prop · H70374 · 2020-02-04 00:00:00 — I punkt 2 regleras de fall då samtliga rådgivare helt eller delvis är befriade från skyldigheten att lämna uppgifter (i eller i ett annat EU-land) på grund av tystnadsplikten för advokater eller liknande utländska regler. De svenska bestämmelser om tystnadsplikt för advokater som avses är 8 kap. 4 § . Hänvisningen till utländska regler görs eftersom rådgivaren kan vara baserad i ett annat EU-land och det då är detta lands bestämmelser avseende yrkesmässiga privilegier som ska tillämpas. Användaren ska lämna samtliga uppgifter som anges i 16 och 17 §§, även om också en rådgivare lämnar vissa av uppgifterna. En användare ska som huvudregel endast lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang i en medlemsstat vilket kan utläsas av artikel 8ab.7 andra stycket i DAC. Av andra stycket framgår därför att en användare bara är skyldig att lämna uppgifter i om denne har viss angiven anknytning till och saknar en starkare anknytning till någon annan medlemsstat. Anknytningens styrka avgörs av, i fallande ordning, medlemsstat där användaren 1. har hemvist, 2.har ett fast driftställe som gynnas av arrangemanget, 3. har inkomster eller genererar vinster, eller 4. bedriver verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.3. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om användares uppgiftsskyldighet när användaren är skyldig att lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang både till och till en behörig myndighet i en annan medlemsstat. Paragrafen genomför artikel 8ab.8 i DAC. I paragrafen anges att om en användare är skyldig att lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang både till och till en behörig myndighet i någon annan medlemsstat behöver uppgifter inte lämnas till om uppgifterna redan har lämnats i den andra medlemsstaten. I enlighet med allmänna principer om bevisbördans placering måste användaren kunna visa att uppgifterna har lämnats i en annan medlemsstat. En användare ska som huvudregel endast lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang i en medlemsstat. Det kan dock finnas fall där en användare har lika stark anknytning till två medlemsstater och således är skyldig att lämna uppgifter i båda dessa stater (se 13 § andra stycket). Det kan t.ex. röra sig om en person som har hemvist i två medlemsstater. Genom bestämmelsen klargörs att uppgifter då inte behöver lämnas i båda staterna om användaren har lämnat motsvarande uppgifter i den andra medlemsstaten. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.4. Paragrafen, som är ny, avser den situationen då det finns flera användare som är uppgiftsskyldiga enligt 13 § avseende samma rapporteringspliktiga arrangemang. I paragrafen regleras förutsättningarna för att en användare som annars skulle vara skyldig att lämna uppgifter enligt 13 och 14 §§ inte behöver lämna uppgifter. Paragrafen genomför artikel 8ab.10 i DAC. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av första stycket framgår att om det finns flera användare av ett rapporteringspliktigt arrangemang behöver andra användare än den eller de som avses i punkt 1 eller 2 i stycket inte lämna uppgifter om en sådan användare har lämnat föreskrivna uppgifter till eller motsvarande uppgifter till en behörig myndighet i någon annan medlemsstat. Användare som avses i punkt 1 är en användare som har kommit överens om tillhandahållandet av arrangemanget med en rådgivare. Om flera användare tillsammans har ingått en sådan överens- kommelse träffas de alla av punkt 1. Användare som avses i punkt 2 är en användare som har hand om genomförandet av arrangemanget. En annan användare kan dock endast undgå uppgiftsskyldighet genom att visa att en sådan användare lämnat uppgifterna, om det inte finns någon sådan uppgiftsskyldig användare som avses i punkt 1. Om flera användare tillsammans har hand om genomförandet av arrangemanget träffas de alla av punkt 2. I enlighet med allmänna