prop · H703109 · 2020-03-10 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:109 Kamerabevakning i kollektivtrafik och apotek – Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår att kamerabevakningslagen (2018:1200) ändras så att kravet på tillstånd till kamerabevakning tas bort för bevakning i färdmedel som används i kollektivtrafik och för stations-, terminal- och hållplatsområden som används för sådan trafik. Kravet på tillstånd tas även bort för bevakning av vissa platser vid spårområden och av flygplatser. Undantagen ska gälla om bevakningen sker i brottsbekämpande syfte, i syfte att förhindra olyckor eller i ordningshållande syfte. Regeringen föreslår också att kravet på tillstånd till kamerabevakning tas bort för bevakning i butikslokaler där det bedrivs apoteksverksamhet. Undantaget ska gälla om bevakningen sker i brottsbekämpande syfte. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2019/20:109 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i kamerabevakningslagen (2018:1200)....................................................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Regleringen av kamerabevakning................................................... 4.2EU:s dataskyddsförordning är den generella Allmänt om dataskyddsförordningen .............. 4.2.2Grundläggande krav på behandlingen av 4.2.4Rättigheter för den som kan identifieras Datainspektionen är tillsynsmyndighet ........... 4.3På det brottsbekämpande området gäller i stället Särskilda regler om kamerabevakning ............................. En ny lag gäller ............................. Viss kamerabevakning kräver tillstånd............ Det finns undantag från tillståndskravet.......... Upplysningsplikt för den som bevakar............ Datainspektionen är tillsynsmyndighet ........... 5 Det ska inte krävas tillstånd i kollektivtrafiken och på Ett undantag från tillståndskravet bör införas................... Inga nya regler om yttrande av kommunen ...................... 5.4Det behövs inga kompletterande Det ska inte krävas tillstånd för apotek ........................................... Apotek omfattas av kravet på tillstånd ............................. Ett undantag från tillståndskravet bör införas................... 6.3Inget krav på överenskommelse med arbetstagarrepresentanter eller yttrande av De brottsbekämpande myndigheternas kamerabevakning Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Konsekvenser av förslagen ............................................................. Konsekvenser för brottsligheten och det Konsekvenser för den personliga integriteten ................. Ekonomiska konsekvenser för det allmänna ................... Ekonomiska konsekvenser för enskilda .......................... Sammanfattning av betänkandet Kamerabevakning i kollektivtrafiken – ett enklare förfarande (SOU Lagförslag i betänkandet Kamerabevakning i kollektivtrafiken – ett enklare förfarande (SOU Förteckning över remissinstanserna (SOU 2019:8)......... Promemoria från Datainspektionen ................................. Förteckning över remissinstanserna (Promemoria från Datainspektionen) .................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .......... 2019/20:109 1 antar regeringens förslag till lag om ändring i kamerabevakningslagen (2018:1200). 2Förslag till lag om ändring i kamerabevakningslagen (2018:1200) Härigenom föreskrivs att 9, 14 c och 16 §§ kamerabevakningslagen (2018:1200) ska ha följande lydelse. Tillstånd till kamerabevakning krävs inte vid 1.bevakning som , , Säkerhetspolisen eller bedriver, som sker för att skydda en byggnad, en annan skydda en byggnad, en annan anläggning eller ett område som anläggning eller ett område som enligt 4 § 5, 6, 5 § 1–5 eller 6 § enligt 4 § 5 eller 6, 5 § 1–5 eller 6 § (2010:305) har (2010:305) har förklarats vara eller ett område i dess omedelbara eller ett område i dess omedelbara 3.bevakning som Försvarsmakten bedriver från ett fordon, fartyg eller luftfartyg som ett led i en militär insats eller militär övning eller som behövs för att prova utrustning för sådan bevakning, a)av vägtrafik, b)av sjötrafik vid en rörlig bro, c)vid en betalstation eller kontrollpunkt som avses i bilagorna till lagen (2004:629) om trängselskatt och som sker för att samla in uppgifter som behövs för att beslut om trängselskatt ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan skatt betalas, eller d)vid en betalstation på allmän väg som används vid uttag av infrastrukturavgifter enligt lagen (2014:52) om infrastrukturavgifter på väg och som sker för att samla in uppgifter som behövs för att beslut om infrastrukturavgift ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan avgift betalas, 5. bevakning i en vägtunnel med övervakningssystem som avses i lagen (2006:418) om säkerhet i vägtunnlar och som bedrivs av någon annan tunnelhållare än , 6. bevakning i 6. bevakning som har till syfte att vagn eller av en tunnelbanestation, upptäcka brottslig verksamhet eller 1 Senaste lydelse 2019:1163. 