prop · H80336 · 2020-10-20 00:00:00 — ska bytas ut. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens bedöm- Utredningen föreslår att ska få kräva att en av stämman, eller inspektionen utsedd revisor eller en av utsedd särskild granskare som har åsidosatt sin rappor- teringsskyldighet ska bytas ut. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. FAR anser att förslaget ska förutsätta att först har ingripit mot revisorn. FAR anser också att lagstiftningen om årsredovisning för kreditinstitut och värdepappersbolag behöver ses över i vissa avseenden. Skälen för regeringens bedömning: I kapitaltäckningsdirektivet finns regler om rapporteringsskyldighet för personer som är ansvariga för den lagenliga kontrollen av årsbokslut och sammanställd redovisning (artikel Enligt nya regler som har införts i direktivet ska medlemsstaterna före- skriva att behöriga myndigheter får kräva att en sådan person ska ersättas om han eller hon agerar i strid med sina rapporteringsskyldigheter (artikel 63.1 andra stycket). Reglerna om rapporteringsskyldighet i direktivet har i svensk rätt genomförts i bestämmelser i lagen om bank- och finansieringsrörelse (13 kap. 10 §) och lagen om värdepappersmarknaden (23 kap. 8 §). Stämman i ett institut ska utse en auktoriserad revisor (se t.ex. 9 kap. 8 § aktiebolagslagen [2005:551], förkortad ABL, och 10 kap. 9 § LBF). stämman inte utser en auktoriserad revisor, ska göra det (se t.ex. 9 kap. 25 § ABL). kan dessutom utse en revisor vid sidan av den auktoriserade revisor som har utsetts av stämman (se t.ex. 9 kap. 8 och 9 §§ ABL samt 10 kap. 9 § och 13 kap. 9 § LBF). som revisor, som i allmänhet sträcker sig över flera räkenskapsår, kan upphöra om den som har utsett revisorn entledigar honom eller henne på saklig grund och till styrelsen anmäler att uppdraget ska upphöra. Styrelsen ska vidta åtgärder för att en ny revisor utses (se t.ex. 9 kap. 22 och 24 §§ ABL och 10 kap. 9 a § LBF). Också kan Prop. 2020/21:36 utse en revisor vid sidan av en revisor som har utsetts av institutet eller Ett sådant förordnande kan återkallas när som helst (se t.ex. 13 kap. 9 § LBF). En särskild granskare utses av . I förhållande till uppdraget för en revisor tar uppdraget för en särskild granskare sikte på avgränsade förhållanden och är en del av minoritetsskyddet i ett institut. Den särskilda granskningen redovisas i ett yttrande, som läggs fram på stämman (se t.ex. 10 kap. 21–23 §§ ABL). Det finns inte några bestämmelser om att en särskild granskares uppdrag kan upphöra och det får ses mot bakgrund av uppdragets natur. Utredningen föreslår att ska få kräva att en av stämman, eller inspektionen utsedd revisor eller en av utsedd särskild granskare som har åsidosatt sin rapporte- ringsskyldighet ska bytas ut. Medlemsstaterna har olika associationsrättsliga traditioner. Enligt regeringens uppfattning får de nu aktuella kraven i kapitaltäcknings- direktivet anses ta sikte på en auktoriserad revisor som har utsetts av stämman i ett institut. Om en sådan revisor är olämplig för uppdraget, får han eller hon på talan av entledigas av tingsrätten i den ort där styrelsen har sitt säte (se t.ex. 9 kap. 22 a § ABL och 10 kap. 11 a § LBF). Till det kommer att kan ingripa mot ett institut som inte uppfyller sina skyldigheter enligt den lagstiftning som gäller för verksamheten, t.ex. tillämplig associationsrättslig lagstiftning (se t.ex. 15 kap. 1 § LBF). Det innebär att i princip kan ingripa mot ett institut, om stämman inte entledigar en revisor som har åsidosatt sina skyldigheter. Sammanfattningsvis anser regeringen att svensk rätt uppfyller direk- tivets krav i dessa delar. En sådan översyn av lagstiftningen om årsredovisning för kreditinstitut och värdepappersbolag som FAR föreslår ryms inte inom ramen för detta lagstiftningsärende. Tillsyn över vissa holdingföretag Regeringens förslag: När är samordnande tillsyns- myndighet ska inspektionen övervaka att finansiella holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag uppfyller förutsättningarna för god- kännande eller för att undantas från kraven på godkännande. Regeringens bedömning: Svensk rätt uppfyller redan kapital- täckningsdirektivets krav på uppgiftsskyldighet och samarbete och utbyte av information. