prop · H703175 · 2020-06-16 00:00:00 — har efterfrågat vad som ska gälla för obegränsat skattskyldiga som saknar folkbokföring i landet. I promemorian framhålls att personer som betalar inkomstskatt i en kommun som omfattas av förslaget också har rätt till regional skattereduktion. Regeringen anser att detta är en rimlig utgångspunkt som också är förenlig med om fri rörlighet. En person som flyttar till utan tidigare folkbokföring här får exempelvis direkt sin hemortskommun där han eller hon bosätter sig, och den inflyttade personen kan anses vara i samma situation som den vars hemortskommun baserar sig på tidigare folkbokföring. Eftersom hemortskommunen fastställs efter andra kriterier än folkbokföring för denna kategori av personer justeras förslaget till att även obegränsat skattskyldiga som saknar folkbokföring i landet året före beskattningsåret har rätt till skattereduktion under förutsättning att deras hemortskommun är en sådan som berättigar till regional skattereduktion. Skattskyldig under en del av beskattningsåret Regional skattereduktion ges för ett helt beskattningsår och delas inte upp utifrån hur många månader en person faktiskt bor i en omfattad kommun eller är obegränsat skattskyldig i landet. Det innebär att en skattskyldig som året före beskattningsåret är folkbokförd i en kommun som anges i lagen har rätt till hel skattereduktion, även om han eller hon under själva beskattningsåret blir begränsat skattskyldig och endast beskattas enligt inkomstskattelagen . Den som Prop. 2019/20:175 saknar folkbokföring i landet har på motsvarande sätt rätt till hel skatte- reduktion även om han eller hon endast är obegränsat skattskyldig under en del av beskattningsåret. Den regionala skattereduktionen riktar sig till fysiska personer som är aktiva i vissa glest befolkade områden. Dödsbon bör därför inte ha rätt till skattereduktion än det då dödsfallet inträffade. Eftersom ett dödsbo kan vara oskiftat anser regeringen att en särskild regel behöver införas som begränsar dödsbons rätt till skattereduktion till det år då dödsfallet inträffade. Förslaget föranleder införandet av två nya paragrafer, 67 kap. 34 och 35 §§, och en ny bilaga, bilaga 67, i inkomstskattelagen. Förslaget föranleder även en ändring i 67 kap. 1 § inkomstskattelagen. Skattereduktionens storlek och hur avräkning Regeringens förslag: Skattereduktionen uppgår till per Ordningsmässigt räknas skattereduktionen av direkt efter skatte- reduktionen för sjuk- och aktivitetsersättning, och direkt före skattereduktionen för underskott av kapital. räknas endast av mot inkomstskatt. skattereduktionen görs i lagen om avräkning av utländsk skatt. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. promemorian föreslås att bestämmelsen rent lagtekniskt ska föras in i inkomstskattelagen i den ordning som reduktionen görs i förhållande till Remissinstanserna: Flera remissinstanser, däribland Lantbrukarnas riksförbund, i och Region , anser att skattereduktionen bör vara större med beaktande av de kostnader och tjänster som reduktionen avser att täcka och kompensera. bedömer att den föreslagna skattereduktionen om inte gör någon nämnvärd skillnad för den enskilda medborgaren men att summan kan stärka köpkraften på ett sätt som kan gynna den lokala ekonomin. Skälen för regeringens förslag Den regionala skattereduktionen uppgår till per beskattnings- år för skattskyldiga som kan nyttja hela skattereduktionen. Flera remissinstanser framhåller att beloppet inte kompenserar för de högre kommunalskatterna eller de lägesnackdelar som finns i de aktuella Syftet med skattesänkningen är emellertid inte att fullt ut kompensera för dessa kostnader, utan att överbrygga dem genom att skapa 2019/20:175 bättre förutsättningar för boende och företagande på landsbygden. Regeringens bedömning är att en skattesänkning med bidrar till detta. I vilken ordning de olika skattereduktionerna ska göras i förhållande till varandra anges i 67 