principer om bevisbördans placering måste användaren kunna visa att den andra användaren har lämnat uppgifterna. Av andra stycket framgår att en användare som har hand om genomförandet av arrangemanget inte behöver lämna uppgifter om en användare som avses i första stycket 1 har lämnat föreskrivna uppgifter till eller motsvarande uppgifter till en behörig myndighet i någon annan medlemsstat. Även en användare som har hand om genomförandet av arrangemanget kan således undgå skyldigheten att lämna uppgifter om det finns användare som har kommit överens om tillhandahållandet av 2019/20:74 arrangemanget med en rådgivare och användaren som har hand om genomförandet kan visa att en sådan användare lämnat uppgifter. Någon motsvarande möjlighet att undgå skyldigheten att lämna uppgifter finns inte för rådgivare som avses i första stycket 1, dvs. en rådgivare som har kommit överens om tillhandahållandet av arrangemanget med en rådgivare. Sådana användare är därför alltid uppgiftsskyldiga om det följer av 13 och 14 §§. I fråga om vissa arrangemang kan en eller flera av användarna vara uppgiftsskyldiga i , men det kan också vara så att den eller de som anses uppgiftsskyldiga enligt bestämmelsen har starkare anknytning till någon annan medlemsstat. I det senare fallet ska inga uppgifter lämnas i , jfr 13 § andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.5. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas om ett rapporteringspliktigt arrangemang. Paragrafen genomför, tillsammans med 12 d § lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning, artikel 8ab.14 i DAC. Enligt första stycket punkt 1 ska en uppgiftsskyldig lämna nödvändiga identifikationsuppgifter, inklusive hemvist, för rådgivare, användare och, när dessa har betydelse för det rapporteringspliktiga arrangemanget, även för personer som är anknutna till användaren. Begreppet hemvist behandlas i avsnitt 5.3.1. Om en person har hemvist i mer än en stat eller jurisdiktion ska samtliga dessa stater och jurisdiktioner anges. Identifikationsuppgifter ska lämnas för såväl svenska som utländska rådgivare, användare och anknutna personer. Uppgifter om rådgivare respektive användare kan bara lämnas om det finns någon som uppfyller definitionen av respektive begrepp. Ett arrangemang kan genomföras utan inblandning av någon rådgivare. Omvänt behöver det i fråga om s.k. marknadsförbara arrangemang inte finnas någon användare av arrangemanget då inrapporteringen görs. Uppgifter om användare ska då lämnas senare, jfr 21 §. När det gäller marknadsförbara arrangemang behöver en rådgivare bara lämna uppgifter om användare som rådgivaren har någon koppling till, och inte användare som har tillhandahållits samma marknadsförbara arrangemang av någon annan rådgivare. Däremot ska uppgift lämnas om vem som ursprungligen har utformat det marknadsförbara arrangemanget, förutsatt att den uppgiftsskyldige har kännedom om eller tillgång till denna uppgift (jfr 17 §). Detsamma gäller andra rådgivare i tidigare led som har bidragit till att den uppgiftsskyldige rådgivaren kan marknadsföra arrangemanget. Uppgifter om personer som är anknutna till användaren ska lämnas i de fall de anknutna personerna har betydelse för det rapporteringspliktiga arrangemanget. Härmed avses fall då informationen är relevant, dvs. behövs för att , eller en utländsk skattemyndighet, ska kunna göra en korrekt bedömning av arrangemanget och dess konsekvenser. Av första stycket punkt 2 framgår att uppgift ska lämnas om vilken eller vilka av kännetecknen i 13–25 §§ lagen om rapporteringspliktiga arrange- mang som gör arrangemanget rapporteringspliktigt. Enligt första stycket punkt 3 ska den uppgiftsskyldige också lämna en sammanfattning av innehållet i arrangemanget och, om ett sådant finns, det namn under vilket arrangemanget är allmänt känt samt en övergripande beskrivning av relevant affärsverksamhet eller relevanta arrangemang. Den uppgiftsskyldige måste lämna