prop · H80366 · 2020-12-17 00:00:00 — Det är lämpligt att lagändringarna träder i kraft den dag EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar börjar tillämpas, dvs. När det gäller information om hållbarhet som ska lämnas i fonders årsberättelser återspeglar och Fondbolagens förenings synpunkter den otydlighet som finns i förordningen om huruvida ett helt kalenderår ska ligga till grund för de hållbarhetsrelaterade upplysningar som lämnas i en årsrapport enligt förordningen. När det gäller årsrapporter är det enligt regeringens mening viktigt att de nu gällande svenska bestämmelserna inte upphör att gälla innan förordningens krav har börjat tillämpas i denna del. Mot denna bakgrund bör övergångsbestämmelsen utformas så att bestämmelserna om lämnande av information om hållbarhet i lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder fortfarande ska gälla för information om hållbarhet i årsberättelse som lämnas eller tillgängliggörs före . EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar Propositionens förslag föranleds av EU:s förordning om hållbarhetsrela- terade upplysningar och överensstämmer med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Förordningen syftar till att informationsasymmetrin i förhållandet mellan huvudman och ombud med avseende på hur hållbarhetsrisker integreras och negativa konsekvenser för hållbar utveckling beaktas och på hur miljörelaterade och sociala egenskaper och hållbara investeringar främjas genom att kräva att finansmarknadsaktörer och finansiella rådgivare till slutinvesterare lämnar upplysningar innan avtal ingås och då avtalet löper, när de agerar som ombud för dessa slutinvesterare (huvudmän) (se skäl 10 i förordningen). Förordningen innebär ett nytt regelverk som ska tillämpas och det medför i sig olika konsekvenser för de aktörer som berörs av förordningen. Eftersom dessa konsekvenser till stor del följer direkt av förordningen hänvisas i den delen till kommissionens konsekvensanalys beträffande handlingsplanen för en hållbar finansmarknad, där förslaget till förordning ingår (Commission staff working document, Impact assessment, SWD (2018) 264 final). EU-för- ordningen är i stort i linje med kommissionens förslag. Det innebär att kommissionens konsekvensanalys i huvudsak är relevant även för förordningen. Propositionens förslag innebär att de nationella bestämmelserna om hållbarhetsrelaterade upplysningar i lagen om värdepappersfonder och lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder tas bort. Det skulle i sig kunna anses möjligt att behålla dessa bestämmelser, tillsammans med kraven i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Detta skulle dock innebära en administrativt betungande dubbelreglering som är svår att överblicka och tillämpa för såväl enskilda aktörer som tillsynsmyndigheten. När det gäller Sjunde AP-fonden vore en alternativ lösning till att behålla dagens reglering för myndigheten, antingen att helt ta bort dagens nationella bestämmelser eller att införa förordningens krav även för Sjunde AP-fonden. Ett förslag till ändringar av Sjunde AP-fondens placeringsregler bereds dock i . Det finns därför inte skäl att i detta lagstiftningsärende föreslå ändringar när det gäller nuvarande krav på Sjunde AP-fonden att lämna av hållbarhetsinformation. EU-förordningen gör undantag för vissa aktörer men ger utrymme för medlemsstaterna att tillämpa förordningen på dessa aktörer. Undantagen avser dels utvecklare av pensionsprodukter som förvaltar nationella sociala trygghetssystem (artikel 16), dels vissa försäkringsförmedlare eller värdepappersföretag med färre än tre anställda (artikel 17). I finns det inte några utvecklare av pensionsprodukter som förvaltar nationella sociala trygghetssystem. Det förslås inte heller att förordningen ska tillämpas också på sådana aktörer. Enligt förslagen ska förordningen däremot tillämpas på försäkringsförmedlare som tillhandahåller försäkringsrådgivning med