prop · H70377 · 2020-02-18 00:00:00 — En alternativ tolkning av resultatet skulle då kunna vara att det inte är ytan i sig som leder till stora kostnader, utan att det är Norrlandskommunerna som har något annat gemensamt som genererar höga kostnader. Genom att dela upp kommunerna i olika grupper, som till exempel eller storstadskommuner och beräkna regressionerna separat för grupper av kommuner kan vi undvika detta problem. Våra regressioner visar att kommunernas yta, antal invånare och tätortsgrad samvarierar med nettokostnadsavvikelsen oavsett vilka kommungrupper vi undersöker. Som nämnts kompenserar de underliggande modellerna för stora avstånd, få invånare och tätortsgrad på olika sätt.58 Modellen för förskoleklass och grundskola utjämnar för ökade kostnader för små skolor och skolskjutsar. 57Se hur vi genomfört beräkningarna och hur vi tolkat dem i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.5–4.8. 58Se bilaga 4 för en genomgång av de olika delmodellerna. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING gymnasieskolan kompenserar kommunerna för små skolenheter och behov av inackordering och resor. Modellen för individ- och familjeomsorg kompenserar kommuner där en stor andel bor i tätort, eftersom tätorter är förknippade med högre individ- och familjeomsorgskostnader. Kommunerna kompenseras också för ökade kostnader i äldreomsorgen för särskilt boende och hemtjänst i glesbygd. För att beräkna extrakostnader i glesbygd i kostnadsutjämningen används en särskild applikation. Applikationen benämns Struktur och fungerar med stöd av ett geografiskt informationssystem (GIS-system). Det finns även en separat delmodell som kompenserar för skillnader I denna delmodell kompenseras kommunerna för att räddningstjänsten blir dyrare per person vid stora avstånd och om få invånare delar på kostnaderna. Modellen för bebyggelsestruktur kompenserar även kommunerna för ökade kostnader för administration och politisk verksamhet på grund av att få invånare ska dela på kostnaderna. Även ökade kostnader för gator och vägar på grund av hårt slitage och klimat samt ökade kostnader på grund av högre uppvärmningskostnader ingår i modellen för bebyggelsestruktur. Våra beräkningar visar att de extra kostnader som stora ytor, liten andel som bor i tätort och att kommunen har få invånare för med sig underskattas i samtliga delmodeller. Det gäller även när delarna från modellerna för bebyggelsestruktur, löner och befolkningsförändringar inkluderas. Mest underskattas kostnaderna för förskoleklass och grundskola.59 Det gäller även när standardkostnaden från modellerna för bebyggelsestruktur, löner och befolkningsförändringar läggs till delmodellen för förskoleklass och grundskola. 4.6Krympande kommuner underkompenseras och växande överkompenseras Vår utvärdering av om utjämningen är tillräcklig för de kostnadsskillnader som uppstår för att kommunerna har olika strukturella förutsättningar visar att utjämningen för befolkningsförändringar är tillräcklig, förutom på förskolans60 och område.61 Modellen för befolkningsförändringar kompenserar för •en kraftig förändring av antalet 7–18-åringar 59Se tabell A2 och A3 i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.5–4.8. 60Resultaten gäller endast förskola, inte fritidshem eller annan pedagogisk verksamhet. Fritidshem har utvärderats, men vi har inte funnit att krympande kommuner är underkompenserade för kostnader i denna verksamhet. Annan pedagogisk verksamhet (familjedaghem) ingår inte i analysen på grund av bristfälligt dataunderlag. 61Se tabell A5 och A6 samt förklaringar och tolkningar i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.5–4.8. 