prop · H80360 · 2020-12-17 00:00:00 — Även Styr- och resursutredningen konstaterade att det finns problem med jämställdheten i högskolan och pekade bl.a. på att utbildningsvalen i stor utsträckning är könsbundna samt att kvinnor dominerar inom utbild- ning på grundnivå och avancerad nivå samt de lägre anställningskatego- rierna medan andelen män ökar högre upp i den akademiska hierarkin. Det är av den anledningen av yttersta vikt att universitet och högskolor arbetar för att skapa lika möjligheter för kvinnor och män att göra karriär och meritera sig, både inom utbildningen på forskarnivå och senare i forskar- karriären. Regeringen anser att kvinnor och män i högskolan ska verka på lika och trygga villkor. För att åstadkomma jämställdhet inom forskningen är jämställd resursfördelning och jämställda villkor för forskare grundläg- gande förutsättningar. Som framgår av avsnitt 14.1.5 avser regeringen att utveckla styrningen av universitet och högskolor. Jämställdhet är ett av de områden som kom- mer att följas upp. Regeringen bedömer att två jämställdhetsfrågor är prio- riterade i myndighetsstyrningen. Det första gäller andelen kvinnor bland nyrekryterade professorer och det andra är könsfördelning vid val av utbildning. Jämställdhet inom forskningen vid universitet och högskolor kan bl.a. mätas genom andelen kvinnor och män som är anställda som professorer, lektorer och i meriteringsanställningar, dvs forskarassistenter, biträdande lektorer och postdoktorer. Andelen kvinnor bland professorer var 30 pro- cent 2019, vilket är en ökning jämfört med då andelen kvinnor bland professorerna var . När det gäller nyrekryterade professorer har rekryteringsmålet att hälften av de nyrekryterade professorerna ska vara kvinnor 2030 inte lett till någon förbättring . Majoriteten av universitet och högskolor har inte nått upp till sina mål för perioden. Detta motiverar fortsatta rekryteringsmål för professorer och ytterligare åtgärder kan även behöva vidtas. Det är även av intresse att undersöka hur könsfördelningen ser ut i anställningskategorier som föregår professorsanställningar. ökade andelen kvinnor bland lektorer från till . har andelen kvinnor ökat inom samt- liga anställningskategorier, med undantag för meriteringsanställningar på totalnivå. var en av de första myndigheterna som ingick i regeringens satsning på jämställdhetsintegrering i myndigheter (JiM) och har myndigheten haft ett fortsatt uppdrag för jämställdhets- integrering. Även Formas, Forte och ingår i satsningen. Vetens- kapsrådet driver också ett nätverk för s.k. JiM-myndigheter med ansvar inom högskolan. arbete med jämställdhet visar att deras insatser för att utbilda och uppmärksamma personal och granskare på jäv och fallgropar vad det gäller jämställdhet har gett resultat. Beviljandegra- den vid ansökan om bidrag hos är jämn mellan män och kvinnor, även om tillfälliga variationer förekommer. Det är viktigt att bevara det goda resultatet som arbetet har bidragit till och att även fortsättningsvis aktivt jobba för ökad jämställdhet samt sprida med- vetenheten om hur jämställhetsfrågor bör hanteras i ansökningsbered- ningen. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter att göra karriär inom uni- versitet och högskolor, meritera sig till de högsta anställningarna och till- delas forskningsmedel. Uppföljning visar dock exempelvis på snedrekry- tering till utbildningar samt i stegen mellan olika utbildningsnivåer och anställningar (2016). Problemen utgör hinder för att ska nå de jämställdhetspolitiska målen (skr. 2016/17:10), t.ex. i fråga om lika möjligheter till karriärvägar, könsbundna studieval och genomströmning och för att även ska vara en fram- stående kunskaps- och forskningsnation. Åtgärder för ökad jämställdhet inom högskolan är därför även fortsatt en prioriterad fråga för regeringen. 