avseende på försäkringsbaserade investeringsprodukter och värdepappersinstitut som tillhandahåller investeringsrådgivning, även när de har färre än tre anställda. Ett alternativ till det är att inte utnyttja denna valmöjlighet och därmed låta undantaget i EU-förord- ningen gälla. Då skulle dessa aktörer inte behöva uppfylla förordningens krav. Det skulle å andra sidan innebära ett sämre konsumentskydd eftersom det då skulle bero på hur många anställda som den finansiella rådgivaren har om information enligt förordningen lämnas eller inte. Konsekvenser för företag och enskilda En rad aktörer (se avsnitt 4) får nya krav på att lämna hållbarhetsrelaterade upplysningar. Detta är en direkt följd av EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar, vars konsekvenser redovisats i kommissionens konsekvensutredning (se Commission staff working document, Impact assessment, SWD (2018) 264 final). Där anges att hållbarhetsrisker kan förväntas komma att hanteras mer systematiskt, vilket kan bidra till en bättre risk- och avkastningsavvägning, som på lång sikt kan öka marknadens effektivitet. Vidare kan ett inkluderande av fler, även icke-finan- siella, faktorer leda till ett ökat nytänkande inom investeringsstrategier, vilket kan locka nya investerare. Förordningen kan också leda till ökad konkurrens, vilket ger aktörer ökade incitament att anta höga hållbarhetskrav. När det gäller kostnader antas i kommissionens konsekvensutredning att för de aktörer som redan beaktar hållbarhetsfaktorer i sin verksamhet så blir kostnaden begränsad. För aktörer som inte tidigare beaktat hållbarhetsfaktorer kan däremot en viss kostnad förväntas för att följa förordningens krav. Kostnaderna förväntas inte bli påtagligt höga. Vidare gynnas aktörernas renommé av att lämna hållbarhetsupplysningar. Slutligen får investerare lägre kostnader för att hitta finansiella produkter och tjänster som motsvarar deras preferenser när det gäller hållbarhet (SWD (2018) 264 final s. 106 f.). Det kan noteras att vissa svenska aktörer – främst förvaltare av värdepappersfonder eller alternativa investeringsfonder – omfattas av nationella bestämmelser om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Dessa aktörer kan förväntas ha en nytta av sitt nuvarande arbete på hållbarhetsområdet och ha lättare att följa förordningens krav, även om förordningens krav är mer omfattande och mer detaljerade än de krav som gäller enligt svensk lagstiftning. EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar ska tillämpas på ett stort antal finansmarknadsaktörer och finansiella rådgivare på finansmarknadsområdet. Dessa varierar i storlek när det gäller såväl antal anställda som omsättning. Det är inte möjligt att, som efterfrågar, inom ramen för detta lagstiftningsärende närmare redovisa antalet eller storleken för de aktörer som direkt omfattas av förordningen. Förslaget att ska utnyttja valmöjligheten att tillämpa förordningen även på de aktörer med färre än tre anställda som enligt förordningen annars skulle vara undantagna ökar konsumentskyddet eftersom informationskraven blir desamma oberoende av hur många anställda den finansiella rådgivaren har. Denna del av förslaget beräknas beröra åtminstone omkring 400 försäkringsförmedlare och en handfull värdepappersinstitut. För de aktörer som inte direkt omfattas av förordningen innebär ett inkluderande av dessa genom svensk lag en viss administrationskostnad för att uppfylla förordningens krav. Denna kostnad kan vara proportionellt större för små aktörer jämfört med för stora aktörer. Hur stor denna kostnad är får antas variera beroende på aktörens verksamhet och eventuella tidigare hållbarhetsarbete. Kommissionen har i sin konsekvensutredning förutsett att en viss kostnad kan tillkomma för aktörer som ska följa förordningen men att denna inte är påtagligt hög (SWD (2018) 264 final s. 106 f.). Det kan i detta sammanhang även noteras att aktörer i vissa fall kan välja att inte