prop · H80335 · 2020-10-19 00:00:00 — Även kommun saknar en problematisering kring att familjehem inte vill ta över vårdnaden. enligt kommunen bero på att de inte vill vara utan det stöd som social- Prop. 2020/21:35 tjänsten kan erbjuda när det gäller kontakt och samarbete med föräldrarna, men det kan även handla om en oro att inte få stöd och att behöva stå som motpart i framtida vårdnadstvister om barnet. Enligt kommun krävs en mer genomgripande översyn av förutsättningar och hinder för att underlätta för familjer som önskar ta över vårdnaden. I fråga om att socialnämnden enligt dagens bestämmelser i och LVU ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning när den unge varit placerad i samma familjehem framför kommun att är och anser att tiden skulle kunna kortas ner. ser stora risker för att samhällsvården kan komma att arbeta för att tillfredsställa behov och intressen hos familjehemsföräldrarna snarare än att fokusera på samverkan och vad som är livslångt bäst för barnet. För att uppmärksamma dessa risker föreslås vissa begränsningar i form av att späda barn inte får placeras hos barnlösa och en gräns för hur många barn som får tas emot i ett familjehem. föreslår även att det utvecklas en ny form av familjestöd där en familj utgör stöd för både barnet och vårdnadshavarna och blir som en utvidgad del av ett större stödsystem, där fokus är på samverkansperspektivet, där barnets bästa tillgodoses genom samarbete och förenande insatser. Skälen för regeringens förslag Tryggheten för placerade barn behöver öka Utredningen har bland annat föreslagit att det ska tydliggöras i lagstiftningen vad nämnden särskilt ska beakta när nämnden överväger om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning. Utredningen har också föreslagit att det bör införas en skyldighet för nämnden att, efter det att barnet varit placerat i samma familjehem , överväga om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning. Vidare föreslås det i slutbetänkandet att en vårdplan som gäller barn ska revideras senast när barnet har varit placerat och att vårdplanen , om det inte möter särskilda hinder, särskilt ska avse barnets långsiktiga boende. Utredningen föreslår också att det ska införas särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden i mål och ärenden enligt LVU. Genom remissen Ökad trygghet för placerade barn och unga beslutade socialutskott att inhämta Lagrådets yttrande över två lagförslag för att öka tryggheten för placerade barn och unga. föreslår, i enlighet med utredningens förslag, dels att det ska tydliggöras i lagstiftningen vad socialnämnden särskilt ska beakta när nämnden överväger om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning, dels att vårdplanen ska revideras och att vårdplanen , om det inte möter särskilda hinder, särskilt ska avse barnets långsiktiga boende. Lagrådet har yttrat sig över förslagen (se Lagrådets yttrande , LGR 2020/84). Regeringen anser att tryggheten för barn och unga som placeras behöver stärkas. För det krävs ytterligare lagändringar utöver dem som socialutskottet har lagt fram. De lagändringar som regeringen föreslår kan genomföras oberoende av socialutskottets förslag, även om de i vissa delar avser 2020/21:35 samma paragrafer. Något behov av att invänta riksdagsbehandlingen av utskottets förslag ser regeringen därför inte. Skyldigheten att överväga frågan om vårdnadsöverflyttning regelbundet bör regleras i lag Barn som placeras i familjehem i tidig ålder eller som blir kvar i samhällets vård måste få en så förutsägbar och trygg situation som möjligt. Dessa barn utvecklar i många fall en stark anknytning och relation till familjehemmet och kan behöva få stanna där. Intentionen i den svenska sociallagstiftningen är att barn ska återförenas med sina föräldrar, när syftet med vården har uppnåtts. Barn som är placerade i familjehem är dock inte en homogen grupp och behoven kan skifta stort. I de allra flesta