11.3.2Dimensionering av utbildning på forskarnivå Att det finns tillräckligt många personer med utbildning på forskarnivå är viktigt för som kunskapsnation och för svensk konkurrenskraft. Komplexa samhällsutmaningar och höga krav på innovation skapar stort behov av spetskompetens i form av välutbildad arbetskraft. Tillgång till personer med utbildning på forskarnivå är också viktigt för kompetensför- sörjningen inom högskolesektorn och för kvaliteten i den högre utbild- ningen. Högskolans disputerade lärare fyller en viktig roll i att förmedla ett vetenskapligt förhållningssätt, vilket studenterna sedan har med sig i kommande yrkesutövning och som enskilda individer. Utbildningen på forskarnivå måste därför vara av hög kvalitet och adekvat dimensionerad. Styr- och resursutredningen bedömde att både regeringen och lärosätena har ett ansvar att på sina respektive nivåer ha en uppfattning om omfattningen av utbildningen på forskarnivå och dess inriktning utifrån olika behov, att följa utvecklingen i ljuset av detta och vid behov vidta åtgärder. uppföljning är ett väsentligt under- lag till denna analys. Regeringen avser att ge fortsatt uppdrag till Univer- sitetskanslersämbetet att följa utvecklingen när det gäller dimensione- ringen av utbildning på forskarnivå. Andelen i befolkningen som påbörjar en utbildning på forskarnivå bör öka Av analyser framgår att andelen av den svenska befolkningen som påbörjar en utbildning på forskarnivå har halverats . Minskningen gäller särskilt inom forskningsämnesområdena naturvetenskap och teknik. I jämförelse med de andra nordiska länderna har även tappat vad gäller antalet av- lagda doktorsexamina per miljoner invånare (2019). Mot denna bakgrund anser regeringen att andelen av den svenska be- folkningen som påbörjar och slutför en utbildning på forskarnivå bör öka. För att en forskarkarriär i ska betraktas som attraktiv är goda studie- och arbetsvillkor en förutsättning. På nationell nivå har regeringen genomfört flera förändringar inom högskolan för att skapa bättre karriär- vägar för doktorander och unga forskare. Som närmare beskrivs ovan är detta ett reformarbete som fortlöper. Universitet och högskolor har ett viktigt strategiskt ansvar för dimensioneringen av utbildningen på forskar- nivå som en del av ett genomtänkt internt meriteringssystem. Regeringen avser att följa upp lärosätenas arbete med karriärvägar och meriterings- system. Behov av personer med utbildning på forskarnivå finns såväl inom hög- skola som näringsliv och offentliga aktörer i alla delar av landet. Univer- sitetskanslersämbetets uppföljning (2020) visar att dessa främst arbetar inom kunskaps- och forskningsintensiva näringsgrenar, inom näringslivet och inom staten. Behoven av forskarutbildad arbetskraft ser olika ut inom olika branscher. För att få en uppdaterad bild av kompetens- behoven och en god arbetsmarknadskoppling är universitets och hög- skolors samverkan med näringsliv och omgivande samhälle av stor vikt. Inom högskolan behöver tillgången på lärare med utbildning på forskar- nivå öka på vissa samhällsviktiga utbildningar, för att säkra kvalitet och Det är mot denna bakgrund som regeringen anser Prop. 2020/21:60 att den tidigare satsningen på forskarskolor inom lärar- och förskollärar- utbildning bör förstärkas och att satsningar även bör göras på forskarskolor för lärare på hälso- och sjukvårdsutbildningar samt inom humaniora och samhällsvetenskap. Fler utländska doktorander bör stanna i uppföljningar visar att det sjunkande antalet svenska doktorander till stor del har kompenserats av att antalet utländska doktorander har ökat. Många av dessa har dock inte stannat kvar i . av de utländska doktorander som examinerades i perioden –2002 hade lämnat efter examen (Universitets- kanslersämbetet 2019). Regeringen anser att andelen utländska doktorander som stannar i bör öka. Det är viktigt att skapa förutsättningar för att både rekry- tera och behålla den kompetens denna grupp besitter. Som en följd av rege- ringens proposition Nya regler om uppehållstillstånd för forskning och studier inom högre