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i sak med regeringens förslag och bedömning. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt nya regler som har införts i kapitaltäckningsdirektivet ska ansvaret för den kontinuerliga 2020/21:36 övervakningen av efterlevnaden av villkoren för godkännande och undan- tag från kravet på godkännande åligga den samordnande tillsyns- myndigheten (artikel 21a.5). Holdingföretag ska förse den samordnande tillsynsmyndigheten med de uppgifter som krävs för att kontinuerligt övervaka gruppens organisationsstruktur och efterlevnaden av dessa vill- kor. Den samordnande tillsynsmyndigheten ska sedan i sin tur dela de upp- gifterna med den behöriga myndigheten i den medlemsstat där holding- företaget är etablerat. För att genomföra de nya reglerna i direktivet om att holdingföretag ska stå under tillsyn i fråga om kravet på godkännande eller undantaget från kravet på godkännande bör motsvarande bestämmelser införas i svensk rätt. Enligt svensk rätt ska holdingföretag lämna de uppgifter som Finans- inspektionen begär och inspektionen får utbyta information med andra behöriga myndigheter (6 kap. 1 och 3 §§ tillsynslagen). Svensk rätt upp- fyller därmed redan kapitaltäckningsdirektivets krav i dessa delar. Regeringens bedömning: Svensk rätt uppfyller redan kapital- täckningsdirektivets krav i fråga om vissa tillsynsbefogenheter. Direktivets krav om hur tillsynsbefogenheterna bör tillämpas bör genomföras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Utredningens bedömning överensstämmer i sak med regeringens Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända Skälen för regeringens bedömning: I kapitaltäckningsdirektivet finns regler om tillsynsbefogenheter (artikel 104). Enligt nya regler som har införts i direktivet får vissa tillsynsbefogenheter en ny utformning i vissa Det handlar om reduktion av den inneboende risken i ett insti- tuts verksamhet (artikel 104.1 f) och extra eller mer frekvent rapportering (artikel 104.1 j). Vid tillämpning av tillsynsbefogenheten i fråga om extra och mer frekvent rapportering ställs vissa krav (artikel 104.2). De nu aktuella reglerna om tillsynsbefogenheter i direktivet har i svensk rätt genomförts i bestämmelser i lagen om bank- och finansieringsrörelse (15 kap. 1 §), lagen om värdepappersmarknaden (25 kap. 1 §) och tillsyns- lagen (8 kap. 1–3 §§). Enligt dessa bestämmelser kan ingripa mot ett institut genom olika slag av förelägganden i syfte att institutet ska uppfylla de krav som gäller för verksamheten. uppfyller därmed kapitaltäckningsdirektivets krav i dessa delar. De nya reglerna i direktivet om hur tillsynsbefogenheterna ska tillämpas bör genomföras i föreskrifter på lägre nivå än lag (jfr 9 § förordningen om särskild tillsyn och kapitalbuffertar). I tillsynsförordningen finns regler om den kapitalbas som instituten ska uppfylla för att möta förluster som beror på kreditrisker, marknadsrisker och operativa risker som instituten utsätter sig för, s.k. pelare 1-krav, stora exponeringar och bruttosoliditetsgrad (del tre, fyra och sju i förordningen). Tillsynsförordningen ställer följaktligen vissa kapitalbaskrav på institu- ten i syfte att se till att de täcker de olika risker som ett institut kan vara exponerat för (minimikrav). Det finns dessutom specifika krav i fråga om de risker ett institut utsätter sig för i samband med att de driver verksamhet enligt och rådets förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012 (värdepapperiseringsförordningen). Utöver minimikraven ställs det i kapitaltäckningsdirektivet särskilda kapitalbaskrav (pelare 2-krav) som ska täcka risker som inte fullt ut fångas upp av minimikravet (artikel 104). Det handlar om kapitalkrav för risker som institutet är exponerat för som inte alls täcks av minimikraven, risker som bara delvis täcks av minimikraven eller tillägg för risker som ett institut utsätter det finansiella systemet för. Det särskilda kapitalbaskravet regleras i svensk rätt i tillsynslagen (2 kap. 1 §). 