prop · H80359 · 2020-12-15 00:00:00 — Dessutom måste skälen för åtgärden uppväga det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för personen som tvångsmedlet avser eller för något annat motstående intresse (5 §). Tillstånd till hemlig dataavläsning får i dessa fall endast avse ett avläsningsbart informationssystem som används, eller som det finns särskild anledning att anta har använts eller kommer att användas, av en person som uppfyller de förutsättningar som anges i 7 § lagen om hemlig dataavläsning. Hemlig dataavläsning som gäller kommunikationsavlyssningsuppgifter, kommunikationsövervakningsuppgifter eller platsuppgifter får även avse ett avläsningsbart informationssystem som det finns synnerlig anledning att anta att en person som anges i 7 § som tillståndet avser har kontaktat eller kommer att kontakta. 3.9Inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation i underrättelseverksamhet Enligt inhämtningslagen får , och i sin underrättelseverksamhet i hemlighet hämta in uppgifter om meddelanden som i ett elektroniskt kommunikationsnät har överförts till eller från ett telefonnummer eller annan adress, om vilka elektroniska kommunikationsutrustningar som har funnits inom ett visst geografiskt område, eller uppgifter om inom vilket geografiskt område en viss elektronisk kommunikationsutrustning finns eller har funnits. Inhämtningen får endast göras från den som enligt lagen om elektronisk kommunikation tillhandahåller ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst (1 § inhämtningslagen). Uppgifter får hämtas in om omständigheterna är sådana att åtgärden är av särskild vikt för att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar bl.a. brott som har fängelse som minimistraff eller vissa samhällsfarliga brott, om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den som åtgärden riktar sig mot eller för något annat motstående intresse (2 §). De särskilt uppräknade brotten fanns tidigare i en tidsbegränsad bestämmelse. är dock bestämmelsen permanent (prop. 2018/19:86). Från och med samma datum fattas beslut om inhämtning av uppgifter av åklagare vid efter ansökan av , Säkerhetspolisen eller (3 §). Innan lagändringen fattades beslut av myndigheterna själva. Som nämnts i avsnitt 3.3 gäller även nya bestämmelser om datalagring i lagen om elektronisk kommunikation. Genom lagen om hemlig dataavläsning finns möjlighet att, på samma sätt som följer av inhämtningslagen, hämta in kommunikationsövervakningsuppgifter och platsuppgifter om åtgärden är av synnerlig vikt för att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslig verksamhet som anges i 2 § inhämtningslagen. I dessa fall får dock inte meddelanden hindras från att nå fram och om tillståndet avser kommunikationsövervakningsuppgifter får tillståndet endast avse förfluten tid. I ärenden om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning, hemlig rumsavlyssning, hemlig dataavläsning och motsvarande preventiva tvångsmedel gäller ett system med offentliga ombud (27 kap. 26–30 §§ , 16 § lagen om hemlig dataavläsning och 6 § andra stycket preventivlagen). Det offentliga ombudet är motpart till åklagaren vid sammanträden inför domstol och har till uppgift att bevaka enskildas rätt och integritetsintressen i allmänhet. Det offentliga ombudet ska lyfta fram alla aspekter, även t.ex. skydd för tredje mans integritet. Det offentliga ombudet ska också bevaka att de grundläggande principerna för tvångsmedelsanvändning följs. Det offentliga ombudet ska ha tillgång till allt material som ligger till grund för domstolens prövning. Han eller hon har möjlighet att yttra sig i ärendet Skr. 2020/21:59 och har rätt att överklaga domstolens beslut. 