prop · H70380 · 2020-02-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:80 Ersättningsbeloppet i insättningsgarantin och Regeringen överlämnar denna proposition till . I lagen (1995:1571) om insättningsgaranti finns bl.a. bestämmelser om det högsta ersättningsbeloppet i insättningsgarantin och ersättningsrättens inträde. Lagen genomför i svensk rätt EU:s insättningsgarantidirektiv. I propositionen föreslås att det högsta ersättningsbeloppet också i fortsättningen ska uttryckas i svenska kronor men att det ska regleras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Det innebär att kan anpassa det högsta ersättningsbeloppet till motsvarande belopp i EU-direktivet () på grund av den omräkning som ska göras åtminstone . Det föreslås också vissa ändringar i bestämmelserna om ersättningsrättens inträde. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Det nuvarande ersättningsbeloppet () ska gälla fram till dess att föreskrifter om ersättningsbeloppet i svenska kronor har trätt i kraft. 2019/20:80 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Ersättningsbeloppet i insättningsgarantin ......................................... 4.2En ny författningsteknisk reglering av ersättningsbeloppet i svenska kronor.................................. 5.2Det ska anges i lag att beslut om ersättningsrättens inträde ska meddelas inom femdagarsfristen.................... 5.3Beslut om ersättningsrättens inträde ska gälla Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Sammanfattning av promemorian .................................... Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 2Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1995:1571) om insättningsgaranti dels att 4, 8 och 24 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 25 §, och närmast före 25 § en ny rubrik av följande lydelse. Om en insättning omfattas av garantin, har insättaren rätt till ersättning motsvarande dels insättningens belopp, dels upplupen ränta till den dag då Ersättningen, tillsammans med eventuell utdelning i institutets konkurs för en förlust som enligt konkurs för en förlust som enligt denna lag är ersättningsgill, får denna lag är ersättningsgill, får dock för varje institut uppgå till dock för varje institut uppgå till sammanlagt högst det belopp i om inte något annat följer av 4 c §. svenska kronor som följer av artikel 6.1 och 6.5 i insättningsgaranti- direktivet, om inte något annat 4 c §. bestämmer får meddela föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet. I fråga om insättningar i en filial i ett annat EES-land till ett svenskt institut får det högsta ersättningsbeloppet som avses i andra stycket vara eller, om landet har fastställt beloppet i nationell valuta i enlighet med artikel 6.5 i insättningsgarantidirektivet, det belopp i den nationella valutan som motsvarar . Beloppet ska betalas ut i svenska kronor eller i valutan i det land inom EES där kontot finns. Om ett belopp ska räknas om mellan olika valutor, ska den valutakurs tillämpas som gällde dagen för ersättningsrättens inträde. Är det fråga om en insättning som omfattas av garantin enligt 3 § första stycket eller andra stycket 1, inträder rätt till ersättning när genom ett beslut har funnit att a)en insättning som har förfallit till betalning inte har återbetalats av institutet enligt de rättsliga och avtalsmässiga villkor som är tillämpliga och 1 Jfr och rådets direktiv /49/EU av om insättningsgarantisystem, i den ursprungliga lydelsen. 2Senaste lydelse 2016:625. 3Senaste lydelse 2011:829. b)oförmågan att betala beror på institutets finansiella situation och inte endast är tillfällig, eller 2. institutet försätts i konkurs. Är det fråga om en insättning som omfattas av garantin enligt 3 § andra stycket 2, inträder rätt till ersättning när en behörig myndighet i institutets hemland förklarar att insättningar hos institutet är indisponibla. Ett beslut enligt första stycket 1 ska meddelas från det att har funnit att de förutsättningar som anges i 1 a är uppfyllda. och beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. ma att ett beslut enligt 8 § första stycket 1 ska gälla . 8 § första stycket 1 gäller . 1.Denna lag träder i kraft . 2.Det som sägs om det högsta ersättningsbeloppets storlek i 4 § andra stycket i den äldre lydelsen ska gälla fram till dess att föreskrifter om beloppet som meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har trätt i kraft. 