prop · H8037 · 2020-09-29 00:00:00 — I ljuset av de geopolitiska förändringarna i behöver EU identifiera sina strategiska intressen i , och säkerställa att dess politik förhåller sig till utvecklingen i regionen. bör uppdateras för att reflektera det. antog EU:s utrikesministrar slutsatser med ett sådant budskap. De övergripande prioriteringarna i är fortsatt relevanta: fokus på klimatförändringarna och skyddet av den arktiska miljön; hållbar utveckling i samt internationellt samarbete om arktiska frågor. Betydelsen av forskning, vetenskap och innovation inom samtliga tre områden betonas. Det stöd som EU ger till utvecklingen och befolkningen i genom olika instrument och program är värdefullt och bör stärkas ytterligare, inklusive genom ökad koordinering dem emellan. EU:s strukturfondsprogram bidrar till samarbeten i den arktiska regionen, som omfattar svenska, norska och finska regioner. Inom ramen för Norra periferi-programmet och EU:s grannskapsinstrument Kolarctic kan dessa regioner även samarbeta med regioner i och med , och . kommer att stödja EU:s institutioner i arbetet med att uppdatera strategin, tillsammans med framförallt och . vill se ett brett engagemang från EU:s hela medlemskrets. EU- länderna med observatörsstatus i – , , , och – har här en särskild roll att spela. förblir en viktig partner i Arktissammanhang även efter att det lämnat EU. engagemang är en viktig faktor i ett fungerade internationellt samarbete i , med utgångspunkt i den regelbaserade världsordningen. nära relation till är central för säkerhet och välstånd. Det gäller även i den arktiska regionen. vill ytterligare fördjupa samarbetet med , såväl inom ramen för Arktiska rådet som bilateralt i frågor av gemensamt intresse vad gäller utvecklingen vill stärka samarbetet särskilt inom områdena polarforskning, innovation, handel, klimat och miljö inklusive med fokus på skydd av ekosystemen. är en särskilt viktig partner för det internationella samarbetet i och har ett betydande engagemang i arktiska frågor. aktivt för ett fördjupat samarbete med inom ramen för Arktiska rådet och även bilateralt i frågor av gemensamt intresse och utifrån Samarbetet i mellan och präglas till stor del av samsyn, särskilt inom områdena polarforskning, innovation, arktiska urfolken, samt miljö och klimat. som relationen med försämrats i ljuset av landets brott mot folkrätten och den europeiska säkerhetsordningen, har samarbetet med i fungerat väl. om klimat- och miljöfrågor inom ramen för , De mellanfolkliga kontakterna med stärker banden i regionen. kommer att tydligt markera i frågor där vi har olika uppfattning, men fortsätta att samarbeta med där vi har gemensamma intressen. Det gynnar utvecklingen i , liksom vår säkerhet och stabiliteten i närområdet. ordförandeskapet i mellan . Icke-arktiska stater och aktörer Vid sidan av de åtta arktiska ländernas särskilda roll betonar även behovet av ett utökat internationellt samarbete med icke-arktiska länder och aktörer för att hantera utmaningarna i . Det gäller särskilt frågor viktiga för en hållbar utveckling och där våra intressen och värderingar Klimat- och miljöfrågor samt vetenskap och forskning kommer vara centrala delar av sådana samarbeten. Det kan även finnas intresse för samarbete inom handelsområdet. avser att fortsätta och utveckla samarbeten med flera av de icke- arktiska länder och aktörer som ökat sitt intresse för Arktisfrågor och uppnått observatörskap i . Vid sidan av de europeiska observatörerna deltar flera numera i Arktiska Detta gäller inte minst . Regeringen kommer att lägga särskild vikt vid att utveckla samarbetet med med koppling till , och ta tillvara det ökade tyska intresset och ambitionsnivån vad gäller . är även en nära partner i värnandet av multilateralismen och den regelbaserade världsordningen, liksom genomförandet av Agenda 2030. kommer att verka för att fortsatt ska präglas av fred, säkerhet och stabilitet. • Regeringen kommer i förhållande till den säkerhetspolitiska utvecklingen i att verka för att