fall är återföreningsprincipen för barnets bästa, men . Lagstiftningen innehåller vissa undantag från återföreningsprincipen och möjligheten att flytta över vårdnaden till familjehemmet enligt 6 kap. 8 § FB är ett sådant undantag. Av 6 kap. 8 § FB följer att om ett barn har stadigvarande vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet och det är uppenbart att det är bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå och att vårdnaden flyttas över till dem som tagit emot barnet, ska domstolen utse dessa till särskilt förordnade vårdnadshavare för barnet. Enligt 6 kap. 8 § andra stycket SoL och 13 § tredje stycket LVU ska socialnämnden, när den unge varit placerad i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § FB. Av lagstiftningen framgår inte vad som bör gälla fortsättningsvis, om övervägandet inte leder till att socialnämnden ansöker om vårdnadsöverflyttning eller om domstolen inte beslutar om vårdnadsöverflyttning. Utredningen anser att det behöver klargöras att vårdnadsöverflyttning ska övervägas återkommande om ansökan inte görs i samband med övervägandet efter att barnet bott i samma familjehem . Utredningen föreslår därför att bestämmelserna SoL och LVU om socialnämndens skyldighet att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om vårdnadsöverflyttning när barnet varit placerat i samma familjehem ska kompletteras med en bestämmelse om att sådana överväganden därefter ska ske i samband med rapporteringen av vården (se avsnitt 5 när det gäller utredningens förslag om rapportering av vården). Enligt utredningen har antalet vårdnadsöverflyttningar till familjehemsföräldrar stadigt ökat, men sådana vårdnadsöverflyttningar förekommer ändå i relativt liten utsträckning sett till antalet barn som är långvarigt placerade i familjehem. Det saknas närmare uppgifter om hur denna utveckling har sett ut efter det att utredningen lämnade sitt slutbetänkande . Uppgifter från statistik om socialtjänstinsatser till barn och unga visar att det 2019 rapporterades att vårdnadsöverflyttning skett till familjehemsföräldrar för 340 barn. rapporterades att vårdnadsöverflyttning skett till familjehemsföräldrar för 369 barn, 2016 för 356 barn, 2014 för 285 barn och 2013 för 259 barn. saknas fullständiga uppgifter. Även om antalet vårdnadsöverflyttningar har ökat –2019 finns, mot bakgrund av det stora antalet barn som är placerade i familjehem (se avsnitt 4.2), skäl att anta att socialnämnden inte överväger frågan om vårdnadsöverflyttning i den utsträckning som lagstiftningen ger utrymme för. Av förarbetena till bestämmelsen i 6 kap. 8 § andra stycket SoL följer att det genom en överflyttning av vårdnaden skapas bättre möjligheter för kontinuitet och trygghet i vården. Att ett övervägande görs när barnet varit placerat i samma hem kan anses rimligt mot bakgrund av att de flesta barn som blir kvar länge i vården placerats i åldern . är då satt i relation till barnets ålder och mognad. Det kan inte uteslutas att det kan behövas i familjehemmet för att barnet ska ha rotat sig så att det kan anses vara till barnets bästa att vårdnaden flyttas över till familjehemmet, men det är angeläget att detta sker regelbundet. Vidare framgår det av förarbetena att noga bör väga skäl för och emot och noga motivera och dokumentera det ställningstagande man kommer fram till. Av vikt är att alltid beakta hur barnets umgänge med föräldrarna har sett ut och hur det fungerat. I enskilda fall kan det genom praktiska hinder, t.ex. vistelse i fängelse, uppstå en situation som innebär långa familjehemsvistelser utan att grundanknytningen till föräldern bryts. Sådana omständigheter bör beaktas. I förarbetena betonas även att det är det enskilda barnets bästa som ska vara avgörande vid dessa ställningstaganden (prop. 2002/03:53 s. 86). Av förarbetena framgår således att det kan behövas i familjehemmet än för att det ska anses vara till barnets bästa att vårdnaden flyttas över till