prop · H70384 · 2020-03-02 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:84 Förbättringar för barn inom den psykiatriska Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen lämnar regeringen förslag till vissa ändringar i lagen om psykiatrisk tvångsvård, förkortad LPT, och lagen om rättspsykiatrisk vård, förkortad LRV. Förslagen innehåller bl.a. särreglering av tvångsåtgärderna fastspänning med bälte, avskiljande från andra patienter och inskränkning i rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster för patienter som är . Regeringen föreslår bl.a. att förutsättningarna för att använda dessa tvångsåtgärder skärps och att tiden för hur länge tvångsåtgärden får pågå förkortas samt tydliggörande av förutsättningarna för förlängning av en beslutad tvångsåtgärd. Vidare föreslår regeringen en ny bestämmelse om särskild underrättelse till Inspektionen för vård och omsorg om en patient som är har blivit föremål för upprepade tvångsåtgärder . Dessutom föreslår regeringen en ny bestämmelse om att patienter som är ska ha rätt till dagliga aktiviteter på vårdinrättningen och att vistas utomhus , om inte medicinska skäl talar mot det. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om Ärendet och dess beredning ............................................................ Barnperspektiv och perspektiv på god vård .................................... Psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård.............. Högre krav för beslut om fastspänning med bälte av patienter Högre krav för beslut om avskiljande av patienter ...... Inskränkning i rätten att använda elektroniska kommunikationstjänster för patienter .......................... Särskild underrättelse om tvångsåtgärder ....................................... Dagliga aktiviteter och utomhusvistelser ........................................ Övriga förslag i utredningen ........................................................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Konsekvenser av förslagen ............................................................. Konsekvenser för barn...................................................... Ekonomiska konsekvenser för regionerna....... Konsekvenser för den kommunala självstyrelsen............. Konsekvenser för jämställdheten ..................................... 14.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1128) om 14.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1129) om Sammanfattning av betänkandet För barnets bästa? (SOU 2017:111) ............................................................... Författningsförslag i betänkandet För barnets bästa? (SOU 2017:111) ............................................................... Förteckning över remissinstanserna i betänkandet För barnets bästa? (SOU 2017:111) ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård1 dels att nuvarande 20 a § ska betecknas 20 b §, dels att 6 a, 19, 20, 22 b, 32 och 39 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fyra nya paragrafer, 19 a, 20 a, 22 c och 31 b §§, och närmast före 31 b § en ny rubrik av följande lydelse. I sådana fall som anges i 19 § eller I sådana fall som anges i 19 eller 20 § får en patient som hålls kvar 20 § får en patient som hålls kvar enligt 6 § kortvarigt spännas fast enligt 6 § kortvarigt spännas fast med bälte eller liknande anordning med bälte eller liknande anordning eller kortvarigt hållas avskild från eller kortvarigt hållas avskild från de andra patienterna. de andra patienterna. är får dock, i sådana fall som avses i 19 a eller 20 a §, patienten spännas fast med bälte högst och hållas avskild högst . En patient som hålls kvar enligt 6 § får, om det finns en överhängande fara för patientens liv eller hälsa, ges nödvändig behandling. Beslut enligt denna paragraf fattas av legitimerad läkare. förlängning av de tider som avses i första stycket