bevara fred och stabilitet i regionen och bidra till förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder. ska svensk nationell förmåga och framförhållning stärkas. • Regeringen kommer att verka för att ska vara en region präglad av ett välfungerande internationellt samarbete där folkrätten, inklusive havsrätten respekteras. • Regeringen kommer fortsatt att stärka militära förmåga att verka i de norra delarna av och angränsande områden. • Regeringen avser att verka för att nordiskt och euroatlantiskt säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete vidareutvecklas och fördjupas med fokus på den europeiska delen av , och den nordatlantiska regionen. • kommer att verka för att bibehålla och öka europeiska länders och EU:s engagemang i norra och och för att stärka den transatlantiska länken. • kommer att verka för fortsatt tillgång till relevanta samarbetsformat och processer där regionala säkerhetsfrågor diskuteras. • kommer att bidra till det gränsöverskridande samarbete inom civil krishantering och räddningstjänst i , bland annat inom det arktiska kustbevakningsforumet (ACGF). • kommer att ha en fortsatt god säkerhetspolitisk omvärldsbevakning om , inklusive att upptäcka och motverka otillbörliga försök till påverkan och destabilisering i regionen. har länge beskrivits som ett säkerhetspolitiskt lågspänningsområde präglat av ett konstruktivt internationellt samarbete. säkerhetspolitiska miljön förändrats och nya utmaningar tillkommit. är därför viktigt att upprätthålla ett välfungerande internationellt samarbete mellan de åtta arktiska staterna och med internationella partner. Det omfattande samarbetet bidrar till att skapa förtroende mellan aktörerna och minska risken för konflikt. kommer att ta sitt ansvar och verka för att bevara den arktiska regionen som ett fredligt och stabilt område samt bidra till förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder i regionen. Det övergripande intresset är att upprätthålla den regelbaserade världsordningen, som utgör ett fundament för internationell säkerhet och stabilitet även i . De snabba klimatförändringarna har gjort naturresurser mer tillgängliga och intressanta för kommersiella aktörer, samt skapat förväntningar om ökad framkomlighet på farlederna till havs. att regionens strategiska och ekonomiska betydelse ökat för såväl arktiska som icke-arktiska stater kan motsättningarna i regionen komma att öka. Den militära närvaron och aktiviteten i har tilltagit, delvis som en konsekvens av försämrade relationer på global nivå. risken för kapprustning och incidenter i regionen. kan få återverkningar på den regionala nivån i . har att förhålla sig till denna utveckling i . utgångspunkt i svensk säkerhetspolitik kommer det att ske utifrån en ansats med två huvudspår. Det ena är att genom ett välfungerande samarbete säkerställa fortsatt fred och stabilitet i . Det andra är att stärka svensk nationell förmåga och framförhållning för hantering av olika händelser i regionen. Samtliga de säkerhetspolitiska instrumenten – politiska, diplomatiska, ekonomiska och militära – ska kunna användas på ett samlat sätt för att uppnå våra mål. Den geostrategiska förändringen i är komplex. Ökad stormaktskonkurrens och klimatförändringarna i kombination påverkar utvecklingen, som kan sammanfattas i tre övergripande trender. För det första kan det uppstå säkerhetspolitiska konsekvenser av det ökade intresset för enorma naturresurser, som klimatförändringarna gjort mer tillgängliga. De största oupptäckta olje- och gasreserverna i bedöms finnas inom kuststaternas kontinentalsocklar. Även havsbotten runt anses innehålla stora mängder naturresurser inklusive . Internationella myndigheten för djuphavsbotten () har en viktig roll för skyddet av naturresurser på havsbotten i det fria havet. I den mån det uppstår konkurrerande anspråk om områden är det angeläget att de omhändertas av relevanta internationella mekanismer. Det är avgörande för den fortsatta stabiliteten i att berörda stater hanterar sina