familjehemmet, men det nämns inte hur nämnden fortsatt ska bevaka frågan om vårdnadsöverflyttning efter det att den unge varit placerad i samma familjehem , annat än att det ska ske regelbundet. beslutade om allmänna råd om socialnämndens ansvar vid behov av ny vårdnadshavare (2006:20). De allmänna råden togs oförändrade över av Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd (se HSLF-FS 2017:47) i samband med att myndigheten tog över ansvaret för frågorna. I de allmänna råden anges att om socialnämnden vid övervägandet som görs när barnet varit placerat i samma hem kommer fram till att det inte finns skäl att påbörja en utredning om att flytta över vårdnaden bör förnyade överväganden göras varje gång en prövning görs av om vården med stöd av 3 § LVU ska upphöra och ett övervägande görs av om vården enligt socialtjänstlagen eller med stöd av 2 § LVU fortfarande behövs. Även om förarbetena ger stöd för att socialnämnden, efter det att barnet varit placerad i samma familjehem , ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning regelbundet, framgår det inte där inom vilket tidsintervall sådana överväganden bör ske. Regeringen anser att det av lagstiftningen behöver framgå inom vilket tidsintervall som socialnämnden har en skyldighet att överväga frågan om vårdnadsöverflyttning efter det att barnet varit placerat . En tydlig lagstiftning i detta avseende kan bidra till att frågan övervägs i den utsträckning som lagstiftningen ger utrymme för. Det kan i sin tur medföra att fler fall kan komma under domstolens prövning och att vårdnadsöverflyttningar kan komma till stånd i fler fall där förutsättningarna är uppfyllda, vilket skulle öka tryggheten för fler placerade barn. Mot denna bakgrund anser regeringen att det finns behov av att reglera frågan i lag. 2020/21:35 är för ett barn sett i relation till barnets ålder och mognad. i samma familjehem har många barn utvecklat en stark anknytning och relation till familjehemmet och det bör i de flesta fall finnas tillräckligt med underlag för att bedöma barnets långsiktiga boende. De återkommande övervägandena bör därför kunna ske med relativt täta intervall. Regeringen anser dock, i enlighet med utredningen, att det inte är rimligt att reglera att övervägandena ska ske med så täta intervall som en gång . Regleringen bör i stället innefatta att sådana överväganden ska göras . Regeringen vill understryka att utgångspunkten är att överväganden om vårdnadsöverflyttning ska göras så snart det finns ett behov. Det kan innebära att övervägandena behöver göras oftare än en gång . Sammanfattningsvis anser regeringen att bestämmelserna om socialnämndens skyldighet att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § FB när barnet har varit placerad i samma familjehem , ska kompletteras med en skyldighet för socialnämnden att även efter denna tidpunkt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden. Enligt utredningen bör de årliga övervägandena ske i samband med att den särskilda socialsekreteraren rapporterar till nämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarens förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den ska inriktas och utformas (se utredningens förslag i avsnitt 5). Enligt regeringens mening är det inte lämpligt att i lag reglera om i vilket sammanhang överväganden om vårdnadsöverflyttning bör ske. Utgångspunkten behöver alltjämt vara att sådana överväganden sker så snart det finns ett behov, men , dvs. minst en gång . Även om det finns goda skäl för att de fortsatta övervägandena bör ske i samband med att nämnden överväger om vården fortfarande behövs och hur den bör inriktas och utformas enligt 6 kap. 8 § första stycket SoL och 13 § första stycket LVU eller i samband med att nämnden prövar om vården ska upphöra enligt 13 § andra stycket LVU, skulle lagstadgade krav om detta kunna medföra att frågan inte övervägs så snart det finns ett behov. Ytterligare förändringar i regleringen