under de förutsätt- ningar som anges i 19–20 a §§. Om det finns en omedelbar fara för att en patient allvarligt skadar sig själv eller någon annan, får patienten kortvarigt spännas fast med bälte eller liknande anordning. Vårdpersonal ska vara närvarande Om det finns en omedelbar fara för att en patient allvarligt skadar sig själv eller någon annan, får patienten kortvarigt spännas fast med bälte eller liknande anordning. Hälso- och sjukvårdspersonal ska Lagen omtryckt 2008:415. Senaste lydelse 2012:938. patienten hålls fastspänd. Om det finns synnerliga skäl, får det beslutas att patienten ska hållas fastspänd längre än som anges i första stycket. Chefsöverläkaren beslutar om fastspänning. Inspektionen för vård och omsorg ska utan dröjsmål underrättas om beslut enligt andra stycket. Om det finns en omedelbar fara för att en patient som är lider allvarlig skada och det är uppenbart att andra åtgärder inte spännas fast med bälte. Ett beslut om fastspänning fattas genom nya beslut som gäller under högst i taget. Inspektionen för vård och omsorg ska utan dröjsmål underrättas om patienten hålls fastspänd som överstiger . En patient får hållas avskild från andra patienter endast om det är nödvändigt på grund av att patienten genom aggressivt eller störande beteende allvarligt försvårar vården av de andra patienterna. Ett beslut om avskiljande gäller högst . Tiden för avskiljande får genom ett nytt beslut förlängas med högst . Om det finns synnerliga skäl, får ett beslut om avskiljande enligt första stycket avse en bestämd tid som överstiger . Chefsöverläkaren beslutar om avskiljande. Om en patient hålls avskild , ska Inspektionen för vård och omsorg utan dröjsmål underrättas om detta. En patient ska han eller hon hålls avskild stå under fortlöpande uppsikt av vårdpersonal. Chefsöverläkaren beslutar om avskiljande. Om en patient hålls avskild , ska Inspektionen för vård och omsorg utan dröjsmål underrättas om detta. En patient ska han eller hon hålls avskild stå under fortlöpande uppsikt av hälso- och sjukvårdspersonal. 3 Senaste lydelse 2012:938. En patient som är får hållas avskild från andra patienter endast om det är nödvändigt på grund av att han eller hon genom försvårar vården av de andra patienterna och det är uppenbart att andra åtgärder inte är Ett beslut om avskiljande fattas nya beslut som gäller under högst patienten under fortlöpande upp- omsorg ska utan dröjsmål under- rättas om patienten hålls avskild 20 a eller 22 a § Ett beslut om en inskränkning inte längre finns förutsättningar för månader eller, om patienten är under , högst . genast besluta att inskränkningen beslut om övervakning enligt 22 a § eller övervakningen ska upphöra. Frågan om upphörande ska över- När det inte längre finns förut- sättningar för ett beslut som avses i första stycket ska chefsöverläkaren Tiden för en inskränkning enligt får genom nya beslut beslut förlängas med högst två längas med högst i taget eller, om patienten är under , med högst i taget. Tiden för övervakning enligt 22 a § 4 Senaste lydelse 2014:522. Inspektionen för vård och omsorg ska utan dröjsmål underrättas om beslut enligt 20 a, 22 a §§ eller enligt andra stycket. får förlängas med högst i taget. Inspektionen för vård och omsorg ska utan dröjsmål underrättas om beslut enligt 20 b eller 22 a § och om beslut enligt tredje stycket. Om en patient som är har blivit föremål för någon eller några tvångsåtgärder i form av fastspänning, avskiljning eller inskränkning i sin rätt att använda elektroniska kommunikationstjänster vid minst tre tillfällen , ska Inspektionen för vård och omsorg underrättas om dessa åtgärder. Dagliga aktiviteter och utomhusvistelse En patient som är har rätt till dagliga aktiviteter på om inte medicinska skäl talar mot Patienten får hos förvaltningsrätten Patienten får till allmän förvalt- om intagning för tvångsvård enligt