anspråk på kontinentalsockeln genom kontinentalsockelkommissionen, och accepterar rådgivande utfall av bedömningen. På samma sätt är det centralt att rätten till fri sjöfart längs Nordostrespektive i enlighet med havsrätten upprätthålls, och att tvister om begränsningar av den fria sjöfarten i dessa sjöleder kan lösas med diplomatiska medel. För det andra finns det en ny militär dynamik i den arktiska regionen. Särskilt märks en höjd rysk aktivitet och återuppbyggnad av militär förmåga för försvar av ryskt territorium. nya och moderniserade militära baser i norr bidrar till det så kallade bastionförsvaret. ses som ett nyckelområde för tidig förvarning och för den globala strategiska kärnvapenbalansen. Därtill har den ryska ubåtsbaserade andraslagsförmågan sina basområden i regionen. medlemmar har reagerat på den ryska återuppbyggnaden bland annat genom ökad övningsverksamhet och etableringen av en stab på operativ nivå för att säkra transatlantiska kommunikationer. den Andra flottan, med som operationsområde. ser en risk för kapprustning och incidenter. påverkas även av det globala säkerhetspolitiska läget, som präglas av instabilitet och svårförutsägbarhet. har ökat och utgör såsom under en skiljelinje mellan västliga länder och . För det tredje uttrycker ett växande antal icke-arktiska stater intresse för intar i detta sammanhang en särställning. ambitioner kommer till uttryck även i och tillvägagångssättet för att Skr. 2020/21:7 stärka sin närvaro följer mönstret från andra delar av världen. deltar i Arktiska rådets verksamhet som observatör. centrala roll inom klimatområdet och i globala miljösamarbeten är viktiga även i en Arktiskontext. har redan visat att de vill ha större inflytande över utvecklingen i . Det kan riskera att leda till intressekonflikter. uttrycker övergripande stöd för folkrätten, men agerar selektivt, särskilt när det gäller frågor som betraktar som sina kärnintressen. Den militära dimensionen av agerande i regionen är begränsad, men bygger gradvis upp marinstridskrafter med global räckvidd inklusive ubåtar. Det militära samarbetet mellan och kräver ökad uppmärksamhet, särskilt vad gäller ett eventuellt militärt samarbete med inriktning på . Regeringen strävar efter att likasinnade länder och EU samarbetar och agerar gemensamt avseende utmaningar och möjligheter som det ökade kinesiska globala inflytandet innebär. Regeringen avser att, tillsammans med internationella partners, agera för att bevara den arktiska regionen som ett fredligt och stabilt område, karaktäriserat av ett konstruktivt och välfungerande internationellt samarbete. kommer att verka för att folkrätten, inklusive havsrätten, respekteras. En fortsatt fredlig och stabil utveckling i är avhängig av att den regelbaserade ordningen upprätthålls samt att folkrätten respekteras av samtliga aktörer med närvaro i regionen. , UNCLOS, är i sammanhanget central. De åtta arktiska staterna har ett särskilt ansvar för utvecklingen i . Genom Ilulissatdeklarationen som undertecknades av de fem kuststaterna 2008 och återbekräftades av samtliga arktiska stater 2018 finns ett gemensamt åtagande att bevara som en fredlig och stabil region. De arktiska staterna åtar sig bland annat att lösa utestående frågor om överlappande anspråk på kontinentalsockeln inom ramen för gällande folkrätt. Överenskommelser som denna och andra bilaterala och multilaterala avtal visar på viljan och beredskapen till samarbete för att hantera gemensamma frågor och utmaningar i . Välfungerande bilaterala och multilaterala samarbeten i fyller en förtroendeskapande funktion och bidrar till att öka säkerheten i regionen. kommer genom ett långsiktigt engagemang att bidra till att utveckla samarbetena och stärka existerande forum. är det centrala samarbetsformatet. Även om rådets mandat inte täcker frågor som rör hård säkerhetspolitik och militär säkerhet bidrar rådets verksamhet till ett förtroendefullt samarbetsklimat i regionen. Även det gränsöverskridande samarbetet inom civil krishantering och