prop · H80356 · 2020-12-15 00:00:00 — Joint Expeditionary Force (JEF) är ett ramverk för en snabbinsatsstyrka som leds av och som utöver och inkluderar , , , , , och . JEF lanserades som ett initiativ vid i och bildades året efter. anslöt sig och till samarbetet. Ett beslut har fattats om att erbjuda medlemskap i . Enligt gällande samförståndsavtal kan JEF användas i alla former av militära insatser, självständigt eller under ledning av till exempel FN, EU eller Nato. uppnådde JEF full operativ kapacitet. Ambitionen är att genomföra förbandsövningar minst en gång . Medlemsländerna beslutar självständigt, från fall till fall och i enlighet med nationella beslutsprocesser, om deltagande i övningar och militära insatser. Fokus för politisk diskussion och övningsverksamhet är säkerheten i norra . Exempelvis genomfördes den maritima parallellt med Baltops i . deltog med två Visby-korvetter. , , , , , och bidrar genom JEF Readiness beredskapsinitiativ (NRI). och deltar inte med militära förmågor till JEF Readiness Declaration. står, i egenskap av ramnation, för planering och ledning i händelse av att JEF aktiveras. Vid aktivering utövas ledning av brittiska staber där samtliga JEF-nationer har sekonderade förbindelseofficerare. Ett sköter det rutinmässiga och administrativa arbetet. I JEF-formatet finns även ett flertal format för försvarspolitisk dialog. I styrgruppen som ansvarar för JEF-samarbetets policy- och militärstrategiska inriktning representeras av Försvarsdepartementet och Försvarsmakten. Samarbetet omfattar även försvarsministermöten, statssekreterarmöten samt försvarschefsmöten. Sakområden, t.ex. strategisk kommunikation, logistik och övningar, hanteras av ett tiotal arbetsgrupper. Norra gruppen är ett försvarspolitiskt forum som initierades av 2010. I gruppen ingår de nordiska och baltiska länderna samt , , och . Norra gruppen ska tjäna som ett informellt forum för säkerhets- och försvarspolitiska diskussioner i frågor som de deltagande nationerna finner relevanta. Forumet kan användas för att förankra politiska ståndpunkter med likasinnade inför diskussioner i EU eller Nato. Ordförandeskapet i Norra gruppen roterar halvårsvis. 2020/21:56 Nordefcoländer turas om att leda Norra gruppen (januari till juni) och innevarande Nordefco-ordförandeland leder Norra gruppen (). Norra gruppen träffas på försvarsministernivå och tjänstemannanivå . genomförs även årliga vice försvarschefsmöten inom samarbetet. Vidare har möten på expertnivå genomförts på ad hoc-basis om t.ex. strategisk kommunikation, folkrätt, hybridhot och förmågeutveckling. hade ordförandeskapet i Norra gruppen. fokuserade på strategisk dialog om säkerhetsläget i närområdet, relationen mellan och samt militär rörlighet. arrangerade även en scenariobaserad diskussion som tog sin utgångspunkt i ett hybridhotsscenario. har ordförandeskapet i Norra gruppen nästa gång . och har en lång tradition av samarbete bilateralt och multilateralt inom EU och Nato. undertecknade försvarsministrarna i och en gemensam avsiktsförklaring (Letter of Intent) rörande bilateralt försvarssamarbete. Syftet är att fördjupa och öka samarbetet mellan de svenska och tyska försvarsmakterna och andra försvarsmyndigheter genom att utveckla det nuvarande samarbetet och främja nya initiativ. Bilaterala möten på politisk nivå och tjänstemannanivå genomförs regelbundet. Försvarsmaktens samarbete förekommer inom samtliga stridskrafter. Stabssamtal genomförs regelbundet med inklusive på stridskraftsnivå. och samarbetar i flera internationella insatser som genomförs av FN, EU och Nato, bland annat i och i . Försvarsmakten genomför regelbundet samövningar med tyska enheter såväl inom ramen för etablerade internationella övningar i närområdet som genom bilaterala övningar. Det finns ett samförståndsavtal (Memorandum of Understanding) med om samarbete inom forskning, utveckling, produktion och upphandling av försvarsmateriel samt industriellt samarbete. lanserade ett initiativ, Framework Nation Concept (FNC), om ökad samordning av de europeiska ländernas militära förmågeutveckling. FNC är ett ramverkskoncept för europeisk förmågeutveckling där 21 länder deltar. 