prop · H703122 · 2020-03-31 00:00:00 — i MS B överför mervärdesskatten till i enlighet med bestämmelserna i förordning 904/2010. Plattformsföretaget har en dokumentations- skyldighet avseende försäljningarna och eventuella returer, artikel 242a. Om importordningen används framgår kravet på räkenskaper av artikel 369x i mervärdesskattedirektivet och artikel 63c.2 i genomförande- förordningen. Om numret är ogiltigt eller om plattformsföretaget väljer att inte använda importordningen ska mervärdesskatten betalas av den eller de personer som har utsetts till eller godtagits som betalningsskyldiga av den medlemsstat till vilken varorna importeras, artikel 201. För del är det kunden som ska betala mervärdesskatt i dessa fall, se 1 kap. 2 § första stycket 6 b ML. I detta fall är plattformsföretagets omsättning av varan gjord utanför EU, se artikel 32 och 33 i mervärdesskattedirektivet, vilket innebär att plattformsföretaget inte är skattskyldigt för omsättningen. Den beskattningsgrundande händelsen är i detta fall kundens import. Samma bestämmelser blir tillämpliga om både kunden och plattformsföretaget är etablerade i , dock ska då väljas som identifieringsstat för plattformsföretaget. 2.En kund i använder ett elektroniskt gränssnitt som drivs av ett företag som är etablerat i MS B, för att köpa varor från ett företag (den bakomliggande säljaren) som är etablerat utanför EU. Varorna skickas från en plats utanför EU av den bakomliggande säljaren eller för hans räkning till MS B och därefter vidare till kunden i . Plattformsföretaget i B anses även i detta fall ha omsatt varorna och ska därmed ta ut mervärdesskatt av kunden vid köpet via hemsidan. Importen av varorna sker enligt artikel 30.1 till MS B. Distansförsäljningen av varorna delas upp i två omsättningar, en omsättning (leverans av varor utan transport) från den bakomliggande säljaren till plattformsföretaget som enligt artikel 31 sker utanför EU och en omsättning (leverans av varor med transport) från plattformsföretaget till kunden. Den första omsättningen är inte mervärdesskattepliktig i EU. Importordningen används av plattforms- företaget. Den andra omsättningen sker då i enligt artikel 33 b mervärdesskattedirektivet och svensk mervärdesskatt ska tas ut. Mervärdesskatten är enligt artikel 66a utkrävbar när betalningen godkänts av den bakomliggande säljaren. 3.En kund i använder ett elektroniskt gränssnitt som drivs av ett företag som är etablerat utanför EU, för att köpa varor från ett företag (den bakomliggande säljaren) som är etablerat utanför EU. För att kunna använda importordningen måste plattformsföretaget utse en representant som är etablerad i EU, se artikel 369l andra stycket 2 samt 369m.1 b. Ett plattformsföretag som är etablerat i ett tredjeland med vilket EU har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd med liknande tillämpningsområde som direktiv /24/EU (indrivningsdirektivet) och förordning (EU) nr 904/2010 (förordningen om administrativt samarbete) behöver dock inte utse en representant, artikel 369m.1 c. Om representanten har sätet för sin ekonomiska verksamhet i ska väljas som identifieringsstat, artikel 369l.3 d. Samma sak gäller om representanten saknar säte i men har ett fast etableringsställe i . Om representanten har fasta etableringsställen i flera EU-länder kan någon av dessa väljas som identifieringsstat, artikel 369l.3 e. Representanten ansöker om identifieringsbeslut hos och tilldelas ett identifieringsnummer för tillämpning av importordningen, artikel 369q.2, samt ett nummer för varje beskattningsbar person som representanten företräder, artikel 369q.3. Detta nummer kan enbart användas för tillämpningen av importordningen, artikel 369q.4, och kan heller inte användas som ett vanligt registreringsnummer till mervärdesskatt, se artikel 57e andra stycket i genomförandeförordningen. Plattformsföretaget anses ha omsatt varorna och ska därmed ta ut mervärdesskatt vid köpet. Importen av varorna