30 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N •en kraftig ökning av antalet 1–5-åringar •eftersläpningseffekter för en ökande befolkning . Kostnader som förknippas med ett kraftigt ökande invånarantal kan till exempel vara att kommuner som växer har extra kostnader för att expandera verksamheten. Kommuner som krymper kan ha fasta kostnader som inte minskar när efterfrågan på service minskar. Exempel är kostnader för lokaler Våra beräkningar visar att kostnaderna som förknippas med förändringar av antalet barn i förskolan, förskoleklass och överskattas för växande kommuner och underskattas för krympande kommuner. Beräkningarna visar att kommunerna även har ökade kostnader när antalet 1–5-åringar minskar. kompenserar modellen för befolkningsförändringar endast för kraftiga ökningar av antalet 1–5-åringar. Kostnadsutjämningen kompenserar inte heller för förändringen av antalet 6-åringar. Regeringen föreslår i enlighet med förslag att utjämning även ska ske för merkostnader vid kraftig minskning av antal barn 1–5 år62 samt för en kraftig förändring av antalet 6-åringar.63 4.7 Viss underkompensation för socioekonomi Våra beräkningar visar att kostnadsutjämningssystemet överlag kompenserar för de kostnadsskillnader som kan uppstå mellan kommuner som har olika socioekonomisk sammansättning på ett bra sätt.64 Men det finns områden där utjämningen inte är tillräcklig. Storstadskommunerna och de storstadsnära kommunerna65 kompenseras inte tillräckligt för de kostnader de har på grund av invånarnas socioekonomi. Underkompensationen kan framför allt härledas till gymnasieskolan. Kostnadsutjämningen kompenserar kommunerna för kostnader som kan uppstå på grund av invånarnas socioekonomi inom individ- och familjeomsorgen och gymnasieskolan.66 I modellen för individ- och familjeomsorg kompenseras kommuner som har en stor andel arbetslösa utan ersättning och som därmed kan behöva få försörjningsstöd. De kompenseras även för andelen födda i som har högst grundskoleutbildning samt andelen av invånarna som bor i flerfamiljshus byggda . I gymnasiemodellen kompenseras kommunerna för ungdomarnas val av gymnasieprogram. De yrkesförberedande programmen kostar mer än de högskoleförberedande. Det leder till att kommuner 2019/20:11, s. 18. 2019/20:11, s. 20. 64Se tabell A4–A6 samt förklaringar och tolkningar i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.5–4.8. 65SKL:s kommungruppsindelning A: Storstäder och Pendlingskommun nära storstad. 66Se bilaga 4 för en genomgång av beräkningsmodellerna för individ- och familjeomsorg och gymnasieskolan. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING där en stor del av ungdomarna väljer yrkesförberedande gymnasieutbildning kompenseras för dessa relativt höga kostnader. 4.8 Kompensationen för utländsk bakgrund är tillräcklig Våra beräkningar visar att kommuner med en stor andel invånare med utländsk bakgrund kompenseras i tillräckligt stor utsträckning för de extra kostnader som detta skulle kunna föra med sig.67 I kostnadsutjämningen kompenseras kommunerna för kostnader för modersmålsundervisning och svenska som andraspråk i . De kompenseras även för generellt ökade kostnader i förskolan, förskoleklass, och gymnasieskolan genom delmodellen barn och ungdomar med utländsk bakgrund. Inom äldreomsorgen kompenseras kommunerna för höga kostnader i äldreomsorgen för äldre födda utanför . 4.9Exploateringsintäkter, tomträttsintäkter, taxor och avgifter påverkar inte resultaten Kostnadsutjämningen ska utjämna för kommunernas behov till en genomsnittlig kostnad i riket vid en genomsnittlig effektivitet, avgifts- och servicenivå. Egentligen utjämnar kostnadsutjämningen även för genomsnittliga externa intäkter eftersom externa intäkter dras av från nettokostnaderna. Externa intäkter är till exempel taxor och avgifter, arrenden och tomträtter, riktade statsbidrag och försäljning av exploateringsfastigheter, tomträtter och anläggningstillgångar (reavinster). Det är således mer korrekt att säga att kostnadsutjämningen utjämnar för behov till en genomsnittlig kostnad vid genomsnittliga externa intäkter och genomsnittlig effektivitet, avgifts- och servicenivå. I genomsnitt var