11.2.2Justeringar avseende det särskilda kapitalbaskravet Regeringens förslag: ska besluta att ett institut utöver den kapitalbas som krävs enligt tillsynsförordningen ska upp- fylla ett särskilt kapitalbaskrav för 1.risken för alltför låg bruttosoliditet, och Det ska gälla om –något av kraven om soliditet och likviditet, riskhantering, genom- lysning, proportionalitet, styrelsens ansvar och riktlinjer och instruktioner inte är uppfyllt och det inte är sannolikt att någon annan åtgärd är tillräcklig för att komma till rätta med bristen inom rimlig tid, –ett särskilt kapitalbaskrav är nödvändigt för att täcka risker som institutet är eller kan bli exponerat för, –det är sannolikt att institutet inte längre kommer att uppfylla sina skyldigheter om soliditet och likviditet, risk- hantering, genomlysning, proportionalitet, styrelsens ansvar och riktlinjer och instruktioner, –institutet vid upprepade tillfällen låtit bli att följa en underrättelse om skillnaden mellan de lämpliga kapitalbasnivåerna och kapital- baskraven, eller –det i övrigt har framkommit omständigheter som inger betänklig- heter från tillsynssynpunkt. Ett beslut om ett särskilt kapitalbaskrav ska vara skriftligt och fattas i samband med en översyn och utvärdering av institutet. Möjligheten att besluta om ett särskilt kapitalbaskrav för risker som institutet utsätter det finansiella systemet för ska tas bort. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om omständigheter som ska beaktas vid fast- ställandet av det särskilda kapitalbaskravet. Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. och Finans- bolagens Förening anser att det bör tydligt framgå att de särskilda kapital- bas- och likviditetskraven ska vara institutsspecifika. och anser att beslut om särskilda kapitalbaskrav, utöver att någon av de angivna förutsättningarna före- ligger, bara ska fattas vid behov. anser vidare att det inte bör överlämnas till rättstillämpningen att precisera vad som utgör väsentliga tillsynsmässiga betänkligheter. anser att ett instituts status som ett offentligt utvecklingskreditinstitut bör vara en omständighet som ska beaktas vid fastställandet av ett särskilt kapitalbaskrav för risken för alltför låg bruttosoliditet. Skälen för regeringens förslag Särskilt kapitalbaskrav för bruttosoliditet Enligt kapitaltäckningsdirektivet ska de behöriga myndigheterna ha befogenhet att besluta om ett särskilt kapitalbaskrav om vissa situationer är för handen (artikel 104). Enligt nya regler som har införts i direktivet ska de behöriga myndig- heterna också fatta beslut om ett särskilt kapitalbaskrav avseende brutto- soliditet (artikel 104a.3). Bestämmelser om det särskilda kapitalbaskravet finns i svensk rätt i tillsynslagen (2 kap. 1 §). För att genomföra de nya reglerna i direktivet bör det även införas ett krav på att ska fatta beslut om ett särskilt kapital- baskrav för bruttosoliditet. Enligt kapitaltäckningsdirektivet har den behöriga myndigheten möjlighet att fatta identiska eller likartade beslut om ett särskilt kapitalbaskrav gent- emot institut med likartade riskprofiler (artikel 103). Vidare får ett särskilt kapitalbaskrav täcka bl.a. systemrisker (artikel 104.3). Enligt nya regler som har införts i direktivet tas hänvisningen till systemrisker i reglerna om det särskilda kapitalbaskravet (artikel 104.3) bort. Därtill tas reglerna om att tillämpa tillsynsåtgärder på institut med likartade riskprofiler (artikel 103) bort. Vidare är det bara riskerna för det enskilda institutet som ska ligga till grund för ett beslut om ett särskilt I det ligger att det särskilda kapitalbaskravet får täcka risker som återspeglar inverkan av viss ekonomisk utveckling och marknadsutveckling på ett enskilt instituts riskprofil (artikel 104a.1). Bestämmelser om det särskilda kapitalbaskravet finns i svensk rätt i tillsynslagen (2 kap. 1 §). För att genomföra de nya kraven i direktivet bör bestämmelserna i lagen justeras på motsvarande sätt och det som anges om att det särskilda kapital- baskravet ska täcka risker som institutet utsätter det finansiella systemet tas bort. och anser att det tyd- ligt bör framgå att de särskilda kapitalbas- och likviditetskraven ska vara institutsspecifika. Regeringen konstaterar att det följer av tillsynslagen (2 kap. 1 och 2 §§). De situationer som ska ligga till grund för ett särskilt kapitalbaskrav I kapitaltäckningsdirektivet har de situationer som kan ligga till grund för ett beslut om särskilt kapitalbaskrav räknats upp (artikel 104.2): de behöriga myndigheterna ska kunna besluta om ett särskilt kapitalbaskrav åtminstone om institutet inte uppfyller kraven på internt kapital eller har planer för intern styrning, återhämtning, rekonstruktion eller har godtag- bara kreditriskreducerande metoder (artikel 104.2 a), institutets risker inte täcks av pelare 1 (artikel 104.2 b), det inte är troligt att enbart tillämp- ningen av andra administrativa åtgärder är tillräckliga (artikel 104.2 c), översyns- och utvärderingsprocessen visar att den metod institutet valt kommer att leda till otillräckliga kapitalbaskrav (artikel 104.2 d), det är sannolikt att riskerna underskattas trots att pelare 1-kraven är uppfyllda (artikel 104.2 e) och stresstesterna visar att institutets kapitalbas inte är tillräcklig (artikel 104.2 f). Enligt nya regler som har införts i direktivet har uppräkningen justerats så att den i stället är uttömmande. Uppräkningen av de situationer när beslut om särskilda kapitalbaskrav ska fattas (artikel 104a.1 första stycket a–f) motsvarar den tidigare uppräkningen med den skillnaden att det i en av situationerna (tidigare artikel 104.2 a, nya artikel 104a.1 första stycket b) har förts in ett förtydligande, dvs. att beslut om ett särskilt kapitalbaskrav bara får fattas i det fallet om det är osannolikt att andra tillsynsåtgärder skulle vara tillräckliga för att säkerställa att kraven kan uppfyllas inom en lämplig tidsram. Dessutom har det tillkommit två nya situationer: de behöriga myndigheterna ska fatta beslut om ett särskilt kapitalbaskrav om institutet vid upprepade tillfällen underlåtit att upprätta eller bibehålla en riktlinje om ytterligare kapitalbas som Finansinspek- tionen meddelat (artikel 104a.1 första stycket e) eller det finns andra om- ständigheter som ger anledning till väsentliga tillsynsmässiga betänklig- heter som är specifika för det enskilda institutet (artikel 104a.1 första stycket f). Bestämmelser om det särskilda kapitalbaskravet finns i svensk rätt i tillsynslagen (2 kap. 1 §). Vissa justeringar i uppräkningen i direktivet innebär inte några ändringar i sak (artikel 104a.1 första stycket a, c och d). Med anledning av förtyd- ligandet i fråga om en av situationerna, att det är osannolikt att andra tillsynsåtgärder skulle vara tillräckliga för att säkerställa att dessa krav kan 2020/21:36 uppfyllas inom en lämplig tidsram (artikel 104a.1 första stycket b), bör det emellertid göras ett motsvarande förtydligande i svensk rätt. För att genomföra de nya reglerna i direktivet som gäller de nya situationerna när den behöriga tillsynsmyndigheten ska fatta beslut om ett särskilt kapital- baskrav (artikel 104a.1 första stycket e och