prop · H80352 · 2020-11-24 00:00:00 — anser att en samhällsutveckling där otrygghet och ordningsstörningar gör att allmänna platser inte kan användas på avsett sätt inte är acceptabel. Enligt myndigheten behöver även en ohållbar arbetsmiljö för de aktuella personalgrupperna till följd av problemen beaktas. Företagarna och Butikerna menar att säkerheten för butiksägare och personal bör ses som mer prioriterat än risken för ett minskat serviceutbud för den enskilde. pekar på den arbetsmiljöproblematik som finns och anser vidare att det finns en bristande branschkunskap när det talas om att personer som bor på mindre orter skulle kunna drabbas hårt av ett tillträdesförbud eftersom detta enkelt skulle kunna hanteras via nätbeställningar eller andra särskilda beställningar och utlämningar. betonar att tillträdesförbud är absolut nödvändigt för att handeln ska fortsätta vara en trygg plats för såväl anställda som allmänhet och framför även att den ökade tillgången till alternativa inköpskanaler minskar konsekvenserna för den som tilldelas ett tillträdesförbud. I fråga om effektiviteten av lagstiftningen instämmer i promemorians bedömning att en lag om tillträdesförbud sannolikt skulle medföra att antalet brott som begås i butik i viss mån sjunker. Myndigheten instämmer även i att effekterna rimligen kommer att vara avhängiga vilka resurser som tillsätts men framför att ingripanden mot personer som bryter mot tillträdesförbud, när det gäller platser där ordningsvakter är förordnade att tjänstgöra, bör kunna göras av ordningsvakter. framför att samhället måste tillskjuta de resurser som krävs för att trygga personalens säkerhet och framhåller att portförbuden som användes tidigare fungerade väl. bedömer att för mindre kommuner, där personkännedomen ofta är god, skulle en reglering sannolikt vara lättare att tillämpa och därmed nå önskad effekt än i t.ex. anonyma storstäder. framför att bevakning av dagligvarubutiksentréer med kontroll av vilka som släpps in i butiken är praktiskt omöjligt och att ett införande av tillträdesförbud skulle ge affärsinnehavare inte bara möjlighet att stoppa återfallsförbrytare i entrén utan också en sanktionerad möjlighet att avvisa dessa från butiken efter att de passerat entrén. pekar på att ett tillträdesförbud kan vara en verksam åtgärd när det sker upprepade trakasserier och förövaren är väl känd. Bland andra , Företagarna och Butikerna och Svensk Försäkring pekar på signalvärdet med en lagstiftning. De remissinstanser som avstyrker införandet av en lag om tillträdes- förbud till butik framför bl.a. följande. Hovrätten för anser att det måste krävas mycket starka skäl för att införa en reglering som begränsar den grundlagsskyddade Enligt är det föreslagna förbudet, som innebär inskränkningar i rörelsefriheten, inte en proportionerlig åtgärd mot den upplevda problematiken. Liknande synpunkter lämnas av Beträffande behovet av en lagstiftning anser Hovrätten för Övre och att underlaget i utredningen inte ger stöd för att det finns något påtagligt sådant. kommun tycker att det finns ett behov av en reglering om tillträdesförbud. framhåller att möjligheten för butiksinnehavare att utestänga personer som tidigare begått brott redan finns, även om överträdelser inte är förenade med straffansvar. anser att det i stället för införandet av en reglering om tillträdesförbud bör tas initiativ till ett erfarenhetsutbyte mellan handeln och kommuner om hur ordningsstörningar och liknande kan bemästras. När det gäller lagstiftningens effektivitet anser Hovrätten för Övre att det framstår som tveksamt om en lag om tillträdesförbud på ett effektivt sätt kan hantera de behov som ändå kan finnas. myndigheten anser att det är ytterst tveksamt om den föreslagna lagstiftningen skulle leda till en reell minskning av de brott och andra problem som man vill komma åt. tingsrätt och ser en risk för att förbud mot tillträde till en viss plats endast skulle skjuta över problemet till andra framför även