prop · H80371 · 2020-12-17 00:00:00 — a)den beslutande myndigheten kan fatta ett positivt beslut om flyktingstatus på grundval av tillgänglig bevisning, eller b)den beslutande myndigheten anser att sökanden inte bör eller kan höras på grund av varaktiga omständigheter som ligger utanför hans eller hennes kontroll. Om oklarhet råder ska den beslutande myndigheten anlita en medicinsk yrkes utövare för att fastställa om tillståndet som gör att sökanden inte bör eller kan höras är övergående eller varaktigt. Om en personlig intervju inte genomförs i enlighet med led b eller, i förekommande fall, med en person i beroendeställning, ska skäliga ansträngningar göras för att ge sökanden eller per sonen i beroendeställning möjlighet att lämna ytterligare upp lysningar. 3.Även om någon personlig intervju som avses i denna artikel inte har genomförts, ska den beslutande myndigheten kunna fatta beslut om en ansökan om internationellt skydd. 4.Även om någon personlig intervju enligt punkt 2 b inte har genomförts, ska detta inte påverka den beslutande myndig hetens beslut i negativ riktning. 5.Oberoende av artikel 28.1 får medlemsstaterna när de fattar beslut om en ansökan om internationellt skydd beakta att sökanden inte har infunnit sig för en personlig intervju, såvida inte han eller hon haft godtagbara skäl för att inte in finna sig. Krav på den personliga intervjun 1.En personlig intervju ska normalt äga rum utan att famil jemedlemmar är närvarande såvida inte den beslutande myndig heten finner det nödvändigt för en korrekt prövning att andra familjemedlemmar är närvarande. 2.En personlig intervju ska genomföras under förhållanden som säkerställer tillbörlig konfidentialitet. 3.Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att personliga intervjuer genomförs under sådana förhållanden att sökandena kan lägga fram skälen för sina ansökningar på ett heltäckande sätt. a)se till att den person som genomför intervjun har den kom petens som krävs för att kunna beakta de personliga och allmänna omständigheter som ligger bakom ansökan, inklu sive sökandens kulturella ursprung, kön, sexuell läggning, könsidentitet eller utsatta ställning, b)om möjligt ordna så att intervjun med sökanden genomförs av en person av samma kön, om sökanden så begär, såvida inte den beslutande myndigheten har skäl att anta att en sådan begäran grundar sig på omständigheter utan koppling till sökandens eventuella svårigheter att på ett uttömmande sätt lägga fram grunderna för sin ansökan, c)utse en tolk som kan säkerställa en fungerande kommuni kation mellan sökanden och den person som genomför in tervjun; kommunikationen ska äga rum på det språk som sökanden föredrar, såvida det inte finns något annat språk som han eller hon förstår och som han eller hon kan kom municera tydligt på; när det är möjligt ska medlemsstaterna tillhandahålla en tolk av samma kön som sökanden, om sökanden så begär, såvida inte den beslutande myndigheten har skäl att anta att en sådan begäran grundar sig på om ständigheter utan koppling till sökandens eventuella svårig heter att på ett uttömmande sätt lägga fram grunderna för sin ansökan, d)se till att den som intervjuar en person som ansökt om internationellt skydd om innehållet i ansökan inte bär militär eller brottsbekämpande myndigheters uniform, e)se till att intervjuer med underåriga genomförs på ett barn tillvänt sätt. 4.Medlemsstaterna får fastställa regler för tredje parts när varo vid den personliga intervjun. Den personliga intervjuns innehåll När den beslutande myndigheten genomför en personlig inter vju om innehållet i en ansökan om internationellt skydd ska myndigheten se till att sökanden har lämpliga möjligheter att lägga fram underlag som behövs för att styrka ansökan om internationellt skydd i enlighet med artikel 4 i direktiv /95/EU så fullständigt som möjligt. Detta ska inbegripa en möjlighet för sökanden att förklara eventuella saknade upp gifter och/eller eventuella oförenligheter och motsägelser i sö kandens utsagor. Rapportering och upptagning av personliga intervjuer 1.Medlemsstaterna ska se till att det i samband med varje personlig intervju antingen upprättas en ingående, objektiv rap port som innehåller alla väsentliga uppgifter eller att det görs en utskrift. 