prop · H80350 · 2020-11-24 00:00:00 — Enligt regeringens mening skulle visserligen en i lag reglerad hävningsliknande påföljd kunna fylla en relevant funktion i vissa situationer. En fördel med den hävningsliknande påföljden är att rådgivaren tar över såväl riskerna för en nedgång som möjligheterna till en uppgång av värdet på ett finansiellt instrument. Som påpekar motsvarar promemorians förslag emellertid inte nämndens praxis. Flera svårigheter med att i lag införa en påföljd av det aktuella slaget har lyfts fram av remissinstanserna. Som Svensk Försäkring, m.fl. redogör för skulle bl.a. skatterättsliga och näringsrättsliga konsekvenser i vissa fall kunna uppstå. En ytterligare fråga, som Svensk Försäkring har identifierat, rör svårigheten att tillämpa en generell hävningsliknande påföljd på den mångfald av olika finansiella instrument som finns. Mot bakgrund av vad de ovan redovisade remissinstanserna har anfört anser regeringen att en hävningsliknande påföljd inte nu bör införas i lagen om finansiell rådgivning till konsumenter. Regeringens förslag: Lagändringen ska träda i kraft . Äldre föreskrifter ska tillämpas om rådgivningen har getts före ikraft- Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock att lagändringarna ska träda i kraft . Vidare föreslås där en något annorlunda lydelse av övergångsbestämmelsen. Remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Lagändringen bör träda i kraft utan Prop. 2020/21:50 onödigt dröjsmål. Med hänsyn till detta och de återstående stegen i lagstiftningsprocessen föreslås lagändringen träda i kraft . Den reglering som gällde vid rådgivningstillfället bör ligga till grund för bedömningen av vilket skadestånd som ska betalas. Mot bakgrund av att det handlar om att ge äldre föreskrifter ett nytt innehåll finns det av tydlighetsskäl anledning att införa en övergångsbestämmelse, som innebär att äldre föreskrifter ska tillämpas om rådgivningen har getts före ikraftträdandet. Regeringens bedömning: Förslaget bedöms ge konsumenter en möjlighet att få full ersättning vid vårdslös finansiell rådgivning. slaget bedöms även ha en viss preventiv effekt på vårdslös rådgivning. Förslaget bedöms inte medföra ökade kostnader för de näringsidkare som följer lagen. För det allmänna bedöms förslaget medföra endast marginella kost- Lagändringen bedöms inte ha några konsekvenser ur ett jämställd- Promemorians bedömning överensstämmer huvudsakligen med Utöver konstaterandet att alternativet med full ersättning är något gynnsammare för konsumentsidan analyseras dock inte konsekvens- erna för konsumenterna. Inte heller bedöms konsekvenser ur ett jäm- Remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot pro- Skälen för regeringens bedömning: Att för de aktuella fallen införa en rätt till full ersättning för uppkommen skada kommer, i enlighet med vad som anförts i avsnitt 5, ha positiva konsekvenser dels för enskilda konsu- menter, dels för konsumentkollektivet genom sin preventiva effekt på Förslaget bedöms inte medföra ökade kostnader för de näringsidkare som följer lagen. Domstolsprocesser rörande tillämpning av lagen om finansiell rådgiv- ning till konsumenter är sällsynta, medan sådana ärenden är något Konsumenterna vänder sig alltså framförallt till . Enligt regeringens mening finns det inte anledning att räkna med att antalet domstolsprocesser eller ärenden i kommer att öka till följd av kan det förekomma att konsumenter lägger tid och kostnader på att försöka visa att det faktiskt har funnits realistiska möjlig- heter till vinst, om det vårdslösa rådet inte hade följts. att de enskilda tvisterna ökar något i omfattning. dock regeringen att det allmännas kostnader inte torde öka märkbart och att eventuella marginella kostnadsökningar ryms inom befintliga anslags- 2020/21:50 Såvitt kan bedömas får de nya reglerna inte några konsekvenser utifrån ett jämställdhetsperspektiv. Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter 6 § En näringsidkare som genom finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar en konsument ren förmögenhetsskada ska betala full ersättning för skadan. Paragrafen reglerar skadeståndsansvar vid finansiell rådgivning. Skadeståndsskyldigheten tar sikte på näringsidkare som genom finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar en konsument ren förmögenhetsskada. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5. I förhållande till den nuvarande lagtexten har ett tillägg gjorts om att näringsidkaren ska betala full ersättning för uppkommen skada. Ändringen innebär att också utebliven vinst kan ersättas (jfr prop. 2002/03:133 s. 32 f.). Formuleringen utesluter inte att skadeståndet sätts ned med stöd av allmänna skadeståndsrättsliga principer. Även i övrigt ska också fortsättningsvis allmänna skadeståndsrättsliga regler och principer tillämpas. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller för rådgivning som har getts före ikraftträdandet. Enligt första punkten träder den nya bestämmelsen i kraft . Av andra punkten framgår att äldre föreskrifter gäller för rådgivning som har getts före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 7. 2020/21:50 Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian Skadeståndets bestämmande vid finansiell rådgivning (Ds 2017:13) Utredningsuppdraget gäller frågan hur skadestånd ska bestämmas vid brister i finansiell rådgivning till konsumenter, vilket regleras i lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter (LFR). Promemorian utgår från att skadeståndsansvaret liksom nu ska förutsätta styrkt uppsåt eller oaktsamhet. Nuvarande lagtext i 6 § LFR stämmer inte helt med lagmotiven och bör enligt promemorian under alla förhållanden ändras. En väsentlig fråga blir då om paragrafen, som anges i dessa motiv, bör begränsa skadeståndet så att utebliven vinst inte ersätts. I promemorian utvecklas att vissa praktiska skäl talar för att slå fast motsvarande regel i den nya lagen, men mot detta kan åberopas värdet av ett förstärkt konsumentskydd. Frågan vilken regel som bör väljas framstår som så pass tveksam att det i promemorians lagförslag tagits upp två olika alternativ; enligt det ena betalas inte ersättning för utebliven vinst, enligt det andra betalas full ersättning till konsumenten. I båda alternativen tilläggs en regel om en särskild påföljd som tillämpas i praxis rörande finansiell rådgivning. I den mån konsumentens skada består i att ett finansiellt instrument som han eller hon förvärvat och alltjämt innehar har minskat i värde ska han eller hon inte kunna kräva vanligt skadestånd för värdeminskningen. I stället får konsumenten, om värdeminskningen är väsentlig, kräva att återfå vad han eller hon betalat för instrumentet mot att det överlämnas till rådgivaren. Dessutom kan konsumenten fordra ersättning för annan skada än sådan värdeminskning – enligt det andra alternativet bl.a. för utebliven vinst. 2020/21:50 Bilaga 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter ska ha följande lydelse. Näringsidkare som genom finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar konsumenten ren förmögenhetsskada ska ersätta skadan. Näringsidkare som genom finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar konsumenten ren förmögenhets- skada ska ersätta skadan. Ersättningen omfattar dock inte utebliven vinst. Näringsidkarens skadeståndsskyldighet enligt första stycket omfattar inte skada som består i minskning av värdet på ett finansiellt instrument som konsumenten förvärvat och alltjämt innehar. Om värdeminskningen är väsentlig får konsumenten i stället fordra att näringsidkaren utger vad som konsumenten har betalat för instrumentet mot att detta överlåts till näringsidkaren. Denna lag träder i kraft . Har rådgivningen skett före ikraftträdandet tillämpas äldre lag. Näringsidkare som genom finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar konsumenten ren förmögenhetsskada ska ersätta skadan. Näringsidkare som genom finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar skada ska betala full ersättning för 2020/21:50 Bilaga 2 Näringsidkarens skadeståndsskyldighet enligt första stycket omfattar dock inte skada som består i minskning av värdet på ett finansiellt instrument som konsumenten förvärvat och alltjämt innehar. Om värdeminskningen är väsentlig får konsumenten i stället fordra att näringsidkaren utger vad som konsumenten har betalat för instrumentet mot att detta