att lagstiftningen kan förväntas Myndigheten anser att man kan fråga sig om det är önskvärt att polisen prioriterar sina resurser på detta sätt och att det är svårt att se att ett tillträdesförbud skulle få särskilt mycket större effekt än ett förbud som en butik själv kan meddela. att förslaget handlar om att kriminalisera ett beteende som normalt sett är legitimt och ifrågasätter varför ett hot om straff vid överträdelse av tillträdesförbud skulle vara mer avhållande än straffet för själva tillgrepps- anser att det finns en inbyggd risk för orättvisa i systemet då den enda näringsidkaren på en liten ort sannolikt skulle ha mycket svårt att få bifall till ansökan och att möjligheten att få skydd i praktiken kommer att bero på andra omständigheter än skyddsbehovet. Några remissinstanser framför att det finns skäl att låta andra platser än de som har övervägts omfattas av en reglering om tillträdesförbud. kommun framför att de ordningsstörningar som tillträdesförbuden är avsedda att förebygga även kan uppkomma vid fritidsgårdar, allaktivitets- hus och idrottsplatser som är tillgängliga för spontanidrott. kommun framför att tillträdesförbud behövs för bl.a. idrottshallar och andra platser som räknas som allmänna. tillträdesförbudet bör utökas till att omfatta även gallerior, köpcentrum och handelsplatser, dvs. de gemensamma delarna som inte tillhör en viss lokal. Enligt Fastighetsägarna finns det även i sådana utrymmen risk att besökare och anställda i butiker eller hos fastighetsägaren utsätts för brott eller Vidare anser Fastighetsägarna att utredaren inte angett över- tygande argument till varför restauranger, caféer, nattklubbar och hotell inte ska omfattas av lagen eftersom det även i dessa lokaler förekommer ordningsstörande beteenden och brott. Företagarna och Butikerna lyfter fram behovet att möjligheten till tillträdesförbud breddas till att omfatta även andra typer av affärs- och näringsverksamheter såsom restauranger, caféer och gym. De flesta remissinstanser yttrar sig inte särskilt över frågan att förslaget till lag i allt väsentligt följer kontaktförbudslagen och lagen om tillträdesförbud vid idrottsarrangemang. och och anser dock att det framstår som ändamålsenligt och lämpligt. invändningar mot modellen som sådan. Skälen för regeringens förslag Åtskilliga åtgärder har vidtagits … Det har vidtagits ett stort antal åtgärder för att bekämpa brottsligheten och öka tryggheten i samhället. På straffrättens område har det genomförts flera lagändringar i När det gäller förmögenhetsbrotten skärptes 2017 straffskalorna för skadegörelse och grov skadegörelse (se prop. 2016/17:131 Grovt fordringsbedrägeri och andra förmögenhetsbrott). skärptes också straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott. Ändringarna innebar bl.a. att minimistraffen för grov misshandel, synner- ligen grov misshandel, grovt rån, grov utpressning, grovt olaga hot och grovt olaga tvång höjdes (se prop. 2016/17:108 Straffskalorna för vissa allvarliga våldsbrott). Det har vidare genomförts en reform som innebär att fler gärningar ska behandlas som återfall i brott och därmed mötas av en skärpt straffrättslig reaktion (se prop. 2015/16:151 Ny påföljd efter tidigare dom). trädde en ny kamerabevakningslag i kraft som bl.a. underlättar handelns säkerhetsarbete. Den generella tillståndsplikt som tidigare gällt för kamerabevakning har slopats genom den nya lagen. medför att kamerabevakning i bl.a. butiker nu kan genomföras utan tillstånd av Datainspektionen. gjordes ändringar i lagen för att ytterligare förbättra möjligheten att bekämpa och lagföra brott med hjälp av kamerabevakning. , Säkerhetspolisen, Kust- bevakningen och har möjlighet att bedriva kamerabevakning utan krav på tillstånd. Dessa myndigheter kan således få sätta upp kameror på gator, torg och andra platser dit allmänheten har tillträde utan att först behöva ansöka om tillstånd hos Datainspektionen. administrativa bördan för myndigheterna och leder till