prop · H80327 · 2020-10-06 00:00:00 — Bestämmelsen bör därför utgå. Rätt att förfoga över utsläppsrätter Enligt utsläppshandelsdirektivet ska medlemsstaterna se till att utsläpps- rätter kan överlåtas på visst sätt (artikel 12.1). Bestämmelsen genomförs i utsläppshandelslagen. En utsläppsrätt är överlåtbar till fysiska och juri- diska personer, om inte annat följer av lagen eller av direktivet (3 kap. 5 § andra stycket). Bestämmelsen är av det slag att den bör placeras på lagnivå även i det nya regelverket. Eftersom den nya lagen inte innehåller några regler om utsläppsrätter som inte kan överlåtas, bör bestämmelsen ges en annan utformning än i utsläppshandelslagen. Det bör anges att en utsläpps- rätt får överlåtas till fysiska och juridiska personer i Europeiska ekono- miska samarbetsområdet samt i ett tredje land där sådana utsläppsrätter har erkänts i enlighet med artikel 25 i utsläppshandels-direktivet. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om förfarandet för att ansöka om att öppna konto i unionsregistret och andra registreringar som görs enligt registerförordningen. Regeringen ska få meddela föreskrifter om –rättelse av uppgifter i unionsregistret, och –avstängning av tillträdesrätt till konto i unionsregistret. Bestämmelserna i utsläppshandelslagen om ersättning till den som drabbas av skada till följd av ett fel som rättas ska föras över till den nya lagen. En kontoinnehavare ska, med de begränsningar som framgår av kon- tot, anses ha rätt att förfoga över de utsläppsrätter som finns registrerade på innehavarens konto. Utmätning av en utsläppsrätt eller en rättighet som är registrerad enligt registerförordningen ska –medföra förmånsrätt genom kontoföringsmyndighetens beslut om avstängning av tillträdesrätten till kontot på grund av utmätningen, och –säkerställas genom kontoföringsmyndighetens beslut om avstäng- ning av tillträdesrätten till kontot på grund av utmätningen. Regeringens bedömning: EU:s dataskyddsförordning, lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning och förordningen med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds- förordning utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske med anledning av registerföringen. således inte införas någon ytterligare reglering om denna behandling. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. rian innehåller ingen bedömning av den personuppgiftsbehandling som Remissinstanserna har inte yttrat sig över förslaget. instanser yttrar sig inte i frågan om behandling av personuppgifter eller Datainspektionen anser att det är viktigt att beskriva den personuppgiftsbehandling som förslaget innebär och aktivt ta ställning till att behandlingen är förenlig med dataskyddsregleringen, även om det inte är fråga om någon förändrad eller utökad personuppgiftsbehandling. Skälen för regeringens förslag Kontoföring av utsläppsrätter och annan registrering av uppgifter sker i hålls utsläppsrätter i ett gemensamt register för EU som kallas för unionsregistret. Registret regleras genom kommis- sionens förordning (EU) nr 389/2013, den s.k. registerförordningen. är i praktiken en elektronisk plattform för att hantera uppgifter om upprättande av konton, utfärdande av tilldelade utsläpps- rätter, innehav och överlåtelse (köp och försäljning) av utsläppsrätter och kyotoenheter, överlämnande av utsläppsrätter samt borttagande av ut- släppsrätter och annullering av kyotoenheter m.m. Kyotoenheter är ett samlingsnamn för de enheter som tilldelas i enlighet med Kyotoproto- De centrala svenska bestämmelserna om kontoföring i unionsregistret finns i 4 kap. utsläppshandelslagen. Enligt bestämmelserna är den myn- dighet som regeringen bestämmer (kontoföringsmyndigheten) admi- nistrativt ansvarig för de svenska nationella konton som staten är konto- havare för, depåkonton för verksamhetsutövare, depåkonton för luftfar- tygsoperatörer, persondepåkonton, handelskonton, externa