prop · H703111 · 2020-03-17 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:111 Bilateralt avtal mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition görs bedömningen att det bilaterala avtalet mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäkring och återförsäkring är direkt tillämpligt i , och att det därför inte behövs några bestämmelser som genomför avtalet. Vissa bestämmelser i lagen om utländska filialer m.m., lagen om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i och försäkringsrörelselagen berörs av avtalet, och det föreslås därför att det i dessa lagar ska införas bestämmelser som upplyser om avtalet. Det bedöms vidare att det inte krävs någon ändring i offentlighets- och sekretesslagen med anledning av avtalet. Det föreslås också en rättelse i lagen om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i . Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2019/20:111 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m......................................................... Förslag till lag om ändring i lagen (1998:293) om tjänstepensionsinstituts verksamhet i .................... Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) ........................................................................ Ärendet och dess beredning .............................................................. Det bilaterala avtalets innehåll.......................................................... Allmänt om avtalet ............................................................. Bakgrund och syfte............................................ Förbud mot att ställa vissa krav på Förbud mot att kräva säkerhet ......................... Förbud mot att kräva lokal närvaro ................. Villkor för att undantas från kraven ................ anledning av risk- och informationsskyldigheter i värdlandet ............. Kapitalkrav och utvärdering av kapitalet......... Annan tillsyn enligt påverkas Informationsutbyte mellan tillsynsmyndigheter............... Särskilda bestämmelser om avtalet .................................. Ikraftträdande och tillämpning ........................ Uppsägning och ändring av avtalet ................. Det bilaterala avtalet är direkt tillämpligt i ........................ Nya bestämmelser som upplyser om det bilaterala avtalet Främjande av samarbete mellan tillsynsmyndigheter ..................... Rättelse av laghänvisning ............................................................... 11.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m...................................................... 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i ................. Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043)............................... Bilateralt avtal mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäkring och återförsäkring .......................................... Bilateral agreement between Union and the of on measures regarding insurance and reinsurance................ Sammanfattning av promemorian ................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ 2019/20:111 1 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i . 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1992:160) om utländska filialer m.m. ska ha följande lydelse. Ett utländskt företag ska bedriva sin näringsverksamhet i genom 1.ett avdelningskontor med självständig förvaltning (filial), 2.ett svenskt dotterföretag, eller 3.en agentur med verksamhet i . Första stycket gäller inte om näringsverksamheten omfattas av bestämmelserna om fri rörlighet för varor och tjänster i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt eller motsvarande bestämmelser i avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). För näringsverksamhet som bedrivs i av svenska eller utländska medborgare som är bosatta utanför EES ska det finnas en i bosatt föreståndare med ansvar för den här bedrivna verksamheten. Bestämmelser om att sådana krav som föreskrivs i första stycket i vissa fall inte gäller om näringsverksamheten bedrivs av en försäkringsgivare från finns i det bilaterala avtalet mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäk- ring och återförsäkring (EUT L 258, 6.10.2017, s. 4–21). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2011:722. 