om vårdnadsöverflyttning föreslås inte Regeringen instämmer med både och Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöd, som påpekar att vårdnadsöverflyttningar inte bör genomföras rutinmässigt. Regeringen anser inte att förslaget kommer att leda till rutinmässiga vårdnadsöverflyttningar. Däremot anser regeringen att förslaget kommer att bidra till att frågan övervägs i större utsträckning, vilket kan bidra till att vårdnadsöverflyttningar kan komma till stånd i fler fall där förutsättningarna är uppfyllda och därigenom öka tryggheten för placerade barn. och kommun efterlyser en problematisering kring de hinder som finns för vårdnadsöverflyttning och efterlyser en mer genomgripande översyn av förutsättningar och hinder för att underlätta för familjer som önskar ta över vårdnaden. i anser att bedömningar om vårdnadsöverflyttning även i andra situationer och där barnet är äldre Som anges ovan beslutade regeringen att ge i uppdrag att –2022 genomföra kunskapshöjande insatser inom familjehemsvården om bl.a. nationella adoptioner, för att stärka tryggheten och stabiliteten för familjehemsplacerade barn (S2020/05272). Frågor om t.ex. vårdnadsöverflyttning vid rekrytering av familjehem utgör en del i uppdraget. Det pågår således arbete som på olika sätt syftar till att belysa frågan om överflyttning av vårdnaden ytterligare och som inkluderar de perspektiv som dessa remissinstanser nämner. Det finns därför inte anledning att inom ramen för nuvarande lagstiftningsarbete ytterligare behandla dessa frågor. anser att även s.k. öppen adoption ska övervägas jämte vårdnadsöverflyttning när barnet har varit placerat i familjehem . Öppna adoptioner, dvs. adoptioner där den adopterade har kontakt med de ursprungliga föräldrarna, är inte reglerade i . Den svenska lagstiftningen hindrar dock inte att föräldrarna och adoptivföräldrarna kommer överens om att barnet kan ha kontakt med de ursprungliga föräldrarna efter adoptionen (prop. 2017/18:121 s. 51). Regeringen konstaterar att det inte finns förutsättningar att överväga frågor om adoption i detta lagstiftningsärende. I fråga om att socialnämnden enligt nuvarande bestämmelser i och LVU ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning när den unge varit placerad i samma familjehem , framför kommun att är i ett barns liv och kommunen anser att då det handlar om en uppväxtplacering skulle kunna kortas ner för att ge barnet och de nya familjehemsföräldrarna möjlighet att knyta an på ett bra sätt. Enligt beslut har uppdragit åt en särskild utredare att utreda hur principen om barnets bästa kan stärkas i samband med bedömningen av om vården enligt LVU ska upphöra. I uppdraget ingår bland annat att se över om det finns behov av att tidigarelägga socialnämndens skyldighet att överväga överflyttning av vårdnaden (S2020/03820). Regeringen avser därför inte att behandla frågan här. ser stora risker med att samhällsvården kan komma att arbeta för att tillfredsställa familjehemsföräldrarnas behov och intressen snarare än att fokusera på samverkan och vad som är livslångt bäst för barnet. Som redogörs för ovan syftar bestämmelserna om vårdnadsöverflyttning till att förhindra att placerade barn som har rotat sig i ett familjehem blir uppryckta från en miljö där de har funnit sig till rätta och känner en större trygghet och känslomässig förankring än i det tidigare hemmet. Genom vårdnadsöverflyttning kan det skapas bättre förutsättningar för kontinuitet och trygghet i vården. Som framgår av 6 kap. 8 § FB ska överflyttning av vårdnaden ske endast om det är uppenbart att det är bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå och att vårdnaden flyttas över till dem som tagit emot barnet. Det innebär att inga andra intressen får gå före. Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte finns risk för sådana problem som nämner. vården bör inte ändras Regeringens bedömning: Bestämmelserna i socialtjänstlagen och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga om att socialnämnden minst var sjätte månad ska överväga om vården behövs och hur den bör inriktas och utformas bör inte ändras. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens Utredningen föreslår att socialnämndens skyldighet att överväga om vården behövs och hur den bör inriktas och utformas ska ersättas med en skyldighet för den unges särskilda socialsekreterare att rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. advokatsamfund, , Kommuner och Regioner och Ekebro utveckling lämnar synpunkter på förslaget. ombudsmän bör det i det fortsatta arbetet med betänkandet klargöras att den rapport som lämnas till socialnämnden ska bli föremål för behandling i nämnden och att den behandlingen ska dokumenteras enligt kommunal- lagens bestämmelser om nämndens protokoll. ombudsmän att det varken är nödvändigt eller lämpligt att i lagen ange vem som ska lämna rapporten till nämnden. En bättre ordning är att nämnden själv får bestämma om det eftersom de problem som kan uppstå om barnet undantagsvis inte har någon socialsekreterare då undviks. nämner att den nuvarande skyldigheten att överväga om vård fortfarande behövs enligt empiriska studier har visat sig leda till oro bland barn och unga för att vården drastiskt kommer att upp- Det är enligt givetvis bra att en sådan oro Mot detta står att det, om skyldigheten att överväga vården avskaffas, finns risk att vården av barnet utanför det egna hemmet kommer att pågå än nödvändigt. påpekar att även barnets inställning till vården och dess inriktning ska redovisas i rapporten. Maskrosbarn anser att förslaget kan leda till en ökad trygghet för de barn som är placerade men menar att det krävs en översyn kring barnets särskilda socialsekreterare och hur den rollen fungerar när det gäller kontakt och förtroende. advokatsamfund pekar på behovet av ökad transparens och anser att det bör införas ett krav på att rapporteringen ska vara skriftlig och att vårdnadshavare/föräldrar, barn och unga ska ha möjlighet att ta del av Enligt Kommuner och Regioner gäller bestämmelsen i 6 kap. 8 § SoL om att nämnden minst var sjätte månad ska överväga om vården behövs och hur vården bör inriktas och utformas, såvitt framkommer av förarbetena, även barn som bor i ett annat hem än det egna efter med- Kommuner och Regioner kan dessa barn inte anses vårdas i ett annat hem än det egna. Dessa barn har inte heller någon särskild socialsekreterare enligt 6 kap. 7 c § SoL. Vem som ska rapportera till socialnämnden i dessa fall är således oklart. Ekebro utveckling instämmer att begreppet övervägande är olämpligt men ifrågasätter om begreppet rapport är ett bra alternativ eftersom det inom kan associeras med en Nationell Samverkan för Psykisk Hälsa och Civil Rights Defenders, som yttrar sig tillsammans, avstyrker förslaget och anser att begreppet överväga bör finnas kvar för att påminna nämnden om dess ansvar att utifrån de rapporter nämnden får, överväga om en omprövning eller förändring av vården behöver göras. Majoriteten av övriga remissinstanser tillstyrker eller invänder inte mot Skälen för regeringens bedömning Innebörden av socialnämndens övervägande Av 13 § första stycket LVU framgår att om den unge beretts vård med stöd av 2 § LVU, ska socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och Motsvarande bestämmelse finns i 6 kap. 8 § första stycket SoL. Utredningen föreslår att kravet på att överväga vården ersätts med en rapporteringsskyldighet till nämnden. Enligt utredningen är begreppet övervägande otydligt och kan i vissa fall skapa osäkerhet hos barn, föräldrar och familjehemsföräldrar. Även i professionella sammanhang förväxlas ibland övervägande med omprövning. Genom att i stället be- skriva förfarandet som en information till socialnämnden uppnås enligt utredningen en bättre överensstämmelse med dagens praktik, utan att det strider mot de intentioner som finns med dagens