handelsplatt- formskonton, kontrollörskonton och mottagarkonton för auktionerade utsläppsrätter (1 §). I 4 kap. finns även bestämmelser om krav på ansök- ningar för att öppna ett konto (5–9 §§), förfogande över utsläppsrätter på kontot (14 §), hantering av personuppgifter (15 och 16 §§), lämnande av kontobesked (18 §), rättelse av uppgifter (19 §), samt om rätt för konto- föringsmyndigheten att ta ut avgifter (20 och 20 a §). Sedan registerförordningen trädde i kraft har ändringar i förordningen gjorts som innebär att de svenska bestämmelserna behöver ändras i vissa avseenden, bl.a. behöver artikelhänvisningar uppdateras och uppräkningen av kontotyper justeras. I stora delar följer den nationella administratörens (kontoföringsmyndighetens) uppgifter direkt av registerförordningen. svenska regler som ansluter till registerförordningen bör i huvudsak placeras på förordningsnivå. Regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer bör få meddela föreskrifter om förfarandet för att ansöka om att öppna konto i unionsregistret och andra registreringar enligt regis- Bestämmelser om att den som drabbas av skada till följd av ett fel som rättas har rätt till ersättning av staten, om rättelsen avser en felregistrering som gjorts av kontoföringsmyndigheten, bör även i fortsättningen placeras Rättsverkan av en registrering Enligt utsläppshandelslagen ska en kontoinnehavare anses ha rätt att för- foga över de utsläppsrätter som finns registrerade på innehavarens konto, med de begränsningar som framgår av registreringar på kontot (4 kap. 14 §). Bestämmelsen är en presumtionsregel och innebär att rättsverk- ningarna som följer av registrering av utsläppsrätter är desamma som för registrering av finansiella instrument enligt lagen (1998:1479) om värde- papperscentraler och kontoföring av finansiella instrument (se prop. 2004/05:18 s. 58 f.). Presumtionen om förfoganderätten för kontohavaren gäller inte om registreringar på kontot säger något annat. arbetena kan en registrering om kontohavarens konkurs, utmätning, kvar- stad eller betalningssäkring avseende en utsläppsrätt vara sådan informa- tion, som visar att kontohavare inte har rätt att förfoga över utsläpps- rätterna på kontot (prop. 2004/05:18 s. 98). Bestämmelsen bör föras över till den nya lagen. Mot bakgrund av vilken information som finns i unionsregistret behöver undantaget från presum- tionsregeln dock ges en annan utformning. Det är inte möjligt att i unions- registret föra anteckningar om kontohavarens konkurs, utmätning, kvar- stad eller betalningssäkring avseende en utsläppsrätt. Av det skälet bör det nuvarande bemyndigandet för regeringen att meddela föreskrifter om sådana anteckningar (4 kap. 11 §) inte heller föras över till den nya lagen. Av registerförordningen framgår att den nationella administratören får stänga av tillträdesrätten för behöriga ombud till en kontoinnehavares kon- ton om administratören får information om att kontoinnehavaren genom- går ett insolvensförfarande (artikel 30.5) eller på grundval av och i enlighet med bestämmelser i nationell lagstiftning som tjänar ett legitimt syfte (artikel 30.3 b). Av informationen på kontot framgår om tillträdesrätten till kontot har stängts av. Regeringen bör därför få meddela föreskrifter om sådan avstängning av tillträdesrätten till konto i unionsregistret som avses Det bör framgå på förordningsnivå att konto- föringsmyndigheten ska besluta om avstängning av tillträdesrätten om den har underrättats om beslut om att någon som finns registrerad i unions- registret har försatts i konkurs eller att en utsläppsrätt har utmätts, belagts med kvarstad eller betalningssäkrats. Dessutom bör nödvändiga följd- ändringar göras i utsökningsbalken. Information om avstängning av tillträdesrätten kan vara sådan informa- tion som visar att kontohavare inte har rätt att förfoga över utsläppsrätterna på kontot och som därmed bryter presumtionen. Ändringarna av utsläppshandelsdirektivet