2019/20:111 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § och 4 kap. 5 § lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i Sverige1 ska ha följande lydelse. Utländska försäkringsgivare och utländska tjänstepensionsinstitut har rätt att bedriva verksamhet i i enlighet med denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela särskilda föreskrifter om bedrivande av försäkringsrörelse för att uppfylla åtaganden till följd av avtal mellan Europeiska gemenskaperna (EG) och . Bestämmelser om att sådana krav som föreskrivs i 4–7 kap. i vissa fall inte gäller för försäkringsgivare från och bestämmelser om grupptillsyn finns i det bilaterala avtalet mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäk- ring och återförsäkring (EUT L 258, 6.10.2017, s. 4–21). En försäkringsgivare från tredje En försäkringsgivare från tredje- land ska beviljas koncession och land ska beviljas koncession och dess företrädare ska godkännas, om dess företrädare ska godkännas, om ansökan uppfyller de krav som ansökan uppfyller de krav som ställs i 4 § och ställs i 4 § och 1.den planerade verksamheten kan antas komma att uppfylla kraven i denna lag och andra författningar som reglerar verksamheten, 2. den som kommer att ha ett så- 2. den som kommer att ha ett så- dant kvalificerat innehav i en för- dant kvalificerat innehav i en för- säkringsgivare som avses i 1 kap. säkringsgivare som avses i 1 kap. 11 § aktiebolagslagen (2005:551) 15 och 16 §§ försäkringsrörelse- bedöms lämplig att utöva ett lagen (2010:2043) bedöms lämplig väsentligt inflytande över ledning- att utöva ett väsentligt inflytande en av en försäkringsgivare, och över ledningen av en försäkrings- Senaste lydelse av lagens rubrik 2005:1123. Senaste lydelse 2005:1123. Senaste lydelse 2017:640. 3.den som avses vara företrädare för försäkringsgivaren eller, i de fall där företrädaren är en juridisk person, vara dess ombud har tillräckliga insikter och erfarenheter för att delta i ledningen hos en försäkringsgivare och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift. Vid bedömningen enligt första stycket 2 av om en innehavare är lämplig ska dennes anseende och kapitalstyrka beaktas. Det ska också beaktas om det finns skäl att anta att 1.innehavaren kommer att motverka att försäkringsgivarens verksamhet drivs på ett sätt som är förenligt med kraven i denna lag och andra författningar som reglerar verksamheten, eller 2.innehavet har samband med eller kan öka risken för a) penningtvätt enligt 1 kap. 6 § lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, eller b) brott enligt 2 § 2, 3 § eller 4 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, såvitt avser brott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Koncession får inte vägras av det skälet att det inte behövs någon ytterligare försäkringsgivare. Koncession beviljas tills vidare eller, om det finns särskilda omständigheter, för bestämd tid, högst , och därutöver till det löpande räkenskapsårets slut. Koncession ska meddelas i enlig- Koncession ska meddelas i enlig- het med den indelning som anges i het med den indelning som anges i 2 kap. 11 och 12 §§ försäkrings- 2 kap. 11 och 12 §§ försäkrings- rörelselagen (2010:2043). Denna lag träder i kraft . 2019/20:111 2.3 Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) Härigenom föreskrivs att det i försäkringsrörelselagen (2010:2043) ska införas en ny paragraf, 19 kap. 3 a §, av följande lydelse. Bestämmelser om grupptillsyn finns även i det bilaterala avtalet mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäkring och återförsäkring (EUT L 258, 6.10.2017, s. 4–21). Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning trädde ett bilateralt avtal mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäkring och återförsäkring, EUT L 258, 6.10.2017, s. 4–21 (det bilaterala avtalet), i kraft. Avtalet finns i bilaga 1 (svensk språkversion) och bilaga 2 (engelsk språkversion). Med anledning av det har promemorian Bilateralt avtal mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäkring och återförsäkring tagits fram inom . En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 3. Promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. , och Svensk Försäkring har yttrat sig. har avstått från att yttra sig. och har inte svarat. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2019/03240/FPM). I denna proposition behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen görs vissa språkliga och redaktionella ändringar. 