2.Medlemsstaterna får föreskriva ljud- eller videoupptagning av den personliga intervjun. Om en sådan upptagning görs ska medlemsstaterna se till att upptagningen eller utskriften av denna finns tillgänglig i anslutning till sökandens akt. L 180/72 Europeiska unionens officiella tidning 3.Medlemsstaterna ska se till att sökanden ges möjlighet att muntligen och/eller skriftligen kommentera eller förtydliga even tuella felöversättningar eller missuppfattningar i rapporten eller utskriften, antingen i samband med att den personliga intervjun avslutas eller inom en fastställd tidsfrist innan den beslutande myndigheten fattar beslut. För detta ändamål ska medlemssta terna säkerställa att sökanden underrättas om rapportens hela innehåll eller innehållet i de väsentliga delarna av utskriften, om nödvändigt med bistånd av en tolk. Medlemsstaterna ska där efter begära att sökanden bekräftar att rapportens eller utskrif tens innehåll återger intervjun korrekt. Om den personliga intervjun tas upp i enlighet med punkt 2 och om upptagningen får användas som bevisning i sådana överklaganden som avses i kapitel V behöver inte medlemssta terna begära att sökanden bekräftar att rapportens eller utskrif tens innehåll återger intervjun korrekt. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16 kan medlemsstaterna, om de till handahåller både en utskrift och upptagning av den personliga intervjun, neka sökanden att lämna in kommentarer och/eller förtydliganden med avseende på utskriften. 4.Om en sökande vägrar bekräfta att innehållet i rapporten eller utskriften återger den personliga intervjun korrekt, ska skälen till vägran noteras i sökandens akt. En sådan vägran ska inte hindra den beslutande myndigheten från att fatta beslut om ansökan. 5.Sökande och deras juridiska rådgivare eller andra rådgiva re, såsom dessa definieras i artikel 23, ska ha tillgång till rap porten eller utskriften och, i förekommande fall, upptagningen innan den beslutande myndigheten fattar beslut. Om en medlemsstat föreskriver både en utskrift och en upp tagning av den personliga intervjun behöver medlemsstaten inte ge tillgång till upptagningen under de förfaranden i första in stans som avses i kapitel III. I sådana fall ska medlemsstaten likväl ge tillgång till upptagningen vid de överklaganden som avses i kapitel V. Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 i denna artikel får medlemsstaterna, om ansökan behandlas i enlighet med artikel 31.8, föreskriva att tillgång till rapporten eller utskriften och, i förekommande fall, upptagningen beviljas vid den tid punkt då beslutet fattas. 1.Om den beslutande myndigheten bedömer att det är rele vant för bedömningen av en ansökan om internationellt skydd i enlighet med artikel 4 i direktiv /95/EU ska medlemssta terna, med förbehåll för sökandens medgivande, anordna en läkarundersökning av sökanden med avseende på tecken som skulle kunna tyda på tidigare förföljelse eller allvarlig skada. Alternativt får medlemsstaterna föreskriva att sökanden anord nar en sådan läkarundersökning. De läkarundersökningar som avses i första stycket ska utföras av kvalificerade medicinska yrkesutövare och resultatet därav ska överlämnas till den beslutande myndigheten, så snart som möj ligt. Medlemsstaterna får utse de medicinska yrkesutövare som får utföra sådana läkarundersökningar. En sökandes vägran att genomgå en sådan läkarundersökning ska inte hindra den be slutande myndigheten att fatta beslut om ansökan om interna tionellt skydd. Läkarundersökningar som utförs i enlighet med denna punkt ska täckas av offentliga medel. 2.Om ingen läkarundersökning utförs i enlighet med punkt 1ska medlemsstaterna informera sökande om att de på eget initiativ och på egen bekostnad får genomföra en läkarunder sökning med avseende på tecken som skulle kunna tyda på tidigare förföljelse eller allvarlig skada. 