närmare redovisa viss 2020/21:66 hållbarhetsinformation (se t.ex. artikel 4.1 b i förordningen). Den administrativa bördan och de medföljande kostnaderna får i dessa fall anses vara begränsade. De svenska aktörer med färre än tre anställda som enligt förslaget i propositionen ska omfattas av förordningens krav kan få en ökad administrativ börda jämfört med utländska aktörer av samma storlek som är etablerade i medlemsstater som inte utnyttjar valmöjligheten att tillämpa förordningen på dem. Det bör dock även beaktas att aktörers renommé bedöms gynnas om de lämnar hållbarhetsupplysningar. Sammantaget bedöms den administrativa börda och de kostnader som följer av förslaget att förordningens krav ska omfatta fler aktörer inte vara oproportionerlig för dessa. Förordningens krav på hållbarhetsinformation kan förväntas ge positiva effekter för investerare som eftersträvar ett hållbart fondsparande eller andra hållbara produkter på finansmarknaden, eftersom dessa får bättre möjligheter att välja en lämplig produkt. Konsekvenser för myndigheter och domstolar har genom sektorslagstiftning tillsyn över att de aktörer som omfattas av respektive lag driver sin verksamhet enligt bl.a. lag och andra författningar som reglerar företagets verksamhet. Till de senare läggs nu EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Till detta kommer att ansökningar t.ex. om ändring av fondbestämmelser enligt lagen om värdepappersfonder (4 kap. 9 §) kan komma att omfatta även frågor kring EU-förordningen. tas dagens nationella krav på information om hållbarhet bort för fondbolag och AIF-förvaltare. Kraven på Sjunde AP-fonden förblir dock i detta hänseende i sak oförändrade. har kompetens och kapacitet på hållbarhetsområdet. Som framhåller är det viktigt att denna även fortsatt är tillräcklig. arbete med tillståndsärenden finansieras genom avgifter som disponeras av inspektionen och som tas ut från dem som söker tillstånd. Avgifterna regleras i förordningen (2001:911) om avgifter för prövning av ärenden hos . EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar innehåller inte några bestämmelser som medför att kommer att behöva pröva ansökningar, anmälningar eller underrättelser enligt den förordningen. EU-förordningen innebär således inte några kostnadsökningar i denna del. övriga verksamhet finansieras via anslag i statens budget. Huvuddelen av de kostnaderna, bl.a. kostnaderna för arbetet med regelgivning och tillsyn, täcks genom avgifter enligt förordningen (2007:1135) om årliga avgifter för finansiering av verksamhet, som ska uppgå till ett belopp som motsvarar kostnaden för den verksamhet som ska finansieras. Inspektionen redovisar de avgiftsintäkterna mot inkomsttitel på statens budget. Eventuella ökade kostnader för inspektionen med anledning av EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar bedöms vara begränsade och ryms inom befintliga ekonomiska ramar. Detta särskilt med beaktande av att dagens krav tas bort. beslut kan överklagas till allmän förvaltnings- Prop. 2020/21:66 domstol. Mot bakgrund av att förordningens krav ersätter nuvarande nationella bestämmelser på fondområdet förväntas inte någon påtaglig ökning av ingripanden eller överklaganden av beslut om ingripanden. Det faktum att fler finansmarknadsaktörer och finansiella rådgivare kommer att omfattas av regelverket framöver föranleder ingen annan bedömning. Eventuella merkostnader som kan uppstå för de allmänna förvaltningsdomstolarna med anledning förslagen ska därför hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. får väcka talan i enlighet med marknadsföringslagen. Marknadsföringslagen är tillämplig bl.a. då näringsidkare marknadsför eller själva efterfrågar produkter i sin näringsverksamhet. Delar av förordningen avser situationer som kan falla inom marknadsföringslagens tillämpningsområde. Förordningen kan inte förväntas påverka verksamhet i någon egentlig omfattning. Eventuella ökade kostnader ska hanteras