verläkarens beslut om intagning för 6 b, 11 eller 14 §. tvångsvård enligt 6 b, 11 eller 14 §. klagande ska anses innefatta även Ett sådant överklagande ska anses en begäran om att tvångsvården ska innefatta även en begäran om att tvångsvården ska upphöra. Patienten får även överklaga chefsöverläkarens beslut enligt 26 a §. Ett sådant överklagande ska anses innefatta en begäran om att den slutna psykiatriska tvångsvården ska upphöra. Innan förvaltningsrätten prövar ett överklagande enligt första eller andra stycket, ska rätten utan dröjsmål förelägga chefsöverläkaren att yttra sig i de hänseenden som anges i 7 § tredje stycket. Patienten får hos förvaltnings- Patienten får till allmän förvalt- rätten överklaga ett beslut om ningsdomstol överklaga ett beslut 5Senaste lydelse 2009:809. inskränkning enligt 20 a § eller om övervakning enligt 22 a §. om inskränkning enligt 20 b § eller Prop. 2019/20:84 om övervakning enligt 22 a §. Chefsöverläkaren får uppdra åt en erfaren läkare vid sjukvårdsinrättningen med specialistkompetens inom någon av de psykiatriska specialiteterna att fullgöra uppgifter som chefsöverläkaren har enligt denna lag. Om det finns särskilda skäl, får chefsöverläkaren lämna sådant uppdrag åt en annan läkare vid sjukvårdsinrättningen, dock inte när det gäller 1.beslut enligt 6 b § om intagning, 2.beslut enligt 11 § om övergång från frivillig vård till tvångsvård, 3.ansökan enligt 7, 9, 12 eller 14 § om medgivande till att tvångsvården fortsätter, stycket om behandlingen, 5. beslut enligt 19 § andra stycket 5. beslut enligt 19 § andra stycket förlängning av fastspänning, 6. beslut enligt 20 § andra stycket 6. beslut enligt 20 § andra stycket förlängning av avskiljande, enligt 20 b § skränkning i rätten att använda skränkning i rätten att använda 8.beslut enligt 22 a § om övervakning av försändelser, 9.beslut om upphörande av sådan inskränkning eller övervakning som anges i 7 och 8, eller 10.beslut eller ansökan om sluten psykiatrisk tvångsvård enligt 26 a §. Denna lag träder i kraft . 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård Härigenom föreskrivs att 6, 18 och 23 §§ lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård1 ska ha följande lydelse. Rättspsykiatrisk vård ges på en sjukvårdsinrättning som drivs av en region. Den som ges öppen rättspsykiatrisk vård får vistas utanför en sådan sjukvårdsinrättning. Vid rättspsykiatrisk vård gäller i tillämpliga delar 15 a–17 §§ lagen 15 a–17 och På en enhet för rättspsykiatrisk undersökning får rättspsykiatrisk vård ges åt den som genomgår undersökning. Patienten får hos förvaltningsrätten Patienten får till allmän förvalt- överklaga ett beslut av chefs- överläkaren enligt denna lag som 1.intagning enligt 3 c eller 3 d § för sluten rättspsykiatrisk vård, 2.intagning enligt 5 § för rättspsykiatrisk vård, varvid överklagandet ska anses innefatta en begäran om att vården ska upphöra, 3.avslag på en begäran om att den rättspsykiatriska vården ska upphöra ifall som avses i 13 eller 15 §, 4.avslag på en begäran om tillstånd att vistas utanför vårdinrättningens område, i fall som avses i 9 § eller 10 § fjärde stycket första meningen eller meddelande av villkor i samband med en sådan vistelse, 5.återkallelse enligt 9 § eller 10 § fjärde stycket tredje meningen av tillstånd att vistas utanför vårdinrättningens område, 6.förordnande om förstöring eller försäljning av egendom enligt 8 § denna lag jämförd med 24 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 7. inskränkning i 7. inskränkning i tionstjänster enligt 8 § denna lag tionstjänster enligt 8 § denna lag jämförd med 20 a § jämförd med 20 b § 8.övervakning av försändelser enligt 8 § denna lag jämförd med 22 a § lagen om psykiatrisk tvångsvård, eller 9.meddelande av villkor i samband med öppen rättspsykiatrisk vård enligt 12 a § tredje stycket eller 16 a § fjärde stycket. 