innebär ingen ny behandling av Den personuppgiftsbehandling som är aktuell avser registrering av personuppgifter i unionsregistret, uppgifter som har sam- band med sådan registrering samt uppgifter i EU:s transaktionsförteck- drivs och upprätthålls enligt artikel 4.1 i register- förordningen av den centrala förvaltaren som i enlighet med artikel 20 i utsläppshandelsdirektivet utses av kommissionen. Enligt artikel 7.1 i registerförordningen ska varje medlemsstat utse en nationell administratör som ska ha tillgång till och i enlighet med artikel 10 förvalta de konton i unionsregistret som omfattas av dess jurisdiktion. Enligt förslaget i denna proposition ska regeringen, liksom , bestämma vilken myndighet som är nationell administratör, s.k. kontoföringsmyndighet (4 kap. 1 § ut- EU:s transaktionsförteckning drivs och underhålls av den centrala förvaltaren (artikel 5 registerförordningen). kan komma att behandlas utgörs primärt av namn, personnummer samt adress- och kontaktuppgifter. Uppgifterna omfattar i huvudsak juridiska personer men även privatpersoner har möjlighet att förvärva utsläppsrätter och kan därmed ansöka om konto i unionsregistret. Reglerna för personuppgiftsbehandling finns i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv 95/46/EG (allmän dataskyddsförordning), nedan kallad dataskyddsförord- Dataskyddsförordningen kompletteras i av bl.a. lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförord- ning (dataskyddslagen) och förordningen (2018:219) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning. Dessa författningar är av generell karaktär och reglerar bl.a. frågor om rättslig grund för behandling av personuppgifter, känsliga personuppgifter, tillsynsmyndighetens hand- läggning och beslut samt skadestånd och överklagande. är subsidiär i förhållande till annan lag eller förordning, vilket möjliggör avvikande bestämmelser i registerförfattningar. En förutsättning för att behandling av personuppgifter ska vara tillåten enligt dataskyddsförordningen är att någon av de rättsliga grunder som an- ges i förordningen föreligger. Det anges bl.a. att behandling av person- uppgifter är tillåten om den är nödvändig för att fullgöra en rättslig för- pliktelse (artikel 6.1 c) eller för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i den personuppgiftsansvariges myndighetsutövning (artikel 6.1 e) och om grunden för behandlingen har fastställts i unions- rätten eller i nationell rätt (artikel 6.3). Vid behandlingen av personupp- gifter måste de principer som anges i artikel 5 i dataskyddsförordningen Dessa principer innebär bl.a. att uppgifterna endast får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål och inte senare behandlas på ett sätt som är oförenligt med dessa ändamål, att uppgifterna ska vara adekvata, relevanta och inte för omfattande i för- hållande till de ändamål för vilka de behandlas och att de inte får förvaras i en form som möjliggör identifiering av den registrerade under en längre tid än vad som är nödvändigt för de ändamål för vilka personuppgifterna Den uppgiftsbehandling som sker med anledning av registerföringen enligt lag om vissa utsläpp av växthusgaser är nödvändig för att fullgöra en rättslig förpliktelse (artikel 6.1 c). nödvändig för att utföra en uppgift av allmänt intresse, närmare bestämt för att möjliggöra handel med utsläppsrätter i unionsregistret och att sådan handel sker på ett det sätt som är föreskrivet i direktivet (artikel 6.1 e). Behandlingen är också nödvändig som ett led i myndighetsutövning (artikel 6.1 e). Grunden för behandlingen är fastställd i registerförord- ningen och den nya lagen om vissa utsläpp av växthusgaser. staterna är skyldiga att använda unionsregistret för att fullgöra sina för- Prop. 2020/21:27 pliktelser i utsläppshandelsdirektivet, för att möjliggöra åtgärder för underhåll av de depåkonton som öppnats i medlemsstaterna och för till- delning, överlämnande och annullering av