inom myndighetens befintliga ekonomiska ramar. Förslagen medför inte något behov av några särskilda informationsinsatser från utöver den sedvanliga information om nya regelverk som myndigheter tillhandahåller. bedöms komma att behöva justera fondavtalet med anledning av förslaget. Eventuella ökade kostnader ska hanteras inom myndigheternas befintliga ekonomiska ramar. EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar förväntas enligt kommissionens konsekvensutredning leda till en ökad transparens och integrering av hållbarhetsaspekter i finansmarknadsaktörers och finansiella rådgivares verksamhet. Detta kan öka medvetenheten om hållbarhetsaspekter på marknaden, vilket kan medföra att mer kapital överförs till hållbara investeringar. Vidare blir det svårare för aktörer att ange att de har hållbar verksamhet utan att närmare redovisa detta, vilket i sin tur kan leda till ökat förtroende för hållbara investeringar (SWD (2018) 264 final När det gäller övriga frågor som anges i förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning och som inte berörs ovan, görs bedömningen att förslagen inte har sådan betydelse att särskilda överväganden behöver redovisas. 2020/21:66 13 Förslaget till lag om ändring i 17 c § Ett fondavtal ingås efter ansökan av en fondförvaltare hos . Om ansökan bifalls, är ett avtal ingånget mellan fondförvaltaren och . ska bifalla ansökan, om 1.fondförvaltaren uppfyller krav på verksamhetshistorik, 2.fondförvaltaren lämnar och åtar sig att lämna sådan information som avses i och rådets förordning (EU) 2019/2088 av om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn, 3.fondförvaltaren åtar sig att på begäran lämna sådana informationshandlingar som avses i 4 kap. 15, 16 a och 18 §§ lagen (2004:46) om värdepappersfonder till pensionssparare som har valt eller överväger att välja förvaltarens fond i premiepensionssystemet, 4.fondförvaltaren åtar sig att inte ta ut några avgifter för inlösen av fondandelar, 5.fondförvaltaren åtar sig att, med eller utan prisnedsättning, inte ta ut avgifter iövrigt utöver vad som godtagits av , 6.fondförvaltaren åtar sig att till rapportera dels alla kostnader som har tagits ut ur fonden, uppdelade på olika kostnadsslag, dels de kostnader som belastat fonden redovisade per fondandel, och då ange hur stor del som avser förvaltningskostnader, inklusive kostnader för förvaring av fondtillgångarna, 7.fonden uppfyller krav på avkastningshistorik, 8.fonden uppfyller krav på minsta tillåtna förvaltat kapital utanför premiepensionssystemet, och 9.fondförvaltaren och fonden i övrigt uppfyller de villkor i fondavtalet som bestämmer. Paragrafen innehåller bestämmelser om ansökan om fondavtal. Övervägandena finns i avsnitt 9. Ändringen i andra stycket 2 är en följd av att 4 kap. 24 § lagen om värdepappersfonder ska upphöra att gälla och EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar ska börja tillämpas. Ändringen medför även att granskning av fondförvaltare enligt 64 kap. 3 § tredje stycket 2 omfattar att fondförvaltare löpande uppfyller kravet att lämna sådan information som avses i EU-förordningen. Hänvisningen till EU-förordningen är dynamisk, vilket innebär att hänvisningen avser EU- rättsakten i den gällande lydelsen. Ändringen i punkt 3 är en följd av ändringen i punkt 2. 13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. 34 § ska utöva tillsyn över att en pensionsstiftelse förvaltas i enlighet med 10 a § första stycket andra meningen och andra stycket, 10 b–10 l och 10 n §§, 11 § fjärde och femte styckena, 15 a–15 d och 16 a–16 l §§ samt i enlighet med föreskrifter som meddelats med stöd av någon av dessa bestäm- ska också utöva tillsyn över att en pensionsstiftelse som avses i 9 a § andra eller tredje stycket följer 1.artikel 5 i och rådets förordning (EU) 2017/2402 av om ett allmänt ramverk för värdepapperisering och om inrättande av ett särskilt ramverk för enkel, transparent och standardiserad värdepapperisering samt om ändring av direktiven /65/EG, 2009/138/EG och 2011/61/EU och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 648/2012, och och rådets förordning (EU) 2019/2088 av om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn. ska i sin tillsynsverksamhet samarbeta och utbyta information med motsvarande utländska tillsynsmyndigheter, Europeiska kommissionen och Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen. Paragrafen innehåller bestämmelser om tillsyn över pensionsstiftelser. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. Ändringen i andra stycket innebär att även ska utöva tillsyn över att pensionsstiftelser som avses i 9 a § andra eller tredje stycket följer EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. De pensionsstiftelser som omfattas är de som tryggar utfästelser om pension till minst 100 personer för vilka avsättningar har gjorts till stiftelsen (9 a § andra stycket) eller som har gjort en anmälan till tillsynsmyndigheten i enlighet med 31 c § andra stycket (9 a § tredje stycket). Hänvisningen till EU-förordningen är dynamisk, vilket innebär att hänvisningen avser EU- rättsakten i den gällande lydelsen. 13.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder) 5 a § Sjunde AP-fonden ska för varje fond som AP-fonden förvaltar lämna den information som behövs för förståelsen av fondens förvaltning med avseende på hållbarhet, däribland i frågor som rör miljö, sociala förhållanden, personal, respekt för mänskliga rättigheter och motverkande av korruption. 1.vilka hållbarhetsaspekter som beaktas i förvaltningen, 2.den eller de metoder som används för hållbarhetsarbetet, och 3.uppföljningen av hållbarhetsarbetet. Informationen ska finnas tillgänglig på Sjunde AP-fondens webbplats. Därutöver ska information enligt andra stycket 1 och 2 lämnas i fondens informationsbroschyr och årsberättelse. Information enligt andra stycket 3 ska lämnas i fondens årsberättelse eller i en separat rapport. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om den information om hållbarhet som Sjunde AP-fonden ska lämna om de fonder som AP-fonden förvaltar. Övervägandena finns i avsnitt 10. Bestämmelserna motsvarar i huvudsak hittillsvarande 4 kap. 24 § första–tredje styckena lagen (2004:46) om värdepappersfonder. 2020/21:66 7 § Följande bestämmelser i lagen (2004:46) om värdepappersfonder ska gälla för förvaltningen av fonderna: –2 kap. 18 § om förbud för vissa personer med insynsställning att handla med en värdepappersfond, –2 kap. 21 § första stycket om skadestånd, –4 kap. 2 § om företrädare för andelsägarna i en värdepappersfond m.m., –4 kap. 8 och 9 §§ om upprättande och godkännande av fondbestämmelser, –4 kap. 13 § första stycket om inlösen av fondandelar, –4 kap. 15–23 och 25–28 §§ om information om en värdepappersfond, –5 kap. 1, 3–19 och 21–26 §§ om placering av medel i en värdepappersfond m.m., samt –10 kap. 8 § om skyldighet för revisor att anmäla vissa förhållanden till . Vid tillämpningen av de bestämmelser som anges i första stycket ska fonderna anses som värdepappersfonder och som fondandelsägare. Det som föreskrivs om fondbolag ska avse Sjunde AP-fonden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, utom såvitt avser 2 kap. 18 § om förbud för vissa personer med insynsställning att handla med en värdepappersfond och 2 kap. 21 § första stycket om skadestånd, meddela föreskrifter om avvikelser från de bestämmelser som anges i första stycket och i ett enskilt fall besluta om undantag från dessa bestämmelser. I paragrafen regleras vilka bestämmelser i lagen om värdepappersfonder som ska gälla för förvaltningen av de fonder som Sjunde AP-fonden förvaltar. Ändringen i första stycket är en följdändring med anledning av att 4 kap. 24 § lagen om värdepappersfonder upphör att gälla. Bestämmelser om den information om hållbarhet som Sjunde AP-fonden ska lämna om de fonder som AP-fonden förvaltar finns i nya 5 a § denna lag. 13.