1Lagen omtryckt 2008:416. 2Senaste lydelse 2019:877. 3Senaste lydelse 2009:810. I övrigt får beslut av chefsöverläkaren enligt denna lag inte överklagas. Chefsöverläkaren får inte överklaga rättens beslut enligt denna lag. När ett beslut av chefsöverläkaren överklagas, ska överklagandet ges in till förvaltningsrätten. Förvaltningsrätten prövar om överklagandet har kommit in i rätt tid. Har överklagandet kommit in , ska förvaltningsrätten avvisa det, om förseningen inte beror på att chefsöverläkaren har lämnat patienten en felaktig underrättelse om hur man överklagar. Överklagandet ska inte avvisas, om det har kommit in till chefsöverläkaren innan tiden för överklagande har gått ut. I ett sådant fall ska chefsöverläkaren vidarebefordra överklagandet till förvaltningsrätten. Chefsöverläkaren får uppdra åt en erfaren läkare, med specialistkompetens inom någon av de psykiatriska specialiteterna, vid sjukvårdsinrättningen eller den enhet för rättspsykiatrisk undersökning där patienten vårdas att utföra uppgifter som chefsöverläkaren har enligt denna lag. Om det finns särskilda skäl, får chefsöverläkaren lämna ett sådant uppdrag åt en annan läkare vid inrättningen eller enheten, dock inte när det gäller 1.intagning enligt 3 c eller 3 d § för sluten rättspsykiatrisk vård, 2.beslut enligt 5 § om intagning för rättspsykiatrisk vård, 3.ansökan enligt 3 c eller 12 a § om medgivande till fortsatt vård, 4.anmälan enligt 16 a § om särskild utskrivningsprövning, 5.beslut om behandlingen enligt 8 § denna lag jämförd med 17 § första stycket sista meningen lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 6.beslut om fastspänning enligt 8 § denna lag jämförd med 19 § andra stycket lagen om psykiatrisk tvångsvård, 7.beslut om avskiljande enligt 8 § denna lag jämförd med 20 § andra stycket lagen om psykiatrisk tvångsvård, 5.beslut om behandlingen enligt 8 § denna lag jämförd med 17 § tredje stycket lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, 6.beslut om förlängning av fastspänning enligt 8 § denna lag jämförd med 19 § andra stycket och 19 a § andra stycket lagen om psykiatrisk tvångsvård, 7.beslut om förlängning av avskiljande enligt 8 § denna lag jämförd med 20 § andra stycket och 20 a § andra stycket lagen om psykiatrisk tvångsvård, 8. beslut om inskränkning i rätten 8. beslut om inskränkning i rätten kommunikationstjänster enligt 8 § kommunikationstjänster enligt 8 § denna lag jämförd med 20 a § lagen denna lag jämförd med 20 b § lagen om psykiatrisk tvångsvård, om psykiatrisk tvångsvård, 9.beslut om övervakning av försändelser enligt 8 § denna lag jämförd med 22 a § lagen om psykiatrisk tvångsvård, eller 10.beslut om upphörande av sådan inskränkning eller övervakning som anges i 8 och 9. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att en särskild utredare – en nationell samordnare – skulle stödja det arbete som utförs av myndigheter, kommuner, landsting och organisationer inom området psykisk hälsa samt verka för att arbetet samordnas på nationell nivå (dir. 2015:138). beslutade regeringen att utvidga utredarens uppdrag till att även omfatta en översyn av tvångsåtgärder mot barn enligt lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (dir. 2016:106). lämnade betänkandet För barnets bästa? tvångsåtgärder mot barn i psykiatrisk tvångsvård (SOU 2017:111). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. förslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats och en förteck- remissinstanserna finns i bilaga 3. remissvaren finns tillgänglig i (S2018/00232/FS). I denna proposition behandlas förslagen i betänkandet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6 och 7 samt i författningskommentaren. I förhållande till lagråds- remissens förslag har dessutom vissa språkliga och redaktionella ändringar Barnperspektiv och perspektiv på god Barnrättsperspektivet stadgas i FN:s konvention om barnets rättigheter, Konventionen beskrivs närmare under avsnittet Övriga konventioner. två av dess fakultativa protokoll. har som stat en folkrättslig förpliktelse att följa konventionens bestämmelser och att skydda och främja de rättigheter som framgår av . ringen och dess statliga myndigheter som kommuner och regioner är ansvariga för att, inom ramen för sina verksamhetsområden, säkerställa att barns rättigheter enligt konventionen respekteras. Sedan ratificeringen av konventionen har regeringen genomfört såväl lagstiftningsåtgärder som andra åtgärder för att främja och stärka barns rättigheter inom olika samhällsområden. barnets rättigheter från, den av antagna strategin, Strategin för att stärka barnets rättigheter i . Strategin innebär bl.a. att all lagstiftning som rör barn ska utformas i överensstämmelse med . uttrycker ett förhållningssätt till barn som sätter barnet i fokus vid beslut eller åtgärder som kan beröra ett enskilt barn eller en grupp Detta barnperspektiv innebär att inför ett beslut eller en åtgärd ska ansvarig beslutsfattare överväga om det berör barnet eller barnen och i så fall på vilket sätt. Att ha ett barnrättsperspektiv innebär enligt konventionen en långtgående respekt för barnets behov, intressen och åsikter. Det handlar delvis om att se barnet som expert på sin egen situation men också om att försöka ta reda på hur barnet, eller barn som kollektiv, ställer sig till ett visst beslut eller påverkas av ett visst ställningstagande. Det är beslutsfattarens ansvar att bedöma om ett beslut eller en åtgärd berör ett barn samt hur beslutet eller åtgärden i så fall svarar mot barnets behov och intressen. Av detta följer att beslutsfattaren noga ska analysera vilka följder ett beslut kan få för ett enskilt barn eller för barn som grupp. Att anamma ett barnrättsperspektiv handlar både om attityder, kunskap och arbetssätt. Det speglar synen på barn som fullvärdiga medborgare och kompetenta individer som ska bemötas med respekt i alla sammanhang. Om åtgärden eller beslutet bedöms få konsekvenser för barnet eller barnen ska hänsyn tas till de mänskliga rättigheter som barn har enligt bl.a. . Att på så sätt säkerställa barnets rättigheter i åtgärder eller vid beslut som rör barn innebär att ha ett barnrättsperspektiv. Efter förslag från regeringen beslutade lag om inkorporering av (prop. 2017/18:186, bet. 2017/18:SoU25, rskr. 2017/18:38). Genom inkorporeringen ges ställning som svensk lag vilket innebär ett förtydligande av att rättstillämparna i mål och ärenden ska tolka svenska bestämmelser i förhållande till . Lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter träder i kraft . Av 1 § följer att artiklarna 1–42 i i originaltexternas lydelse ska gälla som svensk lag. I propositionen Inkorporering av FN:s konvention om barnets rättigheter (prop. 2017/18:186) redogör regeringen också för behovet av ett fortsatt och systematiskt transformeringsarbete för att fortsatt ska ge avtryck i lagstiftningen och synliggöras i förarbeten till lagstiftning där konventionen kan vara relevant. För att ska få genomslag krävs enligt regeringen, utöver inkorporering, bl.a. fortsatt transformering av bestämmelser i nationell rätt. Lagstiftaren ska fortsatt se till att den inhemska rätten överensstämmer med , även efter att den inkorporerats. En fortsatt transformering av konventionens bestämmelser inom olika rättsområden är enligt regeringen därför minst lika betydelsefull som inkorporering för att barnets rättigheter ska få genomslag. Genom transformering kan författningsbestämmelser tydliggöra vad rättigheterna innebär, vilket ökar förutsebarheten och ger rättstillämparen ytterligare stöd i tolkningen och tillämpningen av konventionen. Att de insatser som ges i hälso- och sjukvården ska vara utformade för att stärka förutsättningarna för en god vård är en annan viktig utgångspunkt för de lagförslag som presenteras i denna proposition. 