagen överklagas. Enligt andra stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Övervägandena finns i avsnitt 10. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om smittskyddsåtgärder enligt 3 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges ett bemyndigande att meddela ytterligare föreskrifter om sådana smittskyddsåtgärder som ska vidtas på serveringsställen. Sådana föreskrifter kan avse både utformningen av de fysiska utrymmena, verksamhetens bedrivande och rutiner, t.ex. hur stora avstånden mellan sittande gäster ska vara, om beställning får ske över disk, om enbart bordsservering ska vara tillåten och hur länge ett sällskap får sitta vid ett bord. Övervägandena finns i avsnitt 6. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen upphör att gälla vid utgången av 2020. 3.Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för ärenden eller mål som har inletts före utgången av 2020. Den nya lagen ska enligt punkt 1 träda i kraft och enligt punkt 2 upphöra att gälla vid utgången av 2020. I punkt 3 införs en övergångsbestämmelse som innebär att ett ärende eller ett mål får prövas efter att lagen har upphört att gälla om ärendet eller målet har inletts .