prop · H703156 · 2020-04-21 00:00:00 — Avsikten med normgivningsbemyndigandena i 14 kap. måste således alltjämt anses vara att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska kunna meddela föreskrifter om hantering av varor som på grund av sitt innehåll av en kemisk produkt eller på grund av att de har behandlats med en kemisk produkt kan befaras medföra skada på människor eller miljön eller andra intressen som skyddas genom balken. För att tydliggöra detta bör dock bestämmelsen om vad som avses med hantering ändras så att den även omfattar befattning med varor. 2019/20:156 bör därför anges att hantering avser en verksamhet eller åtgärd som innebär att en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara tillverkas, bearbetas, behandlas, förpackas, förvaras, transporteras, används, omhändertas, destrueras, konverteras, saluförs, överlåts eller är föremål för något annat jämförbart förfarande. Bestämmelsen om vad som avses med hantering har endast betydelse för bestämmelserna i 14 kap. och påverkar inte övriga bestämmelser i balken. I 14 kap. förekommer termen hantering endast i normgivningsbemyndigandena i 14 kap. 8 och 13 §§. Den föreslagna ändringen av bestämmelsen påverkar inte bemyndigandena i 14 kap. 13 § eftersom dessa endast gäller kemiska produkter och biotekniska organismer, till skillnad från bemyndigandena i 14 kap. 8 § som gäller kemiska produkter, biotekniska organismer och varor. 8Uppgifter i kontrollplaner om avfall och om byggprodukter som kan återanvändas Regeringens förslag: Den kontrollplan som ska tas fram i samband med en bygg- eller rivningsåtgärd ska innehålla uppgifter om vilka byggprodukter som kan återanvändas och hur dessa ska tas om hand. Planen ska även innehålla uppgifter om vilket avfall som åtgärden kan ge upphov till och hur avfallet ska tas om hand, särskilt hur man avser att möjliggöra materialåtervinning av hög kvalitet och avlägsnande och säker hantering av farliga ämnen. Den kontrollansvariga ska biträda byggherren med att upprätta kontrollplanen och med att identifiera avfall och återanvändbara byggprodukter som bygg- och rivningsåtgärderna kan ge upphov till. Vid det tekniska samrådet ska man gå igenom hur identifieringen av avfall och återanvändbara byggprodukter har gjorts. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag genom att det i promemorians förslag inte anges att den kontrollansvariga ska biträda byggherren med att identifiera avfall och byggprodukter som bygg- och rivningsåtgärderna kan ge upphov till. Promemorians förslag avviker även genom att det anges att kontrollplanen ska innehålla uppgift om hur avfallet ska tas om hand för att möjliggöra avlägsnande och säker hantering av farliga ämnen och materialåtervinning av hög kvalitet. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Flera remissinstanser (kommun, Byggindustrier, kommun, , Byggherrarna, , och ) är positiva till de utökade kraven på uppgifter om avfallshantering i kontrollplaner och pekar t.ex. på att det skapar möjligheter för ökad återvinning och återanvändning. Byggherrarna framhåller att motsvarande krav redan har inarbetats i sektorns Riktlinjer för resurs- och avfallshantering vid byggande och rivning som utvecklats inom ramen för . instämmer i förslaget att uppgifterna som ska lämnas vid bygg- och rivningsåtgärder även ska omfatta materialåtervinning av hög kvalitet och vilka byggprodukter som kan återanvändas och hur dessa ska tas om hand. anser dock att bestämmelserna bör placeras i eller i föreskrifter meddelade med stöd av balken. instämmer i att det även för byggåtgärder är rimligt att ställa krav på att byggherren eller verksamhetsutövaren redovisar uppgifter om farligt avfall och annat avfall, men konstaterar att en sådan utvidgning innebär en stor ökning av den administrativa bördan för byggherrarna och byggnadsnämnderna. Bo- verket påpekar också att lagförslaget i promemorian innebär att det inte längre krävs att den kontrollansvariga biträder vid inventeringen och