3.11Underrättelse till enskilda som varit utsatta för hemliga tvångsmedel Den som är eller har varit misstänkt för brott ska underrättas om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig övervakning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning, hemlig rumsavlyssning eller hemlig dataavläsning som han eller hon har utsatts för (27 kap. 31 § samt 28 och 29 §§ lagen om hemlig dataavläsning). Om avlyssning eller övervakning av elektronisk kommunikation har avsett ett telefonnummer eller annan adress eller en viss elektronisk kommunikationsutrustning som innehas av någon annan än den misstänkte, ska även innehavaren underrättas. Detsamma gäller i fall om hemlig dataavläsning om ett sådant avläsningsbart informationssystem som avses i lagen om hemlig dataavläsning innehas av någon annan än den misstänkte. Om inhämtningen har gjorts i syfte att utreda vem som är skäligen misstänkt och integritetsintrånget för den enskilde kan antas vara ringa behöver dock ingen underrättelse lämnas. Om kameraövervakning eller rumsavlyssning har avsett en plats som innehas av någon annan än den misstänkte och som allmänheten inte har tillträde till, ska även innehavaren av platsen underrättas. En underrättelse ska lämnas så snart det kan ske utan men för utredningen, dock senast efter det att förundersökningen avslutats. En underrättelse ska dock skjutas upp om sekretess enligt vissa bestämmelser i offentlighets- och sekretesslagen gäller för uppgiften. Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att förundersökningen avslutades behöver någon underrättelse inte lämnas. ska i dessa fall informeras. Underrättelseskyldigheten omfattar inte utredningar om sådan brottslighet som hör till Säkerhetspolisens verksamhetsområde, t.ex. brott mot säkerhet, sabotagebrott och terroristbrott. En underrättelse behöver inte lämnas till den som redan har fått del av eller tillgång till uppgifterna. En underrättelse behöver inte heller lämnas om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är utan betydelse. Även den som varit utsatt för tvångsmedel enligt preventivlagen ska underrättas om tvångsmedelsanvändningen om det gäller mord, dråp, grov misshandel, synnerligen grov misshandel, människorov eller olaga frihetsberövande i avsikt att påverka ett offentligt organ eller den som yrkesmässigt bedriver nyhetsförmedling eller annan journalistik att vidta eller avstå från att vidta en åtgärd eller att hämnas en åtgärd (16 §). Dessa regler gäller även när hemlig dataavläsning använts i dessa situationer (29 § lagen om hemlig dataavläsning). Om åtgärden har avsett ett telefonnummer eller annan adress, en viss elektronisk kommunikationsutrustning, ett avläsningsbart informationssystem eller en plats som innehas av någon annan, ska även han eller hon underrättas. Vid hemlig kameraövervakning behöver dock innehavaren av en plats som allmän- heten har tillträde till inte underrättas. Underrättelse ska lämnas så snart 2020/21:59 det kan ske efter det att det ärende som åtgärden vidtogs i har avlutats. En underrättelse ska dock skjutas upp om sekretess gäller för uppgiften. Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att det ärende i vilket åtgärden vidtogs avslutades behöver någon underrättelse inte lämnas. ska då informeras. En underrättelse behöver inte lämnas till den som redan har fått del av eller tillgång till uppgifterna. En underrättelse behöver inte heller lämnas om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är utan betydelse. gav regeringen i uppdrag att övergripande redovisa hur vanligt det är att en enskild inte får en underrättelse om användning av hemliga tvångsmedel på grund av sekretess och att belysa vilka konsekvenser som en förlängd frist för underrättelseskyldigheten skulle kunna få (Ju2019/01552). redovisade uppdraget (Ju2020/01087). 