kap. 2 § första stycket inkomstskattelagen. Således ska skattereduktion göras för sjöinkomst, allmän pensionsavgift, arbetsinkomst (jobbskatteavdrag), sjukersättning och aktivitetsersättning, underskott av kapital, hushållsarbete, gåva och mikroproduktion av förnybar el i nu nämnd ordning. Den regionala skattereduktionen har en bred tillämpning och liknar i det avseendet närmast jobbskatteavdraget och skattereduktionen för sjuk- och aktivitetsersättning. Av systematiska skäl är det därför lämpligt att låta skattereduktionen komma i anslutning till dessa rent ordningsmässigt. Av 67 kap. 2 § andra stycket inkomstskattelagen framgår att skattereduktion ska räknas av mot och statlig inkomstskatt, mot statlig fastighetsskatt samt mot fastighetsavgift. Jobbskatteavdraget och skattereduktionen för sjuk- och aktivitetsersättning ska dock endast räknas av mot inkomstskatt. I likhet med jobbskatteavdraget och skattereduktionen för sjuk- och aktivitetsersättning bör också den regionala skattereduktionen begränsas till att räknas av mot inkomstskatt. Med anledning av att den nya skattereduktionen endast ska räknas av mot inkomstskatt bör en hänvisning till detta göras i lagen (1986:486) om avräkning av utländsk skatt. Som redogjorts för ovan framgår av 67 kap. 2 § inkomstskattelagen i vilken ordning de olika skattereduktionerna ska göras i förhållande till varandra. Sedan 67 kap. infördes (prop. 2008/09:77) har bestämmelserna i kapitlet följt samma ordning som de anges i 2 §, trots att ordningen i kapitlet saknar rättslig betydelse. En sådan lagteknisk lösning föreslogs också i promemorian. har emellertid antalet skattereduktioner ökat, vilket medför att den omnumrering som skulle krävas för att upprätthålla bestämmelsernas ordning i enlighet med 2 § snarare gör det svårare än lättare att navigera i kapitlet. En struktur som följer 2 § bör därför inte upprätthållas. De nya bestämmelserna bör i stället placeras sist i kapitlet. Förslaget föranleder ändringar i 67 kap. 2 § inkomstskattelagen och i 2 kap. 10 § andra stycket lagen om avräkning av utländsk skatt, samt att en ny paragraf i 67 kap. inkomstskattelagen, 34 §, införs. Stöd av mindre betydelse Regeringens förslag: Fysiska personer som har företag vars resultat de själva beskattas för har rätt till skattereduktion bara om skatte- reduktionen uppfyller villkoren för att anses vara stöd av mindre betydelse enligt kommissionens regelverk för sådant stöd. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: i framhåller att en fysisk person kan bedriva både ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet och anser att skattereduktionen inte utgör statsstöd eftersom reduktionen inte är kopplad till fysiska personers ekonomiska verksamhet. anser att reglerna bättre bör harmonisera med motsvarande bestämmelser för mikroproduktion av förnybar el och föreslår därför bl.a. att lagtexten bör hänvisa till personer som ”är företag”. Skälen för regeringens förslag: Fysiska personer kan bedriva och själva beskattas för resultatet av verksamhet som enligt om statsstöd anses utgöra företag. En fysisk person kan till exempel ha företag i form av enskild näringsverksamhet eller som delägare i handelsbolag. Den företagsdefinition som följer av inkluderar emellertid även fysiska personer som bedriver ekonomisk verksamhet på ett sätt som inte uppfyller inkomstskattelagens villkor för att utgöra näringsverksamhet. I om statsstöd definieras företag som ”varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras”. Ekonomisk verksamhet utgörs i sin tur av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad och oavsett om verksamheten bedrivs med vinstsyfte eller inte. begreppet företag ryms alla de företag som ingår i en och samma intresse- gemenskap på ett sådant sätt att de bör ses som en enhet (”ett enda företag”). Två enskilda näringsidkare som gemensamt driver en viss verksamhet kan därmed komma att anses vara ett och samma företag. En