utbildning (prop. 2019/20:9) har från särskilda uppehållstillstånd införts för forskning, studier inom högre utbildning och praktik med anknytning till högre utbildning. Reformen syftar till att locka fler studenter, forskare och andra högkvalificerade personer till och underlätta för dem som har utbildats i landet att stanna kvar och arbeta här. 12Samhällsutmaningen demokratiskt och starkt samhälle I ett starkt och demokratiskt samhälle värnas människors liv och hälsa och samhällets funktionalitet. Grundläggande värden och normer så som rätts- statens principer och mänskliga fri- och rättigheter har en stabil förankring i befolkningen. Demokrati och säkerhet kan dock inte tas för givna. Sam- tidigt som mycket tyder på att det svenska samhället utvecklas positivt i termer av ökad öppenhet finns det negativa tendenser gällande organiserad brottslighet, terrorism, våldsbejakande extremism och minskad trygghet. Mäns våld mot kvinnor, våld i nära relation och hedersrelaterat våld och förtryck är fortsatt en stor samhällsutmaning. Det påverkar särskilt enskilda individer men är ett allvarligt hot mot jämställdheten. Socioekonomiska skillnader och andra skillnader i människors uppväxt- och levnadsvillkor varierar mellan olika områden i landet samt påverkar och påverkas av segregationen. Dessa skillnader riskerar att minska sammanhållningen i samhället och kan skapa motsättningar mellan indi- vider och grupper. Vårt samhälle utsätts såväl globalt som nationellt för stora påfrestningar. Katastrofer, hot och kriser orsakas av både människor och naturhändelser, ofta i interaktion dem emellan, och ställer stora krav på samhällets risk- 2020/21:60 medvetenhet, motståndskraft och återhämtning. Behovet av kunskap om hur vi skapar och upprätthåller säkra samhällen har ökat. Andra exempel på hot mot vår säkerhet kan vara cyberattacker, påver- kanskampanjer och informationskrigföring. Dessa hot behöver hanteras med såväl tekniska lösningar som kunskap om människor, omvärlden och samhällen och innebär viktiga överväganden beträffande balansen mellan säkerhet och frihet. Desinformation, propaganda och näthat sprids snabbare och lättare än någonsin För att möta dessa utmaningar behöver medie- och informationskunnigheten och förmågan till källkritik öka och befolkningens motståndskraft mot desinformation stärkas. För att säker- ställa demokratisk, social och ekonomisk stabilitet i samhället behöver arbetet fortsätta med att förbättra informationssäkerheten, säkra den per- sonliga integriteten och tryggheten samt minska det demokratiska utan- förskapet. I olika delar av världen hotas universitets och högskolors roll som en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhället, liksom friheten att utforma forskning och utbildning. Det förekommer att universitet har tvingats till inskränkningar i sin verksamhet för att den anses strida mot de värderingar som makthavarna står för. Den akademiska friheten är ett kärnvärde i högskolans verksamhet och en förutsättning för forskning och utbildning på vetenskaplig och konstnärlig grund samt för lärosätenas roll som en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhället. Det oberoende sökandet efter ny kunskap är en princip som måste värnas och främjas. Tillgång till faktabaserad kunskap och information är viktiga red- skap för att stärka människors motståndskraft i påfrestande tider och för att långsiktigt värna de mänskliga rättigheterna på ett jämställt, säkert och hållbart sätt. Allmänhetens insyn i forsknings- och innovationsprojekt är också faktorer som kan bidra till att öka förståelsen för vetenskapliga pro- cesser. Högskolelagen bör ändras så att akademisk frihet främjas och värnas i högskolans Universitet och högskolor har ett viktigt samhällsuppdrag och akademisk frihet är en förutsättning för verksamhetens kvalitet Universitet och högskolor har i uppgift att bedriva dels utbildning som vilar på vetenskaplig eller konstnärlig grund, dels vetenskaplig