3.12Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn är en myndighet under regeringen som bl.a. har till uppgift att utöva tillsyn över de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel och därmed sammanhängande verksamhet. Myndighetens verksamhet är reglerad i både lag och förordning (lagen [2007:980] om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet och förordningen [2007:1141] med instruktion för ). Nämnden ska utöva tillsyn genom inspektioner och andra undersökningar (2 § första stycket lagen om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet). Tillsynen avser ofta granskning av tvångsmedelsdiarier och enskilda tvångsmedelsärenden hos polisen och åklagarna. Mestadels tillämpar nämnden en s.k. tematisk tillsynsmetod. Med tematisk tillsyn avses att granskningen sker mot bakgrund av vissa i förväg definierade frågeställningar. Tillsynen ska särskilt syfta till att säkerställa att de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel varit författningsenlig (1 § fjärde stycket). Nämnden får efter granskningen uttala sig om vad den kommit fram till och om vad som bör ändras i den granskade myndighetens verksamhet (2 § andra stycket). Nämnden kan även uppmärksamma regeringen på behovet av förändringar i lag eller annan författning. Nämnden är skyldig att på begäran av en enskild kontrollera om han eller hon har utsatts för hemliga tvångsmedel eller varit föremål för viss typ av personuppgiftsbehandling och om användningen av tvångsmedel och därmed sammanhängande verksamhet eller behandlingen av personuppgifter har utförts i enlighet med lag eller annan författning. Nämnden ska underrätta den enskilde om att kontrollen har utförts (3 §). Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn omfattar även tillämpningen av inhämtningslagen och lagen om hemlig dataavläsning. Den ansökande myndigheten, dvs. eller , ska underrätta nämnden om samtliga beslut om Skr. 2020/21:59 inhämtning enligt inhämtningslagen. Underrättelsen ska lämnas senast en månad efter det att ärendet om inhämtning avslutades (5 § inhämtningslagen). Nämnden ska också underrättas när rätten har beslutat i frågor om hemlig dataavläsning (21 § lagen om hemlig dataavläsning). När tvångsmedel används kan det komma fram uppgifter som inte rör det brott som har legat till grund för tvångsmedelsbeslutet. Uppgifterna kan i stället ha betydelse för att utreda ett annat brott eller för att förhindra nya brott. För användningen av sådan information gäller vissa begränsningar, t.ex. i vilka situationer uppgifterna får användas för att inleda en förundersökning (27 kap. 23 a § , 6 och 7 §§ inhämtningslagen, 28 § lagen om hemlig dataavläsning samt 12 § preventivlagen). 3.14Förbud mot avlyssning i vissa fall Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation får inte avse telefonsamtal eller andra meddelanden där någon som yttrar sig, på grund av bestämmelserna om frågeförbud (36 kap. 5 § andra–sjätte styckena ), inte skulle ha kunnat höras som vittne om det som har sagts eller på annat sätt kommit fram. Om det under avlyssningen kommer fram att det är fråga om ett sådant samtal eller meddelande ska avlyssningen avbrytas. Hemlig rumsavlyssning får inte avse samtal eller annat tal där någon sådan person talar. Om det under rumsavlyssningen kommer fram att det är fråga om ett sådant samtal eller tal, ska avlyssningen avbrytas. Upptagningar och uppteckningar ska förstöras i de delar som omfattas av förbudet (27 kap. 22 § ). Detsamma gäller för hemlig dataavläsning om det är fråga om kommunikationsavlyssnings- eller rumsavlyssningsuppgifter. Hemlig rumsavlyssning får inte heller avse vissa i lagen särskilt angivna platser som används för verksamhet som omfattas av sekretess, t.ex. verksamhet som bedrivs av advokater, läkare, psykologer och präster inom trossamfund (27 kap. 20 e § tredje stycket ). Slutligen får hemlig dataavläsning inte avse ett avläsningsbart informationssystem som stadigvarande används eller är särskilt avsett att användas av personer som genom sitt yrke har sådan tystnadsplikt som följer av 36 kap. 5 § (11 § lagen om hemlig dataavläsning). Nedan följer en redogörelse för , , och tvångsmedels- 2020/21:59 användning . En redogörelse för Säkerhetspolisens tvångsmedelsanvändning finns i avsnitt 4.7. Ärenden om hemliga tvångsmedel vid och registreras i ett särskilt it-stöd kallat HTM-Cåbra. De statistiska uppgifterna om antalet tillstånd och antalet misstänkta personer som ligger till grund för årets redovisning är för tredje gången hämtade från detta system. har uppgifterna hämtats från diarier. Myndigheterna framhåller i sin redovisning att en person kan ha varit föremål för flera olika former av hemliga tvångsmedel och att samma person i dessa fall räknas under flera tvångsmedel. En sammanräkning av antalet personer som redovisas för varje tvångsmedel ger således inte en uppgift om hur många olika individer som totalt varit föremål för hemliga tvångsmedel. 