fysisk persons inkomster från exempelvis enskild näringsverksamhet beskattas i på i princip samma sätt som andra förvärvsinkomster. Det är därför rimligt att regional skattereduktion även ges till fysiska personer som har företag i den mening som avses i . I motsats till i anser regeringen att EU:s regler om statsstöd aktualiseras när skattereduktionen ges till fysiska personer som har företag som de själva beskattas för. stämmer dock i bedömningen att skillnad måste göras mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet, och att den som bedriver båda delarna endast bör betraktas som företag med avseende på den ekonomiska En stor andel av de fysiska personer som bedriver företag som de själva beskattas för har dock uteslutande eller så gott som ute- slutande inkomster från ekonomisk verksamhet. Med hänsyn till att skattereduktionen riktar sig till fysiska personer, och med beaktande av att det rör sig om relativt små belopp, är det lämpligt att skattereduktionen lämnas som ett stöd av mindre betydelse till företagare. Dessa personer kan bara få regional skattereduktion om villkoren i kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse är uppfyllda. första hand avses villkoret att skattereduktionen ska rymmas inom ramen individuella tak som är tillämpligt. 2019/20:175 mässiga begränsning som gäller för stöd av mindre betydelse är i huvudregel per företag om tre beskattningsår. För företag inom vägtransport-, jordbruks- och fiskerisektorn gäller andra tillåtna stödnivåer. Dessutom finns det för jordbruks- och fiskerisektorn nationella tak som inte får överskridas. Skattereduktionen uppgår till maximalt per beskattningsår. En sådan reduktion bör för fysiska personer med företag i de allra flesta fall rymmas inom de individuella taken för stöd av mindre betydelse. Med hänsyn till beloppet för skattereduktionen och befintliga ekonomiska insatser som lämnas som stöd av mindre betydelse inom jordbruks- och fiskerisektorerna i , bedöms att reduktionen även ryms inom de nationella taken för jordbruks- och fiskerisektorerna. för fram att lagtexten bättre bör harmonisera med bestämmelserna om skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el. Regeringen anser att en bättre enhetlighet kan uppnås genom att reglerna hänvisar till 67 kap. 32 § inkomstskattelagen som gäller mikroproduktion av förnybar el och de där angivna villkoren. Eftersom skattereduktionen riktar sig till fysiska personer anser regeringen däremot inte att dessa bör benämnas som företag. Regeringen står alltså fast vid att fysiska personer i lagtexten ska anses ha företag. Förslaget föranleder införandet av en ny paragraf, 67 kap. 35 §, i inkomstskattelagen. 5.5Skattskyldiga med verksamhet inom flera sektorer Regeringens förslag: Vid bedömning av om skattereduktionen utgör stöd av mindre betydelse ska de villkor tillämpas som avser –stöd inom jordbrukssektorn, om den skattskyldige bedriver verksamhet både inom denna sektor och inom någon annan sektor, och –stöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn, om den skattskyldige bedriver verksamhet både inom denna sektor och inom någon annan sektor än jordbrukssektorn. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt i denna Skälen för regeringens förslag: För en företagare som bedriver verksamhet inom flera sektorer, t.ex. inom såväl jordbrukssom skogssektorn, uppkommer frågan om vilka villkor i kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse som ska tillämpas. Det gäller i första hand frågan om vilka individuella tak som ska tillämpas. För att underlätta den bedömningen föreslås att de villkor tillämpas som avser stöd inom jordbrukssektorn, om verksamheten bedrivs både inom denna sektor och inom någon annan sektor, och stöd inom fiskeri- och vattenbrukssektorn, om verksamheten bedrivs både inom denna sektor och inom någon annan Prop. 2019/20:175 sektor än jordbrukssektorn. Förslaget genomförs genom en hänvisning till villkoren i 67 kap. 33 § inkomstskattelagen, där motsvarande villkor finns angivna för den som erhåller skattereduktion för mikroproduktion av el som stöd av mindre betydelse. Förslaget föranleder införandet av en ny paragraf, 67 kap. 35 §, i inkomstskattelagen. Regeringens bedömning: Den skattskyldige bör kunna välja om den regionala skattereduktionen ska beaktas vid preliminärskatteavdraget. Befintliga bestämmelser om skatteavdrag enligt en särskild beräkningsgrund (jämkning) bör tillämpas. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat Skälen för regeringens bedömning: Preliminär skatt ska betalas för beskattningsåret med belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten . Det bör därför vara möjligt att beakta den nu föreslagna skattereduktionen redan vid preliminärskatteavdraget. Fråga är om detta bör åstadkommas genom ändringar av skattetabellerna, eller om det är mer lämpligt att skattereduktionen i förekommande fall beaktas med tillämpning av befintliga bestämmelser. Bestämmelser om förfarandet vid uttag av skatter och avgifter finns i skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL. I lagen finns bl.a. bestämmelser om skyldighet att göra skatteavdrag, skattetabeller och skatteavdrag enligt en särskild beräkningsgrund (jämkning). Av 8 kap. 1 § SFL framgår att preliminär skatt ska betalas för beskattningsåret med belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten . I 8 kap. 2 § SFL anges att den preliminära skatten ska betalas enligt särskild debitering eller genom skatteavdrag. Skatteavdrag ska göras av den som betalar ut ersättning för t.ex. arbete enligt bestämmelserna i 10 kap. SFL (8 kap. 4 § SFL). Enligt 11 kap. 17 § SFL ska skatteavdrag som huvudregel göras enligt en allmän skattetabell i fråga om sådan ersättning som utgör mottagarens huvudinkomst. I 11 kap. 18 och 19 §§ SFL finns vidare bestämmelser om särskilda skattetabeller för sjukpenning m.m. och för sjömän. Enligt 12 kap. 1 § SFL ska allmänna och särskilda skattetabeller fastställas för varje kalenderår. Det är som fastställer allmänna och (3 kap. 6 § skatteförfarandeförordningen [2011:1261]). Det bedöms finnas flera skäl som talar mot att införa den nu föreslagna skattereduktionen i skattetabellerna. Ett skäl är att skattetabellerna som huvudregel endast gäller sådan ersättning som är mottagarens huvud- Det är inte möjligt att i skattetabellerna ta hänsyn till andra van- liga ersättningar och avdrag, som t.ex. schablonintäkt på uppskovsbelopp och investeringssparkonton samt avdrag för resor och ränteutgifter m.m. Ett annat skäl är att skattetabellerna tas fram endast i hela krontal, vilket innebär att den kommunala skattesatsen i många fall måste avrundas när det ska fastställas vilken tabell som ska gälla för respektive skattskyldig. Som exempel kan nämnas att 32-kronorstabellen används vid en skattesats fr.o.m. t.o.m. . taget innebär detta att även om den aktuella skattereduktionen tas med i skattetabellerna skulle det i många fall inte få önskvärd effekt, eftersom skattetabellerna inte tar hänsyn till den skattskyldiges hela ekonomiska situation och att skattereduktionen redan från början kan ligga inom ovan Till detta ska läggas att det enligt uppgift från krävs stora systemtekniska ändringar för att få med den regionala skattereduktionen i skattetabellerna, bl.a. i form av att nya särskilda skattetabeller skulle behöva införas för personer som är folkbokförda i de aktuella kommu- Införandet av nya särskilda tabeller kan vidare innebära att För- säkringskassan och arbetslöshetskassorna behöver utveckla nya rutiner, bl.a. eftersom nya tabeller för sjukpenning m.m. också skulle krävas. Dessutom bedöms den administrativa bördan för arbetsgivare och andra utbetalare öka, bl.a. till följd av att dessa skulle behöva känna till vilken tabell som ska tillämpas för respektive ersättningsmottagare samt att det skulle krävas nya löneprogram som kan hantera dubbelt så många