sker enligt artikel 30.1 till . Distansförsäljningen av varorna delas upp i två omsättningar, en omsättning (leverans av varor utan transport) från den bakomliggande säljaren till plattformsföretaget som enligt artikel 31 sker utanför EU och en omsättning (leverans av varor med transport) från plattformsföretaget till kunden som enligt artikel 33 c sker i . Den första omsättningen är inte mervärdesskattepliktig i EU. Den andra omsättningen är mervärdes- skattepliktig i och svensk mervärdesskatt ska tas ut. 2019/20:122 skatten är enligt artikel 66a utkrävbar när betalningen godkänts av den bakomliggande säljaren. Om det särskilda identifieringsnumret för importordningen anges senast i samband med ingivande av tulldeklarationen, är importen undantagen från mervärdesskatt enligt artikel 143.1 ca. Identifieringsnumret skickas elektroniskt till i . Representanten ger in en särskild mervärdesskattedeklaration för avseende importordningen till . Deklarationen ska ges in senast vid utgången av månaden efter utgången av den beskattnings- period som deklarationen avser, artikel 369s. I deklarationen ska mervärdesskattebelopp och skattesats anges, artikel 369t. Representanten ska också bevara räkenskaper över försäljningarna och eventuella returer. Omfattningen av räkenskaperna framgår av artikel 63c.2 i genomförande- förordningen. Om plattformsföretaget inte utser en representant som använder importordningen eller numret är ogiltigt ska mervärdesskatten betalas av den eller de personer som har utsetts till eller godtagits som betalnings- skyldiga av den medlemsstat till vilken varorna importeras, artikel 201. 4.En kund i använder ett elektroniskt gränssnitt som drivs av ett företag som är etablerat i MS B, för att köpa varor från ett företag (den bakomliggande säljaren) som är etablerat utanför EU. Varorna skickas från den bakomliggande säljaren eller för hans räkning till MS B, för transitering till där de deklareras för övergång till fri omsättning. Plattformsföretaget i B anses ha omsatt varorna och ska därmed ta ut mervärdesskatt av kunden vid köpet. Plattformen använder inte import- ordningen. Importen anses ske till enligt artikel 61. Distansförsälj- ningen av varor importerade från ett land utanför EU, som delas upp i två omsättningar, sker utanför EU enligt artikel 31 respektive artikel 32 (där transporten påbörjas). Den beskattningsbara transaktionen är i detta fall importen till enligt 61 och den person som är betalningsskyldig för mervärdesskatten är den som utsetts till detta enligt artikel 201, dvs. I detta fall kan det särskilda förfarandet i artiklarna 369y–369zb användas genom att kunden betalar mervärdesskatten till postoperatören eller speditören som redovisar mervärdesskatten till i en sammanställning som ges in , se avsnitt 6.7. Om detta förfarande inte används sker betalning av mervärdesskatten till i samband med importen. Plattformsföretag som möjliggör leverans av varor inom EU kan använda unionsordningen – exempel I fråga om omsättning av varor av ett plattformsföretag som omfattas av artikel 14a.2 gäller följande. En kund i köper varor via en svensk plattform från en bakomliggande säljare som är etablerad utanför EU. Varorna finns i ett lager i och skickas därifrån till kunden. För att artikel 14a.2 ska vara tillämplig saknar det betydelse om varorna importerats till från tredjeland i ett tidigare skede. Detta medför inte att det blir en distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU enligt artikel 14.4.1 och 14a.1. Det är alltså fråga om en omsättning av varor inom landet. Plattformsföretaget anses ha förvärvat och omsatt varorna enligt artikel 14a.2. Plattformsföretaget registrerar sig i unionsordningen i , artikel 369b b. Omsättningen delas upp i två; en från bakomliggande säljaren till plattformsföretaget, som enligt artikel 31 sker i , och en från plattformsföretaget till köparen som också sker i enligt artikel 32.1. Transporten hänförs enligt