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om värdepappersfonder 15 § För varje värdepappersfond ska det finnas en aktuell informationsbroschyr. 2.de ytterligare uppgifter som behövs för att man ska kunna bedöma fonden och den risk som är förenad med att investera i den, 3.en tydlig och lättbegriplig förklaring av fondens riskprofil, 4.uppgifter om det arbete eller de funktioner som fondbolaget får uppdra åt någon annan att utföra enligt 4 och 5 §§, 5.uppgifter om vilka tillgångsslag fondmedlen får placeras i, 6.för det fall fondmedlen får placeras i derivatinstrument, uppgifter om i vilket syfte och hur det möjliga resultatet av användningen av derivatinstrument kan påverka fondens riskprofil, och 7.uppgifter om fondbolagets ersättningspolicy. För en värdepappersfond som hänvisar till ett referensvärde som avses i artikel i och rådets förordning (EU) 2016/1011 av om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven /48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 finns det i artikel 29.2 ytterligare bestämmelser om informationsbroschyrens innehåll. Bestämmelser om vad en informationsbroschyr ska innehålla finns även i 1. artikel 14 i och rådets förordning (EU) 2015/2365 av om transparens i transaktioner för värdepappersfinansie- ring och om återanvändning samt om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, och 2. artiklarna 6–9 i och rådets förordning (EU) 2019/2088 av om hållbarhetsrelaterade upplysningar som ska lämnas inom den finansiella tjänstesektorn. Paragrafen innehåller bestämmelser om den informationsbroschyr som ska finnas för varje värdepappersfond och om innehållet i denna. dena finns i avsnitt 6.2. I fjärde stycket införs en upplysningsbestämmelse om att bestämmelser om vad en informationsbroschyr ska innehålla även finns i artiklarna 6–9 i EU:s förordning om hållbarhetsrelaterade upplysningar. Enligt artikel 6 i förordningen ska det i informationsbroschyren anges på vilket sätt hållbar- hetsrisker är integrerade i investeringsbeslut och resultaten av bedöm- ningen av hållbarhetsriskernas troliga inverkan på avkastningen för de finansiella produkter som fondbolaget tillhandahåller. anser att hållbarhetsrisker inte är relevanta, ska beskrivningen innehålla en tydlig och koncis redovisning av skälen för detta. Enligt artikel 7 i för- ordningen ska ett fondbolag, som tillämpar artikel 4.1 a, 4.3 eller 4.4 i samma förordning, , för varje finansiell produkt även lämna ytterligare information om negativa konsekvenser för hållbar utveckling med avseende på den finansiella produkten. artikel 8 i förordningen ska ett fondbolag vars finansiella produkt främjar bl.a. miljörelaterade eller sociala egenskaper, eller en kombination av dessa, inkludera ytterligare information i informationsbroschyren. artikel 9 i förordningen ska ett fondbolag vars finansiella produkt har hållbarhet som mål, och om ett index har valts som referensvärde, lämna Detsamma gäller för ett fondbolag vars finansiella produkt har en minskning av koldioxidutsläpp som mål. Av 1 kap. 6 d § följer att det som anges om fondbolag i denna paragraf även gäller för förvaltningsbolag som förvaltar en värdepappersfond. 18 § Fondbolaget ska för varje värdepappersfond som det förvaltar lämna 1. en årsberättelse från räkenskapsårets utgång, och 2. en halvårsredogörelse för räkenskapsårets inom från halvårets utgång. Årsberättelser och halvårsredogörelser ska innehålla den information som behövs för att man ska kunna bedöma varje värdepappersfonds utveckling och Handlingarna ska på begäran kostnadsfritt skickas till andelsägarna och finnas att tillgå hos fondbolaget och förvaringsinstitutet. Fondbolaget ska i sam- band med att bolaget lämnar sådan information som avses i 22 § tillfråga andels- ägarna om de vill ha årsberättelsen och halvårsredogörelsen. Utöver det som anges i andra stycket ska årsberättelsen innehålla uppgifter om det sammanlagda ersättningsbeloppet för räkenskapsåret, fördelat på fasta och