de totala externa intäkterna per invånare . Störst externa intäkter kom från riktade statsbidrag som utgjorde per invånare. Försäljningen av exploateringsfastigheter och tomträtter utgjorde per invånare och taxor och avgifter per invånare. Hyror och arrenden utgjorde per invånare.68 Kommuner som har stora externa intäkter får lägre nettokostnader och därmed lägre nettokostnadsavvikelse än andra kommuner, allt annat lika. Om kommuner med stor yta, få invånare och befolkningsminskningar systematiskt har lägre externa intäkter än andra kommuner skulle våra resultat att dessa kommuner är underkompenserade i kostnadsutjämningen inte stämma. Att dessa kommuner har högre nettokostnader än vad kostnadsutjämningen beräknar att de borde ha skulle i sådana fall bero på att de systematiskt har lägre externa intäkter och inte 67Se tabell A4–A6 samt förklaringar och tolkningar i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.5–4.8. 68SCB, ”Verksamhetsintäkter för kommuner efter region och kontopost. –2018”, hämtat . 32 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N på att stora ytor, få invånare och befolkningsminskningar i sig leder till stora kostnader för kommunen. Men våra beräkningar visar att även om vi tar hänsyn till externa intäkter så har kommuner med större yta, få invånare och krympande befolkning systematiskt större nettokostnadsavvikelse än andra.69 Våra resultat påverkas alltså inte av att kommunerna har olika stora intäkter från till exempel försäljning av mark, reavinster eller tomträttsavgälder. 4.10En utvidgad kostnadsutjämning kan minska spännvidden i skattesatser När tidigare utredningar byggt nya eller utvecklat befintliga delmodeller till kostnadsutjämningen har de ofta använt sig av regressionsanalys för att avgöra om de nya standardkostnaderna som faller ut ur modellerna tar hänsyn till kommunernas strukturella förutsättningar på ett bra sätt.70 Man beräknar samvariationen mellan faktiska nettokostnader och beräknade standardkostnader. En hög samvariation har tolkats som att standardkostnaderna tar hänsyn till struktur på ett bra sätt. Samvariationen mellan de sammanlagda nettokostnaderna för de verksamhetsområden som ingår i kostnadsutjämningen och strukturkostnaden (summan av standardkostnaden) var . Genom att inkludera variabler för kommunens yta, invånarantal och befolkningsförändringar samt socioekonomi i storstäderna71 kan vi öka samvariationen till . 72 I just denna beräkning ingår inte nettokostnaderna och standardkostnaden för kollektivtrafik, räddningstjänst, politisk verksamhet, gator och vägar. Standardkostnaden för byggkostnader ingår inte heller. Vi har med hjälp av regressionsanalys justerat bidragen och avgifterna i kostnadsutjämningen för kommunernas yta, invånarantal, befolkningsförändringar och socioekonomi i storstäderna och de storstadsnärakommunerna. 73 Vi har enbart justerat för socioekonomi i storstäderna och de storstadsnära kommunerna eftersom våra beräkningar har visat att det endast är dessa kommuner som har ökade kostnader på grund av invånarnas socioekonomi. Tätortsgrad sammanfaller med invånarantal och yta och att ta med tätortsgrad i regressionerna bidrar inte till att öka modellens förklaringsgrad. Vi har därför inte justerat kostnadsutjämningsbidragen och kostnadsutjämningsavgifterna för tätortsgrad. 69Se hur vi har räknat i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.9. 70SOU 2018:74, s.102. 71Med storstadskommuner och storstadsnära kommuner menas Kommuners och Landstings (SKL:s) kommungruppsindelning A1 Storstäder och A2 Pendlingskommun nära storstad. 72Se hur vi har räknat i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.9. 73Se hur vi har räknat i bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.9. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Vi har därefter räknat om respektive kommuns ökade eller minskade bidrag till motsvarande belopp i skattesats (se figur 4.2). Sammantaget skulle, enligt våra beräkningar, kostnadsutjämningen netto 2017 öka från 7,2 till om systemet i större utsträckning tog hänsyn till de strukturellt beroende kostnaderna inom dessa områden. En majoritet av landets kommuner skulle få högre bidrag eller lägre avgifter. En kostnadsutjämning som i större utsträckning utjämnar för yta, antal invånare, befolkningsförändringar och socioekonomi i storstäderna skulle kunna minska spännvidden i skattesatser från dagens till om kommunerna behåller dagens servicenivå. I genomsnitt skulle kommuner med relativt sett hög skattesats få ett större bidrag från kostnadsutjämningen om den i större utsträckning skulle utjämna för strukturellt beroende kostnader. På motsvarande sätt dominerar kommuner med relativt sett lägre skattesats bland de kommuner som skulle få en högre avgift om strukturellt beroende kostnader utjämnades i större utsträckning.74 Flera kommuner i inland skulle få större bidrag, men även exempelvis vissa kommuner i och . 74Korrelationskoefficienten är 0,67 mellan skattesats och ytterligare bidrag/avgift för yta, antal invånare, befolkningsförändringar och socioekonomi i städerna. 34 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Figur 4.2 Kostnadsutjämningsbidragens och kostnadsutjämningsavgifternas storlek vid en kostnadsutjämning som i större utsträckning tar hänsyn till yta, antal invånare, befolkningsförändringar och socioekonomi i storstäder och storstadsnära kommuner omräknad till skattesats som kommunen skulle behöva ta ut eller kunna sänka skatten med vid en utvidgad kostnadsutjämning, allt annat lika. © GeoNams Here, MSFT, Microsoft, Källa: Egna beräkningar, se bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.10. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING 5Strukturbidragets betydelse för möjligheten till likvärdig service Strukturbidragen vilar på bristfällig grund. Bidragen baseras till stor del på schabloniseringar och inaktuella underlag. Kretsen bidragskommuner är dessutom låst till att omfatta ett antal kommuner som bedömdes ha behov av stöd när bidraget infördes . Strukturbidragen kompenserar framför allt för näringslivs- och sysselsättningsskapande åtgärder och svagt befolkningsunderlag. 5.1Regionalpolitiska inslag i kostnadsutjämningen har förts över till strukturbidraget Strukturbidraget infördes för att regeringen ville mildra konsekvenserna av att vissa delmodeller och tillägg togs bort ur kostnadsutjämningen.75 Regeringen ansåg att kostnadsutjämningen inte borde innehålla regionalpolitiska inslag, utan endast omfatta strukturella kostnadsskillnader för olika verksamheter och kostnadsslag. I den utredning som låg till grund för regeringens förslag anges som skäl till att regionalpolitiska inslag inte ska ingå i kostnadsutjämningen bland annat att regionalpolitiken är en del av tillväxtpolitiken, som är ett statligt ansvar.76 Regeringen bedömde även att det inte gick att beräkna storleken på de merkostnader som kommunerna fick till följd av hög arbetslöshet eller svagt befolkningsunderlag. Tilläggen och avdragen kommunerna fick baserades inte på mätbara kostnader och vilade därmed på andra principer än övriga delar av kostnadsutjämningen. Regeringen menade att de delmodeller som togs bort hade en regionalpolitisk profil som det var angeläget att bibehålla, eftersom de förhållanden som motiverat delmodellerna fanns kvar.77 Därför infördes strukturbidraget. Belopp som motsvarade bidrag från delmodellerna näringslivs- och sysselsättningsskapande åtgärder respektive svagt befolkningsunderlag fördes över till det nyinrättade strukturbidraget. Regeringen menade att merkostnader kan uppkomma i kommuner med svagt befolkningsunderlag. Det berodde på att kommuner med ett litet regionalt befolkningsunderlag kan tvingas ta på sig ett större åtagande genom att marknadsförutsättningarna är sämre för privata företag. 2003/04:155, s. 54–56. 