3.Resultaten av de läkarundersökningar som avses i punk terna 1 och 2 ska vägas in i den beslutande myndighetens bedömning tillsammans med övriga delar av ansökan. Kostnadsfritt tillhandahållande i första instans av rättslig information och information om förfarandet 1.När det gäller de förfaranden i första instans som avses i kapitel III ska medlemsstaterna se till att sökande på begäran får kostnadsfri rättslig information och information om förfarandet, vilket åtminstone inbegriper information om förfarandet mot bakgrund av sökandens särskilda förhållanden. Om beslutet an gående en ansökan i första instans skulle gå sökanden emot ska medlemsstaterna också på begäran ge sökande information ut över den information som ges i enlighet med artiklarna 11.2 och 12.1 f i syfte att tydliggöra skälen till beslutet och förklara hur det kan överklagas. 2.Det kostnadsfria tillhandahållandet av rättslig information och information om handläggningen i ärendet ska omfattas av de villkor som anges i artikel 21. Europeiska unionens officiella tidning L 180/73 Kostnadsfritt rättsligt bistånd eller biträde vid 1.Medlemsstaterna ska se till att kostnadsfritt rättsligt bis tånd och biträde beviljas på begäran i sådana överklaganden som föreskrivs i kapitel V. Detta ska åtminstone omfatta ut arbetande av de nödvändiga inlagorna och deltagande i förhand lingarna i domstol eller tribunal i första instans på sökandens vägnar. 2.Medlemsstaterna får också tillhandahålla kostnadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde i sådana förfaranden i första instans som avses i kapitel III. I sådana fall ska artikel 19 inte tillämpas. 3.Medlemsstaterna får föreskriva att kostnadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde inte ska beviljas om en domstol, tribu nal eller annan behörig myndighet anser att sökandens över klagande saknar rimliga utsikter till framgång. Om en myndighet som inte är en domstol beslutar att inte bevilja kostnadsfritt rättsligt bistånd eller biträde med hänvis ning till denna punkt ska medlemsstaterna se till att sökanden har rätt till ett effektivt rättsmedel inför domstol mot det be slutet. Vid tillämpningen av denna punkt ska medlemsstaterna se till att det rättsliga biståndet och biträdet inte inskränks godtyckligt och att sökandens faktiska tillgång till rättslig prövning inte hindras. 4.Kostnadsfri tillgång till rättsligt bistånd och biträde ska omfattas av de villkor som anges i artikel 21. Villkor för kostnadsfritt tillhandahållande av rättsligt information och information om förfarandet och av rättsligt bistånd och biträde 1.Medlemsstaterna får föreskriva att den kostnadsfria rätts liga information och information om förfarandet som avses i artikel 19 ska tillhandahållas av icke-statliga organisationer, av personal vid myndigheter eller av särskilda statliga organ. Det kostnadsfria rättsliga bistånd och biträde som avses i arti kel 20 ska tillhandahållas av dessa personer i enlighet med vad som är godkänt eller tillåtet i nationell rätt. 2.Medlemsstaterna får föreskriva att kostnadsfri rättslig in formation och information om förfarandet enligt artikel 19 och kostnadsfritt rättsligt bistånd och biträde enligt artikel 20 ska beviljas a) endast personer som saknar tillräckliga medel, och/eller b)endast genom tjänster som tillhandahålls av juridiska rådgi vare eller andra rådgivare som genom nationell rätt särskilt har utsetts att bistå och företräda sökande. Medlemsstaterna får fastställa att det kostnadsfria rättsliga bis tånd och biträde som avses i artikel 20 beviljas endast för överklagandeförfaranden i enlighet med kapitel V vid en dom stol eller tribunal i första instans och inte för ytterligare över klagande eller omprövning som föreskrivs i nationell rätt, in begripet förnyad behandling eller en ytterligare omprövning. Medlemsstaterna får också föreskriva att det kostnadsfria