tillräcklig information om de olika stegen i arrangemanget för att , eller en utländsk skattemyndighet, ska kunna förstå hur arrangemanget fungerar. I fråga om komplicerade arrangemang kan det underlätta om den uppgiftsskyldige ger in scheman över bolagsstrukturer, transaktioner m.m. Av första stycket punkt 4 framgår att uppgift ska lämnas om det datum då genomförandet av arrangemanget påbörjades eller då arrangemanget ska genomföras. När det gäller den tidpunkten då genomförandet av arrangemanget påbörjades är det tidpunkten för när den aktuella personen påbörjade genomförandet som är relevant. Det saknar således betydelse om någon annan som på något sätt medverkar i ett rapporteringspliktigt arrangemang redan har utfört en del av arrangemanget. Enligt första stycket punkt 5 ska uppgift lämnas om de nationella bestämmelser – såväl svenska som utländska – som utgör grunden för arrangemanget. Härmed avses inte enbart skatterättsliga bestämmelser. Även bestämmelser i skatteavtal utgör en del av det nationella regelverket, varför uppgift även ska lämnas om sådana bestämmelser. Av första stycket punkt 6 framgår att uppgift ska lämnas om värdet av arrangemanget. Härmed avses värdet av den eller de transaktioner som ingår i arrangemanget. Det är således inte skatteförmånens värde som ska anges. Beroende på hur arrangemanget ser ut kan flera transaktionsvärden behöva anges. Det är dock tillräckligt att uppge ett värde per enskild transaktion. Uppgifter behöver bara lämnas i den utsträckning den uppgiftsskyldige har kännedom om eller tillgång till uppgifterna, se 17 §. Enligt första stycket punkt 7 ska uppgift lämnas om den eller de medlemsstater i vilken användaren eller användarna har hemvist och andra medlemsstater som sannolikt kommer att beröras av arrangemanget. Det kan röra sig om t.ex. stater där arrangemanget påverkar beskattningen. I fall då uppgifter ska lämnas om ett marknadsförbart arrangemang bör uppgift lämnas om i vilka medlemsstater marknadsföringsåtgärder har vidtagits. Av första stycket punkt 8 framgår att nödvändiga identifikations- uppgifter ska lämnas även för varje annan person i en medlemsstat än som avses i punkt 1 som sannolikt kommer att beröras av arrangemanget. Uppgift ska även lämnas om var sådana personer har hemvist. Om en person har hemvist i mer än en medlemsstat ska samtliga dessa stater anges. Av andra stycket framgår att uppgifter även ska lämnas om referens- nummer om ett sådant tilldelats det rapporteringspliktiga arrangemanget av eller en annan medlemsstats behörig myndighet. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. Av paragrafen, som är ny, framgår att de uppgifter som anges i 16 § ska lämnas endast i den utsträckning den uppgiftsskyldige har kännedom om eller tillgång till uppgifterna. Uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang behöver därför lämnas endast i den utsträckning den uppgiftsskyldige har kännedom om eller tillgång till de föreskrivna uppgifterna. När det gäller arrangemang som inte i väsentlig utsträckning behöver anpassas för att kunna genomföras av en ny användare ska en rådgivare, vid utgången av varje kalenderkvartal, lämna en samman- ställning över vissa uppgifter som har tillkommit efter det att uppgifter senast lämnades (se avsnitt 5.9 och 21 §). Att en uppgiftsskyldig har kännedom om eller tillgång till information kan dock även innebära att den uppgiftsskyldige indirekt har tillgång till informationen, såsom genom bolag inom samma koncern, genom åtkomst till vissa datasystem eller på liknande sätt. En skyldighet att efterfråga informationen föreligger däremot inte. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om undantag från uppgiftsskyldighet. Av paragrafen följer att en rådgivare ska lämna uppgifter enligt 16 § endast i den utsträckning denne inte är förhindrad att lämna uppgifterna på grund av tystnadsplikten för advokater. Vilka uppgifter som omfattas av tystnadsplikten för advokater får avgöras från fall till fall. Rådgivaren kan vara förhindrad att lämna uppgifter på grund av tystnadsplikten för advokater för att rådgivaren är en advokat och uppgifterna omfattas av dennes tystnadsplikt. Om rådgivaren är en juridisk person, i detta fall en advokatbyrå, kan rådgivaren vara förhindrad att lämna uppgifter på grund av att uppgifterna omfattas av den tystnadsplikt för advokater som gäller för en anställd eller en företrädare för advokatbyrån. Ett exempel på när undantaget i paragrafen inte är tillämpligt är om klienten samtycker till att en advokat eller advokatbyrå lämnar uppgifterna. I ett sådant fall är således advokaten eller advokatbyrån skyldig att lämna uppgifterna och ansvarar för att så sker. Det är därmed advokaten eller advokatbyrån som kan påföras rapporteringsavgift enligt bestämmelserna i 49 c kap. om föreskrivna uppgifter inte lämnas. Av 13 § framgår bl.a. att användaren under vissa förutsättningar ska lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang till om samtliga rådgivare är förhindrade att lämna fullständiga uppgifter om arrangemanget på grund av tystnadsplikten för advokater eller liknande bestämmelser i någon annan medlemsstat. De svenska bestämmelser om tystnadsplikt för advokater som avses är 8 kap. 4 § . Av 22 § framgår bl.a. att en uppgiftsskyldig rådgivare som är förhindrad att lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang som anges i 16 § på grund av tystnadsplikten för advokater ska informera samtliga andra rådgivare avseende arrangemanget om deras skyldighet att lämna uppgifter. Om det inte finns någon annan rådgivare som är skyldig att lämna uppgifterna om det rapporteringspliktiga arrangemanget eller om samtliga andra rådgivare är förhindrade att lämna uppgifterna på grund av tystnadsplikten för advokater eller motsvarade regler i någon annan medlemsstat, ska den uppgiftsskyldige rådgivaren i stället informera användaren av arrangemanget om användarens skyldighet att lämna uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om en rådgivare ska lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang till . De uppgifter som avses är de föreskrivna uppgifterna enligt 16 §. Paragrafen genomför vissa delar av artikel 8ab.1 i DAC. I första stycket anges när en rådgivare ska lämna de föreskrivna uppgifterna. Den i bestämmelsen angivna tidsfristen räknas från och med dagen efter den dag då rådgivaren gjorde arrangemanget tillgängligt (punkt 1) då arrangemanget blev klart för genomförande (punkt 2) eller då rådgivaren påbörjade genomförandet av arrangemanget (punkt 3). Det är den av dessa alternativa tidpunkter som inträffar först som är tillämplig. Omständigheten i punkt 1, då arrangemanget gjordes tillgängligt, motsvarar den omständighet som anges i artikel 8ab.1 första stycket a i DAC (tillgängliggörs för genomförande). Den utlösande tidpunkten, dvs. att ett arrangemang görs tillgängligt, kan avse den tidpunkt då rådgivaren marknadsför arrangemanget eller då denne tillhandahåller arrangemanget till en klient, beroende på vilken typ av arrangemang det rör sig om. När det gäller marknadsförbara arrangemang kommer den utlösande tid- punkten vara när rådgivaren först vidtar marknadsföringsåtgärder avseende arrangemanget. behöver det inte finnas någon klient. När det gäller andra arrangemang, dvs. sådana som behöver anpassas till varje användare, kommer den utlösande tidpunkten som regel inträffa först när en rådgivare tillhandahåller arrangemanget till en klient. Angående vad som krävs för att ett arrangemang ska anses ha tillhanda- hållits, se författningskommentaren till 6 §. När det gäller omständigheten att arrangemanget blev klart för genomförande, punkt 2, innebär detta att det rapporteringspliktiga arrange- manget var klart för genomförande men genomförandet ännu inte hade påbörjats. Punkt 2 har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. När det gäller omständigheten att rådgivaren påbörjade