2018 och har Försvarsmakten i uppgift att delta i FNC genom att hållas sig informerad om utvecklingen av samarbetet och enskilda samarbetsprojekt samt delta i styrningsmöten på försvarsmaktsnivå. deltar även i årliga försvarsministermöten. 2020/21:56 deltar i (() och är observatör i fyra projekt1. och har en lång tradition av försvarspolitiskt samarbete. I den övergripande bilaterala relationen mellan och har försvarsrelaterade frågor en viktig roll. Länderna har i hög utsträckning en liknande syn på utmaningar för säkerhetssituationen i och samt åtgärder för att hantera dessa. Efter undertecknandet 2016 av en gemensam avsiktsförklaring (Statement of Intent, SoI) har samarbetet ytterligare utvecklats och konkretiserats. Avsiktsförklaringen nämner, utöver den säkerhetspolitiska dialogen, fem nyckelområden för samarbetet: interoperabilitet, utbildning och övningar, materielanskaffning, forskning och utveckling samt multilaterala insatser. Ett antal mötesformat finns för dialog och samarbete. För den säkerhets- och försvarspolitiska dialogen är det centrala formatet den bilaterala studiegruppen (BSG). Genom scenariobaserade diskussioner har den ömsesidiga kunskapen och förståelsen för hur respektive land skulle kunna agera i olika situationer ökat. Samarbetet på myndighetsnivå är väl utvecklat inom ett flertal mötesformat. Samarbete avseende materiel, forskning och utveckling sker inom ramen för särskilda samförståndsavtal (Memorandum of Understanding och , MoU DOP). Utbytet involverar såväl som berörda försvarsmyndigheter och svenska försvars- och säkerhetsföretag. Samarbete sker inom samtliga områden och försvarsgrenar. Tillgång till amerikansk teknologi och materiel är avgörande för flera svenska försvarssystem som till exempel stridsflyg-, helikopter- och ledningssystem. Anskaffningen av luftvärnssystemet med medellång räckvidd innebär ytterligare en långsiktig förstärkning av den försvarspolitiska länken mellan och , vilket även har säkerhetspolitiska implikationer. har ett omfattande övningssamarbete med . I 17 deltog med ett kvalificerat bidrag bestående av cirka 1 000 amerikanska soldater från samtliga försvarsgrenar. På flygsidan finns ett nära och välutvecklat samarbete, inte minst inom ramen för multilaterala flygövningar såsom Cross Border Training (CBT), ACE, Finnish Swedish Training Event (FSTE) samt . Därtill finns även flygövningssamarbeten inom t.ex. övningarna , Baltops och Cold Response. Inom ramen för Baltops, ACE samt bilaterala övningar har samarbetet med det amerikanska flygvapnet utvidgats till att omfatta samövningar med delar av de amerikanska bombflygstridskrafterna. 1 Command and control /Support CBRN, FNC Cluster Protection – AMD – Subcluster (), FNC Cluster Effects – Naval och Baltic Component Command (BMCC). specialförbandsövning mellan och på svenskt territorium. 2020/21:56 Övningen omfattade moment inom domänerna land, luft och sjö. 200 amerikanska specialförbandsoperatörer och stödjande personal deltog i övningen. Försvarsmakten genomför regelbundet samövningar med amerikanska enheter såväl inom ramen för etablerade internationella övningar som inom ramen för trilaterala övningar med och genom bilateral marin övningsverksamhet. Exempelvis är ubåtsjakt ett av de moment som genomförs under övningen Baltops. Övningssamarbetets omfattning och komplexitet är tröskelhöjande som det verkar som en stabiliserande faktor för närområdet. Ipropositionen Totalförsvaret 2021–2025 betonar regeringen att en stark transatlantisk länk är avgörande för och säkerhet. För att ge trovärdighet och effektivitet i samarbetet anser regeringen att ytterligare steg som anpassningar i infrastruktur m.m. och förberedda planer kan vara nödvändiga. 