rätts liga bistånd och biträde som avses i artikel 20 inte beviljas sökande som inte längre befinner sig på territoriet vid tillämp ning av artikel 41.2 c. 3.Medlemsstaterna får fastställa närmare föreskrifter för hur en sådan begäran om kostnadsfri rättslig information och infor mation om förfarandet enligt artikel 19 och om kostnadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde enligt artikel 20 ska lämnas in och handläggas. a)införa belopps- och/eller tidsgränser för tillhandahållandet av sådan kostnadsfri rättslig information och information om förfarandet som avses i artikel 19 och sådant kostnadsfritt rättsligt bistånd och biträde som avses i artikel 20, förutsatt att dessa gränser inte innebär att tillgången till rättslig infor mation och information om förfarandet och rättsligt bistånd och biträde godtyckligt begränsas, b)när det gäller avgifter och andra kostnader, föreskriva att behandlingen inte ska vara mer förmånlig än den behandling som deras medborgare vanligtvis får i frågor som gäller rätts ligt bistånd. 5.Medlemsstaterna får begära att helt eller delvis få ersätt ning för beviljade kostnader om och när sökandens ekonomiska situation avsevärt har förbättrats eller om beslutet att bevilja sådana kostnader fattades på grundval av falska uppgifter från sökanden. Rätt till rättsligt bistånd och biträde i alla skeden av 1.Sökande ska ges en faktisk möjlighet att på egen bekost nad rådgöra med en juridisk rådgivare eller annan enligt natio nell rätt godkänd eller tillåten rådgivare i frågor som rör ansök ningar om internationellt skydd i alla skeden av förfarandet, också efter ett beslut som gått sökanden emot. L 180/74 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna får tillåta icke-statliga organisationer att lämna kostnadsfritt rättsligt bistånd och/eller biträde till sökande iförfaranden som avses i kapitel III och kapitel V i enlighet med nationell rätt. Räckvidden för rättsligt bistånd och biträde 1.Medlemsstaterna ska se till att en juridisk rådgivare eller en annan, enligt nationell rätt godkänd eller tillåten, rådgivare som bistår eller företräder en sökande i enlighet med villkoren i nationell rätt har tillgång till den information i sökandens akt som ligger eller kommer att ligga till grund för ett beslut. Medlemsstaterna får göra undantag för sådana fall där offentlig görande av uppgifter eller källor skulle äventyra den nationella säkerheten, säkerheten för de organisationer eller den eller de personer som tillhandahöll uppgifterna eller säkerheten för den eller de personer som uppgifterna hänför sig till eller där utred ningar i samband med medlemsstaternas behöriga myndigheters behandling av ansökningar om internationellt skydd eller med lemsstaternas internationella relationer skulle äventyras. I sådana fall ska medlemsstaterna a)ge de myndigheter som avses i kapitel V tillgång till upp gifterna eller källorna, och b)fastställa förfaranden i nationell rätt som garanterar att sö kandens rätt till försvar iakttas. När det gäller led b får medlemsstaterna i synnerhet bevilja juridiska rådgivare eller andra rådgivare som genomgått säker hetskontroll tillgång till uppgifterna eller källorna i fråga, i den mån uppgifterna är relevanta för prövningen av ansökan eller beslutet om att återkalla internationellt skydd. 2.Medlemsstaterna ska se till att den juridiska rådgivaren eller en annan rådgivare som bistår eller företräder en sökande har tillträde till områden med begränsat tillträde som förvars enheter och transitzoner för att kunna rådgöra med denne, i enlighet med artiklarna 10.4 och 18.2 b och c i direktiv /33/EU. 3.Medlemsstaterna ska tillåta sökanden att till den person liga intervjun medföra en juridisk rådgivare eller annan, enligt nationell rätt godkänd eller tillåten, rådgivare. Medlemsstaterna får föreskriva att den juridiska rådgivaren eller den andra rådgivaren endast får göra inlägg i slutet av intervjun. 