och konst- I dessa uppgifter ingår ett ansvar att samverka med det omgivande samhället och verka för att kunskapsvinningarna kommer till Forskning, innovation och högre utbildning ska ytterst syfta till att främja hela samhällets utveckling och stärka samhällsbygget. skapen som skapas vid och sprids från lärosätena ska också bidra till bild- ning och till enskilda individers utveckling, samhällsengagemang och kri- Ett utmärkande drag för verksamheten som bedrivs vid universitet och högskolor är att kunskapssökande och kunskapsspridning ska kunna ske Att fritt söka och sprida kunskap samt att fritt kunna vetenskapligt granska olika företeelser i samhället utgör grunden för det som brukar benämnas akademisk frihet. Den akademiska friheten är en förutsättning för att lärosätena ska kunna utföra sitt uppdrag med kvalitet och tro- värdighet, och därmed leva upp till de höga krav som samhället ställer. Den akademiska friheten behöver skyddas Akademisk frihet är en viktig beståndsdel i ett demokratiskt och starkt samhälle. Den kan dock inte tas för given utan behöver aktivt skyddas och främjas. Till exempel kan ett hårdare och mer polariserat debattklimat öka risken för att personer som deltar i det offentliga samtalet, inklusive forskare, utsätts för hot och hat. Vidare finns allt för många exempel runt om i världen där universitet och högskolor har tvingats till inskränkningar i sin verksamhet för att den anses strida mot de värderingar som makthavarna står för. Detta är ett hot mot yttrandefriheten, mot demokratin och mot en hållbar samhällsutveckling. Den snabba spridningen av olika former av desinformation och propa- ganda i exempelvis sociala medier är en särskild utmaning. finns ett ökat behov av, och efterfrågan på, att öppet kunna ta del av och använda den oberoende och vetenskapligt grundade kunskap som har tagits fram vid och spridits från universitet och högskolor. Även i , där direkta hot mot den akademiska friheten kan synas avlägsna, finns det därför skäl att uppmärksamma frågan. Det saknas en principbestämmelse om akademisk frihet i svensk lag Universitet och högskolor som har staten som huvudman regleras i huvud- sak genom högskolelagen (1992:434) och högskoleförordningen (1993:100). I 1 kap. högskolelagen finns grundläggande mål och allmänna värderingar för verksamheten, t.ex. att den ska hålla hög kvalitet (4 §). Det är också i 1 kap. högskolelagen som högskolans uppgifter utbildning och forskning framgår (2 §). I 2 kap. högskolelagen finns övergripande be- stämmelser om lärosätenas organisation och i dess tredje kapitel finns bestämmelser om professorer och andra lärare. Högskoleförordningen kompletterar bestämmelserna i högskolelagen och innehåller bl.a. en exa- mensordning som anger vilka examina som får avläggas samt de mål om kunskaper och förmågor som ska uppnås för respektive examen. Forskningens frihet skyddas i grundlagen (2 kap. 18 § RF) och i 1 kap. 6 § högskolelagen. Av regeringsformen framgår att forskningens frihet är skyddad enligt bestämmelser som meddelas i lag. I högskolelagen anges att för forskningen ska som allmänna principer gälla att forskningsproblem får fritt väljas, forskningsmetoder får fritt utvecklas och forskningsresultat får fritt publiceras. Bestämmelsen i högskolelagen fanns redan i den tidi- gare högskolelagen och överfördes 1992 till den nuvarande, medan bes- tämmelsen i grundlagen tillkom 2011. Det finns emellertid i svensk författning ingen principbestämmelse om akademisk frihet som gäller generellt för universitets och högskolors verksamhet. Sådana bestämmelser finns i flera andra länders lagstiftning. I den norska universitets- och högskolelagen anges t.ex. att ”Universiteter og hoyskoler skal fremme og verne akademisk frihet.” (1 kap. 5 §). Den akademiska friheten garanteras dock i , som är bindande för . har i en dom i mål C-66/18 (HU), kommissionen v. (stora avdelningen), slagit fast att den ungerska högskolelagen bl.a. strider