att kameror i många fall kan sättas upp snabbare . På regeringens uppdrag inleddes en försöksverksamhet i norra med ett snabbförfarande i brottmål. försöksverksamheten visar att den har fallit väl ut, även om Brå också pekar på att man med de skilda förutsättningar som finns över landet inte bör förvänta sig samma resultat överallt om verksamheten utökas. utvärderingen framgår bl.a. att den totala handläggningstiden har mer än halverats och att av brottsmisstankarna gällt stöld från butik (Brås rapport 2020:3 Snabbare lagföring – Utvärdering av en 2020/21:52 försöksverksamhet i norra ). beslutade regeringen om ett uppdrag som innebär att försöksverksamheten ska fortsätta till och med och byggas ut till hela polisregion . Genom ett tillägg till det uppdraget har de genomförande myndigheterna fått i uppdrag att bygga ut försöksverksamhet i delar av övriga polisregioner . Regeringen har också gett en särskild utredare i uppdrag att utreda ett permanent snabbförfarande i brottmål och andra åtgärder för en snabbare lagföring av brott (dir. 2020:6 Ett permanent snabbförfarande i brottmål och andra åtgärder för en snabbare lagföring av brott). Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Under den förra mandatperioden beslutades det om en kraftig satsning på polisverksamheten. Regeringens målsättning är att antalet anställda i ska öka med 10 000 . genomgick också en stor organisationsförändring. En av utgångspunkterna i den nya är en polis närmare medborgarna. Det innebär att det lokala arbetet ska vara basen i myndighetens verksamhet, med ökad närvaro och tillgänglighet som grundas på lokala förutsättningar och behov. Kommun- och områdespoliser etablerades som viktiga polisiära funktioner i lokalsamhället. Med nya organisation och rekryteringen av fler anställda kommer det skapas förutsättningar för fler kommun- och områdespoliser. Det har även vidtagits ett antal brottsförebyggande åtgärder. Exempelvis har regeringen tagit initiativ till ett nationellt brottsförebyggande program –Tillsammans mot brott (skr. 2016/17:126). Programmet syftar till att skapa förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i hela samhället. I det ingår bl.a. att uppmärksamma och förstärka näringslivets roll i det brottsförebyggande arbetet. För att stärka Brås förmåga att stödja det brottsförebyggande arbetet har en förstärkning skett av Brås nationella stöd och samordning. Det har även skett en satsning för att inrätta regionala brottsförebyggande samordnare vid länsstyrelserna. Samordningsansvaret regleras i förordningen (2016:1258) om regional samordning inom det brottsförebyggande området. beslutade regeringen att ge en utredare i uppdrag att göra en översyn av regelverket för ordningsvakter (dir. 2019:89 Ett modernare och effektivare regelverk för ordningsvakter). Syftet är att modernisera och anpassa reglerna för ordningsvakter till dagens förhållanden. Utredaren ska bl.a. analysera för vilka ändamål och på vilka platser ordningsvakter ska verka, vilka konkreta arbetsuppgifter och befogenheter en ordningsvakt ska ha samt vilka krav på utbildning som ska ställas på en ordningsvakt. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . … men utsattheten för butiker kvarstår Redan av Brås rapport säkerhet inom handeln framgår att butiksstölder och annan brottslighet med anknytning till handeln är ett stort och besvärande problem. I rapporten anges dels att det tillgripnas värde uppgår till miljardbelopp, en förlust som ytterst drabbar alla konsumenter i form av högre priser, dels att brottsligheten också kan leda till hotfulla och våldsamma situationer i butikerna, vilket skapar oro hos personal, arbetsledning och kunder. (Se Brås rapport s. Vad gäller omfattningen av det brottsliga svinnet beräknade detta till . uppskattade motsvarande belopp till . (Se samma rapport s. Enligt en rapport från uppgick det brottsliga svinnet i detaljhandeln till . har framför allt de externa stölderna ökat och uppgick de till . (Se rapporten och svinn i detaljhandeln , som bygger på en webbenkät som sänts ut till ett antal av Svensk Handels medlemmar och med svarsfrekvensen .) Dessa siffror tyder således på en kraftig ökning av det brottsliga svinnet fram tills , även sett till förändringen av penningvärdet. Av den officiella kriminalstatistiken framgår följande. Antalet anmälda stöldbrott i butik och varuhus ökade så gott som kontinuerligt (cirka 26 500) till (cirka 69 000). därefter och fram präglades antalet anmälda brott av stora årliga variationer. har antalet anmälda stöldbrott kontinuerligt minskat, med undantag för någon mindre uppgång enstaka år. anmäldes drygt 43 000 stölder från butik, vilket motsvarar en minskning jämfört (2010). Antalet anmälda butiksstölder påverkas i hög grad av butikernas kontrollåtgärder men även interna riktlinjer om huruvida butiksstölder bör polisanmälas. fyrdubblades antalet anmälda butiksrån från cirka 200 till 800. Därefter fortsatte antalet anmälda butiksrån att stiga, men inte med en lika hög ökningstakt. noterades det högsta antalet anmälda butiksrån (1 154). har antalet minskat och anmäldes cirka 500 butiksrån, vilket motsvarar en minskning jämfört (2010). Benägenheten att anmäla påverkas av brottets allvar. Grövre hot och våld, våld som ger fysiska skador eller brott där vapen används anmäls i högre utsträckning jämfört med mindre allvarliga händelser. Butiksrån med skjutvapen har minskat i större utsträckning än butiksrån utan skjutvapen. anmäldes 115 butiksrån med skjutvapen och 380 butiksrån utan skjutvapen. har butiksrån med skjutvapen minskat . Motsvarande andel för butiksrån utan skjutvapen är (2010). Enligt rapporten och svinn i detaljhandeln från har andra brott än stölder ökat . Framför allt hot mot personal anges ha ökat kraftigt inom dagligvaruhandeln men även brott såsom misshandel och sexuella trakasserier. Fyra av tio dagligvaruhandlare uppger att de har svårt att behålla personal på grund av brottslighet. En av fem handlare har övervägt att flytta eller lägga ner sin verksamhet på grund av brottslighet. Huvuddelen av handlarna tror att ett tillträdesförbud skulle öka den upplevda tryggheten i butik. Av sammanställning av Trygghetsbarometern , som baseras på en webbenkät till ett randomiserat urval av medlemsföretagen, framgår bl.a. att av de 2 841 butiker som svarade på enkäten hade drabbats av hot eller våld i samband med stöld den senaste månaden och utsatts för hotfullt beteende vid andra tillfällen än vid en stöldsituation den senaste månaden. 2020/21:52 Slutligen framgår av statistik från att bland personer som är sysselsatta i försäljningsyrken inom detaljhandeln m.m. och butikspersonal har drygt två femtedelar varit i konflikt eller bråk med andra personer än arbetskamrater och chefer, nästan var femte varit utsatt för hot eller våld samt var femte varit utsatt för sexuella trakasserier från andra personer än chefer och arbetskamrater (se 2018:2 Arbetsmiljöstatistik, Arbetsmiljön 2017, med tabellbilaga). Det bör införas en möjlighet till straffsanktionerat tillträdesförbud till butik Vissa remissinstanser, bl.a. Hovrätten för och , framför att underlaget i utredningen inte ger stöd för att det finns ett påtagligt behov av en lagstiftning som gör det möjligt att vid straffansvar stänga ute personer från butiker. Av vad som redovisas ovan framgår dock att butiksstölder länge har varit ett stort problem och att det brottsliga svinnet synes ha ökat kraftigt under . Omfattningen och konsekvenserna av butiksstölderna är förhållandevis väl dokumenterade. Förutom att Brå har fört statistik över bl.a. antalet anmälda stölder i butik, gör handeln egna undersökningar om brottsutvecklingen och utsattheten för brott. Även om antalet anmälda butiksstölder enligt Brå har sjunkit , talar uppgifterna från handeln för att kostnaderna för tillgreppsbrottsligheten generellt sett har ökat och att de uppgår till betydande belopp. Det finns även skäl att tro att anmälningsbenägenheten