artikel 36b till omsättningen mellan plattformsföretaget och köparen. Mervärdesskatten är enligt artikel 66a utkrävbar när betalningen godkänts av den bakomliggande säljaren. Omsättningen mellan den bakomliggande säljaren är undantagen med rätt till återbetalning, artikel 136a och 169. Den bakomliggande säljaren måste därför, om det är ett tredjelandsföretag, registrera sig till mervärdesskatt i för att utöva sin avdragsrätt. Plattformsföretaget tar ut svensk mervärdesskatt av kunden vid försäljningen och redovisar den till i en särskild mervärdesskattedeklaration avseende unionsordningen, artikel 369g.1 b. Om plattformsföretaget inte använder unionsordningen måste omsättningen till kunden redovisas i den vanliga skattedeklarationen som lämnas in till . Samma sak gäller om kunden och varorna finns i , men plattformsföretaget är etablerat i MS B. Plattformsföretaget ska dock välja MS B som identifieringsstat och redovisa den svenska mervärdesskatten till skattemyndigheten i MS B, artikel 369g.2 b. Den bakomliggande säljaren måste registrera sig i för att få rätt till återbetalning. Om kunden och varorna finns i men plattformsföretaget i tredje- land får plattformsföretaget välja identifieringsstat bland de medlemsstater varifrån varor skickas, artikel 369a.2 tredje stycket. Plattformsföretaget tar ut svensk mervärdesskatt av kunden vid försäljningen och redovisar den till (om valts som identifieringsstat) i en särskild mervärdesskattedeklaration avseende unionsordningen, artikel 369g.1 b. Den bakomliggande säljaren måste registrera sig i för att få rätt till återbetalning. 2.En kund i köper varor via en plattform som drivs av ett företag som är etablerat i MS B från en bakomliggande säljare som är etablerad utanför EU. Varorna är i ett lager i MS B och skickas till kunden i . Här är det fråga om unionsintern distansförsäljning av varor. Plattformen kan välja att tillämpa unionsordningen och registrera sig i MS B. Omsättningen delas upp i två; en från bakomliggande säljaren till plattformsföretaget, som enligt artikel 31 sker i MS B, och en från plattformsföretaget till kunden som sker i , artikel 33 a. Transporten hänförs enligt artikel 36b till omsättningen mellan plattforms- företaget och kunden. Mervärdesskatten är enligt artikel 66a utkrävbar när betalningen godkänts av den bakomliggande säljaren. Plattformsföretaget ska ta ut svensk mervärdesskatt vid försäljningen och redovisa den till skattemyndigheten i MS B, artikel 369g.1 a. Om kunden finns i , varorna i MS B men plattformsföretaget i tredjeland får plattformsföretaget välja identifieringsstat bland de medlemsstater varifrån varor skickas, artikel 369a.2 tredje stycket. Plattformsföretaget tar ut svensk mervärdesskatt av kunden vid försäljningen och redovisar den till (om valts som identifieringsstat) i en särskild mervärdesskattedeklaration avseende unionsordningen, artikel 369g.1 a. För tredjelandsordningen och unionsordningen är redovisningsperioden som tidigare ett kalenderkvartal (artiklarna 364 och 369f). När det gäller importordningen är redovisningsperioden en månad (artikel 369s). Deklarationen avseende de särskilda ordningarna ska ha kommit in till skattemyndigheten i identifieringsstaten senast vid utgången av månaden efter utgången av beskattningsperioden som deklarationen avser (artiklarna 364, 369f och 369s). Skälet till ändringen är enligt kommissionen att det visat sig att tidsfristen , som gäller , är fört kort, särskilt för tjänster som tillhandahålls via ett gränssnitt eller en portal som anses ha tillhandahållits av operatören av gränssnittet eller portalen (se artikel 9 a i genomförandeförordningen), som ska samla in uppgifter från varje enskild tjänsteleverantör för att fylla i mervärdes- skattedeklarationen. Ändringar av en deklaration efter inlämnandet ska göras i en efterföljande deklaration (artiklarna 365 andra stycket, 369g.4 och 369t.2). Skälet till ändringen är att det nuvarande förfarandet är