genomförandet av arrangemanget, punkt 3, innebär detta att det är den aktuella rådgivaren som ska ha påbörjat genomförandet, av den aktuella rådgivarens del, av arrangemanget. Det saknar således betydelse om någon annan som på något sätt medverkar i ett rapporteringspliktigt arrangemang redan har utfört en del av arrangemanget. Flera rådgivare kan vara inblandade i ett arrangemang och samtliga rådgivare är då uppgiftsskyldiga för arrangemanget, om de inte kan visa att någon annan lämnat de föreskrivna uppgifterna (se avsnitt 5.3.5). Dessa rådgivares tidsfrist kan påbörjas då de olika rådgivarna kan träffas av olika omständigheter som påbörjar tidsfristen. Exempelvis kan en rådgivare vara den som tillhandahåller arrangemanget medan en annan rådgivare är den som påbörjar genomförandet av arrangemanget. Detta leder till att de två rådgivarna har olika tidpunkter för när de ska lämna uppgifterna om det rapporteringspliktiga arrangemanget till . I andra stycket regleras när den andra kategorin rådgivare, dvs. de som endast bidrar till att utforma, marknadsföra, tillhandahålla eller organisera ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang, ska lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang. Tiden räknas då i stället från och med dagen efter den dag då dessa tillhandahöll sina tjänster avseende arrangemanget. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om en användare ska lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang till . De uppgifter som avses är de föreskrivna uppgifterna enligt 16 §. Paragrafen genomför första stycket i artikel 8ab.7 i DAC. I paragrafen anges när en användare ska lämna de föreskrivna uppgifterna. Den i bestämmelsen angivna tidsfristen räknas från och med dagen efter den dag då arrangemanget gjordes tillgängligt för användaren (punkt 1), då arrangemanget blev klart för genomförande av användaren (punkt 2) eller då användaren påbörjade genomförandet av arrangemanget (punkt 3). Det är den av dessa alternativa tidpunkter som inträffar först som är tillämplig. Den omständighet i punkt 1, då arrangemanget gjordes tillgängligt, motsvarar omständigheten som anges i artikel 8ab.7 första stycket i DAC (arrangemanget görs tillgängligt). Med den andra omständigheten, då arrangemanget blev klart för genomförande av användaren, punkt 2, avses att arrangemanget var klart för genomförande men användaren ännu inte hade påbörjat genomförandet. Punkt 2 har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Med den dag då användaren påbörjade genomförandet av arrangemanget, punkt 3, avses när användaren vidtog en åtgärd som ingår i arrangemanget. Punkten motsvarar omständigheten ”när det första steget av genomförandet har tagits” i artikel 8ab.7 första stycket i DAC. Det saknar betydelse om någon annan som på något sätt medverkar i ett rapporteringspliktigt arrangemang redan har utfört en del av arrangemanget. I ett arrangemang kan t.ex. flera användare vara inblandade och tidpunkten för uppgiftsskyldigheten kan därför variera mellan de olika användarna, beroende på när de olika användarna påbörjar genomförandet. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om rådgivares skyldighet att i vissa fall lämna kvartalsvisa uppdateringar när det gäller tidigare inrapporterade arrangemang. Paragrafen genomför artikel 8ab.2 i DAC. Av paragrafen följer att en rådgivare vid utgången av varje kalender- kvartal ska lämna en sammanställning av uppgifter enligt 16 § första stycket 1, 4, 7 och 8 samt andra stycket som har tillkommit sedan uppgifter senast lämnades. Detta gäller dock endast i fråga om ett arrangemang som inte i väsentlig utsträckning behöver anpassas för att kunna genomföras av en ny användare. De arrangemang som avses är s.k. marknadsförbara arrangemang som utformas, marknadsförs, är klara för genomförande eller tillgängliggörs för genomförande utan att behöva anpassas i väsentlig omfattning, se avsnitt 5.4.4. De uppgifter som avses