från handelns sida har minskat. Bland annat pekar Företagarna och Butikerna på att det finns ett stort mörkertal då en stor del av brotten inte polisanmäls eftersom det inte anses vara värt den tid och de resurser som det tar för företagen med hänsyn till att det oftast leder till en nedlagd utredning. I promemorian framhålls särskilt att även om personer som stjäl vid upprepade tillfällen endast begår en mindre del av alla tillgreppsbrott handlar det sammantaget om betydande värden. När det gäller andra typer av brott har det framkommit att också dessa utgör ett problem. Dagligvaruhandlare uppger att de har svårt att behålla personal på grund av brottslighet och enligt Svensk Handels rapport om stölder och svinn i detaljhandeln har var femte handlare övervägt att flytta eller lägga ner sin verksamhet på grund av brottslighet. Av den rapporten framgår också att det framför allt är hot mot personal som har ökat kraftigt men även andra brott såsom misshandel och sexuella trakasserier. Enligt promemorian finns det också uppgifter om att det begås fler och grövre brott i butiker och att personalen är mer drabbad . Det kan handla om sexuella ofredanden, hot och skadegörelse men också om uppträdanden som är allmänt störande och obehagliga utan att nödvändigtvis vara brottsliga. är en av de remissinstanser som i detta sammanhang särskilt lyfter arbetsmiljöproblematiken. Att det finns problem med t.ex. hot och trakasserier mot anställda får också stöd av bl.a. statistik om arbetsmiljön. Av den framgår att utsattes nästan en femtedel av butikspersonalen för hot eller våld och ungefär lika stor andel för sexuella trakasserier från andra personer än chefer eller arbetskamrater. Att utsättas, eller riskera att utsättas, för t.ex. hot och våld på arbetsplatsen utgör alltså ett påtagligt arbetsmiljöproblem. Mot denna bakgrund anser regeringen att problematiken med bl.a. butiksstölder och annan brottslighet är sådan att det finns ett behov av ett förstärkt skydd mot brott och allvarliga trakasserier som sker i butik. Tillträdesförbud skulle kunna utgöra ett sådant förstärkt skydd. Precis som vid annan kriminalisering bör straffsanktionerade tillträdesförbud komma i fråga endast om det finns ett godtagbart skyddsintresse. I detta fall aktualiseras framför allt intresset av skydd för egendom och skydd för person, både avseende personal och besökare. Den brottslighet som det handlar om att motverka är bl.a. tillgreppsbrott och brottslighet som inbegriper våld, hot, sexuella trakasserier och skadegörelse. Även beteenden som inte nödvändigtvis är brottsliga, t.ex. allvarliga trakasserier mot enskilda, bör förhindras. Det kan också vara fråga om att motverka brott som stör ordningen och säkerheten, dvs. störningar som inte behöver rikta sig mot enskilda subjekt, såsom narkotikabrott. Enligt regeringen är de intressen som en reglering om tillträdesförbud till butik skulle skydda tillräckligt starka för att motivera en sådan lagstiftning. Regeringen konstaterar även att Lagrådet har uttalat att det är rimligt att vissa tillgreppsbenägna eller ordningsstörande personer kan förbjudas att besöka en affär och att ett brott mot ett sådant förbud blir straffbart (se avsnitt 4.1.2). Ett tillträdesförbud till butik skulle inskränka den grundlagsstadgade rörelsefriheten (se 2 kap. 8 § RF). Rätten till rörelsefrihet får dock begränsas genom lag, men begränsningar får endast göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den, eller göras enbart på grund av politisk, religiös, kulturell eller annan sådan åskådning. Även innehåller bestämmelser om rörelsefrihet. Enligt konventionen får rörelsefriheten inskränkas om det är nödvändigt i ett demokratiskt samhälle med hänsyn till bl.a. statens säkerhet eller den allmänna säkerheten eller för att upprätthålla den allmänna ordningen eller förhindra brott. (Se vidare under avsnitt 4.1.1.) Den första frågan är om ändamålet med en begränsning av rörelsefriheten i detta fall är