mot den unionsstadgade akademiska friheten. Målet avser två ändringar i den ungerska högskolelagen som innebär att universitet från stater utanför EES, för att påbörja och fortsätta bedriva verksamhet i , måste visa att den stat där de har säte har ingått ett internationellt avtal med och även måste erbjuda högre utbildning I sin dom konstaterar inledningsvis att den akademiska friheten garanteras i allmänna ordalag i artikel 13 andra meningen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättig- heterna, där det anges att ”[d]en akademiska friheten ska respekteras”. domstolen anför vidare att rättigheter i stadgan som motsvarar sådana rättigheter som garanteras i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (nedan kallad ), har samma innebörd och räckvidd som i konven- I hänvisas visserligen inte till den akademiska konstaterar dock att det följer av praxis från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna att denna frihet är kopplad till bl.a. yttrandefriheten som stadfästs i artikel 10 i Europa- konventionen, vilket även finner stöd i den kommentar till artikel 13 i EU:s rättighetsstadga som återfinns i Förklaringar avseende stadgan om de grundläggande rättigheterna (EUT C 303, 2007, s. 17). specifika perspektiv ska enligt den akademiska friheten, såväl inom forskning som inom undervisning, garantera yttrandefrihet och handlingsfrihet, frihet att sprida uppgifter liksom frihet att utan begränsningar söka och sprida kunskap och sanning. Denna frihet är inte begränsad till akademisk eller vetenskaplig forskning, utan omfattar även friheten för akademiskt verksamma personer att fritt uttrycka sin ståndpunkt och sina åsikter (, , Erdoğan m.fl. mot , CE:ECHR:2014:0527JUD000034604, § 40). Domstolen anför vidare att begreppet ”akademisk frihet” ska ges en vidare innebörd än detta. För att belysa olika aspekter av den akademiska friheten och fastställa om de omtvistade ungerska åtgärderna utgör en begränsning av den akademiska friheten, beaktar domstolen innehållet i den rekommendation 1762 (2006) som parlamentariska för- samling antog med rubriken ”Den akademiska friheten och universitetens självständighet”. Av denna rekommendation framgår att den akademiska friheten även omfattar en institutionell och organisato- risk dimension eftersom det är en grundläggande förutsättning för att kunna bedriva undervisning och forskning att ingå i en infrastruktur. domstolen är även punkt 18 i rekommendationen om villkoren för lärare inom högre utbildning relevant. I den punkten stadgas det att ”självstän- dighet är det institutionella uttrycket för akademisk frihet och är ett nöd- vändigt villkor för att lärare och högre lärosäten ska kunna utföra sitt upp- I punkt 19 i samma rekommendation preciseras att ”det åligger medlemsstaterna att skydda de högre lärosätenas självständighet från alla typer av hot, oavsett var de kommer ifrån”. Mot denna bakgrund anför EU- domstolen att de omtvistade åtgärderna kan äventyra den akademiska verksamhet som berörda utländska högre lärosäten bedriver i och följaktligen beröva berörda akademiskt verksamma personer den själv- ständiga infrastruktur som är nödvändig för att de ska kunna bedriva sin vetenskapliga forskning och undervisning. Domstolen ansåg därför åtgär- derna vara av sådan art att de kan begränsa den akademiska friheten vilken skyddas i artikel 13 i stadgan och fastställde att genom att vidta de Prop. 2020/21:60 omtvistade åtgärderna har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt bl.a. artikel 13 i EU:s rättighetsstadga. Styr- och resursutredningen föreslog i sitt betänkande En långsiktig, samordnad och dialogbaserad styrning av högskolan (SOU 2019:6) att regeringen ska ta initiativ till förändringar i högskolelagen avseende vissa normer, däribland akademisk frihet. En departementspromemoria har där- efter tagits fram inom (), Ändringar i högskolelagen för att främja den akademiska friheten och tydliggöra lärosätenas roll för det livslånga lärandet (U2020/03053), och remitterats, se avsnitt 3. Promemorian remitterades innan meddelade ovan nämnd dom C-66/18 (HU). 