betungande för de beskattningsbara personerna, som kan behöva lämna in flera deklarationer varje kvartal. Detta gäller från och med den första redovisningsperioden . Fram till och med den sista redovisningsperioden gäller fortfarande att ändringar av siffer- uppgifter i deklarationen ska göras genom ändringar av den ursprungliga deklarationen, artikel 61.1 första stycket i genomförandeförordningen. Plattformsföretag som möjliggör omsättning av varor eller tillhanda- hållande av tjänster till någon som inte är en beskattningsbar person ska bevara räkenskaper om omsättningarna, artikel 242a. Dessa räkenskaper ska bevaras efter utgången av det år då transaktionen genomfördes. Av artikel 54b i genomförandeförordningen framgår att ordet möjliggöra i artikel 242a har samma innebörd som i artikel 5 b i genomförande- förordningen, dvs. definitionen av när ett plattformsföretag anses möjliggöra en leverans av varor. Artikel 242a avser dock både tillhanda- hållande av tjänster och leveranser av varor av ett plattformsföretag. Av artikel 54c.1 i genomförandeförordningen framgår kraven på räkenskaper som ska bevaras av plattformsföretagen: i enlighet med artikel 63c om de särskilda ordningarna används, och enligt artikel 242 i mervärdesskattedirektivet om de särskilda ordningarna inte används, dvs. tillräckligt detaljerade räkenskaper för att mervärdesskatt ska kunna tillämpas och kunna kontrolleras av skattemyndigheten. Om ett plattformsföretag möjliggör leveransen eller tillhandahållandet ska ändå vissa uppgifter sparas, artikel 54c.2 genomförandeförordningen. Dessa är bl.a. uppgifter om den bakomliggande säljaren, en beskrivning av varorna eller tjänsterna och ordernummer, om det finns tillgängligt. Vilka uppgifter som beskattningsbara personer som använder tredjelandsordningen eller unionsordningen måste bevara för att de ska anses vara tillräckligt detaljerade (artiklarna 369 och 369k) framgår av artikel 63c.1 i genomförandeförordningen. Vissa tillägg har skett på grund av att unionsordningen omfattar varor. I artikel 63c.2 genomförande- förordningen framgår vilka uppgifter som beskattningsbara personer eller representanter som använder importordningen måste bevara enligt artikel 369x. Bland annat måste uppgifter om konsumtionsstat, beskrivning av varorna och mängden varor, eventuella returer och ordernummer bevaras. 5.1.8 Särskilt förfarande för deklaration och betalning Prop. 2019/20:122 av mervärdesskatt när importordningen inte Ett nytt förfarande införs för redovisning och betalning av mervärdesskatt vid import av varor med ett verkligt värde på högst , avdelning XII, kapitel 7 i mervärdesskattedirektivet. Syftet med införandet av bestämmelserna är att underlätta hanteringen av lågvärdeförsändelser som varit mervärdesskattebefriade vid import i de flesta medlems- stater. Bestämmelserna innebär att medlemsstaterna ska tillåta den person som anmäler varornas ankomst till tullen inom gemenskapens territorium, dvs. postoperatörer, transportföretag och tullombud, att använda ett förenklat förfarande för deklaration och betalning av mervärdesskatt för dessa varor. Av artikel 63d i genomförandeförordningen framgår att villkoret om att anmäla varornas ankomst till tullen åt den person för vilken varorna är avsedda är uppfyllt om den som anmäler varornas ankomst till tullen tillkännager sin avsikt att använda det särskilda förfarandet och kräva mervärdesskatt från den person för vilken varorna är avsedda. Det är fortfarande den person för vilken varorna är avsedda (adressaten) som är betalningsskyldig för mervärdesskatt (artikel 369z.1 a), men den som anmäler varornas ankomst till tullen ska ta ut mervärdesskatt av adressaten och betala in den (artikel 369z.1 b). I dessa fall får medlemsstaterna föreskriva att normalskattesatsen i importmedlemsstaten ska tillämpas (artikel 369za). Mervärdesskatten ska rapporteras elektroniskt i en sammanställning som ska innehålla uppgift om det totala