tabeller Med hänsyn till detta bedöms det inte lämpligt att införa den regionala skattereduktionen i skattetabellerna. Bedömningen är att skattereduktion- en i stället får beaktas vid preliminärskatteavdraget med tillämpning av Av 55 kap. 9 § första stycket SFL framgår att får besluta att skatteavdrag ska göras enligt en särskild beräkningsgrund, om det leder till att den preliminära skatten stämmer bättre överens med den beräknade slutliga skatten och förbättringen inte är obetydlig (jämkning). ningsbeslut innebär att utbetalaren ska göra ett annat skatteavdrag än vad som framgår av skattetabellen. I jämkningsbeslutet kan hänsyn tas till fler poster än i skattetabellen, eftersom den skattskyldige ska ange alla in- komster och avdrag som han eller hon räknar med att få under beskatt- Detta innebär att den preliminära skatt som tas ut med stöd av ett jämkningsbeslut ofta stämmer bättre överens med den slutliga skatten än den preliminära skatt som tas ut med stöd av en skattetabell. Det är den skattskyldige själv som väljer om han eller hon vill ansöka Om den skattskyldige vill att den regionala skattereduktio- nen ska beaktas redan vid preliminärskatteavdraget, som görs vid varje tillfälle då utbetalning sker (10 kap. 2 § andra stycket SFL), kan han eller hon alltså uppnå detta genom att ansöka om jämkning. Det ska här under- strykas att ett beslut om jämkning inte har någon betydelse för om den regionala skattereduktionen kommer att beaktas i beslutet om slutlig skatt Av 56 kap. 7 § SFL framgår bl.a. att i beslut om slutlig skatt ska göra de skattereduktioner som framgår av inkomstskatte- Prop. 2019/20:175 lagen (1999:1229), vilket alltså kommer att inbegripa den nu föreslagna skattereduktionen. 6.2Uppgiftsskyldighet för fysiska personer som har ett företag Regeringens förslag: De fysiska personer som har företag vars resultat de själva beskattas för, och som i övrigt uppfyller villkoren för regional skattereduktion, ska i inkomstdeklarationen lämna uppgift om annat stöd av mindre betydelse överstigande sammanlagt som har beviljats under beskattningsåret och de två föregående beskattningsåren. Dessa personer ska även lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna bedöma rätten till regional skattereduktion. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Företagarna anser att det är svårt att uttolka hur ett företag kan omfatta även andra bolag som den fysiska personen står i intressegemenskap med, på ett sådant sätt att de bör ses som ett enda företag. LRF anser att förfarandet avseende uppgiftsskyldigheten ska förenklas, för att den skattskyldige inte ska göra fel av misstag. efterlyser en mer enhetlig reglering för uppgiftslämnandet, för att det inte ska bli kollision mellan reglerna. Det är, enligt , exempelvis oklart vad som gäller när en person bor i stödområdet och begär skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el. anser vidare att det behöver göras en bedömning av om gällande sekretessbestämmelser är tillräckliga, vilket myndigheten anser att de är. tar bl.a. upp frågan om tillämplig sekretessreglering för den föreslagna uppgiftsskyldigheten. Skälen för regeringens förslag: Enligt förslaget har de fysiska personer som har företag rätt till skattereduktion bara om skattereduktionen uppfyller villkoren för stöd av mindre betydelse enligt kommissionens regelverk (se avsnitt 5.4). Skattereduktionen lämnas som ett stöd av mindre betydelse till personer som har företag vars resultat de själva beskattas för. Eftersom inte har något centralt register för avstämning av utbetalda stöd är det endast företagaren som känner till vilka stöd av mindre betydelse som har tagits emot. För att ska ha möjlighet att uppfylla de krav på kontroll som ställs enligt kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse behöver därför information från den fysiska personen om vilka andra stöd av mindre betydelse som tagits emot före beskattningsåret och under