4.1Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation Hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation har omfattat 1 623 personer , vilket innebär en liten ökning jämfört med då 1 517 personer avlyssnades. Antalet personer fördelat på brottstyp Antalet personer som varit föremål för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation 2019 har fördelat sig mellan olika brottstyper på följande sätt (avrundat till hela procent): narkotikabrott eller narkotikasmuggling (2018, våldsbrott (2018, 2017) sexualbrott eller människohandel (2018, 2017) tillgreppsbrott (2018, 2017) ekonomisk brottslighet (2018, 2017) övriga brott (2018, 2017). Antalet tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation har 2019 ökat något jämfört med . Av redovisningen framgår att domstolarna meddelade 4 793 tillstånd till sådan avlyssning. meddelades 4 648 tillstånd. Tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål har meddelats i 22 fall . var det 93 sådana fall. har domstol avslagit åklagares begäran om tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation i 35 fall. avslog domstol begäran om tillstånd i 27 fall. uppgift om antalet avslag med anledning av begäran om rättslig hjälp Skr. 2020/21:59 eftersom det inte går att utläsa ur HTM-Cåbra om avslagen avser ett nationellt eller ett internationellt ärende. Eventuella avslag ingår i stället i redovisat antal avslag för respektive tvångsmedel. Åklagare har fattat 272 interimistiska beslut om hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation . Domstol har upphävt sex av besluten. fattade åklagare 176 interimistiska beslut. Domstol upphävde ett beslut. Antalet tillstånd fördelat på brottstyp Antalet tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation 2019 har fördelat sig mellan olika brottstyper på följande sätt (avrundat till hela procent): narkotikabrott eller narkotikasmuggling (2018, våldsbrott (2018, 2017) sexualbrott eller människohandel (2018, 2017) tillgreppsbrott (2018, 2017) ekonomisk brottslighet (2018, 2017) övriga brott (2018, 2017). Narkotikabrott och narkotikasmuggling är, i likhet med , de dominerande brottstyperna där hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation används. Den längsta verkställighetstiden för hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation som avslutades var , jämfört . Den genomsnittliga avlyssningstiden per tillstånd var , att jämföra . Den kortaste avlyssningstiden var . Mediantiden uppgick i likhet med 2018 . Nyttan av hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation I de ärenden som omfattas av redovisningen av nyttan har hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation använts vid 1 525 brott. I redovisningen omfattades 1 651 brott. Nedan anges i vilken omfattning den hemliga avlyssningen inneburit något resultat för utredningen. Summan överstiger eftersom en och samma tvångsmedelsanvändning kan ha gett upphov till flera olika nyttor. Uppgifterna har utgjort underlag i Uppgifterna har medfört att effektiv spaning har kunnat genomföras Uppgifterna har bidragit till att annat tvångsmedel använts mot den Uppgifterna har bidragit till Uppgifterna har lett till stärkta misstankar mot den misstänkte Uppgifterna har bidragit till att den misstänkte kunnat avföras från Uppgifterna har bidragit till att den Uppgifterna har åberopats som Uppgifterna har bidragit till att något