7.1Statement of Intent mellan , och undertecknade , och en trilateral avsiktsförklaring (Statement of Intent) om fördjupat försvarssamarbete. Avsiktsförklaringen utgör ett komplement till ländernas bilaterala samarbeten och syftar till att identifiera synergier mellan samarbetena. Det trilaterala samarbetet får implikationer för hela då den transatlantiska länken till närområdet stärks. En intensifierad försvarspolitisk dialog, övningsverksamhet samt utökad interoperabilitet utgör exempel på samarbetsområden. Samarbetet omfattar återkommande möten på både politisk och militär nivå. Utöver ministermöten har en trilateral studiegrupp etablerats. En scenariobaserad övning har genomförts på ministerienivå och ett samarbete inletts mellan och försvarsmakter och det amerikanska europakommandot, Det trilaterala samarbetet har successivt ökat i omfattning och en signifikant del av och försvarspolitiska dialog och försvarssamarbete med sker i det trilaterala formatet. EU är viktigaste utrikes- och säkerhetspolitiska arena. EU-medlemskap utgör grunden för den unilaterala solidaritetsförklaringen och den solidariska säkerhetspolitiken. Försvarsrelaterade frågor återfinns såväl inom det mellanstatliga samarbetet inom den Gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP), vilket regleras i Fördraget om Europeiska Unionen (TEU), som 2020/21:56 inom det överstatliga samarbetet, vilket regleras i Fördraget om Europeiska Unionens Funktionssätt (TFEU). deltar i EU-samarbetet såväl på tjänstemannanivå som på politisk och militär nivå. Samarbetet består dels av att förhandla beslut som fattas av EU:s ministrar, i huvudsak inom , dels av deltagande i expertgrupper på tjänstemannanivå, t.ex. inom ramen för Europeiska Försvarsbyrån () och programkommittéer under EU- kommissionen. Sedan EU:s Globala strategi presenterades av den höga representanten 2016 har säkerhets- och försvarssamarbetet inom EU utvecklats och förstärks och ett antal initiativ inom försvarsområdet har utvecklats, såsom Permanenta strukturerade samarbetet (Pesco), Koordinerade försvarsöversynen (CARD), EU:s militära planerings- och ledningskapacitet (MPCC), Europeiska fredsfaciliteten (EPF), Försvarsindustriprogrammet EDIDP (för åren 2019–2020) och Europeiska försvarsfonden (EDF:n för åren 2021–2027). Dessa initiativ utgör komplement till de civila verktyg som tillsammans med de militära verktygen utgör grunden i den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. I den fleråriga budgetramen för perioden –2027 inkluderas en rubrik om säkerhet och försvar som förutom EDF även innehåller medel för militär rörlighet. fattade rådet beslut om att gå vidare med en så kallad strategisk kompass som ska kunna bidra till att ge politisk vägledning för den fortsatta utvecklingen av EU:s säkerhets- och försvarssamarbete. Fyra fokusområden har identifierats: i) krishantering ii) förmågeutveckling iii) partnerskap och iv) motståndskraft. Arbetet förutses pågå och avslutas med ett antagande av den strategiska kompassen. Arbetet med Pesco fortskrider genom implementering av både Pescoprojekten och åtagandena för att förbättra de deltagande staternas militära förmågor. deltar i sex2 projekt och är observatör i elva. Som ett led i fullgörandet av Pesco-åtaganden har också deltagit i en av EU:s stridsgrupper under ledning av . har en strategisk översyn av Pesco genomförts och rådet antog beslut om generella villkor enligt vilka tredjestat i undantagsfall ska kunna bjudas in att delta i enskilda Pescoprojekt. genomfördes även den första fullständiga koordinerade försvarsöversynen (CARD) som bidrar till att samla information om medlemsstaternas försvarsansträngningar. Parallellt