bestämmelse. ningen föreslår därför att barnets särskilda socialsekreterare minst en gång var sjätte månad ska rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. Bestämmelsen i 13 § första stycket LVU, och motsvarande bestämmelse i 6 kap. 8 § första stycket SoL, innebär en skyldighet för socialnämnden att regelbundet hålla sig underrättad och bedöma om vården fortfarande Det innebär att det ankommer på den tjänsteman vid förvalt- ningen, som har den närmare uppsikten över vården, att minst en gång i halvåret anmäla till nämnden hur vården har bedrivits och hur barnets och föräldrarnas förhållanden utvecklar sig. ägnas frågorna om föräldrarnas inställning till fortsatt vård i familje- Avsikten med tjänstemannens anmälan till socialnämnden är inte att den alltid ska leda fram till ett formellt beslutsförfarande. när nämnden finner anledning att ifrågasätta behovet av fortsatt vård som en prövning i nämnd ska ske. Finner alltså socialnämnden vid sina överväganden att frågan bör prövas i nämnden, ska den ta initiativ till att behövliga kompletteringar av utredningen görs, varvid förvaltningslagens bestämmelser om parts rätt till insyn, kommunikation, parts rätt att meddela sig muntligt m.m. ska iakttas, samt därefter fatta beslut i saken. Det beslut som nämnden därefter fattar får överklagas. vid sina överväganden att anmälan om vården inte ger anledning till någon åtgärd av nämnden, kan nämnden lägga anmälan till handlingarna utan 2020/21:35 beslut i saken (prop. 1989/90:28 s. 114 och 115). övervägande ska dokumenteras i nämndens protokoll och i den unges akt (se 11 kap. 5 § SoL, 4 kap. 9 § SOSFS 2014:5 och JO 1998/99 s. 296, dnr 4815-1996). regelbundna överväganden kan i vissa fall bidra till osäkerhet och ovisshet för både barn, vårdnadshavare och familjehem. Det gäller både i de fall där barnet rotat sig i familjehemmet och behöver få veta om det får stanna kvar och i de fall barnet förväntas kunna återvända hem. Övervägandet förutsätter att aktivt följer den pågående vården genom personlig och kontinuerlig kontakt med barnet, vårdnadshavare och familjehemsföräldrarna. Övervägande måste ske med stor omsorg med hänsyn till vad det betyder för barnet (prop. 2012/13:10 s. 81). I syfte att öka förutsägbarheten för både barn, vårdnadshavare och vårdgivare samt skapa större öppenhet kring de bedömningar som görs i samband med att behovet av fortsatt vård övervägs och därmed skapa långsiktiga och stabila lösningar för barnet, gäller att socialnämnden även ska överväga hur vården ska inriktas och utformas. Det innebär att nämnden utifrån barnets bästa också ska överväga om vården bör fortsätta på och hur den i sådana fall bör inriktas och utformas. Härigenom är det möjligt att även låta övervägandet inbegripa frågan om det är möjligt att inom en rimlig framtid kunna återförena barnet med dess föräldrar. I vissa fall kan övervägandet emellertid leda fram till att en återförening inte är möjlig för övervägandet. Under sådana omständigheter kan det finnas behov av att, bl.a. utifrån de överväganden som gjorts beträffande vården, ändra utformningen av såväl vårdplan som genomförandeplan. Även om huvudregeln ska vara att vården ska inriktas på en återförening, kan dock förhållandena i ett enskilt fall vara sådana, särskilt med beaktande av barnets behov av en stabil och trygg uppväxt, att en återförening inte bedöms vara till barnets bästa (prop. 2012/13:10 s. 82). ansvar bör utifrån ett rättssäkerhetsperspektiv inte förändras När rätten har beslutat om vård enligt LVU övergår ansvaret för den unge på socialnämnden, och det är nämnden som ansvarar för att den unge får den vård och omsorg som han eller hon behöver. För att nämnden ska kunna uppfylla sitt ansvar behöver nämnden noga följa vården (se 13 a § LVU). Enligt 21 § LVU ska vård enligt lagen upphöra när den inte längre behövs. Det är således den unges behandlingsbehov som ska vara bestämmande för hur vården ska bestå.