4Senaste lydelse 2016:625. Ändringen innebär att tredje stycket tas bort. 5Tidigare 25 § upphävd genom 2016:625. 2019/20:80 3 Ärendet och dess beredning Lagen (1995:1571) om insättningsgaranti genomför i svensk rätt och rådets direktiv /49/EU av om insättningsgarantisystem (insättningsgarantidirektivet). Den innehåller bestämmelser om garanti för insättningar i framför allt och vissa värdepappersbolag (institut) och filialer till i andra länder inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Garantin finansieras av avgifter från instituten och är garantimyndighet. Det högsta ersättningsbeloppet enligt lagen om insättningsgaranti är som huvudregel per insättare och institut. Enligt insättningsgarantidirektivet ska det beloppet anpassas till motsvarande belopp i direktivet () och första gången . Det aktualiserar frågan om anpassningen bör göras i lag eller i föreskrifter på lägre nivå än lag. Av det skälet har promemorian Vissa frågor vid tillämpning av regelverket om insättningsgaranti tagits fram inom . I promemorian föreslås bl.a. att ersättningsbeloppet i svenska kronor ska regleras i föreskrifter på lägre nivå än lag. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2019/00437/B). I propositionen behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag och synpunkter. Lagrådets förslag och synpunkter behandlas i avsnitt 6 och i författningskommentaren. 4 Ersättningsbeloppet i insättningsgarantin Som huvudregel uppgår det högsta ersättningsbeloppet till per insättare och institut (4 § lagen om insättningsgaranti). Den bestämmelsen genomför delvis artikel 6 i insättningsgarantidirektivet, som har följande lydelse. 1.Medlemsstaterna ska se till att garantinivån för varje insättares sammanlagda insättningar ska vara i den händelse insättningarna blir indisponibla. [– – –] Medlemsstater som räknar om det belopp som avses i punkt 1 till sin Prop. 2019/20:80 nationella valuta ska vid omräkningen initialt tillämpa den omräknings- kurs som gällde . Medlemsstaterna får runda av de belopp som omräkningen resulterar i, förutsatt att denna avrundning uppgår till högst . Utan att det påverkar tillämpningen av andra stycket ska medlemsstaterna anpassa de täckningsnivåer som omräknats till andra valutor till det belopp som avses i punkt 1 i denna artikel. Medlemsstaterna ska efter samråd med kommissionen anpassa täckningsnivåerna i händelse av oförutsedda händelser som valutafluktuationer. 6.Det belopp som avses i punkt 1 ska regelbundet och minst omprövas av kommissionen. Om lämpligt ska kommissionen till och rådet överlämna ett förslag till ett direktiv om justering av det belopp som avses i punkt 1, med hänsyn tagen särskilt till utvecklingen inom banksektorn samt den ekonomiska och monetära situationen i unionen. Den första omprövningen ska inte ske förrän den 3juli 2020 såvida oförutsedda händelser inte kräver en tidigare översyn. 7.Kommissionen ska ges befogenhet att åtminstone anta delegerade akter enligt artikel 18 för att anpassa beloppet som avses i punkt 6 i enlighet med inflationen i unionen på grundval av förändringar sedan den senaste justeringen i det harmoniserade konsumentprisindex som offentliggörs av kommissionen. 4.2En ny författningsteknisk reglering av ersättningsbeloppet i svenska kronor Regeringens förslag: Det högsta ersättningsbeloppet ska också i fortsättningen uttryckas i svenska kronor men regleras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet. Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet är av sådan art och beskaffenhet att föreskrifterna ska meddelas av regeringen och framhåller att en ändring av det högsta ersättningsbeloppet som föranleds av oförutsedda händelser ska föregås av regeringens samråd med kommissionen. Skälen för regeringens förslag: Det högsta ersättningsbeloppet uttrycks i svenska kronor och är som huvudregel (4 § lagen om insättningsgaranti). Att det högsta ersättningsbeloppet uttrycks i svenska kronor beror på att det är viktigt att det för insättarna står klart hur 2019/20:80 stora insättningar som omfattas av insättningsgarantin (se bet. 2010/11:FiU18 och rskr. 2010/11:57 samt prop. 2015/16:106 s. 40–42). Det högsta ersättningsbeloppet ska anpassas till motsvarande belopp i insättningsgarantidirektivet () på grund av den omräkning av det högsta ersättningsbeloppet som ska göras åtminstone (artikel 6). De nu aktuella reglerna i direktivet skulle vara genomförda i nationell rätt (artikel 20). Det innebär att omräkningen ska göras första gången och kan kräva