mervärdesskattebeloppet under den aktuella kalender- månaden (artikel 369zb.1). Betalningstidpunkten är den tidpunkt då skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen inträder (artikel 369zb.2). Det särskilda förfarandet är bara tillämpligt när transporten av varan avslutas i köparens medlemsstat, dvs. importen görs till köparens medlemsstat (artikel 369y). Övriga ändringar i genomförandeförordningen Karenstiden på två kalenderkvartal för beskattningsbara personer som frivilligt upphör att använda någon av de särskilda ordningarna, tidigare artikel tredje stycket genomförandeförordningen, slopas. Det innebär att den som på eget initiativ upphör att använda en särskild ordning inte behöver vänta i två kalenderkvartal innan den på nytt kan ansöka om att få använda ordningen. Bestämmelserna som reglerar situationerna när beskattningsbara personer väljer att inte använda de särskilda ordningarna längre eller byter identifieringsstat (artiklarna 57f–) eller utesluts från tillämpning av de särskilda ordningarna (artiklarna 58–58c) stämmer i huvudsak överens med nuvarande bestämmelser men utökas till att även gälla representanter. Ändringar i förordningen om administrativt samarbete Ändringar och anpassningar sker också i rådets förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskatte- 2019/20:122 bedrägeri.3 Ändringarna avser bl.a. informationsutbyte och hur beloppen som redovisas genom de särskilda ordningarna ska överföras mellan medlemsstaterna. 6Nya regler om mervärdesskatt vid e- handel 6.1Definitioner av distansförsäljning av varor Regeringens förslag: Definitioner av unionsintern distansförsäljning av varor och distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU införs i mervärdesskattelagen. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: , , , Förvaltningsrätten i , Kammarrätten i , , , , , , Srf konsulterna, , och har inga synpunkter på förslagen. lämnar allmänna synpunkter om att förslagen är svåra att förstå utan att ha tillgång till direktiv- och förordningstexterna och att det är svårt för de skattskyldiga att förstå vilka krav som ställs. har en generellt positiv inställning till förslagen men anser att de är svårtillgängliga, kräver stor kunskap om sakfrågorna och att småföretagarperspektivet saknas. Näringslivets Skattedelegation (NSD), i vars synpunkter Företagarna, och instämmer, lämnar som allmänna synpunkter att flera av de föreslagna ändringarna är positiva men att de innehåller otydligheter, att det kan ifrågasättas om de kommer att leda till förenklingar och att det är problematiskt att förslagen remitteras innan formellt antagande skett av EU-rättsakterna som ligger till grund för förslagen, något som också framför. Slutligen menar NSD att konsekvensanalysen avseende effekter för företagen är alltför ytlig och företagens administrativa kostnader för att efterleva de nya bestämmelserna inte har beräknats. Skälen för regeringens förslag: finns ingen definition av distansförsäljning, dvs. omsättning av varor med transport, i mervärdesskattelagen. Genom e-handelspaketet införs definitioner av gemenskapsintern distansförsäljning av varor samt distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland i mervärdesskattedirektivet. Av artikel 14.4.1 framgår att med gemenskapsintern distansförsäljning av varor avses leverans av varor som 3 Rådets förordning (EU) 2017/2454 av om ändring av förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri. försänds eller transporteras av leverantören eller för dennes räkning, inbegripet då leverantören medverkar indirekt i varans transport eller försändelse, från en annan medlemsstat än den i vilken försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas. Av artikel 14.4.2 framgår att med distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland avses leverans av varor som försänds eller transporteras av leverantören eller för dennes räkning, inbegripet då leverantören medverkar indirekt i