överlåts till näringsidkaren. Denna lag träder i kraft . Har rådgivningen skett före ikraftträdandet tillämpas äldre lag. 2020/21:50 Bilaga 3 Efter remiss har yttrande över promemorian avgetts av , , , , (, juridiska institutionen), , , , , , , (juridiska fakulteten), , Svensk Försäkring, , Svenska försäkringsförmedlares förening, och . , , Konsumenternas Bank- och , , , Konsumenter, och har inte svarat på remissen. Förslag till lag om ändring i lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter ska ha följande lydelse. Näringsidkare som genom fin- Näringsidkare som genom fin- ansiell rådgivning uppsåtligen eller ansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar konsument- av oaktsamhet orsakar konsument- en ren förmögenhetsskada skall er- en ren förmögenhetsskada ska be- tala full ersättning för skadan. Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller för rådgivning som har getts före ikraftträdandet. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och Skadeståndets omfattning vid finansiell rådgivning 2020/21:50 Bilaga 5 Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter. Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige Förslaget föranleder följande yttrande. I lagrådsremissen föreslås att paragrafen ska ändras genom att orden ”skall ersätta skadan” byts ut mot ”ska betala full ersättning för skadan”. Syftet med ändringen är att tydliggöra att ersättning ska utgå också för utebliven vinst och annat som kan anses hänförligt till det positiva kontraktsintresset eftersom sådan ersättning, på grund av uttalanden i lagstiftningens förarbeten, inte har ansetts kunna utgå. Lagrådet noterar dock att det i den promemoria som legat till grund för lagrådsremissen (Ds 2017:13 s. 23), anförs att det inte är alldeles givet vad som är innebörden av gällande rätt. Regeringen har i lagrådsremissen anfört att det är viktigt att en reglering av det aktuella slaget, dvs. konsumentskyddslagstiftning, är tydlig. Den föreslagna lagtexten innebär i och för sig ett förtydligande eftersom den undanröjer de tvivel som funnits i frågan om möjligheten att få ersättning för det positiva kontraktsintresset. Genom ändringen går man från ett osäkert rättsläge till ett klart, åtminstone vad gäller omfattningen av det skadestånd som kan utgå med stöd av denna lag och som avser att skydda konsumentintresset. Lagrådet motsätter sig därför inte förslaget. Förslaget väcker emellertid frågor från systematisk synpunkt eftersom den lokution som föreslås ändrad ibland – när den förekommer på annat håll –anses innebära just det som regeringen nu vill uppnå genom ett kvalificerande tillägg. Av den ovan nämnda departementspromemorian (se s. 33; jfr även s. 13) framgår t.ex. att detta gällde regleringen i lagen (2005:405) om försäkringsförmedling. I promemorian påpekas att den lagen, som innehöll en liknande skadeståndsregel, inte innebar någon motsvarande begränsning av skadeståndet. 2018 då lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution trädde i kraft. 2020/21:50 Bilaga 5 bestämmelse motsvarande skadeståndsregeln i lagen om försäkringsförmedling togs då in i 4 kap. 16 § i den lagen. Om förslaget genomförs måste man alltså läsa de okvalificerade orden ”ersätta ren förmögenhetsskada” i lagen om försäkringsdistribution på samma sätt som man får läsa de kvalificerade orden ”full ersättning för [förmögenhets]skadan” i detta förslag. Med utgångspunkt i normala principer för lagtolkning har man, såvitt inte annat föranleds av sammanhanget, anledning att utgå ifrån att ”full ersättning” betyder något annat än ”ersättning”, men här blir resultatet att oförstärkta och förstärkta ord ska betyda samma sak. Enligt Lagrådets mening bör denna fråga belysas och utvecklas i förarbetena, så att risken för felaktiga motsatsslut förebyggs så långt det är möjligt. Lagrådet föreslår under alla omständigheter att paragrafen redaktionellt justeras enligt följande. En näringsidkare som genom finansiell rådgivning uppsåtligen eller av oaktsamhet orsakar en konsument ren förmögenhetsskada ska betala full ersättning för skadan. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2020/21:50 Skadeståndets omfattning vid finansiell rådgivning