4.Utan att det påverkar tillämpningen av denna artikel eller artikel 25.1 b får medlemsstaterna föreskriva regler för juridiska rådgivares eller andra rådgivares närvaro vid alla intervjuer un der asylförfarandet. Medlemsstaterna får begära att sökanden är närvarande vid den personliga intervjun även om han eller hon i enlighet med villkoren i nationell rätt företräds av en juridisk rådgivare eller annan rådgivare och får kräva att sökanden personligen besvarar de frågor som ställs. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 25.1 b, ska från varon av juridisk rådgivare eller annan rådgivare inte hindra den behöriga myndigheten från att genomföra en personlig intervju med sökanden. Sökande i behov av särskilda förfarandegarantier 1.Medlemsstaterna ska inom rimlig tid efter det att en an sökan om internationellt skydd har gjorts bedöma huruvida sökanden är i behov av särskilda förfarandegarantier. 2.Den bedömning som avses i punkt 1 får integreras i befintliga nationella förfaranden och/eller i den bedömning som avses i artikel 22 i direktiv /33/EU och behöver inte ske genom ett administrativt förfarande. 3.Medlemsstaterna ska säkerställa att sökande som har iden tifierats som sökande i behov av särskilda förfarandegarantier får det stöd som behövs för att de ska kunna utnyttja de rättigheter och uppfylla de skyldigheter som följer av detta direktiv under hela asylförfarandet. Om det stöd som behövs inte kan ges inom ramen för de förfaranden som avses i artiklarna 31.8 och 43, särskilt i de fall där medlemsstaterna anser att sökanden är i behov av sär skilda förfarandegarantier på grund av tortyr, våldtäkt eller an dra allvarliga former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld, ska medlemsstaterna antingen inte tillämpa eller upphöra att till lämpa artiklarna 31.6 och 43. Om medlemsstaterna tillämpar artikel 46.6 på sökande på vilka artiklarna 31.6 och 43 inte kan tillämpas i enlighet med detta stycke ska medlemsstaterna åt minstone ge de garantier som föreskrivs i artikel 46.7. 4.Medlemsstaterna ska säkerställa att behovet av särskilda förfarandegarantier även uppfylls, i enlighet med detta direktiv, om behovet framkommer i ett senare skede av förfarandet, utan att nödvändigtvis börja om förfarandet. Europeiska unionens officiella tidning L 180/75 Garantier för ensamkommande barn 1.När det gäller alla förfaranden som fastställs i detta direk tiv ska medlemsstaterna, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 14–17, a)möjligt vidta åtgärder för att säkerställa att en före trädare företräder och biträder det ensamkommande barnet, för att göra det möjligt för honom eller henne att utnyttja de rättigheter och uppfylla de skyldigheter som följer av detta direktiv; det ensamkommande barnet ska infor meras om att en företrädare har utsetts; denna företrädare ska utföra sitt uppdrag i enlighet med principen om barnets bästa och ska ha de nödvändiga sakkunskaperna för detta; företrädaren ska endast bytas ut om det är nödvändigt; or ganisationer eller personer som befinner sig i eller skulle kunna befinna sig i en intressekonflikt med det ensamkom mande barnet ska inte kunna utses till företrädare; företrä daren kan också vara den företrädare som avses i direktiv /33/EU, b)se till att företrädaren ges tillfälle att informera det ensam kommande barnet om innebörden och de tänkbara kon sekvenserna av den personliga intervjun och, i förekom mande fall, om hur han eller hon kan förbereda sig inför den personliga intervjun. Medlemsstaterna ska se till att fö reträdaren och/eller en juridisk rådgivare eller annan, enligt nationell rätt godkänd eller tillåten, rådgivare är närvarande vid denna intervju och har möjlighet att ställa frågor och lämna synpunkter, inom den ram som fastställs av den per son som genomför intervjun. Medlemsstaterna får kräva att det ensamkommande barnet ska närvara vid den personliga intervjun, även om företrädaren är närvarande. 2.Medlemsstaterna får avstå från att utse någon företrädare om det ensamkommande barnet med största sannolikhet kom mer att fylla 18 innan ett beslut fattas i första instans. 