utsläppsrätter. Ingen behand- ling av känsliga personuppgifter enligt artikel 9 i dataskyddsförordningen kommer att ske. Behandling av uppgifter om lagöverträdelse enligt artikel 10 i dataskyddsförordningen kommer att ske. Regeringen bedömer att regleringen i dataskyddslagen, förordningen med kompletterande be- stämmelser till EU:s dataskyddsförordning och Datainspektionens före- skrifter om behandling av personuppgifter som rör lagöverträdelser (2018:2) är tillräcklig reglering för denna behandling. Någon ytter- ligare reglering är därför inte nödvändig i denna del. Regeringen bedömer att den behandling av personuppgifter som sker med anledning av registerföringen har laglig grund enligt artikel 6.3 och att lagen om vissa utsläpp av växthusgaser uppfyller ett mål av allmänt intresse och är proportionell i förhållande till det legitima mål som eftersträvas. Regeringen bedömer vidare att övriga krav i dataskydds- förordningen är uppfyllda. EU:s dataskyddsförordning, dataskyddslagen och förordningen med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskydds- förordning utgör tillräcklig reglering för den personuppgiftsbehandling som kan komma att ske med anledning av registerföringen. Det behöver således inte införas någon ytterligare reglering av denna behandling. I propositionen föreslås att regeringen ska få meddela föreskrifter om rättelse av uppgifter i unionsregistret. Bestämmelser om rättelse av personuppgifter finns redan i EU:s dataskyddsförordning. Syftet med bemyndigandet är inte att regeringen ska föreskriva om rättelse av personuppgifter. Regeringens förslag: Bestämmelserna i utsläppshandelslagen om till- syn ska föras över till den nya lagen i huvudsak oförändrade. Bestämmelsen om att en person inte får föreläggas vid vite att medverka i en utredning om det finns anledning att anta att personen har begått brott utvidgas så att den även omfattar situationen att en ställföreträdare till den som föreläggs kan misstänkas för brott som har samband med utredningen. ska liksom ha rätt att få tillträde till an- läggningar och tillhörande områden i den utsträckning det behövs för tillsynen. Bestämmelsen ska dock även omfatta luftfartyg som ingår i flygverksamhet. ska, liksom , ge tillsyns- myndigheten den hjälp som behövs för tillträdet. Det klargörs att hjälp endast får begäras om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogen- heter att använda våld behöver användas eller det annars finns synner- liga skäl för begäran. Bestämmelsen om skyldighet för tillsynsmyndigheten att anmäla över- trädelser till eller kompletteras med ett krav på att anmälan ska göras skyndsamt samt ändras så att anmälan ska göras när det finns anledning att anta att ett brott har begåtts. Promemorians förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens. Promemorians förslag avviker från regeringens förslag på så sätt att det i promemorian inte föreslås att bestämmelsen om att en brottsmisstänkt inte får föreläggas vid vite att delta i en utredning av en gärning som har samband med brottet ska utvidgas till att även omfatta ställföreträdare. Regeringens förslag till bestämmelse om tillsynsmyndighetens tillträde till områden som hör till anläggningar och luftfartyg har fått en annan språklig utformning än promemorians förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inget att invända mot anser att bestämmelsen om att tillsynsmyndig- heten ska anmäla överträdelser till Polis- eller bör utformas på samma sätt som motsvarande bestämmelse i (26 kap. 2 §), dvs. att tillsynsmyndigheten ska anmäla överträdelse om det finns misstanke om brott. föreslår att det i bestämmel- sen om polisens biträde vid tillsyn uttryckligen anges att biträde endast får begäras om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åt- gärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenhet att använda våld behöver tillgripas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Transportstyrelsen