räddningstjänst i spelar en viktig roll för att skapa förtroende och stärka säkerheten i bred bemärkelse. Arktiska kustbevakningsforumet () upprättades som en informell och oberoende organisation för att främja säkerhet och miljöansvarig maritim verksamhet i . deltar tillsammans med alla arktiska stater i forumet. Inom och baserat på sker samverkan mellan , , och för att stärka samarbetsländernas förmåga att ta emot och lämna stöd till varandra vid komplexa samhällsstörningar i . bidra aktivt till den civila internationella krishanteringsövningen Barents anser att det är angeläget att finna former och arrangemang för Ökad aktivitet i riskerar att bidra till incidenter som under vissa omständigheter skulle kunna eskalera till en konfliktsituation. 2.2.3 Stärkt nationell förmåga Som Försvarsberedningen (Ds 2019:8 Värnkraft) konstaterat är , , och de norra delarna av en del av närområde, på samma sätt som och är det. Beredningen menar att svenskt strategiskt tänkande i alltför liten utsträckning beaktat den säkerhetspolitiska och militära utvecklingen i och hur den kan påverka . Den visar på försvarspolitiska intressen i utveckling i med särskild tyngdpunkt i områden runt och . Den militärstrategiska utvecklingen i vårt närområde påvisar vikten av att fortsatt stärka den militära förmågan i de norra delarna av och betydelsen av att kunna verka med dessa i angränsande områden. Militär övningsverksamhet med andra länder har en tröskelhöjande och stabiliserande effekt. Till följd av den arktiska regionens ökade strategiska vikt, kommer regeringen att verka för att nordiskt och euroatlantiskt säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete vidareutvecklas och fördjupas med fokus på den europeiska delen av , och den nordatlantiska regionen. har intresse av att bibehålla och öka europeiska länders och EU:s engagemang i norra och eftersom detta bidrar till svensk säkerhet. Det transatlantiska samarbetet är grundläggande såväl för amerikansk som europeisk säkerhet. kommer att spela en viktig roll som förbindelse för militärt stöd till från i händelse av en kris. Tillsammans med relevanta partner kommer regeringen att intensifiera den säkerhetsrespektive försvarspolitiska dialogen om utvecklingen i inklusive , såväl i bilaterala samarbeten som i de multilaterala säkerhets- och försvarspolitiska fora där ingår. Regeringen kommer att verka för att ha tillgång till relevanta, befintliga samarbetsformat och processer där regionala säkerhetsfrågor diskuteras och i dessa verka för avspänning, stabilitet och en fredlig utveckling. Regeringen avser att ha en fortsatt god säkerhetspolitisk omvärldsbevakning om , inklusive vad gäller att upptäcka och motverka otillbörliga försök till påverkan och destabilisering i regionen. Säkerhets- och försvarspolitiska studier och forskning om regionen för svensk kunskapsuppbyggnad kommer att uppmuntras i syfte att vidareutveckla svenska handlingslinjer i , inklusive om möjliga Skr. 2020/21:7 hybridhot. vill verka för en begränsad uppvärmning av i enlighet med mål om att minska den global uppvärmningen. vill också verka för att den biologiska mångfalden bevaras i enlighet med målen i konventionen för biologisk mångfald samt verka för att genomföra en giftfri cirkulär ekonomi. •Regeringen kommer att ta en ledande roll i att genomföra för att begränsa den globala uppvärmningen, inklusive •Regeringen avser att verka för att miljö- och klimatarbetet i stärks och att får en mer framträdande roll i de globala ansträngningarna att minska de globala utsläppen av såväl långlivade som kortlivade växthusgaser. •Regeringen kommer att ha en ledande roll i genomförandet av skyddet av den biologiska mångfalden i enlighet med Konventionen för biologisk mångfald (CBD), Ramsarkonventionen och andra relevanta internationella överenskommelser. •Regeringen kommer att verka för att den biologiska mångfalden i bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt och att känsliga områden samt områden med höga natur- och kulturvärden