3.Medlemsstaterna ska se till att a)om ett ensamkommande barn intervjuas om sin ansökan om internationellt skydd i enlighet med artiklarna 14–17 och 34, ska denna intervju genomföras av en person som har nödvändiga kunskaper om underårigas särskilda behov, b)den beslutande myndighetens beslut om en asylansökan från ett ensamkommande barn förbereds av en tjänsteman med nödvändiga kunskaper om underårigas särskilda behov. 4.Ensamkommande barn och deras företrädare ska kost nadsfritt förses med rättslig information och information om förfarandet enligt artikel 19 också i sådana förfaranden om återkallande av internationellt skydd som föreskrivs i kapitel IV. 5.Medlemsstaterna får använda sig av läkarundersökningar för att fastställa åldern på ensamkommande barn i samband med prövningen av en ansökan om internationellt skydd i så dana fall där medlemsstaterna, efter sökandens allmänna utta landen eller andra relevanta indikationer hyser tvivel beträffande sökandens ålder. Om medlemsstaterna därefter fortfarande hyser tvivel när det gäller sökandens ålder ska de utgå ifrån att sö kanden är underårig. Alla läkarundersökningar ska ske med full respekt för den per sonliga värdigheten varvid den minst invasiva typen av under sökning bör föredras och utföras av kvalificerade medicinska yrkesutövare, för att i möjligaste mån medge ett tillförlitligt resultat. När läkarundersökningar används ska medlemsstaterna se till att a)ensamkommande barn före prövningen av ansökan om in ternationellt skydd informeras om att en åldersbestämning genom en läkarundersökning kan komma att göras och att denna information ges på ett språk de förstår eller rimligen kan förväntas förstå; denna information ska innehålla upp lysningar om undersökningsmetoden och eventuella kon sekvenser som resultatet av läkarundersökningen kan få för prövningen av ansökan om internationellt skydd och också om konsekvenserna av en vägran från det ensamkommande barnet att genomgå en läkarundersökning, b)ensamkommande barn och/eller deras företrädare ger sitt samtycke till att en läkarundersökning görs för att fastställa de berörda underårigas ålder, och c)ett beslut om avslag på en ansökan om internationellt skydd från ett ensamkommande barn som har vägrat att undergå en läkarundersökning inte baserar sig enbart på denna väg ran. Det faktum att ett ensamkommande barn har vägrat att ge nomgå en läkarundersökning ska inte vara ett hinder för den beslutande myndigheten att fatta beslut om ansökan om inter nationellt skydd. 6.Barnets bästa ska komma i främsta rummet när medlems staterna genomför detta direktiv. Om en medlemsstat under asylförfarandet fastställer att en per son är ett ensamkommande barn får den a)tillämpa eller fortsätta att tillämpa artikel 31.8 endast om i)sökanden kommer från ett land som uppfyller kriterierna för säkra ursprungsländer enligt detta direktiv, L 180/76 Europeiska unionens officiella tidning ii)sökanden har lämnat in en efterföljande ansökan om internationellt skydd som inte kan nekas prövning i en lighet med artikel 40.5, eller iii)sökanden på allvarliga grunder kan betraktas som en fara för den inre säkerheten eller den allmänna ordningen i medlemsstaten eller med tvång har utvisats som ett all varligt hot mot allmän ordning och säkerhet enligt na tionell rätt, b)tillämpa eller fortsätta att tillämpa artikel 43 i enlighet med artiklarna 8–11 i direktiv /33/EU endast om i)sökanden kommer från ett land som uppfyller kriterierna för säkra ursprungsländer enligt detta direktiv, ii)sökanden har lämnat in en efterföljande ansökan, iii)sökanden på allvarliga grunder kan betraktas som en fara för den inre säkerheten eller den allmänna ordningen i medlemsstaten eller med tvång har utvisats som ett all varligt hot mot allmän ordning och säkerhet enligt na tionell rätt, iv)det finns rimlig anledning att anta att ett land som inte är en medlemsstat är ett säkert tredjeland för sökanden i enlighet med artikel 38,