anser att resonemanget i författningskommentaren om att denna skyldighet redan följer av att den kontrollansvariga ska biträda byggherren med att upprätta förslag till kontrollplan inte stämmer. En kontrollansvarig kan biträda med att upprätta förslag till kontrollplan även om denne inte har biträtt vid själva inventeringen. anser att bestämmelsen bör innehålla skrivningar om att produkter i första hand ska omhändertas för återanvändning. Kommunen välkomnar skrivningen om att hanteringen av allt avfall ska beskrivas och inte bara farligt avfall. Det tekniska samrådet bör innefatta en beskrivning av hur avfallshanteringen i stort för verksamheten ska genomföras, med krav på hantering i enlighet med avfallshierarkin. har separata nämnder för miljötillsyn och bygglovshantering. konstaterar att utvidgningen av kraven på uppgifter om avfall i kontrollplanen sannolikt kommer att underlätta tillsynsverksamhet inom området. Kommuner och Regioner (SKR) avstyrker förslaget att kontrollplanen ska innehålla fler uppgifter om avfall. Att komplicera bygglovsprocessen är fel väg att gå. För de minsta åtgärderna, t.ex. byte av fönster, bör det vara tillräckligt med information för att förebygga avfall. För åtgärder som förväntas generera större mängder avfall bör byggherren redovisa information om avfallshanteringen. Redovisningen bör kunna ske enligt standardiserade format som kan tas fram av men bör inte knytas till kontrollplanen. Redovisningen bör hanteras som en del av bygglovsärendet med möjlighet för kommunernas tillsynsmyndighet för miljöfrågor att få tillgång till informationen. anser att det skulle vara bra att införa ett krav på en avfallsredovisning som redogör för hur avfallet har hanterats inför slutbeskedet. Det bästa hade varit införande av en gemensam digital rapportering så att avfallshierarkin nationellt kan följas upp inom bygg- och rivningsbranschen. anser att det är bra att uppgifter om avfall i kontrollplanen lyfts fram. Bolaget anser att det bör ingå en inventerings- och hanteringsplan för massbalans och hantering av förorenade massor om de överstiger en viss volym. Mer än hälften av byggavfallet utgörs av jord och en stor del av lastbilstrafiken skulle kunna undvikas med rätt hantering och planering. Vid det tekniska samrådet bör det också, om föroreningar påträffats, gås igenom flera alternativ på hantering av åtgärder. påtalar att det är oklart hur långtgående kraven är när det gäller utredning av möjlig återvinning och återanvändning. Byggmaterialhandlarna menar att behovet av digital information om livscykelperspektiv, avfallskoder och annat underlag för att kunna ha en 2019/20:156 fullständig kontrollplan enligt de kompletterade bestämmelserna kommer att innebära ökad administration och därmed kostnader för att effektivt och kvalitetssäkert kunna tillgodose deras kunders behov av information. anser att det är tveksamt om byggnadsnämnderna har kompetens för att hantera de tillkommande uppgifter som förslaget medför. Flera remissinstanser (, och Byggindustrier) pekar på behovet av att kontrollansvariga och andra inblandade i bygglovsprocessen, inklusive handläggare hos de kommunala myndigheterna, har relevant utbildning. kommun pekar på behovet av en effektivare plan- och byggtillsyn i nära samarbete med miljöbalkstillsynen för att kraven – som i generella termer redan följer av allmänna hänsynsregler och avfallsreglering – ska få verkligt genomslag. Skälen för regeringens förslag Kraven på kontrollplaner bör kompletteras för att förebygga bygg- och rivningsavfall och främja selektiv rivning Genom direktivet om ändring av avfallsdirektivet har det införts krav på att medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att främja selektiv rivning för att möjliggöra avlägsnande och säker hantering av farliga ämnen och underlätta återanvändning och materialåtervinning av hög kvalitet genom selektivt avlägsnande av material (artikel 11.1 fjärde stycket i avfallsdirektivet). Genom direktivet om ändring av