i arktiska miljöer ges adekvat skydd. •Regeringen avser att verka för ett långsiktigt och hållbart förvaltande av våtmarker och ekosystem i . •Regeringen kommer att verka för regionala och globala åtgärder inom kemikalie- och avfallsområdet med bäring på och utvecklingen av en giftfri cirkulär ekonomi, i enlighet med regeringens strategi för cirkulär ekonomi. •Regeringen kommer att verka för att det vid planering av mark- och vattenanvändning görs analyser av konsekvenserna för miljön. •Regeringen kommer att verka för att förebygga och begränsa negativa konsekvenser som kan uppstå vid radiologiska och nukleära nödsituationer med transporter av radioaktivt material och kärnämnen, reaktordrivna sjötransporter och flytande kärnkraftverk Den arktiska regionen präglas av snabba förändringar av olika karaktär. Effekterna av klimatförändringar, havsförsurning och föroreningar är redan påtagliga. Om trenderna fortsätter kommer de i grunden att förändra levnadsvillkoren för människor, påverka motståndskraften mot negativa miljöförändringar i lokala samhällen och rubba balansen i ekosystem. Det är därför angeläget för att stärka arbetet med att skydda den arktiska miljön, i nära samarbete med andra arktiska stater och icke-arktiska stater samt civilsamhället, regionala och lokala aktörer. kommer därför att fokusera på insatser som bidrar till att uppnå resultat inom framför allt tre områden: att begränsa uppvärmningen av genom en minskning av de globala utsläppen av såväl långlivade som kortlivade klimatgaser, att bevara den biologiska mångfalden i inklusive den miljön samt att skapa en global giftfri cirkulär Dessa insatser bidrar särskilt till följande globala mål inom Agenda 2030: mål 6 Rent vatten och sanitet för alla, mål 7 Hållbar energi för alla, mål 12 Hållbar konsumtion och produktion, mål 13 Bekämpa klimatförändringarna och dess konsekvenser, mål 14 Hav och resurser samt mål 15 Ekosystem och biologisk mångfald. En nödvändig komponent i en aktiv miljöpolitik för är att stärka människans och naturens förmåga att hantera och anpassa sig till negativa effekter av de klimatförändringar som är ofrånkomliga. urfolken bör involveras i konkreta samarbeten där traditionell och lokal kunskap tillvaratas, bland annat inom Arktiska rådets arbete. är särskilt utsatt för klimatförändringarna. värms upp mer än dubbelt så fort som övriga jordklotet. förändringarna i det arktiska klimatet påverkar världen i övrigt. en ökad risk för att kritiska trösklar i klimatsystemet kan passeras, exempelvis genom avsmältning av havsisen och genom upptinande permafrost. När permafrosten tinar frigörs stora mängder växthusgaser, vilket ger allvarliga återverkningar på det globala Ett varmare kan påverka vädersystemen i framförallt den kan avsmältningen av landisar, särskilt på , leda till en väsentligt högre havsnivå. Den allt sämre förmågan att reflektera bort solljus i på grund av mindre ismassa bidrar dessutom till att den globala uppvärmningen påskyndas ytterligare. kommer att gå före i genomförandet av , som ska vara vägledande för regeringens arbete i . bli världens första fossilfria välfärdsland. ramverk fastställs att ska nå noll nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären, för att därefter uppnå negativa utsläpp. Uppvärmningen av kan bara begränsas genom en radikal minskning av de globala utsläppen av långlivade klimatgaser, främst mål – om att den globala temperaturökningen ska hållas väl C med ambitionen att begränsa den till 1,C – är därför av avgörande betydelse för den arktiska regionens framtid. är det angeläget att också vidta åtgärder som minskar effekterna av kortlivade klimatpåverkande ämnen såsom sot, troposfäriskt ozon och En minskning av utsläppen av kortlivade klimatpåverkande ämnen, särskilt sot, skulle temporärt kunna dämpa den snabba uppvärmningen av och bidra till att havsisen smälter något långsammare. kommer att verka för att miljö- och klimatarbetet inom Arktiska rådet stärks och att får en mer framträdande roll i de globala