tvångsmedel använts mot en annan person i samma Uppgifterna har använts för att utreda brott i en annan Uppgifterna har på annat sätt bidragit till att utredningen kunnat Nyttan av hemlig avlyssning ska även redovisas genom anonymiserade exempel från tillämpningen. Myndigheterna har redovisat följande exempel . •Ett ärende rörde ett styckmord där kroppen hittades först efter att målsäganden försvann från sitt hem. Den tekniska undersökningen visade att hemmet med största sannolikhet var brottsplatsen för styckningen av kroppen. Kroppen var i mycket dåligt skick, så varken dödssätt eller dödsorsak kunde visas. Redan ganska tidigt efter målsägandens försvinnande misstänktes hennes pojkvän X ha med försvinnandet att göra. Tillstånd till hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation beviljades avseende X:s telefon och pågick efter att målsäganden försvunnit. X talade då med släkt och vänner om hennes försvinnande och sa bl.a. att det var synd om målsäganden som blivit ihjälslagen på sin födelsedag (vilket ingen annan än mördaren kunde veta, då det, när samtalet ägde rum, var oklart när målsäganden faktiskt försvunnit) och att målsägandens telefon fanns i hennes bostad (vilket X inte borde kunna veta om han inte varit där när hon försvann eller avled eftersom lägenheten var avspärrad av polis). X beskrev också i samtal vad målsäganden hade på sig när hon försvann/dog. X försökte även sprida desinformation som skulle göra att andra personer än han själv kunde misstänkas för brottet. X:s uttalanden i samtalen, tillsammans med bl.a. att X kunde bindas till styckningen och att målsäganden anmält X för att ha brukat våld mot henne vid ett flertal tillfällen, gjorde att domstolarna ansåg det visat att det var X som med uppsåt dödat målsäganden. X dömdes i såväl tingsrätt som hovrätt för bl.a. mord till fängelse. •I ett ärende sköts en ung student till döds med automatvapen när han lämnade en restaurang. Utredningen visade att mordet var en felskjutning, att gärningsmannen tagit fel på person och att avsikten varit att skjuta en person i ett rivaliserande gäng. Gärningsmannen lämnade mordplatsen på scooter. Kort tid efter mordet hittades scootern och under dess sadel låg mordvapnet. På scootern och mordvapnet anträffades DNA. Inget vittne kunde peka ut gärningsmannen. Den som avsatt DNA:t förnekade brott och uppgav att han vid mordtidpunkten befunnit sig tillsammans med vänner i närheten av sin bostad. Vännerna vittnade och gav den misstänkte alibi för mordkvällen. Genom hemliga tvångsmedel från andra ärenden, s.k. överskottsinformation, kunde åklagaren visa dels att det på den aktuella restaurangen funnits vänner till den misstänkte som kontaktat en vän till den misstänkte och uppgett att någon var på restaurangen, dels att den misstänktes alibi kunde motbevisas eftersom hemlig telefonavlyssning och hemlig kameraövervakning bidrog till att visa att hans vänner befunnit sig på andra platser än tillsammans med honom i samband med mordet. Hemlig telefonavlyssning av gängmedlemmar i rivaliserande gäng visade att dessa trodde att det var de som blev beskjutna när studenten mördades, vilket bidrog till att bevisa att mordet var en felskjutning. Rätten konstaterade att den tekniska bevisningen i form av DNA var stark, men inte ensam räckte till fällande dom. Tillsammans med övrig bevisning, bl.a. hemlig telefonavlyssning och hemlig kameraövervakning, kunde dock åklagaren styrka att den som avsatt DNA:t mördade studenten och att mordet var en felskjutning. Såväl tingsrätten som hovrätten dömde gärningsmannen för bl.a. mord till fängelse . •Ett ärende gällde en grov mordbrand i krogmiljö. En person A kom att bli misstänkt på grund av att hans telefon påträffades under spårning med hund efter gärningen. Tillstånd till hemlig avlyssning och hemlig övervakning av elektronisk kommunikation inhämtades. vakningen framgick att telefonen varit i kontakt med en ung kvinna Realtidsavlyssning skedde i samband