4 Det bilaterala avtalets innehåll Det bilaterala avtalet om tillsynsregler för försäkring och återförsäkring undertecknades av EU och den 18 respektive . Avtalet har tillämpats provisoriskt , och det trädde i kraft (meddelande om ikraftträdande av det bilaterala avtalet mellan Europeiska unionen och förenta stater om tillsynsregler för försäkring och återförsäkring, EUT L 91, , s. 1). Enligt ingressen till avtalet finns det en gemensam målsättning att skydda försäkringstagare och konsumenter och att respektera varandras regleringar på försäkrings- och återförsäkringsområdet. I ingressen anges också bl.a. att det finns fördelar med ökad förutsebarhet för försäkringsgivare och återförsäkringsföretag som verkar inom EU och i , och att det finns behov av gruppomfattande kapitalkrav eller kapitalutvärderingar och av samarbete och utbyte av information mellan tillsynsmyndigheterna. Avtalet omfattar avskaffande av vissa krav på ett återförsäkringsföretag med huvudkontor inom den andra avtalspartens territorium, tillsynsmyndigheternas roller när det gäller global grupptillsyn och ett ömsesidigt stöd och rekommenderad praxis för informationsutbyte mellan parternas till- synsmyndigheter (artikel 1). 2019/20:111 4.1.2 I artikel 2 i avtalet definieras vissa grundläggande ord och uttryck som används. Med försäkringsgivare avses ett företag som har auktorisation eller tillstånd att starta eller bedriva verksamhet inom områdena direktförsäkring eller primär försäkring. Företag syftar på alla enheter som bedriver ekonomisk verksamhet, och återförsäkringsverksamhet är verksamhet som går ut på att ta på sig risker som en försäkringsgivare eller annan återförsäkrare avgivit. Återförsäkrare är företag som har auktorisation eller tillstånd att starta eller bedriva återförsäkringsverksamhet, och med cedent avses en försäkringsgivare eller återförsäkrare som är motpart till den mottagande återförsäkraren inom ramen för ett återförsäkringsavtal. Återförsäkringsavtal definieras som ett avtal genom vilket en mottagande återförsäkrare har tagit på sig den risk som avges av en försäkringsgivare eller återförsäkrare (artikel 2 a, j, m–o och q). Med en grupp avses två eller flera företag där minst ett är ett försäkrings- eller återförsäkringsföretag, och där ett företag har kontroll över ett eller flera försäkrings- eller återförsäkringsföretag eller andra icke-reglerade företag. Moderföretag är det företag som direkt eller indirekt äger eller kontrollerar ett annat företag, medan globalt moderföretag är det företag som ytterst är moderföretag i en grupp. Med global avses all verksamhet som sker inom en grupp, oavsett var den sker (artikel 2 d, k, s och t). är en myndighet som utövar tillsyn över försäkringsgivare och återförsäkrare inom EU eller i . i det land där företaget eller det globala moderföretaget för en grupp har sitt huvudkontor är hemtillsynsmyndighet, och tillsynsmyndigheten i det land där försäkrings- eller återförsäkringsföretaget eller gruppen har verksamhet men inte huvudkontor är värdtillsynsmyndighet (artikel 2 f–i och p). Grupptillsyn avser en tillsynsmyndighets utövande av tillsyn över en grupp, bl.a. i syfte att skydda försäkringstagare och andra konsumenter och att främja finansiell stabilitet och ett globalt engagemang (artikel 2 e). Förbud mot att ställa vissa krav på Förbud mot att kräva säkerhet Enligt artikel 3.1 och 3.2 i det bilaterala avtalet gäller förbud för en part (EU eller ) eller dess myndigheter att ställa vissa krav på ett återför- säkringsföretag som har huvudkontor inom den andra partens territorium. Förbudet gäller krav på att återförsäkringsföretaget ska ställa säkerhet i samband med avgivande av risker från en cedent som har sitt huvudkontor inom det egna territoriet. Det får inte heller krävas någon rapportering som avser sådana borttagna säkerheter. Detta gäller om kraven ställs som vill- kor för att återförsäkringsföretaget ska få ingå ett återförsäkringsavtal med Det gäller också om kraven utgör villkor för att cedenten ska få tillgodoräkna sig återförsäkringen eller den riskreducerande effekten av återförsäkringsavtalet, dvs. att betrakta utestående belopp från mottagande återförsäkrare som avser betalda och obetalda förluster från avgivna risker som tillgångar eller skuldminskningar (artikel 2 c). Det får inte heller stäl- las andra krav med i allt väsentligt samma rättsliga följder som kraven på Prop. 2019/20:111 att det ställs säkerhet eller på rapportering. Förbudet gäller bara om kraven leder till att återförsäkringsföretaget behandlas mindre gynnsamt än mottagande återförsäkringsföretag som har huvudkontor inom ett territorium som står under tillsyn av samma tillsynsmyndighet som utövar tillsyn över cedenten. Avtalet förbjuder inte att kraven ställs om samma krav gäller för återförsäkringsavtal mellan cedenten och ett mottagande