12.1.1Förslag till en ny bestämmelse i högskolelagen om akademisk frihet Regeringens förslag: Det ska anges i högskolelagen att det som en all- män princip i högskolornas verksamhet ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Utredningen lämnade dock inte något konkret författningsförslag, utan föreslog att regeringen tar initiativ till förändringar i högskolelagen i syfte att markera att lärosäten och staten som huvudman ska främja och värna akademisk frihet, som en förutsättning för forskning och utbildning på vetenskaplig grund samt för lärosätenas roll som en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhället. Remissinstanserna: En majoritet av de som har yttrat sig tillstyrker eller har inte något att invända mot utredningens förslag. Statskontoret, , , universitet, , , univer- sitet, , , Högskolan , , , universitets- och högskoleförbund (SUHF), universitetslärare och forskare (SULF) och (). framhåller vikten av att aktivt värna och utveckla de akademiska värdena, inte minst för att studenter, samarbetspartners och allmänhet ska känna förtroende för lärosätena som oberoende producenter och förmedlare av lyfter fram värdet av den akademiska friheten då lärosätenas roll i ett demokratiskt samhälle ifrågasätts och be- gränsas i allt fler länder. och högskolor, t.ex. , univer- sitet och påpekar att det är svårt att ta ställning till förslagen eftersom utredningen inte har lämnat några konkreta för- och m.fl. påtalar vikten av att författningstexterna utformas på ett sådant sätt att de inte begränsar lärosätenas institutionella autonomi. Ett fåtal remissinstanser, Kungl. Tekniska högskolan (KTH), Försvars- högskolan och , avstyrker utredningens förslag. anser att fastställande av normer i högskolelagen innebär att man stänger dörren till att normer förändras och att vissa förhållningssätt där- Försvarshögskolan varnar för en övertro på formell normstyrning genom allmänna och mångtydiga formuleringar i lag och ser en risk för dolda målkonflikter. anser att en särskild reglering i högskolelagen skulle innebära en ökad detaljstyrning av läro- I sitt svar avser högskolan utredningens samtliga framlagda förslag angående normer samlat. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att invända mot promemorians förslag. för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas), , Region , , Sophiahemmet högskola, , Kommuner och Regioner, universitetslärare och forskare (), Universitets- och högskolerådet och Vetenskap och Allmänhet. Universitet och högskolor välkomnar generellt en bestämmelse i högskolelagen i syfte att främja och värna akademisk frihet som ett kärn- värde i högskolans verksamhet. Ett flertal, såsom och , anser dock att statens ansvar för frågan bör tydlig- () påpekar att Styr- och resursutredningen föreslog att ändringen skulle omfatta såväl lärosätenas eget som statens ansvar, medan promemorians perspektiv är snävare genom att betona den individuella akademiska friheten och läro- SUHF ger därför förslag till en mindre förändring av skrivningen i lagtextens 1 kap. 6 § till ”För högskolornas verksamhet ska som allmän princip gälla att den akademiska friheten ska främjas och Även ett flertal universitet och högskolor, bl.a. univer- sitet, , Kungl. universitet lämnar detta förslag i sina respektive remissvar. anser att även lärosätenas institutionella frihet, ofta benämnd auto- nomi, måste fastställas i lag. Ett antal remissinstanser, däribland och förenade studentkårer (SFS), ser positivt på att den akademiska friheten ska gälla hela högskolans verksamhet dvs. Flera, däribland Hög- skolan i och Linnéuniversitetet, anser dock att en tydligare och mer långtgående skrivning om detta hade varit önskvärd. Akademi anser att det är önskvärt att även utbildningens frihet stipuleras i lag på motsvarande sätt som forskningen.