har synpunkter på författningstexten. Skälen för regeringens förslag: I 7 kap. utsläppshandelslagen finns be- stämmelser om tillsyn. Bestämmelserna innebär bl.a. en rätt för tillsyns- myndigheten att begära in de upplysningar som behövs, liksom att ta del av nödvändiga handlingar, att meddela de förelägganden och förbud som behövs för tillsynen, en möjlighet att förena vissa beslut med vite samt att kunna få handräckning av polisen vid behov av tillträde till de anläggning- ar som omfattas av utsläppshandelssystemet. huvudsak oförändrade föras över till den nya lagen. dock göras när det gäller den s.k. passivitetsrätten. Om det finns anledning att anta att den som omfattas av tillsynen har begått brott, får denne inte föreläggas vid vite att medverka i utredning av en fråga som har samband med brottet (7 kap. 5 §). Bestämmelsen bör även omfatta de fall då en ställföreträdare för en juridisk person är misstänkt för brott (jfr 44 kap. 3 § skatteförfarandelagen (2011:1244) och 7 kap. 6 § tullagen (2016:253)). Bestämmelsen i utsläppshandelslagen om att tillsynsmyndigheten får förordna att ett beslut som myndigheten meddelat ska gälla (7 kap. 7 §) bör dock utgå. Sedan bestämmelsen i utsläppshandelslagen tillkom har förvaltningslagen (2017:900) trätt i kraft. innehåller bestämmelser om omedelbar verkställighet (35 §). Bestämmelsen i utsläppshandelslagen om att tillsynsmyndigheten är skyldig att, som ett led i tillsynen, anmäla de överträdelser av lagen som är straffbelagda till eller en åklagarmyndighet (7 kap. 8 §) bör föras över till den nya lagen men med införande av ett krav på att tillsynsmyndigheten skyndsamt ska anmäla överträdelser. föreslås även att tidpunkten för när anmälan ska ske ändras från att det finns misstanke om brott till att det finns anledning att anta att brott har anser att bestämmelsen ska utformas på samma sätt som motsvarande bestämmelse i . att bestämmelsen bör ges en utformning som stämmer överens med den tidpunkt vid vilken förundersökning ska påbörjas, dvs. när det finns anled- ning att anta ett brott har begåtts (jfr 23 kap. 1 § ). också den utformning som motsvarande bestämmelse i flera andra lagar har (se t.ex. 3 kap. 1 § lagen (2016:1307) om straff för marknadsmissbruk Prop. 2020/21:27 på värdepappersmarknaden och 17 § skattebrottslag (1971:69)). Den tillsyn som tillsynsmyndigheten bedriver omfattar även flygverk- samhet i närmare angiven omfattning. Det bör därför i den nya lagen före- skrivas att tillsynsmyndigheten – i den utsträckning det behövs för till- synen – har rätt att få tillträde till luftfartyg som hör till flygverksamhet och sådana områden som hör till sådana luftfartyg. Rätten till tillträde är nödvändig för att säkerställa att tillsynsmyndigheten får tillgång till den information som krävs för att kontrollera om t.ex. redovisade uppgifter om utsläpp är riktiga. I promemorian föreslås att det i den nya lagen, på samma sätt som i ut- släppshandelslagen, ska införas en bestämmelse om att ska ge tillsynsmyndigheten den hjälp som behövs för tillsynen. Polis- myndigheten anser att förutsättningarna för polisens skyldighet att lämna den hjälp som behövs för tillsynen bör klargöras. Regeringen konstaterar att möjligheten att begära hjälp naturligtvis inte ska användas annat än när det är nödvändigt för att tillträde ska kunna ske. Regelverket bör därför uttryckligen ange att hjälp endast får begäras om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens befogenhet enligt 10 § polislagen (1984:387) att använda våld behöver nyttjas eller det annars finns synnerliga skäl för begäran. Det bör även preciseras att den hjälp som avses är sådan hjälp som behövs för tillträdet. Transportstyrelsen påpekar att promemorians förslag till bestämmelse om tillsynsmyndighetens rätt till tillträde avser ”luftfartyg som hör till flygverksamhet”, medan bestämmelsen om vad som avses med en verk- samhetsutövare innehåller uttrycket ”luftfartyg som ingår i en flygverk- samhet”. Mot bakgrund av att innebörden av uttrycken ska vara densamma anser regeringen att bestämmelsen om tillsynsmyndighetens rätt att få tillträde bör ändras så att det i bestämmelsen anges tillträdet avser ”luft- fartyg som ingår i en flygverksamhet”. Regeringens förslag: Bestämmelserna i utsläppshandelslagen om straff ska föras över till den nya lagen i huvudsak oförändrade. Straffbestämmelserna ska placeras i egna paragrafer och ges egna brottsbeteckningar. För försvårande av utsläppsrättstilldelning ska även den kunna dömas som med uppsåt eller av oaktsamhet lämnar en oriktig eller uppenbart vilseledande uppgift i en rapport om verksamhetsnivå, om åtgärden innebär risk för att ett för stort antal utsläppsrätter tilldelas. Straffskalan för brott enligt lagen ska vara böter eller fängelse i högst . Otillåtet utsläpp av växthusgaser ska kunna medföra ansvar även om gärningen är ringa. Promemorians förslag stämmer delvis överens med regeringens. memorian föreslås ingen bestämmelse om straffansvar för den som lämnar oriktig eller uppenbart vilseledande uppgift i en rapport om verksamhets- nivå. I promemorian föreslås att en gärning som innebär otillåten verk- samhet som medför utsläpp av växthusgaser ska vara straffri om den är ringa. I promemorian anges att till ansvar för försvårande av tillstånds- prövning ska dömas om åtgärden ”skulle kunna föranleda” att tillstånd ges på felaktiga grunder. Promemorians förslag skiljer sig i övrigt från reger- ingens förslag på så sätt att straffbestämmelserna har en annan språklig utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inget att invända mot förslaget. ser positivt på att den ändrade straffskalan ger en större flexibilitet i bedömningen av straffvärdet för enskilda brott samt medför en förlängning av preskriptionstiden. anser att en straffbestämmelse även bör införas för den som genom att lämna oriktiga eller vilseledande uppgifter om verksamhetsnivåer får för stor tilldelning av utsläppsrätter. Mark- och miljödomstolen vid anser att det bör övervägas om brottsrubriceringen otillåten verksamhet som medför utsläpp av växthusgaser ska undantas från bestämmelsen om ansvarsfrihet för gärningar som är ringa. Mark- och anser att bestämmelsen som medför att en verksamhetsutövare för en flyg- verksamhet kan dömas för otillåten verksamhet som medför utsläpp av växthusgaser kan tolkas som att det är möjligt att döma en juridisk person för brott, vilket strider mot allmänna rättsgrundsatser. Transportstyrelsen anser när det gäller otillåten verksamhet som medför utsläpp av växthus- gaser att samma uttryck bör användas för den som driver en verksamhet och den som är verksamhetsutövare för en flygverksamhet. Transport- styrelsen anser även att det för samma bestämmelse bör tydliggöras om det är anläggningen eller utsläppet som saknar tillstånd. Skälen för regeringens förslag Straffbestämmelserna bör föras över i huvudsak oförändrade I utsläppshandelsdirektivet föreskrivs att medlemsstaterna ska införa på- följder för överträdelser av de bestämmelser som införts i enlighet med direktivet. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande (artikel 16). Sådana regler är nödvändiga för förtroendet för utsläpps- handelssystemet och för att skydda miljön. I 8 kap. utsläppshandelslagen finns nuvarande ansvarsbestämmelser. Den som driver en verksamhet som medför utsläpp av växthusgaser utan att verksamheten omfattas av ett tillstånd eller en godkänd övervaknings- plan kan dömas till böter eller fängelse i högst (1 § första stycket 1). Den som lämnar en oriktig eller vilseledande uppgift i en ansökan om till- stånd som skulle kunna föranleda att tillstånd ges på felaktiga grunder kan dömas till böter eller fängelse i högst (1 § första stycket 2). Den som lämnar en oriktig eller vilseledande uppgift i en utsläppsrapport kan dömas till böter eller fängelse i högst (8 kap. 1 § första stycket 3).