f) bör motsvarande bestäm- melser införas i svensk rätt. och anser att be- slut om särskilda kapitalbaskrav, utöver att någon av de angivna förutsätt- ningarna föreligger, bara ska fattas vid behov. Regeringen konstaterar att direktivet inte ger utrymme för några ytterligare förutsättningar för att besluta om ett särskilt kapitalbaskrav än de som följer av direktivet. anser att ett instituts status som ett offentligt utvecklingskreditinstitut bör vara en omständighet som ska beaktas vid fastställandet av ett särskilt kapitalbaskrav för risken för alltför låg brutto- soliditet. Regeringen konstaterar emellertid att direktivet inte gör någon skillnad mellan institut i detta avseende. Av direktivet framgår inte vad som avses med väsentliga tillsynsmässiga betänkligheter. Till skillnad från anser regeringen att det är lämpligt att överlämna till rättstillämpningen att i enskilda fall bedöma vad som bör avses med väsentliga tillsynsmässiga betänkligheter. De nu aktuella bestämmelserna i rörelselagstiftningen om krav på solidi- tet och likviditet, riskhantering, genomlysning, proportionalitet, styrelsens ansvar och riktlinjer och instruktioner (6 kap. 1–3, 4 a, 4 b och 5 §§ LBF eller 8 kap. 3–8 §§ LVM) motsvarar direktivets krav på internt kapital, att instituten har planer för intern styrning, återhämtning och rekonstruktion eller har godtagbara kreditriskreducerande metoder (artikel 393 i tillsyns- förordningen och artiklarna 73 och 74 i direktivet). Sedan det särskilda kapitalbaskravet infördes har det dock i rörelselagstiftningen införts bestämmelser som inte anknyter till kraven i tillsynsförordningen eller direktivet. Hänvisningarna till dessa bestämmelser (6 kap. 2 a och 2 b §§ LBF respektive 8 kap. 4 a och 4 b §§ LVM) bör därför tas bort. I kapitaltäckningsdirektivet har det förtydligats vad som avses med risker eller riskelement som inte täcks eller inte i tillräcklig omfattning täcks av minimikraven i tillsynsförordningen och de särskilda bestämmelserna i värdepapperiseringsförordningen (artikel 104a.2). Preciseringarna syftar till att tydliggöra de omständigheter under vilka det särskilda kapitalbas- kravet ska beslutas för att säkerställa att reglerna tillämpas konsekvent i alla medlemsstater och stärka en väl fungerande inre marknad (skäl 13 i direktivet). Det har även förtydligats vilka krav som ska beaktas vid bestämmande av lämplig nivå för respektive särskilda kapitalbaskrav till den del de avser att täcka risker eller riskelement som inte redan täcks av tillsynsförord- ningen eller värdepapperiseringsförordningen. Vidare ska nivån på de sär- skilda kapitalbaskraven utgöras av skillnaden mellan den nivå som den behöriga myndigheten anser vara tillräcklig och respektive minimikrav (artikel 104a.3). Bestämmelser om det särskilda kapitalbaskravet finns i svensk rätt i Prop. 2020/21:36 tillsynslagen (2 kap. 1 §). För att genomföra de nya de nya reglerna i kapitaltäckningsdirektivet bör motsvarande bestämmelser införas i svensk rätt. På grund av kravens detaljerade karaktär bör det lämpligen göras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Enligt nya regler som har införts i kapitaltäckningsdirektivet ska de be- höriga myndigheterna skriftligen motivera sina beslut om särskilda kapitalbaskrav (artikel 104a.5). Att beslut om särskilda kapitalbaskrav ska motiveras följer i svensk rätt av förvaltningslagen (32 §). För att genomföra de nya reglerna i direktivet bör det emellertid i svensk rätt införas ett krav på att besluten ska vara skriftliga. 