en lagändring åtminstone . Det framstår inte som en ändamålsenlig ordning. En mer ändamålsenlig ordning för att låta det högsta ersättningsbeloppet också i fortsättningen uttryckas i svenska kronor är att anpassningen till motsvarande belopp i insättningsgarantidirektivet regleras i föreskrifter på lägre nivå än lag. I lagen om insättningsgaranti bör det därför införas ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet. Det aktualiserar frågan om vem som bör meddela föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet. Anpassningen – dels omräkning av ersättningsbeloppet () till svenska kronor, dels avrundning av det belopp som omräkningen resulterar i – kan leda till att det högsta ersättningsbeloppet kvarstår oförändrat, höjs eller sänks. En sådan ordning har förutsatts i förarbetena till lagen om insättningsgaranti (se samma prop.). Omräkningen bör göras med utgångspunkt i den s.k. fixingkurs som fastställs av (jfr samma prop. s. 41). Det ersättningsbelopp som omräkningen resulterar i får avrundas i ökande eller sänkande riktning, förutsatt att avrundningen uppgår till högst (artikel 6 i direktivet). Det innebär att utrymmet för skönsmässiga bedömningar är förhållandevis begränsat och att avrundningen dessutom kan leda till att det högsta ersättningsbeloppet kvarstår oförändrat i förhållande till . Mot den bakgrunden anser regeringen att i egenskap av garantimyndighet är bäst lämpad att meddela föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet. Som framhåller kan, vid sidan av den anpassning av det högsta ersättningsbeloppet som ska göras åtminstone och första gången , motsvarande anpassning aktualiseras på grund av ”oförutsedda händelser”. Formerna för samrådet med kommissionen i dessa fall förändrar inte regeringens bedömning av vem som är bäst lämpad att meddela föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet. Ersättningsrätten inträder bl.a. när genom ett beslut har funnit att a) en insättning som har förfallit till betalning inte har åter- betalats av institutet enligt de rättsliga och avtalsmässiga villkor som är och b) oförmågan att betala beror på institutets finansiella situation och inte endast är tillfällig (8 § första stycket 1 lagen om insätt- Prop. 2019/20:80 ningsgaranti, som genomför artikel 2.1.8 i insättningsgarantidirektivet). I direktivet (artikel 3.2 andra stycket) anges att behöriga myndigheters konstaterande av att ett kreditinstitut verkar sakna förmåga att kunna återbetala en insättning och att denna oförmåga hos institutet inte endast är tillfällig ska göras ”och under alla omständigheter senast efter det att de först har blivit förvissade om att ett kreditinstitut inte har återbetalat insättningar som utgör vederbörligen styrkta och förfallna fordringar”, den s.k. femdagarsfristen. Att ska meddela beslut om ersättningsrättens inträde inom femdagarsfristen anges inte uttryckligen i lagen om insättningsgaranti men framgår av förarbetena till lagen (prop. 2010/11:109 s. 24). Det är som, i egenskap av garantimyndighet, handlägger ärenden om utbetalning av ersättningen. ska som huvudregel göra ersättningen tillgänglig för insättarna från beslut om ersättningsrättens inträde, den s.k. sjudagarsfristen (9 § lagen om insättningsgaranti, som genomför artikel 8.1 i insättningsgarantidirektivet). Från huvudregeln finns vissa undantag (9 a och 9 b §§ lagen om insättningsgaranti). Ersättningsrätten kan också inträda när ett institut försätts i konkurs eller om en utländsk myndighet förklarar att insättningar i ett (utländskt) institut är indisponibla (8 § första stycket 2 och andra stycket lagen om insättningsgaranti). Ett beslut om att försätta ett institut i konkurs gäller (16 kap. 4 § konkurslagen [1987:672]). Också i ett sådant fall – och om en utländsk myndighet förklarar att insättningar i ett institut är indisponibla – ska som huvudregel göra ersättningen tillgänglig för insättarna inom sjudagarsfristen (9 § lagen om insättningsgaranti). Före gällde en särskild ordning för överklagande av beslut om ersättningsrättens inträde. Den ordningen innebar att beslutet skulle överklagas till till kreditinstitut. Nämndens beslut fick inte överklagas. Ett överklagande skulle komma in till nämnden från den dag då beslutet meddelades och nämnden skulle avgöra ärendet från den dag då överklagandet kom in till nämnden. Den särskilda ordningen vilade på förutsättningen att ett överklagande av beslut om ersättningsrättens inträde bör prövas inom