8. bevakning i ett parkeringshus, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott,9. bevakning som sker för säkerheten i trafiken eller arbetsmiljön från ett fordon, en maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren, och10. bevakning i en butikslokal där det bedrivs apoteksverksamhet, om bevakningen har till syfte attförebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott. 2019/20:109 förebygga, ordning och säkerhet eller olyckor eller begränsa verkningarna av verkningarna av inträffade olyckor, sådana störningar eller inträffade olyckor, om bevakningen sker a) i ett färdmedel som används i vatten, spårväg eller i tunnelbana, b) av ett stations-, terminal- eller hållplatsområde avsett för resande med kollektivtrafik på väg, järnväg, vatten, spårväg eller i tunnelbana, c) av en d) av ett flygplatsområde, 7.bevakning i en lokal där det bedrivs postverksamhet eller av området utanför in- och utgångar till en sådan lokal, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott, 8. bevakning i ett parkeringshus, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott, och 9. bevakning som sker för säkerheten i trafiken eller arbetsmiljön från ett fordon, en maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren. Bestämmelserna i 14 a och 14 b §§ gäller inte vid 1.kamerabevakning som bedriver vid automatisk hastighetsövervakning, och Senaste lydelse 2019:1163. bedriver i fall som avses i 9 § 2 och 6–9. bedriver i fall som avses i 9 § 2 och 6–10. Upplysning om kamerabevakning och information om den personuppgiftsbehandling som kamerabevakningen innebär behöver inte lämnas vid 1.bevakning som bedriver vid automatisk hastighetsövervakning, 2.bevakning som bedrivs i brådskande fall från ett luftfartyg av eller Säkerhetspolisen, om det av särskild anledning finns risk för allvarlig brottslighet och syftet med bevakningen är att förebygga, förhindra eller upptäcka sådan brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra sådana brott, som sker för att skydda en byggnad, en annan skydda en byggnad, en annan anläggning eller ett område som anläggning eller ett område som enligt 4 § 5, 6, 5 § 1–5 eller 6 § enligt 4 § 5 eller 6, 5 § 1–5 eller 6 § (2010:305) har (2010:305) har förklarats vara eller ett område i dess omedelbara eller ett område i dess omedelbara 4.bevakning som Försvarsmakten bedriver från ett fordon, fartyg eller luftfartyg som ett led i en militär insats eller militär övning eller som behövs för att prova utrustning för sådan bevakning, 5.bevakning som bedrivs i brådskande fall från ett luftfartyg av eller den som är räddningsledare enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor, om bevakningen är av vikt för att avvärja en överhängande fara för olycka, begränsa verkningarna av en inträffad olycka eller minska risken för nya olyckor, och 6.bevakning som bedrivs av den som är räddningsledare enligt lagen om skydd mot olyckor, om bevakningen är av vikt för att efterforska en försvunnen person. Undantagen i första stycket gäller inte om ljud ska avlyssnas eller tas upp vid kamerabevakningen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Tillstånd till kameraövervakning eller kamerabevakning som har beslutats enligt kameraövervakningslagen (2013:460) eller kamerabevakningslagen (2018:1200) och som avser bevakning som enligt de nya bestämmelserna inte längre omfattas av krav på tillstånd, upphör att gälla vid utgången av . 3 Senaste lydelse 2019:697. 2019/20:109 3. får fortfarande ta ut en sanktionsavgift enligt 25 § 1 eller 2 av den som före ikraftträdandet bedrivit kamerabevakning som enligt de nya bestämmelserna inte längre omfattas av tillstånd och som brutit mot tillståndskravet i 7 § eller inte följt villkor i ett beslut om tillstånd som har meddelats med stöd av 13 eller 14 §. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå åtgärder som kan underlätta kamerabevakning som sker i brottsbekämpande syfte. Utredaren skulle även analysera förutsättningarna för kamerabevakning av allmänna transportmedel och stationer och överväga om det bör införas ett utökat undantag från tillståndsplikten för sådan bevakning (dir. 2017:124). Utredningen, som tog namnet , lämnade över delbetänkandet Kamerabevakning i brottsbekämpningen – ett enklare förfarande (SOU 2018:62). Det betänkandet behandlas i propositionen Kamerabevakning i brottsbekämpningen – ett enklare förfarande (prop. 2018/19:147). lämnade över sitt slutbetänkande Kamerabevakning i kollektivtrafiken – ett enklare förfarande (SOU 2019:8). I det betänkandet föreslås ett utökat undantag från tillståndsplikten för kamerabevakning i kollektivtrafiken och på flygplatser. En sammanfattning av slutbetänkandet och lagförslagen i detta finns i bilaga 1 och 2. Slutbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (Ju2019/00886/L6). De förslag som finns i slutbetänkandet behandlas i denna proposition. I denna proposition behandlas även en promemoria från Datainspektionen med förslag till undantag från tillståndsplikten för kamerabevakning av öppenvårdsapoteks butikslokaler. Promemorian finns i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren finns tillgängliga i (Ju2019/02406/L6). Förslag till undantag från bestämmelserna om förutsättningar för kamerabevakning för vissa brottsbekämpande myndigheter har beretts med Datainspektionen, , , och . Myndigheternas svar finns tillgängliga i (Ju2019/00886/L6). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett lagförslag som överensstämmer med lagförslaget i denna proposition. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. 4 Regleringen av kamerabevakning När en bevakningskamera fångar en person på bild på ett sätt som gör att personen kan identifieras, är det fråga om personuppgiftsbehandling. Då gäller de regler om behandling av personuppgifter som beskrivs i avsnitt När det handlar om varaktig eller regelbundet upprepad personbevakning gäller dessutom kamerabevakningslagen (2018:1200). Enligt den lagen, som beskrivs i avsnitt 4.4, krävs tillstånd till kamerabevakning av platser dit allmänheten har tillträde, om bevakningen bedrivs av en myndighet eller någon annan än en myndighet som utför en uppgift av allmänt intresse som följer av lag eller annan författning, kollektivavtal eller beslut som har meddelats med stöd av lag eller annan författning. 4.2EU:s dataskyddsförordning är den generella regleringen utgör EU:s dataskyddsförordning, ofta kallad GDPR (eng. Protection Regulation), den generella regleringen av personuppgiftsbehandling inom EU. Förordningens fullständiga namn är och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). I förordningen finns bestämmelser om skydd för fysiska personer med avseende på behandlingen av personuppgifter och om det fria flödet av personuppgifter. Dataskyddsförordningen är, i likhet med andra EU-förordningar, till alla delar bindande och direkt tillämplig i varje medlemsstat. Det betyder att förordningen ska tillämpas direkt av enskilda och myndigheter på samma sätt som lagar och andra nationella föreskrifter. Kompletterande bestämmelser till dataskyddsförordningen finns i lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning, kallad dataskyddslagen. Det finns också registerförfattningar som reglerar hur personuppgifter får behandlas på särskilda områden eller av vissa myndigheter. Exempelvis gäller patientdatalagen (2008:355) för personuppgiftsbehandling på hälso- och sjukvårdsområdet och lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet när behandlar personuppgifter för att t.ex. bestämma och återbetala skatt. Grundläggande krav på behandlingen av För att personuppgifter över huvud taget ska få behandlas måste det finnas en rättslig grund för behandlingen. I dataskyddsförordningen räknas de rättsliga grunderna upp i sex punkter i artikel 6.1. För enskilda som inte utför uppgifter av allmänt intresse är det framför allt intresseavvägningsgrunden i artikel 6.1 f som aktualiseras vid kamerabevakning. Denna rättsliga grund gäller dock inte för behandling som utförs av offentliga myndigheter när de fullgör sina uppgifter. Dessa kan i stället ofta tillämpa de rättsliga grunderna i artikel 6.1 c och e. Artikel 6.1 c anger att behandling är tillåten om den är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse som åvilar den personuppgiftsansvarige. Enligt artikel 6.1 e är behandling tillåten om den är nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning. Av artikel 6.3 i dataskyddsförordningen följer ett krav på att uppgiften av allmänt intresse eller den myndighetsutövning som grundar en rätt att behandla personuppgifter ska fastställas i enlighet med unionsrätten eller den