fortgår också arbetet inom ramen för den Europeiska försvarsbyrån (). EDF-förhandlingarna är avslutade och förordningen kan antas formellt när EU:s långtidsbudget formellt har beslutats. Ett generaldirektorat för försvarsindustri och rymd har inrättats inom . Samarbetet inom unionen för att förenkla militär rörlighet har fortsatt i flera spår, bland annat med fokus på att underlätta procedurer för gränspassage och arbetet med förbättrad transportinfrastruktur för dubbel 2 Attack (AEA), EU Collaborative Warfare Capabilities (ECoWAR), (), European Test and Evaluation Center, Military Mobility och European Command Arbetet inom EU med hanteringen av hybridhot fortsätter att Skr. 2020/21:56 utvecklas och EU har vidtagit en rad åtgärder på flera områden. har bidragit till EU:s samtliga militära insatser och bidrar med bland annat rådgivare och instruktörer till EU:s pågående tränings- och utbildningsinsatser (EUTM) i , och . bidrar även till operation i sedan insatsens upprättande och till operation i utanför . I syfte att förbättra samarbetet mellan EU och Nato undertecknade organisationerna en gemensam deklaration om fördjupat samarbete 2016. undertecknades en ny gemensam deklaration med fokus på sju konkreta samarbetsområden inklusive hybridhot och cyberhot. har en lång tradition av att bidra till FN:s fredsbevarande verksamhet. Genom att delta i FN:s stabiliseringsinsatser utgör en solidarisk samarbetspartner i arbetet för att öka säkerheten, förebygga konflikter samt skapa förutsättningar för hållbar fattigdomsbekämpning, stabilitet och utveckling i ett drabbat område. bidrog mellan med ett underrättelseförband till Minusma med cirka 250 personer stationerade i Timbuktu. är det svenska bidraget stationerat i och utgörs av ett lätt skyttekompani om cirka 220 personer. Därtill bidrar med militära observatörer i UNMOGIP3, UNMHA4, UNTSO5 samt MINURSO6. En för viktig fråga är fortsatt engagemang för kvinnor, fred och säkerhet i FN:s fredsbyggande och fredsbevarande insatser. har även bistått FN med expertis och med personal till olika befattningar. Områden som i sitt arbete med FN har fokuserat på gäller stöd med expertis i utvecklingen av underrättelsefunktionaliteten, stöd inom sjukvårdsområdet, stöd med stabsofficersutbildning och med genderutbildning samt utbildning vad gäller improviserade sprängmedel (C-IED). har inom ramen för generalsekreterarens initiativ Action For Peace tagit på sig en ledande roll för det tematiska området Kvinnor, fred och säkerhet (WPS). United Nations Mission to support the Hodeidah Agreement United Nations Mission for the Referendum in Western Formatet Partnerskap för Fred (PFF) är ett samarbete mellan Natomedlemmar och andra stater som grundades . 1997 blev del av (). Samverkan med Nato konkretiserades genom ett individuellt partnerskapsprogram (IPP) som innehöll både militära och civila delar. PFF-formatet gav även möjlighet att delta i PFF-övningar och Natoövningar som var öppna för partnerländer samt utgjorde en grund för deltagande i Natoledda militära insatser i Bosnien, Kosovo, och . I samband med Natotoppmötet i 2014 erhöll status som en av (). EOP-statusen ger möjligheter att tillsammans med Nato utveckla ett individualiserat partnerskap som bygger på gemensamma intressen och ömsesidig nytta. EOP-statusen förlängs i treårsintervaller vilket innebar att status förnyades 2017 och 2020. Den försämrade säkerhetssituationen i närområde har lett till ett ökat fokus på samarbete i närområdet inom ramen för partnerskapet, som fortsatt deltar i Natoledda internationella krishanteringsinsatser. Inom ramen för EOP-statusen har samarbetet med Nato fortsatt att fördjupas med fokus på politisk dialog, utbildning och övningar samt informationsutbyte. Särskilt viktig är den dialog om säkerheten i närområdet som och för med Nato, där möten i så kallat ”30+2-format” sker regelbundet på politisk nivå, tjänstemannanivå och militär nivå. Bland de internationella försvarssamarbetena är det i första hand Natosamarbetet som bidrar till att utveckla Försvarsmaktens samlade förmåga att möta en kvalificerad motståndare. Nato har som enda organisation en lednings- och planeringsstruktur som har förmåga att leda stora och krävande militära operationer, vilket har betydelse för säkerheten i vårt närområde. har deltagit i ett flertal Natoövningar såsom Trident Juncture 2018, stabsövningen Trident 2019 och i den strategiska politiskmilitära stabsövningen Exercise, där deltagit genom såväl som relevanta myndigheter. Partnerskapet med Nato ger Försvarsmakten tillgång till kvalificerad utbildnings-, tränings-, och övningsverksamhet, forskning och utveckling samt standardiserings-, evaluerings-, och certifieringsverksamhet. Detta är centralt för Försvarsmaktens interoperabilitet. Nato är en central aktör för europeisk säkerhet och integration samt för internationell krishantering. Nato upprätthåller de kollektiva säkerhetsgarantierna inom alliansen och är den tydligaste manifestationen av den transatlantiska länken. Vidare utgör organisationen det viktigaste forumet för en bred säkerhetspolitisk dialog mellan och . Övrigt materiel- och forskningsrelaterat Samarbeten avseende materiel, forskning och utveckling är ett medel för att säkerställa kunskaps-, teknologi- och materielförsörjning och sker i både bilaterala och multilaterala format. i denna skrivelse redogörs för det samarbete avseende materiel, forskning och utveckling som sker inom ramen för det nordiska samarbetet, samarbetet inom EU och Nato samt bilateralt med några strategiska partnerländer. har ingått bilaterala samförståndsavtal (Memorandum of Understanding) avseende materiel, forskning och utveckling med fler än 30 länder. Omfattningen och graden av aktivitet varierar. Med bland annat länderna inom ramen för det nordiska samarbetet samt , , och bedrivs som tidigare nämnts ett aktivt arbete som omfattar berörda försvarsmyndigheter och svenska försvars- och säkerhetsföretag. Samarbetet inom de bilaterala samförståndsavtalen är också aktivt med de länder som använder JAS 39 ; , , , och . Beroende på stridsflygsamarbetets karaktär skiljer sig samarbetena åt i omfattning. och följer i stort utvecklingen av det svenska Gripen C/D-programmet vilket medför kostnadsdelning vid såväl utveckling som vidmakthållande. Det Gripen-relaterade samarbetet innebär täta kontakter på myndighetsnivå och därtill kommer möten inom ramen för samförståndsavtalen. och ingick 2009 ett strategiskt partnerskap i syfte att fördjupa det bilaterala samarbetet inom flera områden, bland annat vad gäller försvarsmateriel. Inom försvarsområdet har länderna flera gemensamma fora, till exempel ett regelbundet samarbete och erfarenhetsutbyte på strategisk nivå som resulterat i bland annat ett fördjupat civilt innovationssamarbete mellan länderna. Därutöver genomförs årliga säkerhetspolitiska överläggningar. Aktiviteter inom ramen för samförståndsavtalen med ytterligare ett antal länder syftar även till att erbjuda möjligheter till fördjupat samarbete och utbyte inom materiel-, forsknings- och utvecklingsområdet eftersom dessa länder visat intresse för anskaffning av svensk försvarsmateriel. Utöver det samarbete avseende materiel, forskning och utveckling som sker inom ramen för EU-samarbetet bedrivs även samarbete för att främja en konkurrenskraftig och robust europeisk försvarsindustribas med , , , och inom ramen för det så kallade sexnationerssamarbetet (Frame Work Agreement, Letter Of Intent, FA/LoI). Samarbetet omfattar bland annat aktiviteter avseende försörjningstrygghet, exportkontroll, informationshantering och harmonisering av krav. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse Internationella försvarssamarbeten