avfallsdirektivet har det även införts krav på att medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att förebygga avfallsgenerering. Åtgärderna ska åtminstone minska avfallsgenerering i processer inom bland annat bygg- och rivningsverksamhet (artikel 9.1 f i avfallsdirektivet). Enligt (2010:900) ska byggherren se till att det finns en plan för kontrollen av en bygg- och rivningsåtgärd, en s.k. kontrollplan (10 kap. 6 §). Med byggherre avses enligt den som för egen räkning utför eller låter utföra projekterings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten (1 kap. 4 §). En kontrollplan ska bland annat innehålla uppgifter om vilket farligt avfall som rivningsåtgärder kan ge upphov till och hur farligt avfall och annat avfall ska tas om hand. Det ska finnas en kontrollplan för alla bygglovs-, rivningslovs-, marklovs- och anmälningspliktiga åtgärder. Att anlägga en gata eller bygga skyddsvallar mot bullerstörningar från trafiken är exempel på åtgärder som kan kräva marklov. Kravet på kontrollplan har ersatt det tidigare kravet på rivningsplan vid rivningsåtgärder (se prop. 2009/10:170 s. 305). Syftet med rivningsplanen var att rivningen skulle ske så att olika material kunde tas om hand var för sig på ett ändamålsenligt sätt. Kravet på att olika material skulle kunna omhändertas var för sig skulle tolkas bland annat med beaktande av förutsättningarna för återanvändning och återvinning för rivningen (prop. 1994/95:230 s. 100). I förarbetena ges ett exempel på hur systemet med rivningsplan och inventering kan fungera i praktiken: Byggnadsföretaget har förvärvat en tomt med ett saneringsmoget fyravåningshus byggt i ett område som omfattas av en detaljplan. HUSAB vänder sig till rivningsentreprenören RIVAB och begär en offert på en rivning av huset, innefattande upprättande av en rivningsplan, omhändertagande och försäljning av användbart material och omhändertagande av allt avfall. På RIVAB känner man till att det pågår ett vägbygge där det går att få avsättning för krossad mursten som fyllning i bullervallar. Kommunens värmeverk köper in spillvirke. Vidare finns på orten ett dotterbolag till som köper in bland annat begagnade fönster, köksinredningar, dörrar och sanitetsporslin för återförsäljning. Vid en inventering av byggnaden, som görs av en arbetsledare hos RIVAB, konstateras att det inte finns annat miljöfarligt avfall än ett antal strömbrytare som innehåller kvicksilver. Det förekommer också golvmattor av PVC. Vidare finner man att elledningarna i huset har stort kopparinnehåll och att takstolar och tegelpannor är i bra skick, men att snickerierna blivit utbytta vid någon ombyggnad så att de inte håller den höga kvalitet man kunde förvänta sig. När HUSAB får del av inventeringen, förklarar man att man själv har användning för takstolarna och takpannorna för en om- och tillbyggnad av ett annat hus på orten. Härefter upprättar RIVAB ett förslag till rivningsplan som innebär att fönster, dörrblad, värmeelement, sanitetsporslin och vattenkranar samt elledningar omhändertas för sig före rivningen. Även PVC-mattorna skall rivas ut och omhändertas för sig, liksom de miljöfarliga strömbrytarna. Vidare skall takpannorna tas om hand och takstolarna lyftas av, varefter huset rivs med traditionell teknik och det återstående rivningsmaterialet sorteras i fraktioner för sten, metall, trä och övrigt. 1994/95:230 s. Av exemplet ovan framgår att bestämmelserna om kontrollplan i syftar till att ge förutsättningar för återanvändning och återvinning och möjliggöra omhändertagande av farligt avfall. Syftet sammanfaller således i hög utsträckning med kravet i avfallsdirektivet om att medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att främja selektiv rivning för att möjliggöra avlägsnande och säker hantering av farliga ämnen och underlätta återanvändning och materialåtervinning av hög kvalitet. Be- stämmelserna om kontrollplaner i sin nuvarande lydelse genomför till viss del kraven i direktivet. De nuvarande bestämmelserna