den i lagen om insättningsgaranti föreskrivna tidsfristen (9 §), som före var (i stället för nuvarande ). gäller att beslut får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. beslut om ersättningsrättens inträde gäller inte förrän det har fått laga kraft, men inspektionen får bestämma att beslutet ska gälla (24 § första och tredje styckena lagen om insättningsgaranti). Den särskilda ordningen för överklagande av beslut om ersättningsrättens inträde förutsatte i praktiken att beslutet gällde . Motsvarande får antas vara avsikten vid tillämpning av den nuvarande bestämmelsen om att får bestämma att 2019/20:80 inspektionens beslut om ersättningsrättens inträde ska gälla (jfr prop. 2015/16:106 s. 66–70 och 88 f.). Insättningsgarantidirektivet innehåller inga regler om överklagande av beslut om ersättningsrättens inträde eller om verkställighet av sådana beslut. 5.2Det ska anges i lag att beslut om ersättningsrättens inträde ska meddelas inom femdagarsfristen Regeringens förslag: Det ska anges i lag att beslut om ersättningsrättens inträde ska meddelas från det att har funnit att en insättning som har förfallit till betalning inte har återbetalats av institutet enligt de rättsliga och avtalsmässiga villkor som är tillämpliga. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås att beslutet om ersättningsrättens inträde ska meddelas från det att insättningen blev indisponibel. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att beslutet om ersättningsrättens inträde rätteligen ska meddelas inom femarbetsdagar från det att har funnit att en insättning som har förfallit till betalning inte har återbetalats av institutet enligt de rättsliga och avtalsmässiga villkor som är tillämpliga. Skälen för regeringens förslag: Som framhåller ska inspektionens beslut om ersättningsrättens inträde enligt insättningsgarantidirektivet meddelas från det att inspektionen har funnit att en insättning som har förfallit till betalning inte har återbetalats av institutet enligt de rättsliga och avtalsmässiga villkor som är tillämpliga (artikel 3.2 andra stycket). Det kravet får anses följa även av gällande svensk rätt (se prop. 2010/11:109 s. 24). På motsvarande sätt som i direktivet bör det dock komma till uttryck i lagen om insättningsgaranti. Beslut om ersättningsrättens inträde ska gälla Regeringens förslag: beslut om ersättningsrättens inträde ska gälla . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. anser att domstols möjlighet att meddela inhibition av beslut om ersättningsrättens inträde bör begränsas. Skälen för regeringens förslag: ska som huvudregel ersättningen tillgänglig för insättarna från beslut om ersättningsrättens inträde (9 § lagen om insättningsgaranti). Från denna huvudregel finns, såvitt nu är av intresse, två undantag. Det ena undantaget avser den situationen att någon annan än konto- innehavaren identifierats som den som faktiskt är berättigad till medlen på kontot. I sådant fall ska ersättningen betalas ut och senast efter ersättningsrättens inträde (9 a § lagen om insättningsgaranti). Det andra undantaget avser den situationen att under vissa omständigheter behöver skjuta upp utbetalningen av ersättningen bortom sjudagarsfristen (9 b § lagen om insättningsgaranti). Såväl beslut från om utbetalning från ersättningsrättens inträde enligt huvudregeln som beslut om utbetalning efter denna tidpunkt enligt dessa undantagsbestämmelser förutsätter att beslut om insättningsgarantins inträde gäller . Enligt en fakultativ bestämmelse i lagen om insättningsgaranti (24 § tredje stycket) får bestämma att ett beslut om insättningsgarantins inträde ska gälla . Det innebär att i det enskilda fallet behöver bestämma att ett beslut om ersättningsrättens inträde ska gälla i syfte att ska kunna betala ut ersättning under de förutsättningar som anges i lagen. Mot bakgrund av att tillämpning av såväl huvudregeln om tidpunkt för utbetalning som bestämmelserna om undantag från denna förutsätter att beslut gäller , framstår det inte som en ändamålsenlig ordning att frågan om när beslutet ska börja gälla ska vara en bedömningsfråga för . Enligt förvaltningslagen (2017:900) gäller att en myndighet får verkställa ett beslut om ett väsentligt allmänt eller enskilt intresse kräver det. Myndigheten ska dock först noga överväga om det finns skäl att avvakta med att verkställa beslutet på grund av att beslutet medför mycket ingripande verkningar för någon enskild, att verkställigheten inte kan