återförsäkringsföretag som har huvudkontor inom samma tillsynsmyndighets territorium. Som en förutsättning för att kraven inte ska få ställas gäller att återförsäkringsföretaget uppfyller ett antal detaljerade villkor, vilket redovisas närmare i avsnitt 4.2.3. Säkerhet definieras i det bilaterala avtalet som tillgångar, såsom kontanter eller remburser, som återförsäkraren ställt till förmån för cedenten för att garantera eller säkra åtaganden gentemot cedenten till följd av ett återförsäkringsavtal (artikel 2 b). I den svenska språkversionen av avtalet används uttrycket tillgångar som återförsäkraren ställt som pant till cedenten i definitionen av ordet säkerhet, vilket ger intryck av att egendom ska ha överlämnats till cedenten. I den engelska språkversionen används uttrycket assets pledged by the reinsurer for the benefit of the ceding insurer or reinsurer. Den engelska språkversionen tillämpas bl.a. av motparten , och regeringen utgår därför från att säkerhet avser tillgångar som ställs till förmån för en cedent, och att det inte krävs att tillgångar ställs som pant till cedenten. 4.2.2Förbud mot att kräva lokal närvaro Enligt artikel 3.3 i det bilaterala avtalet får en avtalspart (EU eller ) eller dess myndigheter inte heller ställa krav på lokal närvaro för ett återförsäkringsföretag som har huvudkontor inom den andra partens territorium. Förbudet gäller under samma förutsättningar som förbudet mot att kräva att återförsäkringsföretaget ska ställa säkerhet i samband med avgivande av risker, dvs. när kravet ställs som villkor för att tillåta återförsäkringsföretaget att ingå återförsäkringsavtal med cedenten, eller för att cedenten ska få tillgodoräkna sig återförsäkringen eller den riskreducerande effekten av återförsäkringsavtalet (se avsnitt 4.2.1). Det får inte heller ställas andra krav med väsentligen samma rättsliga följder som ett krav på lokal närvaro. På samma sätt som för förbudet mot krav på säkerhet gäller förbudet mot att kräva lokal närvaro bara om det leder till att återförsäkringsföretaget behandlas mindre gynnsamt än mottagande återförsäkrare som har huvudkontor i ett land som står under tillsyn av samma tillsynsmyndighet som utövar tillsyn över cedenten eller som har huvudkontor inom värdparten och har tillstånd att driva verksamhet i cedentens tillsynsmyndighets territorium. Som en förutsättning för att kraven inte ska få ställas gäller också att återförsäkringsföretaget uppfyller ett antal detaljerade villkor (se avsnitt 4.2.3). 4.2.3Villkor för att undantas från kraven Förbuden mot vissa krav ska enligt det bilaterala avtalet bara tillämpas om ett antal uppräknade villkor är uppfyllda. I den svenska språkversionen anges i artikel 3.4 att punkterna 1 och 3 (i samma artikel) ska gälla om inte annat följer av de villkor som följer, medan det i den engelska språkversionen som bl.a. tillämpas av motparten står: ”Paragraphs 1 to 3 apply subject to the following conditions”. Artikel 3.1 handlar om krav på säkerhet som villkor för att ingå återförsäkringsavtal. Artikel 3.2, som alltså inte nämns i den svenska språkversionen av artikel 3.4, gäller säkerhet som villkor för tillgodoräknande av den riskreducerande effekten, och artikel 3.3 behandlar krav på lokal närvaro som villkor dels för att ingå återförsäkringsavtal, dels för att cedenten ska få beakta återförsäkringen eller de riskreducerande effekterna. Eftersom det inte finns någon rimlig anledning till att punkt 2 inte skulle omfattas av villkoren är det sannolikt fel i den svenska språkversionen. Den svenska formuleringen är också något otydlig såtillvida att den felaktigt kan tolkas som att förbuden mot att ställa kraven bara ska gälla om villkoren i artikel 3.4 inte är uppfyllda. I denna proposition är därför den engelska språkversionen utgångspunkt för redovisningen av artikel 3.4. Villkor som återförsäkringsföretaget måste uppfylla Enligt det bilaterala avtalet krävs att återförsäkringsföretaget innehar och förvaltar en kapitalbas, eller kapital och överskott, av viss storlek. För ett återförsäkringsföretag från som ska driva verksamhet inom EU gäller som utgångspunkt ett kapitalbaskrav på (artikel 3.4 a). Återförsäkringsföretaget ska fortlöpande ha en kapitaltäckningsgrad som motsvarar solvenskapitalkrav enligt Solvens II- direktivet (och rådets direktiv /138/EG av om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II)) eller godkänd kontrollnivå enligt den riskbaserade modellen, beroende på vad som är tillämpligt i företagets hemland (det land där företaget har sitt huvudkontor). Att