skulle dock behöva kompletteras för att de ska kunna anses vara ett fullständigt genomförande av avfallsdirektivet i denna del. Utökade krav som syftar till ökad återanvändning och återvinning i samband med bygg- och rivningsverksamhet kan alternativt införas i bestämmelser som är frikopplade från kontrollplanen. SKR anser att det är fel väg att gå att komplicera bygglovsprocessen och avstyrker att bestämmelserna placeras i . Eftersom bestämmelserna om kontrollplan i hög utsträckning sammanfaller med kraven i direktivet anser regeringen dock att det är lämpligt att genomföra kraven i dessa bestämmelser. framhåller att förslaget skulle innebära en stor ökning av den administrativa bördan för byggherrar och byggnadsnämnderna. Regeringen konstaterar att kontrollplanen innehåller uppgifter om avfall och bedömer att det skulle bli mer arbetskrävande för både byggherren och tillsynsmyndigheten om uppgifterna skulle lämnas i en annan redovisning som skulle behöva hanteras parallellt med kontrollplanen. Kontrollplaner bör innehålla ytterligare uppgifter om icke-farligt avfall Enligt ska byggherren se till att det finns en plan för kontrollen av en bygg- eller rivningsåtgärd för de åtgärder som kräver bygg-, mark- eller rivningslov eller anmälan enligt föreskrifter (10 kap. 6 §). I kontrollplanen ska det anges vilket farligt avfall som rivningsåtgärder kan ge upphov till och hur farligt avfall och annat avfall ska tas om hand. Stora mängder avfall uppkommer i samband med både bygg- och rivningsåtgärder. Bygg- och rivningsverksamhet är den sektor i som genererar mest avfall efter gruvsektorn. Totalt uppkom bygg- och rivningsavfall (Avfall i , 6839). Vid nybyggnad kan 5–av den totala mängden byggmaterial bli avfall. Det är därför angeläget att byggherren har tillgängliga uppgifter om vilket avfall som kan förväntas uppstå. Sådana uppgifter kan även bidra till att verksamheten kan planeras på ett sätt som minskar mängden avfall. Många aktörer inom byggsektorn arbetar aktivt med att effektivisera byggprocessen för att minska mängden avfall, exempelvis genom materialval, genom avtal som gör det möjligt att returnera material och genom att bli bättre på att beställa rätt mängd material. Bygg- och fastighetssektorns egna resurs- och avfallsriktlinjer vid byggande och rivning innehåller branschnormerande texter och rekommendationer för bland annat materialinventering, projektering, återanvändning, källsortering och avfallshantering samt upphandling av entreprenader vid rivning respektive vid byggproduktion (Resurs- och avfallsriktlinjer vid byggande och rivning 2019). Enligt avfallsdirektivet ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att främja selektiv rivning bland annat för att underlätta materialåtervinning av hög kvalitet genom selektivt avlägsnande av material (artikel 11.1 fjärde stycket). Bestämmelsen gör ingen skillnad mellan farligt och icke-farligt avfall. En stor del av det avfall som förbereds för återanvändning och som materialåtervinns är icke-farligt avfall. För att möjliggöra en planering av hur detta avfall ska hanteras är det viktigt att det finns uppgifter om vilket icke-farligt avfall som de planerade åtgärderna kan ge upphov till. Det finns därför skäl att utvidga skyldigheten att lämna uppgifter i kontrollplanen till att även gälla icke-farligt avfall. Genom att det särskilt antecknas vilket avfall som uppkommer, som det beskrivs hur avfallet ska tas om hand, ökar förutsättningarna för en resurseffektiv hantering av avfall. Det ökar i sin tur möjligheten att nå avfallsdirektivets mål för återvinning av icke-farligt bygg- och rivningsavfall (artikel 11.2 b i avfallsdirektivet). påtalar att det är oklart hur långtgående kraven är när det gäller utredning av möjlig återvinning och återanvändning. Regeringen konstaterar att de allmänna hänsynsreglerna i innebär att alla som bedriver en verksamhet eller vidtar en åtgärd har en skyldighet att utnyttja möjligheterna att minska mängden avfall (2 kap. 5 §). Det finns även en skyldighet att beakta avfallshierarkin i samband med behandling av avfall (15 kap. 10 § ). Avsikten är att den kontrollansvariga ska hjälpa byggherren med bedömningen. Byggmaterialhandlarna menar att behovet av digital information om livscykelperspektiv, avfallskoder och annat underlag för att kunna ha en fullständig kontrollplan enligt de kompletterade bestämmelserna kommer att innebära ökad administration och därmed kostnader för att effektivt och kvalitetssäkert kunna tillgodose deras kunders behov av information. Re- geringen konstaterar att det, för att göra ekonomin cirkulär, är viktigt att fokusera på produkters hela livscykel. Det är positivt om det skapas ett behov av information om produkter ur ett livscykelperspektiv. Det kan ge en mer ändamålsenlig resursanvändning och i ett större perspektiv leda till betydande nettobesparingar. anser att det skulle vara bra att införa ett krav på en avfallsredovisning som redogör för hur avfallet har hanterats inför slutbeskedet. Enligt bolaget skulle det bästa vara att införa en gemensam digital rapportering så att avfallshierarkin nationellt kan följas upp inom bygg- och rivningsbranschen. Med anledning av det bolaget framför finns det anledning att uppmärksamma att ska upprätta och tillhandahålla en ändamålsenlig avfallsstatistik. arbetar med att utveckla nya tekniska lösningar för att hantera uppgifter om avfall. har i uppdrag att föreslå ändringar som behövs för att förbättra avfallsstatistiken (regeringsbeslut Regleringsbrev för avseende , dnr M2019/01320/S). anser att det i kontrollplanen bör ingå en inventerings- och hanteringsplan för massbalans och hantering av förorenade massor om de överstiger en viss volym. Denna fråga ryms inte inom ramen för detta lagstiftningsärende. Kontrollplaner bör innehålla uppgifter om byggprodukter som kan återanvändas Som framhålls ovan är ett av syftena med kraven på kontrollplan att rivningar ska genomföras på ett sätt som ger förutsättning för återanvändning. I exemplet i förarbetena till bestämmelserna i som nämns ovan återanvänds takstolarna och takpannorna av företaget vid en om- och tillbyggnad av ett annat hus på orten. För att det ska vara möjligt att identifiera material som inte blivit avfall och använda det på ett sätt som innebär att det fyller den funktion som det ursprungligen var avsett för krävs att det finns uppgifter även om material som inte blir avfall. För att ansluta till terminologin i bör kravet utformas som ett krav på att identifiera de byggprodukter som kan återanvändas. Med byggprodukt avses en produkt som är avsedd att stadigvarande ingå i ett byggnadsverk (1 kap. 4 § ). Ett krav på att lämna sådana uppgifter innebär ett genomförande av kravet i avfallsdirektivet på att vidta åtgärder för att främja selektiv rivning för att underlätta återanvändning (artikel 11.1 fjärde stycket). Det bidrar även till genomförandet av kravet i direktivet på att minska avfallsgenerering i bygg- och rivningssektorn (artikel 9.1 f). Det bör därför krävas att det i kontrollplanen anges vilka byggprodukter som kan återanvändas och hur dessa ska tas om hand. anser att bestämmelsen i om vilka uppgifter kontrollplanen ska innehålla bör innehålla skrivningar om att produkter i första hand ska omhändertas för återanvändning. Regeringen konstaterar att detta redan framgår av den s.k. avfallshierarkin i (15 kap. 10 §) och därför inte behöver regleras i plan- och Det är dock lämpligt att bestämmelsen om innehållet i kontrollplaner återspeglar avfallshierarkin genom att återanvändning nämns före avfallshantering och att materialåtervinning nämns före avlägsnande och säker hantering av farliga ämnen. Kontrollplaner för byggåtgärder bör innehålla ytterligare uppgifter Kontrollplanen ska innehålla uppgifter om vilket farligt avfall som rivningsåtgärder kan ge upphov till (10 kap. 6 § 5 ). Den ska även innehålla uppgifter om hur farligt avfall och annat avfall ska tas om hand (10 kap. 6 § 6). Vid införandet av ersattes