är nödvändiga identifikationsuppgifter för rådgivare och användare och, när det är lämpligt, även för personer som är anknutna till användaren, det datum då genomförandet av arrangemanget genomfördes eller ska genomföras, uppgift om den medlemsstat i vilken användaren eller användarna har hemvist och andra medlemsstater som sannolikt kommer att beröras av arrangemanget, och nödvändiga identifikationsuppgifter för andra personer än rådgivare och användare, som sannolikt kommer att beröras av arrangemanget (se artikel 8ab.14 a, d, g och h i DAC). Paragrafen hänvisar även till andra stycket i 16 § där det framgår att uppgifter om referensnummer ska anges om ett sådant tilldelats det rapporteringspliktiga arrangemanget. Referensnumret är bl.a. till för att kunna koppla ihop sammanställningen med det ursprungliga uppgiftslämnandet och ska tilldelas av eller annan medlemsstats behöriga myndighet (se avsnitt 5.6). Skyldigheten att lämna kvartalsvisa uppdateringar i fråga om marknadsförbara arrangemang gäller enbart rådgivare. När det gäller marknadsförbara arrangemang sker rådgivarens rapportering vanligtvis i två (eller flera) steg. I det första steget när arrangemanget t.ex. utformats eller marknadsförs torde uppgifter om bl.a. rådgivarens identitet, uppgifter om det kännetecken som träffas av arrangemanget, en sammanfattning av innehållet och de nationella bestämmelserna som ligger till grund för det rapporteringspliktiga arrangemanget lämnas till . I det andra steget, när t.ex. arrangemanget tillhandahålls en användare, ska en uppdatering av tidigare uppgifter ske genom en sammanställning av tillkommande uppgifter. Dessa tillkommande uppgifter kan bl.a. innehålla identiteten på användaren och den berörda användarens hemvist. Bestämmelsen förutsätter alltså att rådgivaren tidigare lämnat uppgifter om arrangemanget och att det finns uppdaterade uppgifter eller ytterligare uppgifter hänförliga till arrangemanget. Bestämmelsen är inte tillämplig i fråga om uppgifter som felaktigt har utelämnats i en tidigare inrapportering. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om informations- skyldighet i vissa fall när en uppgiftsskyldig rådgivare är förhindrad att lämna de uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang som anges i 16 §. Paragrafen genomför artikel 8ab.6 i DAC. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av första stycket framgår att om en uppgiftsskyldig rådgivare är förhindrad att lämna de uppgifter som anges i 16 § på grund av tystnadsplikten för advokater, ska rådgivaren informera samtliga andra rådgivare om rådgivarens skyldighet att lämna uppgifter. Informationen ska lämnas , dvs. så snart det finns anledning att anta att den som utför tjänster är rådgivare i fråga om ett rapporteringspliktigt Bestämmelser om tystnadsplikt för advokater finns i 8 kap. 4 § . Av andra stycket framgår att om det inte finns någon annan rådgivare som är skyldig att lämna fullständiga uppgifter, eller även denne rådgivare är förhindrad att lämna uppgifterna, ska den uppgiftsskyldige rådgivaren i stället informera användaren om dennes uppgiftsskyldighet. De andra rådgivarna kan även de vara förhindrade att lämna uppgifterna på grund av tystnadsplikten för advokater eller motsvarande regler i en annan medlemsstat. Den som genom bestämmelsen får information behöver inte vara skyldig att lämna uppgifter i utan det kan även gälla en uppgiftsskyldighet i en annan medlemsstat. Den uppgiftsskyldighet som åligger en användare enligt 13–15 §§ är inte avhängig av att användaren får sådan information som avses i förevarande paragraf. Användaren är således uppgiftsskyldig även om sådan information inte har lämnats. Användaren är skyldig att lämna samtliga uppgifter som anges i 16 och 17 §§, även om också rådgivaren lämnar vissa av uppgifterna. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.6. I paragrafen bestäms vilka uppgifter som ska lämnas enligt fastställt formulär.