nationella rätten. I dataskyddslagen finns en bestämmelse som förtydligar att detta krav för svensk del innebär att uppgiften av allmänt intresse ska följa av lag eller annan författning, av kollektivavtal eller av beslut som har meddelats med stöd av lag eller annan författning (2 kap. 2 §). Förutom att det ska finnas en rättslig grund måste all behandling av personuppgifter följa de principer som regleras i artikel 5.1 i dataskyddsförordningen. Enligt artikel 5.1 a ska personuppgifter behandlas på ett lagligt, korrekt och öppet sätt i förhållande till den registrerade. Mycket talar för att principen om korrekthet innebär att en intresseavvägning ska göras vid all behandling av personuppgifter (se prop. 2017/18:105 s. 47). I artikel 5.1 b regleras principen om ändamålsbegränsning som innebär att personuppgifter bara får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål. Andra exempel är principen om uppgiftsminimering i artikel 5.1 c och principen om lagringsminimering i artikel 5.1 e. För att s.k. känsliga personuppgifter, t.ex. uppgifter om hälsa eller uppgifter som avslöjar etniskt ursprung eller politiska åsikter, ska få behandlas måste särskilda förutsättningar vara uppfyllda (se artikel 9 i dataskyddsförordningen). Den fysiska eller juridiska person, myndighet eller annat organ som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för personuppgiftsbehandlingen är personuppgiftsansvarig (artikel 4.7 i dataskyddsförordningen). Den personuppgiftsansvarige har en rad skyldigheter som gäller även vid kamerabevakning. Enligt principen om ansvarsskyldighet i artikel 5.2 ska den personuppgiftsansvarige ansvara för och kunna visa att principerna i artikel 5.1 följs. Vidare ska den personuppgiftsansvarige genom lämpliga 2019/20:109 tekniska och organisatoriska åtgärder säkerställa och kunna visa att behandlingen utförs i enlighet med dataskyddsförordningen (artikel 24.1 i dataskyddsförordningen). När medlen för behandlingen bestäms, och vid själva behandlingen, ska den personuppgiftsansvarige genom lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder se till att nödvändiga skyddsåtgärder integreras i behandlingen (artikel 25.1 i dataskyddsförordningen). Detta kallas för inbyggt dataskydd. Den personuppgiftsansvarige ska vidare följa principen om dataskydd som standard. Enligt den principen ska den personuppgiftsansvarige genomföra lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att säkerställa att det som regel endast är möjligt att behandla personuppgifter som är nödvändiga för varje specifikt ändamål med behandlingen (artikel 25.2 i dataskyddsförordningen). Den personuppgiftsansvarige ska vidare vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skydda de personuppgifter som behandlas, särskilt mot oavsiktlig eller olaglig förstöring, förlust eller ändring, obehörigt röjande och obehörig åtkomst (artikel 32 i dataskyddsförordningen). Enligt artikel 35.1 i dataskyddsförordningen ska den personuppgiftsansvarige också göra en konsekvensbedömning avseende dataskydd om en ny typ av behandling, eller betydande förändringar av en redan pågående behandling, sannolikt leder till en hög risk för intrång i den registrerades personliga integritet. Enligt artikel 35.3 c ska en sådan konsekvensbedömning särskilt krävas vid systematisk övervakning av en allmän plats i stor omfattning. I skäl 91 till förordningen anges att detta gäller särskilt vid användning av optisk-elektroniska anordningar. Vad en konsekvensbedömning ska innehålla framgår av artikel 35.7 i dataskyddsförordningen. Det handlar bl.a. om en beskrivning av den planerade behandlingen, en bedömning av riskerna för de registrerades fri- och rättigheter, vilka åtgärder som planeras för att hantera riskerna och vilka rutiner som finns för att säkerställa skyddet av personuppgifterna och visa att dataskyddsförordningen följs. En konsekvensbedömning behöver inte avse varje enskilt fall av kamerabevakning. Av artikel 35.1 framgår att en enda bedömning kan omfatta en serie liknande behandlingar som medför liknande höga risker. I de fall en konsekvensbedömning visar att behandlingen skulle leda till en hög risk om inte åtgärder vidtas för att minska risken, ska den personuppgiftsansvarige enligt artikel 36.1 dessutom samråda med tillsynsmyndigheten före behandlingen. Vid ett sådant förhandssamråd ska den personuppgiftsansvarige lämna in sin konsekvensbedömning till tillsynsmyndigheten och tillhandahålla den övriga information som begärs av myndigheten. Den personuppgiftsansvarige ska även föra en förteckning