ansträngningarna att minska de globala utsläppen av såväl långlivade som De arktiska staterna svarar tillsammans för en stor del av de globala utsläppen och har därför ett särskilt ansvar att driva klimatfrågan och gå före i det globala klimatarbetet. Samtliga länder i Skr. 2020/21:7 tillhör också de utvecklade länder som enligt Klimatkonventionen ska ta ledningen i klimatarbetet. Ett antal av Arktiska rådets observatörsländer står tillsammans för merparten av de globala utsläppen utanför de arktiska staternas krets. Detta bidrar till Arktiska rådets möjligheter att utöva ett inflytande över världens samlade utsläpp av växthusgaser. Den biologiska mångfalden i är unik och av global betydelse. Klimatförändringarna får dramatiska återverkningar på den biologiska mångfalden. Arktiska arter och livsmiljöer riskerar att helt försvinna eller finnas kvar som enstaka fragment. Nuvarande artsammansättning i förändras genom att sydliga arter tränger ut arktiska arter. Palsmyrar, en våtmarkstyp med permafrost som endast finns i , smälter i allt högre takt vilket innebär att unika ekosystem riskerar att förändras. För att skydda den biologiska mångfalden i och de värdefulla ekosystemtjänsterna – i form av produkter och tjänster från naturen – krävs att kraftfulla åtgärder vidtas. Regeringen avser att verka för att den biologiska mångfalden i bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt, med hänsyn till traditionell kunskap. Regeringen avser även att verka för att känsliga områden samt områden med höga natur- och kulturvärden i arktiska miljöer ges ett adekvat skydd och att exploatering sker på ett sådant sätt att förlust av biologisk mångfald minimeras och kompenseras. Nätverk av skyddade områden som binds ihop av en grön infrastruktur bör skapas. I förhandlingarna om ett nytt ramverk med globala mål inom FN:s konvention om biologisk mångfald (CBD) kommer tillsammans med övriga EU att verka för ett ambitiöst utfall. Skogsområden i har stor andel lågproduktiv, svårföryngrad och biologiskt värdefull skog och hänsyn bör tas till detta. Utan haven hade den globala växthuseffekten varit än mer omfattande då upp till en tredjedel, av koldioxidutsläppen tas upp av världshaven. Havet i förändras snabbt av utsläppen, vilket leder till en temperaturökning både i luften och i havet samt förorsakar lägre syrehalt och en ökande havsförsurning. I takt med att isen smälter öppnas nya havsområden upp för nyttjande som sjöfart, fiske och extraktion av naturresurser vilket i sin tur förändrar levnadsvillkoren för alla invånare. Ökad sjöfart ger också ökade bullernivåer under vattnet och påverkar främst däggdjur. kommer fortsatt att verka för en god samverkan mellan och konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten, Ospar. Regeringen kommer inom att stödja arbetet med ett panarktiskt nätverk av skyddade områden och främja ett globalt mål om 30 procents områdesskydd av miljöer. avser att i förhandlingarna om ett nytt bindande instrument om bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald i havsområden utanför nationell jurisdiktion (BBNJ) verka för att det ska omfatta konkreta åtgärder såsom regleringar för marint områdesskydd, miljö- konsekvensbeskrivningar och mekanismer för att möjliggöra ett effektivt miljöskydd i haven. Regeringen anser att utvinning av från djuphavet, inklusive i , inte ska ske innan effekterna på den miljön, den biologiska mångfalden och mänskliga aktiviteter har blivit tillräckligt vetenskapligt beskrivna. Regeringen avser att verka för ett långsiktigt förvaltande av ekosystem och våtmarker i , Skadliga ämnen sprids och ansamlas i den arktiska miljön. dessa föroreningar härrör från utsläppskällor utanför men betydande utsläpp sker också i . Spridningen av dessa miljögifter är ett stort problem för befolkningen och för djurlivet. transporteras via luft- eller vattenströmmar och de atmosfäriska förhållandena gör att är särskilt utsatt för nedfall av exempelvis Exponeringen är så allvarlig att kvicksilverrelaterade