godtagbart. Syftet med en reglering om tillträdesförbud är att förstärka skyddet mot brott och allvarliga trakasserier som äger rum i butik. När det gäller brott handlar det om ett skydd mot såväl tillgreppsbrott som annan brottslighet. Således måste, som anger, bl.a. äganderätten beaktas vid bedömningen. Handlarnas intresse av skydd för sin egendom måste alltså få ett visst genomslag, liksom intresset av att anställda och besökare inte ska bli utsatta för brott och allvarliga trakasserier. Mot denna bakgrund bedömer regeringen att inskränkningen sker för att tillgodose ett godtagbart ändamål. Begränsningen av rörelsefriheten får enligt proportionalitetsprincipen dock aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. Regeringen gör i det avseendet följande överväganden. Förbudet skulle avse en geografiskt begränsad plats och grundas på en riskbedömning där tidigare brottslighet har särskild betydelse. I enlighet med tingsrätts resonemang har personen således haft möjlighet att undvika att ett tillträdesförbud över huvud taget meddelas genom att upphöra med sitt beteende. Ett tillträdesförbud hindrar inte heller normalt sett personen från att besöka andra butiker. trakasserier innebär dessutom en begränsning av skötsamma personers möjlighet att utnyttja verksamheten. Den som med äganderätt eller annan rätt förfogar över en plats bestämmer normalt vem som får vistas där. En handlare har således redan möjlighet att neka en person tillträde till sin butik. möjligheter att avlägsna eller straffrättsligt ingripa mot den som överträder ett sådant förbud. Det får till följd att den rätt som en handlare har att utestänga vissa personer från butiken inte blir särskilt effektiv. ifrågasätter varför ett hot om straff vid överträdelse av tillträdesförbud skulle vara mer avhållande än straffet för själva En konsekvens av ett tillträdesförbud är emellertid att det innebär en möjlighet att faktiskt avvisa en person från platsen efter det att personen har passerat entrén. att det är praktiskt omöjligt för många butiker att ha kontroll över vilka som släpps in. Detta talar för att tillträdesförbud till butik skulle vara ett ändamålsenligt verktyg. ett tillträdesförbud kan vara en verksam åtgärd när det sker upprepade trakasserier och förövaren är väl känd. den tidigare ordningen med s.k. portförbud fungerade väl. något som har prövats och uppges ha haft effekt. Ett skäl som tidigare anförts mot tillträdesförbud till butiker har varit att dessa har en stor och ibland avgörande betydelse för den enskildes dagliga Det har framförts att en enskild t.ex. måste kunna handla mat och uträtta ärenden på apotek. Detta skulle kunna innebära att in- skränkningen av rörelsefriheten blir mer kännbar än i andra fall. Betydelsen av detta argument måste dock, som bl.a. tar upp, anses ha försvagats med den senaste teknik- och serviceutvecklingen. En sådan invändning kan alltså inte längre anses vara ett bärande skäl mot att införa en reglering om tillträdesförbud till butik när det finns risk för att personen t.ex. kommer att begå brott där. Till skillnad från tidigare förslag som övervägts föreslås det också vara åklagare eller domstol som gör en bedömning av om ett tillträdesförbud är proportionerligt i det enskilda fallet (se avsnitt 4.3.1 och 4.3.3). En reglering som gör det möjligt att efter en bedömning av risken för bl.a. brottslighet förbjuda personer att få tillträde till och vistas i en butik skulle sannolikt leda till att antalet tillgreppsbrott minskar där. sätt är det troligt att möjligheten att stänga ute personer som vid upprepade tillfällen är våldsamma eller hotfulla eller begår skadegörelse skulle få viss inverkan också när det gäller antalet sådana brott i butiker. heten instämmer i denna bedömning. uppfattning att det är tveksamt om en lagstiftning kommer att leda till en reell minskning av brott och andra problem i Regeringen kan i och för sig hålla med bl.a. och om att det finns en viss risk att ett förbud mot