76SOU 2003:88, Gemensamt finansierad utjämning i kommunsektorn, s. 231. 2003/04:155, s. 54–55. 36 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N för samarbete och samverkan kunde påverkas negativt i områden med mycket begränsat befolkningsunderlag på en stor yta.78 Standardkostnaderna för svagt befolkningsunderlag beräknades kostnadsutjämning med utgångspunkt från vissa antaganden baserat på det regionala respektive det lokala befolkningsunderlaget samt kommunens egen folkmängd. Beräkningen baserades inte på underlag i form av verifierade kostnader, utan på uppskattade kostnader. Standardkostnaden för näringslivs- och sysselsättningsskapande åtgärder baserades på andelen i kommunens befolkning som varit arbetslösa eller i åtgärder . Tilläggen i denna delmodell skulle täcka kommunernas kostnader för bland annat driftbidrag till näringslivsbolag.79 Strukturbidrag infördes även för kommuner som fick minskade bidrag på grund av de samlade effekterna av övriga förändringar i kostnadsutjämningen som började gälla 2005. En förändring var att kallortstillägget togs bort. Arbetstagare i norra fick tidigare ett lönetillägg för att de hade högre utgifter till följd av det kallare klimatet. i kostnadsutjämningen för att merkostnaden som det medförde för kommunen betraktades som opåverkbar eftersom tillägget fanns reglerat i det centrala kollektivavtalet. Avtalet om kallortstillägg upphörde , men kommunernas merkostnader försvann inte eftersom tilläggen omvandlades till normal lön. Regeringen var medveten om att ett slopande av kallortstillägget innebar betydande intäktsbortfall för ett antal kommuner, men menade att det statligt finansierade strukturbidrag som föreslogs skulle dämpa effekterna.80 För att underlätta anpassningen till det nya utjämningssystem som började gälla 1996 fanns särskilda införanderegler för åren 1996–2003. Det innebar att effekterna av systemet skulle slå igenom successivt . Den sammanlagda bidragsminskningen begränsades genom så kallade fasta införandetillägg.81 I samband med förändringarna i systemet ändrades införandereglerna. Det medförde att fler kommuner och landsting kom att omfattas av dessa. Ändringarna innebar också att införandereglerna upphörde att gälla i stället för 2003.82 En kommun med en sammantagen bidragsminskning , exklusive införandebidrag och den del av strukturbidragen som kompenserar för bidragsminskningen, fick rätt till ett strukturbidrag som 2003/04:155, s. 54–55. 79SOU 2003:88, s. 232–233. 2003/04:155, s. 52–56. 1998/99:89, Förändringar i utjämningssystemet för kommuner och landsting, s. 7–11. 2003/04:155, s.16. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING motsvarar den bidragsminskning som översteg av kommunens skatteunderlag.83 Sammantaget fick 94 kommuner del av strukturbidrag om totalt De största bidragen per invånare gick till ett antal kommuner i Norrlandslänen.84 fick 61 kommuner sammantaget i strukturbidrag. Drygt hälften av kommunerna var landsbygdskommuner belägna i inland. Strukturbidraget finansieras via anslaget för kommunalekonomisk utjämning och inte genom omfördelning mellan kommunerna.85 5.2 Strukturbidraget har ifrågasatts och reducerats I direktivet till den parlamentariska utredning som tog namnet Utjämningskommittén.08 ifrågasatte regeringen om ersättning för delmodeller som tagits bort ska betalas ut utan tidsbegränsning. Att det inte finns någon tidsbegränsning medför att utjämningssystemet inte får fullt genomslag. Kommittén fick i uppdrag att utreda om det strukturbidrag som infördes borde förändras eller avvecklas, och att i så fall föreslå hur detta skulle hanteras. Utjämningskommittén.08 drog slutsatsen att stora negativa konsekvenser skulle uppstå för flera kommuner, främst i inland, om strukturbidraget avvecklades. Kommittén föreslog ändå en viss minskning av bidraget.87 Efter beredning och vissa förändringar av kommitténs förslag togs den del av strukturbidraget