över de kategorier av behandlingar som denne ansvarar för. Förteckningen ska bl.a. innehålla uppgifter om den rättsliga grunden för behandlingen och vilka som har tillgång till personuppgifterna (artikel 30 i dataskyddsförordningen). Rättigheter för den som kan identifieras vid I dataskyddsförordningen finns också bestämmelser om enskildas rättigheter vid behandling av personuppgifter. Dessa regleras i kapitel 3 i dataskyddsförordningen och gäller även vid kamerabevakning. Enligt artiklarna 13 och 14 i dataskyddsförordningen ska den personuppgiftsansvarige göra viss information tillgänglig för den registrerade. Det handlar bl.a. om den personuppgiftsansvariges identitet och kontaktuppgifter, ändamålen med behandlingen, rätten att få del av de uppgifter som behandlas, rätten att begära rättelse eller radering och möjligheten att lämna in klagomål till tillsynsmyndigheten. Den registrerade har på begäran rätt att få veta om hans eller hennes personuppgifter behandlas. Om så är fallet har den registrerade rätt att få del av uppgifterna tillsammans med viss information (artikel 15 i dataskyddsförordningen). Exempel på andra rättigheter är den registrerades rätt att få personuppgifter rättade eller raderade (artiklarna 16 och 17 i dataskyddsförordningen). Enligt artikel 82 har varje person som lidit materiell eller immateriell skada till följd av en överträdelse av dataskyddsförordningen rätt till ersättning för den uppkomna skadan. Datainspektionen är tillsynsmyndighet enligt dataskyddsförordningen. uppgifter framgår av artikel 57 i dataskyddsförordningen och omfattar bl.a. att behandla klagomål från registrerade. befogenheter regleras i artikel 58 i förordningen och omfattar bl.a. en rätt att få tillgång till de personuppgifter som behandlas och den information som behövs för att myndigheten ska kunna fullgöra sina uppgifter. Enligt samma artikel kan myndigheten bl.a. förelägga den personuppgiftsansvarige att vidta åtgärder, införa ett förbud mot viss behandling eller påföra en sanktionsavgift, om myndigheten bedömer att personuppgifter behandlas i strid med förordningen. En sanktionsavgift får tas ut t.ex. om personuppgifter behandlas utan rättslig grund, om personuppgifter behandlas än vad som är nödvändigt eller om reglerna om konsekvensbedömning och samråd inte har följts (artikel 83 i dataskyddsförordningen). Beroende på vad överträdelsen gäller kan avgiften vara eller, om det gäller ett företag, av företagets globala årsomsättning. För svenska myndigheter är det högsta möjliga sanktionsbeloppet (6 kap. 2 § dataskyddslagen). 4.3 På det brottsbekämpande området gäller i stället brottsdatalagen Dataskyddsförordningen gäller inte för sådan behandling av personuppgifter som utförs av behöriga myndigheter för vissa ändamål, bl.a. att förebygga, utreda, upptäcka eller lagföra brott eller verkställa Det kan t.ex. handla om att polisen använder 2019/20:109 kamerabevakning i sin brottsbekämpande verksamhet. Sådan behandling regleras i stället genom dataskyddsdirektiv. Direktivets fullständiga namn är och rådets direktiv (EU) 2016/680 av om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut /977/RIF. Dataskyddsdirektivet har i svensk rätt genomförts genom brottsdatalagen (2018:1177) och vissa andra författningar. Brottsdatalagen är subsidiär, vilket innebär att avvikande bestämmelser i andra lagar eller förordningar har företräde framför lagen. Avvikande bestämmelser av det slaget har samlats i särskilda registerförfattningar för behöriga myndigheter. För gäller t.ex. lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område. 4.4Särskilda regler om kamerabevakning 4.4.1En ny lag gäller Den nuvarande kamerabevakningslagen, som trädde i kraft , är till stora delar ett komplement till de allmänna reglerna om behandling av personuppgifter. Den innehåller bara de bestämmelser som särskilt behövs för kamerabevakning. När en viss fråga inte är reglerad i lagen gäller alltså dataskyddsförordningen eller brottsdatalagen med anslutande föreskrifter. Syftet med kamerabevakningslagen är enligt 2 § att tillgodose behovet av kamerabevakning för berättigade ändamål och att skydda människor mot otillbörligt intrång i den personliga integriteten vid sådan bevakning. Vad som avses med kamerabevakning anges i 3 §. Begreppet avser i första hand att en tv-kamera, ett annat optisk-elektroniskt instrument eller en därmed jämförbar utrustning används på ett sätt som innebär varaktig eller regelbundet upprepad personbevakning. Med personbevakning avses att personer kan identifieras genom bevakningen.