återgå om ett överklagande av beslutet leder till att det upphävs eller någon annan omständighet (35 § tredje stycket). Att tillämpa den fakultativa bestämmelsen om verkställighet i förvaltningslagen – och den behovsprövning som förutsätts – är inte ett ändamålsenligt alternativ till den nuvarande ordningen. En mer ändamålsenlig ordning skulle vara en obligatorisk bestämmelse om omedelbarhet. En sådan obligatorisk bestämmelse om omedelbarhet bör därför ersätta den nuvarande fakultativa bestämmelsen om omedelbarhet i lagen om insättningsgaranti. Ett beslut som gäller kan bli föremål för inhibition (28 § förvaltningsprocesslagen [1971:291]). anser att domstols möjlighet att meddela inhibition av beslut om ersättningsrättens inträde bör begränsas. Vid tillämpning av lagen om (2015:1016) om resolution är utrymmet för domstol att besluta om inhibition begränsat i vissa fall (30 kap. 4 §). Den bestämmelsen genomför i svensk rätt regler i och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv /891/EEG och 2019/20:80 och rådets direktiv /24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012 (artikel 85.4 första stycket). Bestämmelsen vilar på förutsättningen att inhibition av vissa beslut om resolution eller resolutionsåtgärder strider mot det allmännas intresse. En sådan ordning har ansetts nödvändig med hänsyn till att reglerna om resolution syftar till att täcka synnerligen brådskande situationer och att uppskjutande av resolutionsmyndigheters beslut skulle kunna förhindra kontinuiteten för kritiska funktioner (se prop. 2015/16:5 s. 756 f.) Det finns inom ramen för detta lagstiftningsärende inte beredningsunderlag för att ta ställning till ett förslag om att på liknande sätt begränsa möjligheten till inhibition av beslut om ersättningsrättens inträde. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Det nuvarande högsta ersättningsbeloppet () ska gälla fram till dess att föreskrifter om beloppet som meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har trätt i kraft. Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens förslag. I promemorian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . I promemorian föreslås inte några övergångsbestämmelser. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. och framhåller att ett nytt ersättningsbelopp måste fastställas före det att förändringen träder i kraft så att myndigheten, institut och insättare kan anpassa sig till den nya ordningen. framhåller att det är oklart vilket ersättningsbelopp som gäller fram till den tidpunkt föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet har meddelats. anser dessutom att insättare ska ha rätt att ta ut eller till annat kreditinstitut eller värdepappersbolag överföra insättningar som överstiger ersättningsbeloppet, om beloppet vid en omräkning från euro till svenska kronor sänks. Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft , vilket bedöms vara . I avsnitt 4.2 föreslås att det högsta ersättningsbeloppet också i fortsättningen ska uttryckas i svenska kronor men att det ska regleras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Det innebär att kan anpassa det högsta ersättningsbeloppet till motsvarande belopp i insättningsgarantidirektivet () på grund av den omräkning av det högsta ersättningsbeloppet som enligt direktivet ska göras åtminstone . Omräkningen ska göras första gången och föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet bör träda i kraft i anslutning till den Innan beslutar föreskrifter om det högsta ersättningsbeloppet, ska myndigheten ge bl.a. statliga myndigheter och Prop. 2019/20:80 näringslivet tillfälle att yttra sig i frågan (4 § förordningen [2007:1244] om konsekvensutredning vid regelgivning). inom som beslutar om föreskrifter (17 § förordningen [2007:1447] med instruktion för ). Föreskrifterna ska kungöras i egen författningssamling (1 och 6 §§ lagen [1976:633] om kungörande av lagar och andra författningar). En författning som kungörs i en tryckt författningssamling ska om möjligt ges ut så att den är författningssamlingens abonnenter till handa innan den träder i kraft, i följd varav kungörandet i allmänhet bör ske så snart författningen har beslutats (22 § författningssamlingsförordningen [1976:725] och Myndigheternas föreskrifter, i författningsskrivning [Ds 1998:43 s. 159]). Föreskrifterna behöver inte underställas regeringens prövning enligt förordningen (2014:570) om regeringens medgivande till beslut om vissa föreskrifter.