11.2.3Typ av kapital och kapitalkravens inbördes relation Regeringens förslag: Ett särskilt kapitalbaskrav för risken för alltför låg bruttosoliditet ska uppfyllas med primärkapital. Ett särskilt kapital- baskrav för andra risker ska till minst tre fjärdedelar uppfyllas med primärkapital, varav minst tre fjärdedelar ska bestå av kärnprimär- kapital. ska i ett enskilt fall få bestämma att ett särskilt kapitalbaskrav ska uppfyllas med en större andel primärkapital eller kärnprimärkapital, om inspektionen anser att det är nödvändigt. Den kapitalbas som används för att uppfylla ett särskilt kapitalbas- krav för risken för alltför låg bruttosoliditet ska inte få användas för att 1.uppfylla kravet på en bruttosoliditetsgrad, 2.uppfylla kravet på en bruttosoliditetsbuffert för globalt system- viktiga institut, eller 3.följa en underrättelse om skillnaden mellan de lämpliga kapitalbas- nivåerna och kapitalbaskraven om den avser risken för alltför låg bruttosoliditet. Den kapitalbas som används för att uppfylla ett särskilt kapitalbaskrav för andra risker än risken för alltför låg bruttosoliditet ska inte få användas för att 1.uppfylla de riskbaserade kapitalkravsrelationerna, 2.uppfylla det kombinerade buffertkravet, eller 3.följa en underrättelse om skillnaden mellan de lämpliga kapitalbas- nivåerna och kapitalbaskraven om den avser andra risker än risken för alltför låg bruttosoliditet. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår inte att kapitalbasen som används för att uppfylla det särskilda kapitalbaskravet för risken för alltför låg bruttosoliditet ska uppfyllas med primärkapital. 2020/21:36 Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag: Enligt nya regler som har införts i kapitaltäckningsdirektivet ställs det krav på vilken typ av kapital som de särskilda kapitalbaskraven ska uppfyllas med (artikel 104a.4). I direktivet i den lydelse som publicerades i Europeiska unionens officiella tidning anges att minst tre fjärdedelar av kapitalbaskravet ska täckas med primärkapital och att minst tre fjärdedelar av det kapitalet ska bestå av kärnprimärkapital, och att detta gäller både det särskilda kapitalbas- kravet för risken för alltför låg bruttosoliditet och det särskilda kapitalbas- kravet för andra risker. I en rättelse av direktivet som publicerades i Europeiska unionens officiella tidning förtydligas att det särskilda kapitalbaskravet för risken för alltför låg bruttosoliditet ska upp- fyllas med primärkapital och att det bara är det särskilda kapitalbaskravet för andra risker som ska uppfyllas med minst tre fjärdedelar av primär- kapital och att minst tre fjärdedelar av det kapitalet ska bestå av kärn- primärkapital. Den behöriga myndigheten får också med beaktande av de särskilda omständigheter som gäller för institutet kräva att institutet ska uppfylla de särskilda kapitalbaskraven med en större andel primärkapital eller kärn- primärkapital (artikel 104a.4). Vidare reglerar direktivet hur kapitalbaskraven och buffertkraven för- håller sig till varandra och vilket kapital som får användas för att uppfylla kraven (artikel 104a.4). För att genomföra de nya reglerna i direktivet bör motsvarande bestäm- melser införas i svensk rätt. 11.2.4Underrättelse om skillnaden mellan de lämpliga kapitalbasnivåerna och kapitalbaskraven Regeringens förslag: Ett institut ska inom ramen för sin riskhantering fastställa tillräckliga kapitalbasnivåer. I samband med en översyn och utvärdering av ett institut ska Finans- inspektionen bestämma lämpliga kapitalbasnivåer för institutet. Inspek- tionen ska underrätta institutet om skillnaden mellan dessa nivåer och kapitalbaskraven. Den kapitalbas som används för att följa en underrättelse som avser att hantera risken för alltför låg bruttosoliditet ska inte få användas för att uppfylla 1.kravet på en bruttosoliditetsgrad, 2.ett särskilt kapitalbaskrav för risken för alltför låg bruttosoliditet, eller 3.kravet på bruttosoliditetsbuffert för globalt systemviktiga institut. Den kapitalbas som används för att följa en underrättelse som avser andra risker än risken för alltför låg bruttosoliditet ska inte få användas för att uppfylla 1.de riskbaserade kapitalkravrelationerna,