beskattningsåret. Mot den bakgrunden bör dessa fysiska personer lämna sådana uppgifter i inkomstdeklarationen. finns bestämmelser om vilka uppgifter som ska lämnas i inkomstdeklarationen avseende skattereduktioner som den uppgiftsskyldige begär, t.ex. med avseende på stöd av mindre betydelse som företag erhållit (se 31 kap. 33–33 b §§ SFL). Dessa bestämmelser bör därför kompletteras. Med beaktande av skattereduktionens relativt låga belopp i jämförelse med takbeloppen för stöd av mindre betydelse bör uppgiftsskyldigheten inte vara mer betungande än nödvändigt. För att ett stöd ska anses vara ett stöd av mindre betydelse får det totala stöd som beviljas ett enda företag som huvudregel inte överstiga det individuella taket om om tre beskattningsår i följd. gäller ett lägre individuellt tak (), se artikel 3.2 i förordning nr 1407/2013. Även för jordbruks- och fiskerisektorerna gäller lägre individuella tak (för jordbrukssektorn och för fiskeri- och vattenbrukssektorn), se artikel 3.2 i förordning nr 1408/2013 och artikel 3.2 i förordning nr 717/2014). En lämplig beloppsgräns för att säkerställa att de relevanta taken inte överskrids bör uppgå till . På så sätt undantas merparten av de företagare som bor i regionen från uppgiftsskyldigheten, som har möjlighet att uppfylla de kontrollkrav som ställs. företagare som har fått stöd av mindre betydelse överstigande 150 000 kronor torde känna till de stöd som Deras administrativa börda ökar därför inte nämnvärt vid en utökad uppgiftsskyldighet i detta avseende. I och med den föreslagna beloppsgränsen har förfarandet förenklats i så stor utsträckning som möjligt, vilket LRF efterfrågar. En fysisk person som har företag som de själva beskattas för resultatet av, och som fått stöd av mindre betydelse överstigande sammanlagt , bör även vara skyldig att lämna de övriga uppgifter som behövs för att ska kunna bedöma om han eller hon har rätt till Det gäller exempelvis uppgifter som behövs för att ska kunna bedöma att villkoren enligt kommissionens regel- verk för stöd av mindre betydelse är uppfyllda. Som exempel på uppgifter som kan behövas är uppgifter om andra företag som den fysiska personen är i intressegemenskap med. Som anges i avsnitt 5.4 gäller de maximala stödnivåerna enligt kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse Med ett företag avses i detta sammanhang inte endast den fysiska person som bedriver verksamheten, utan varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet oavsett enhetens rättsliga form och hur den Ett företag kan omfatta även andra bolag som den fysiska personen står i intressegemenskap med på ett sådant sätt att de bör ses som ett enda företag med avseende på stöd av mindre betydelse. exempelvis vara företag som den fysiska personen själv driver i de fall då en person driver flera verksamheter eller företag där han eller hon är För att undvika att återbetalningsskyldighet uppkommer bör den uppgiftsskyldige i ett sådant fall även lämna uppgift om andra företag som han eller hon står i intressegemenskap med. tydligande, som Företagarna gör gällande, behövs inte i denna del. efterlyser, avslutningsvis, en mer enhetlig reglering för uppgiftslämnandet, för att det inte ska bli kollision med andra Enligt är det exempelvis oklart vad som gäller när en person bor i stödområdet och begär skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el. uppfattning att en mer enhetlig reglering hade haft fördelar. Till saken hör dock att den regionala skattereduktionen berör samtliga fysiska personer som är bosatta inom aktuellt område. lämpligt att införa en beloppsgräns avseende den regionala Prop. 2019/20:175 skattereduktionen, för att uppgiftslämnandet inte i detta avseende ska bli alltför betungande för de fysiska personer som har företag som de själva beskattas för resultatet av. Skattereduktion för mikroproduktion av förnybar el är emellertid något den skattskyldige begär i sin inkomstdeklaration.