med att kvinnan förhördes av polisen. Kvinnan ringde, efter att förhöret avslutades, till den misstänkte A varvid dessa två diskuterade den genomförda mordbranden och den pågående utredningen om brottet. A dömdes av hovrätten för bl.a. grov mordbrand till fängelse. •Ett ärende gällde misshandel och våldtäkt där en man (den misstänkte) och en kvinna (målsäganden) var i en parrelation. Enligt kvinnan var mannen mycket svartsjuk och vid det aktuella tillfället bråkade de och mannen lämnade sedan hennes bostad. Det nästa som hände, enligt kvinnan, var att hon vaknade av att mannen slog henne i ansiktet. Mannen hade då olovligen tagit sig in i hennes lägenhet. Efter misshandeln begicks våldtäkten enligt kvinnan. Mannen påstod att han aldrig lämnade lägenheten, att han inte slagit kvinnan och att det handlade om frivillig sex dem emellan. Varken den misstänktes eller målsägandens mobiltelefoner anträffades under utredningen. Genom hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation avseende mannens mobiltelefon fick man fram samtal och sms mellan paret . Det framgick tydligt genom sms:en att mannen var mycket arg, svartsjuk och anklagande mot kvinnan. Samtalen och sms:en dem emellan styrkte också målsägandens uppgift om att den misstänkte mannen faktiskt lämnat bostaden. Mannens aggressiva ton i sms:en talade också för kvinnans uppgifter om att det rörde sig om våldtäkt och inte frivilligt sex. Mannen dömdes för misshandel och våldtäkt i såväl tingsrätt som hovrätt till fängelse och 6 månader. 4.2Tillämpningen av bestämmelserna om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation har omfattat 2 752 personer . var motsvarande siffra 2 422 personer. Antalet personer fördelat på brottstyp Antalet personer som varit föremål för hemlig övervakning av elektronisk kommunikation 2019 har fördelat sig mellan olika brottstyper på följande sätt (avrundat till hela procent): narkotikabrott eller narkotikasmuggling (2018, våldsbrott (2018, 2017) sexualbrott eller människohandel (2018, 2017) tillgreppsbrott (2018, 2017) ekonomisk brottslighet (2018, 2017) övriga brott (2018, 2017). Av myndigheternas redovisning framgår att det meddelades 10 910 tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation. Antalet tillstånd som avser hemlig övervakning av elektronisk kommunikation har därmed ökat jämfört med då 9 151 tillstånd meddelades. Tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation med anledning av en begäran om internationell rättslig hjälp i brottmål har meddelats i 84 fall. 2018 var motsvarande siffra 140. har domstol avslagit åklagares begäran om tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation i 117 fall. avslog domstol begäran i 82 fall. Uppgift saknas om antalet avslag av ansökningar med anledning av begäran om rättslig hjälp då det inte går att utläsa ur HTM-Cåbra om avslagen avser ett nationellt eller ett internationellt ärende. Eventuella avslag ingår i stället i redovisat antal avslag för respektive tvångsmedel. Åklagare har fattat 86 interimistiska beslut om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation . Domstol har upphävt tre av dessa beslut. fattade åklagare 102 interimistiska beslut. Tre av dem upphävdes av domstol. Antalet tillstånd fördelat på brottstyp Antalet tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation 2019 har fördelat sig mellan olika brottstyper på följande sätt (avrundat till hela procent): narkotikabrott eller narkotikasmuggling (2018, våldsbrott (2018, 2017) sexualbrott eller människohandel (2018, 2017) tillgreppsbrott (2018, 2017) ekonomisk brottslighet (2018, 2017) övriga brott (2018, 2017). Vid en jämförelse med 2018 framgår att våldsbrott, narkotikabrott och narkotikasmuggling även 2019 har varit de vanligast förekommande brottstyperna för vilka hemlig övervakning av elektronisk kommunikation använts. Hemlig övervakning av elektronisk kommunikation innefattar åtgärder som inte på ett rättvisande sätt kan sägas pågå .