1§ hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), förkortad HSL, stadgas att hälso- och sjukvården ska bedrivas så att den uppfyller kraven på en god vård. Utgångspunkten för all vård och behandling, även sådan vård som ges med stöd av LPT och LRV (jfr 1 § LPT), är de krav som följer av HSL bl.a. vad avser god kvalitet och att patientens behov av kontinuitet och säkerhet i vården ska tillgodoses. har utvecklat nationella indikatorer för begreppet god vård. En god vård utmärks av att insatserna ska vara kunskapsbaserade och ändamålsenliga, säkra, patientfokuserade, effektiva och jämlika, samt att hälso- och sjukvård ska ges i rimlig tid (Social- styrelsen [2009a] s. 7). En kunskapsbaserad och ändamålsenlig vård innebär att hälso- och sjuk- vården ska baseras på bästa tillgängliga kunskap, bygga på både vetenskap och beprövad erfarenhet och utformas för att bemöta patientens individuella Vården ska använda sig av systematiskt insamlad, granskad, värderad och sammanställd vetenskaplig kunskap och denna kunskap ska omsättas i praktisk handling på ett ordnat och metodiskt sätt. Vårdens alla delar ska kännetecknas av kontinuerliga förbättringar och patienterna ska involveras i arbetet med kunskapsbildning och kunskapsspridning. Vidare ska nyttan med vården vara större för patienten än eventuella olägenheter, t.ex. förekomsten av risker eller skador ([2009a] s. 19). Den hälso- och sjukvård som bedrivs ska också vara säker. vård menas att vården ska bedrivas på så sätt att den utförs med målet att minimera risken för eventuella vårdskador, dvs. lidande, obehag, kropps- lig eller psykisk skada, sjukdom eller död som orsakas av hälso- och sjuk- vården och som inte är en oundviklig konsekvens av patientens tillstånd. Grunden för säker vård är att diagnostik, vård och behandling utförs på rätt sätt och att vårdgivaren har ett utvecklat ledningssystem för kvalitet och säkerhet i verksamheten ([2009a] s. 20). En patientfokuserad hälso- och sjukvård innebär att hälso- och sjuk- vården bygger på respekt för människors lika värde och den enskilda människans värdighet, självbestämmande och integritet. mötas utifrån sitt sociala sammanhang och vården ska planeras och genomföras i samråd med patienten. Insatserna i vården ska samordnas på ett ändamålsenligt sätt och kommunikationen mellan patienten, dennes anhöriga och vårdgivaren ska vara en integrerad del av all vård och Regeringen bedömer att det är viktigt att patienter som vårdas i psykia- trisk vård har möjlighet till delaktighet genom att få information och att få I 3 kap. patientlagen (2014:821), förkortad PL, regleras patientens rätt till information. Där framgår bl.a. att informationen ska anpassas till mottagarens ålder, mognad, erfarenhet, språklig bakgrund och andra individuella förutsättningar. Vidare följer det av 5 kap. PL att hälso- och sjukvården så långt som möjligt ska utformas och genomföras i samråd med patienten. En patients medverkan i hälso- och sjukvården genom att han eller hon själv utför vissa vård- eller behandlingsåtgärder ska utgå från patientens önskemål och individuella förutsättningar. Patientens närstående ska få möjlighet att medverka vid utformningen och genomförandet av vården, om det är lämpligt och om bestämmelser om sekretess eller tystnadsplikt inte hindrar detta. Regeringen vill vidare påminna om de bestämmelser i HSL och PL om principen om barnets bästa. Skyldigheterna i fråga om barn och som rör all hälso- och sjukvård regleras särskilt i 5 kap. 6 § HSL. Det är även reglerat i 1 kap. § 8 PL att när hälso- och sjukvård ges till barn ska barnets bästa beaktas. Regeringen vill också erinra om artikel 12, där anges att ett barn som är i stånd att bilda egna åsikter ska tillförsäkras rätten att, antingen direkt eller genom företrädare, höras i alla domstolsförfaranden