varans transport eller försändelse, från ett tredje- territorium eller ett tredjeland till en förvärvare i en medlemsstat. Leveransen ska i båda fallen göras till någon vars gemenskapsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt, dvs. typiskt sett någon som inte är en beskattningsbar person. I båda fallen gäller också att varorna inte får vara nya transportmedel och heller inte varor som levereras efter montering eller installation. Flera av de bestämmelser som införs genom e-handelspaketet anknyter till de nya definitionerna. Exempelvis används definitionen av gemenskapsintern distansförsäljning av varor i fråga om tillämpningen av omsättningströskeln för bestämmande av beskattningsland, se avsnitt 6.2. Definitionen av distansförsäljning av varor importerade från ett tredje territorium eller ett tredjeland har också betydelse för bestämmelsen om skattskyldighet för beskattningsbara personer som möjliggör försäljning av varor genom ett elektroniskt gränssnitt enligt artikel 14a mervärdes- skattedirektivet, se avsnitt 6.3. Slutligen kommer de särskilda ordningarna för redovisning och betalning av mervärdesskatt att kunna tillämpas av beskattningsbara personer som utför unionsintern distansförsäljning av varor och distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland. För att underlätta vid hänvisningar bör definitionerna införas i mervärdesskattelagen. I de nya definitionerna av distansförsäljning i mervärdesskattedirektivet används termen leverans av vara. Det är dock endast sådana leveranser av varor som sker mot ersättning, dvs. omsätt- ningar av varor, som är mervärdesskattepliktiga. I ML används termen omsättning av vara, dvs. en leverans av vara mot ersättning. Bestämmelsen i 1 kap. 1 § ML om när mervärdesskatt ska betalas för en viss transaktion, dvs. skattskyldighet, anknyter således till omsättning och inte till leverans. För att bestämmelserna ska anknyta till skattskyldigheten i 1 kap. 1 § ML och för att enhetliga begrepp ska användas bör alltså omsättning av vara i stället för leverans av vara användas i de nya definitionerna i ML. Vidare bör unionsintern i stället för gemenskapsintern användas. När det gäller tredje territorium eller tredjeland bör dessa termer bytas ut mot ett land utanför EU, som redan förekommer i ML. Synpunkterna från , , Näringslivets Skattedelegation, Företagarna, och behandlas i konsekvensanalysen, avsnitt 7.4 och 7.7. Förslaget föranleder ändring av 5 kap. 2, 2 a och 3 §§ samt att tre nya paragrafer, 2 kap. 1 j och 1 k §§ samt 5 kap. 2 f §, införs i ML. 2019/20:122 6.2 En gemensam omsättningströskel för Regeringens förslag: Den nu gällande omsättningströskeln på för distansförsäljning av varor från andra EU-länder slopas. I stället utvidgas omsättningströskeln för bestämmande av beskattnings- land för elektroniska tjänster på till att även gälla för unionsintern distansförsäljning av varor. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: , , , Kammarrätten i , , , , , och har inga synpunkter på förslagen. och ser positivt på att omsättningströskeln harmoniseras inom EU. Även Näringslivets Skattedelegation välkomnar en harmonisering men framhåller att fler små företag kommer att behöva tillämpa andra länders mervärdesskatteregler. Srf konsulterna anser att omsättningströskeln för bestämmande av beskattningsland av förenklingsskäl bör sättas till i stället för , något som instämmer i. ifrågasätter om införandet av den EU- gemensamma omsättningströskeln verkligen kommer att innebära en förenkling, mot bakgrund av den låga gränsen och att den är frivillig. Förvaltningsrätten i anser att lagtexten om omsättningströskeln är svårtillgänglig och oklar. () påpekar att omsättningströskeln kan innebära att SCB inte kan producera statistik om utrikeshandel för företag som handlar med EU-länder under denna gräns. Skälen för regeringens förslag En omsättningströskel för bestämmande av beskattningsland för elektroniska tjänster infördes