som utgjordes av standardkostnad för näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder bort . Men den totala minskningen av strukturbidraget begränsades till högst av det uppräknade skatteunderlaget för 2014.88 Detta innebär att det i praktiken fortfarande finns en viss kompensation till kommuner för behov av sysselsättningsskapande åtgärder som baseras på den relativa arbetslösheten som registrerades i kostnadsutjämningen . Förändringen 2014 innebar att antalet kommuner som fick strukturbidrag enligt de ursprungliga reglerna minskade. sänktes även inkomstutjämningsavgiften i inkomstutjämningen. I samband med detta infördes ett nytt särskilt bidrag inom ramen för strukturbidraget för att kompensera de kommuner och landsting som fick lägre 2003/04:155, bet. 2004/05:FiU7, rskr. 2004/05:13. 84SCB, Kommunalekonomisk utjämning för kommuner. Utfall , 2005, s.11. 2003/04:155, s. 54–56. 86Kommittédirektiv, Översyn av systemet för kommunalekonomisk utjämning, Dir. 2008:110, s.11. 87SOU 2011:39, Likvärdiga förutsättningar - Översyn av den kommunala utjämningen, s. 213. 2013/14:1 utgiftsområde 25, s. 49–51, bet. 2013/14:FiU3, rskr. 2013/14:69. 38 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N bidrag eller fick betala högre avgift till följd av sänkningen.89 ändrades inkomstutjämningen i princip tillbaka till de regler som gällde . Då reducerades strukturbidraget med den del som kompenserade för förändringen i inkomstutjämningen från 2014.90 5.3Strukturbidraget motsvarar som mest av skattesatsen För att illustrera strukturbidragens betydelse för kommunernas ekonomi har viberäknat hur mycket strukturbidragen motsvarar av respektive kommuns skattesats 2017 (figur 5.1). Strukturbidragen motsvarar mellan 0,1 och i skatt för de kommuner som får strukturbidrag. , och skulle behöva ta ut mer i skatt om inte strukturbidraget fanns, allt annan lika.91 Spännvidden mellan högst och lägst skatt skulle vara (har 17,12 och 25,72) utan strukturbidragen i stället för (har 17,12 och 23,85), allt annat lika. 2013/14:1 utgiftsområde 25, s. 31–33, bet. 2013/14:FiU3, rskr. 2013/14:69. 2015/16:1 utgiftsområde 25, s. 33–34, bet. 2015/16:FiU3, rskr. 2015/16:105. 91Se i bilaga 1, kap. 5, avsnitt 5.3 hur vi har räknat. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Figur 5.1 Strukturbidragens storlek omräknad till skattesats. Den ytterligare skatt som kommunerna skulle behöva ta ut om inte strukturbidragen fanns. © GeoNams Here, MSFT, Microsoft, Källa: Egna beräkningar, se bilaga 1, kapitel 5, avsnitt 5.3. 40 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 5.4Strukturbidraget kompenserar delvis för bristerna i kostnadsutjämningen Vår genomgång visar att strukturbidragen baseras på sämre beräkningsunderlag än vad som i allmänhet gäller för beräkningar av standardkostnader inom kostnadsutjämningen. Men vi bedömer att strukturbidragen trots detta bidrar till större likvärdighet inom kommunsektorn, genom att kompensera för ofullständig utjämning i kostnadsutjämningen. Vid införande av strukturbidraget bestämdes att bidraget skulle betalas ut utan tidsbegränsning och att ingen årlig omräkning skulle göras av de olika delarna i bidraget. Det innebär att det inte är möjligt för nya kommuner att komma ifråga för bidraget. De förhållanden som låg till grund för kostnadsutjämningen är ”frysta”, förutom den minskning av bidraget som skedde 2014.92 De beräkningar som ligger till grund för strukturbidraget har i enlighet med intentionerna inte uppdaterats med nya volym- och kostnadsuppgifter efter 2004. Beräkningarna baseras därför på inaktuella uppgifter. Flera beräkningar utgörs dessutom av uppskattningar utan egentliga kostnadsunderlag.93 En del av strukturbidraget lämnas till kommuner som historiskt har haft ett svagt befolkningsunderlag. Vi visade i kapitel 4 att kommuner med svag eller negativ befolkningsutveckling är underkompenserade i kostnadsutjämningen.