det tidigare kravet på rivningsplan med ett krav på kontrollplan. I förarbetena till framgår inte om avsikten är att uppgifterna om hur farligt avfall och annat avfall ska tas om hand ska finnas även vid en plan för kontroll av en byggåtgärd (prop. 2009/10:170). En ändring bör göras som innebär att det framgår att samtliga punkter i paragrafen gäller både vid bygg- och rivningsåtgärder. Detta innebär att kraven i bestämmelsen gäller både vid nybyggnad, ombyggnad, tillbyggnad och rivning. Den kontrollansvariga ska biträda byggherren med att identifiera avfall och återanvändbara byggprodukter Enligt ska den kontrollansvariga biträda byggherren med att upprätta förslag till kontrollplan och, i fråga om rivningsåtgärder, biträda vid inventeringen av farligt avfall och annat avfall (10 kap. 11 § 1). I promemorian föreslås att bestämmelsen ändras så att det inte uttryckligen anges att den kontrollansvariga ska biträda vid inventering av avfall. Bo- verket påtalar att det är möjligt för en kontrollansvarig att biträda med att upprätta förslag till kontrollplan även om denne inte har biträtt vid inventeringen. Regeringen anser att den kontrollansvariga bör biträda vid identifieringen och att det därför bör anges i bestämmelsen att den kontrollansvariga ska biträda byggherren med att identifiera avfall och återanvändbara byggprodukter som åtgärderna kan ge upphov till. Enligt ska man vid ett tekniskt samråd gå igenom hur förekomsten av tänkbart farligt avfall har inventerats, om samrådet avser en rivningsåtgärd (10 kap. 19 § 3). Bestämmelsen bör ändras så att genomgången avser hur identifieringen av avfall och återanvändbara byggprodukter har gjorts. anser att det tekniska samrådet bör innefatta en beskrivning av hur avfallshanteringen i stort för verksamheten ska genomföras, med krav på hantering i enlighet med avfallshierarkin. Regeringen delar kommuns bedömning att det på det tekniska samrådet bör framgå hur allt avfall ska tas om hand. gäller att man vid det tekniska samrådet ska gå igenom byggherrens förslag till kontrollplan (10 kap. 19 § 2 ). Enligt nuvarande bestämmelser ska kontrollplanen innehålla uppgift om hur allt avfall ska tas om hand (10 kap. 6 § 6 ). I promemorians lagförslag är det dock inte tydligt att kontrollplanen även fortsättningsvis ska innehålla sådana uppgifter, eftersom det föreslås att det ska anges hur avfallet tas om hand ”för att möjliggöra materialåtervinning av hög kvalitet och avlägsnande och säker hantering av farliga ämnen”. Regeringen anser därför att det bör förtydligas att det ska anges hur avfallet ska tas om hand, och särskilt hur Prop. 2019/20:156 man avser att möjliggöra materialåtervinning av hög kvalitet och avlägs- nande och säker hantering av farliga ämnen. Regeringen konstaterar att de grundläggande reglerna för hur avfall ska hanteras finns i , inklusive kravet på den som behandlar avfall att se till att behandlingen sker enligt avfallshierarkin (15 kap. 10 §). Det behövs inga ändringar av bestämmelserna om avgifter och tillsyn Byggherren ska senast vid det tekniska samrådet lämna förslag till kontrollplan (10 kap. 18 § ). Den kontrollplan som ska gälla för åtgärderna ska fastställas av i startbeskedet (10 kap. 24 § ). När byggåtgärder som har omfattats av tekniskt samråd avslutas ska ett slutsamråd hållas om det inte är uppenbart obehövligt (10 kap. 30 § ). På slutsamrådet ska bland annat gås igenom hur kontrollplanen har följts (10 kap. 32 § ). För att ska kunna ge ett slutbesked ska byggherren visa att krav som gäller enligt kontrollplanen, startbeskedet eller beslut om kompletterande villkor har uppfyllts (10 kap. 34 § ). får ta ut avgifter som täcker kostnaderna för de åtgärder som normalt ingår i ärenden om lov eller anmälan. Avgifterna får bland annat tas ut för kostnad för startbesked, slutbesked, beslut om lov och tekniskt samråd och slutsamråd (12 kap. 8 § ). Grunderna för hur avgifterna ska beräknas ska anges i en taxa som beslutas av kommunfullmäktige (12 kap. 10 § ).