företaget lever upp till kapitaltäckningsgraden ska bekräftas för värdtillsynsmyndigheten av hemtillsynsmyndigheten (artikel 3.4 b och l). Vidare krävs att återförsäkringsföretaget lämnar vissa skriftliga underrättelser och bekräftelser till värdtillsynsmyndigheten. Det handlar om att snabbt lämna information om kapitalbasen eller kapitaltäckningsgraden skulle understiga det som krävs, eller om åtgärder har vidtagits mot företaget i hemlandet på grund av allvarliga lagöverträdelser (artikel 3.4 c). Det handlar också om att skriftligen bekräfta att domstolarnas behörighet i cedentens hemland godkänns (artikel 3.4 d). För delgivningsändamål ska återförsäkringsföretaget skriftligen bekräfta att det godkänner att värdtillsynsmyndigheten utses till fullmaktshavare för delgivning. (I den svenska språkversionen används ordet fullmäktig i stället för fullmaktshavare, men den korrekta benämningen bör vara fullmaktshavare.) Sådant godkännande, och att det ska ingå i varje återförsäkringsavtal, får krävas av värdtillsynsmyndigheten (artikel 3.4 e). Återförsäkringsföretaget ska dessutom skriftligen acceptera att betala i enlighet med domar som har fått laga kraft och som förklarats verkställbara, och i varje återförsäkringsavtal Prop. 2019/20:111 acceptera att ställa säkerhet för åtaganden enligt det avtalet för det fall företaget motsätter sig verkställandet av en dom eller skiljedom som har fått laga kraft (artikel 3.4 f och g). Om värdtillsynsmyndigheten begär det ska återförsäkringsföretaget med särskilda tidsintervall till myndigheten lämna en årsredovisning med revisionsberättelse, en rapport om solvens och finansiell ställning, en förteckning över vissa tvistiga och försenade ersättningsanspråk och information om vissa mottagna och avgivna återförsäkringar och återkrav som krävs för att bedöma företagets praxis för snabb utbetalning av ersättningsanspråk (artikel 3.4 h). Det krävs nämligen att återförsäkringsföretaget har en sådan praxis för snabb utbetalning, vilket ska bedömas utifrån ett antal detaljerade kriterier (artikel 3.4 i). Återförsäkringsföretaget ska vidare bekräfta att det inte deltar i något avtalsupplägg med solvenssäkrande åtaganden, solvent scheme of arrangement, och samtycka till att underrätta cedenten och tillsynsmyndigheten och ställa säkerhet om företaget skulle gå in i ett sådant arrangemang (artikel 3.4 j). Det krävs slutligen att en cedent som är föremål för ett resolutions-, konkurs- eller likvidationsförfarande ska ha rätt att ansöka om förelägganden mot återförsäkringsföretaget om att ställa säkerhet för avgivna åtaganden (artikel 3.4 k). Förfarandet om villkoren inte uppfylls Om värdtillsynsmyndigheten kommer fram till att återförsäkringsföretaget inte längre uppfyller villkoren, får myndigheten i enlighet med ett förfarande som föreskrivs i avtalet ställa de krav som annars är förbjudna. ska innan den inför krav på säkerhet eller lokal närvaro kommunicera med återförsäkringsföretaget och ge det att lämna in en handlingsplan för avhjälpande av bristerna och att genomföra planen. ska också informera hemtillsynsmyndigheten. (I den svenska språkversionen anges att det är återförsäkringsföretaget som ska informera hemtillsynsmyndigheten. Detta tycks dock, vid en jämförelse med den engelska språkversionen [”the supervisory authority communicates with the assuming reinsurer and … provides the assuming reinsurer with … 90 days ... to remedy the defect, and informs the Home supervisory authority”] vara ett fel i den svenska språkversionen. Här redovisas därför det som följer av den engelska språkversionen, nämligen att det är värdtillsynsmyndighetens uppgift att informera hemtillsynsmyndigheten.) Undantag från tidsgränserna på gäller under synnerliga förhållanden då det krävs för att skydda försäkringstagare och andra konsumenter. Om värdtillsynsmyndigheten efter uppsatt tidsgräns inte anser att återförsäkringsföretaget har vidtagit tillräckliga åtgärder, får myndigheten införa krav på lokal närvaro eller ställande av säkerhet. Detta ska meddelas och förklaras skriftligen för det berörda återförsäkringsföretaget (artikel 3.6). 2019/20:111 4.3 I det bilaterala avtalet finns bestämmelser om grupptillsyn över försäkrings- och återförsäkringsgrupper som driver verksamhet i det ena territoriet (inom EU eller i ) men vars moderföretag har huvudkontor inom det andra territoriet (artikel 4). Det som föreskrivs ska tillämpas enligt särskilda bestämmelser i avtalet (se avsnitt 4.5). 4.3.1Hemtillsynsmyndigheten ansvarar för global grupptillsyn