prop · H80351 · 2020-11-19 00:00:00 — Inte heller är de tillämpliga inom ramen för utredningar som gäller konkurrens- begränsande offentlig säljverksamhet (3 kap. 27 §) eller företags- koncentrationer (4 kap.). För att en utredningsskadeavgift ska kunna påföras krävs att företaget eller den som handlat på företagets vägnar uppsåtligen eller oaktsamhet har överträtt någon av punkterna 1–5. Det är inte nödvändigt för ansvar att uppsåt eller oaktsamhet kan konstateras hos någon viss person i ledande ställning i företaget eller någon som handlat på företagets vägnar, exempelvis en anställd eller en uppdragstagare. På samma sätt som gäller för konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § bör rättspraxis om tillämpningen av artiklarna 101 och 102 i EUF-fördraget vara vägledande för bedömningen. Utgångspunkten för en överträdelse enligt punkt 1 är att företaget inte följt det åläggande som beslutat med stöd av 1 § första Det kan antingen vara fråga om att de uppgifter som lämnats har varit oriktiga, ofullständiga eller vilseledande, eller att de inte lämnats inom angiven tidsfrist. En förutsättning för ansvar enligt denna punkt är att det av åläggandet framgår vilka uppgifter som efterfrågas. hänvisar till 1 § första stycket 2, men ansvaret är begränsat till att företaget inte sett till att en företrädare inställt sig till förhör, jfr artiklarna 9 och 13.2 led e i direktivet. Med företrädare avses både den som faktiskt har utövat ledningen av företaget och företagets legala ställföreträdare. omfattar alltså inte fall där andra anställda inom företaget inte inställt sig till förhör hos . I punkt 3 föreskrivs att företaget ska betala utredningsskadeavgift om det hindrat att genomföra de åtgärder som anges i 6 § 1–5. Överträdelsen kan t.ex. bestå i att företaget hindrat verket att få tillträde till lokaler eller hindrat verket från att granska bokföring och andra affärshandlingar. I punkt 4 anges att en bruten försegling kan leda till att företaget påförs Av punkt 5 följer att företaget ansvarar för oriktiga eller vilseledande uppgifter som lämnats på en sådan begäran om förklaring som avses i 6 § 6. Ansvaret omfattar också underlåtelser eller vägran att lämna ett fullständigt svar på en sådan begäran. I andra stycket anges att avgiften tillfaller staten. Av tredje stycket framgår att ska ge det företag som är föremål för verkets beslut om utredningsskadeavgift tillfälle att yttra sig över ett utkast till beslut. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller för konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § tredje stycket. Genom paragrafen genomförs artikel 13.2 leden a–e i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.4.2 och 16. 22 § Utredningsskadeavgift får inte påföras för en åtgärd som omfattas av ett beslut som har förenats med vite enligt denna lag om talan om utdömande av vite har väckts. Paragrafen är ny. Den innehåller ett förbud mot att påföra utredningsskadeavgift för en åtgärd som förenats med vite om talan om utdömande av vite har väckts. Bestämmelsen överensstämmer i sak med 3 kap. 7 § första stycket 1, se kommentaren till den paragrafen. Paragrafen utgör en del i genomförandet av artikel 3.1 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.4.2 och 16. 23 § När utredningsskadeavgiftens storlek bestäms ska hänsyn tas till överträdelsens allvar och varaktighet. Utredningsskadeavgiften får inte överstiga en procent av företagets omsättning föregående räkenskapsår. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om utredningsavgiftens storlek. I första stycket föreskrivs att såväl överträdelsens allvar som dess varaktighet ska beaktas när avgiften bestäms. I andra stycket anges ett tak för den avgift som får påföras enligt 21 §. Paragrafen har utformats med artiklarna 23.1 och 23.3 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 som förebild och bör tillämpas på motsvarande sätt. Genom paragrafen genomförs artikel 13.3 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.4.2 och 16. 24 § I fråga om utredningsskadeavgift tillämpas bestämmelserna om 1.preskription i 3 kap. 20 och 20 a §§, 2.kvarstad i 3 kap. 21 §, och 3.betalning av konkurrensskadeavgift i 3 kap. 22 och 23 §§. Det som där sägs om konkurrensskadeavgift gäller då i stället utredningsskadeavgift. Paragrafen är ny och innehåller ytterligare bestämmelser om utredningsavgiften. Genom en hänvisning till vissa bestämmelser om konkurrensskadeavgift gäller dessa bestämmelser också i fråga om utredningsskadeavgift. Av första stycket 1 följer att ett anspråk på utredningsskadeavgift preskriberas om inte beslut meddelas från det att överträdelsen enligt 21 § första stycket upphörde och att preskriptionsavbrott kan ske på det sätt som föreskrivs i 3 kap. 20 och 20 a §§. Vidare följer av hänvisningen till 3 kap. 20 och 20 a §§ att den yttersta gränsen för att påföra någon utredningsskadeavgift är från det att överträdelsen upphörde. Enligt punkt 2 är bestämmelserna om kvarstad tillämpliga även på ett anspråk på utredningsskadeavgift. I punkt 3 regleras frågor om betalning av utredningsskadeavgift. Där anges också att avgiften faller bort om verkställighet inte sker från det att beslutet fick laga kraft. 2020/21:51 I andra stycket förtydligas att det som sägs om konkurrensskadeavgift i de bestämmelser som hänvisningen i första stycket avser ska i stället gälla utredningsskadeavgift. Genom första stycket 1 i paragrafen genomförs artikel 29.1 och 29.2 i direktivet. I övrigt bidrar paragrafen till genomförandet av artikel 13.2 och 3. Övervägandena finns i avsnitt 11.4.2. 1 a § När följande beslut förenas med löpande vite, ska det fastställas till ett belopp som står i proportion till företagets genomsnittliga dagliga omsättning föregående räkenskapsår räknat från den dag som anges i beslutet: 1.åläggande enligt 3 kap. 1, 2, eller 3 §, 2.beslut enligt 3 kap. 4 § första stycket, 3.åläggande enligt 5 kap. 1 § första stycket 1 eller 2 vid utredning av om företaget överträtt något av förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller artikel 101 eller 102 4.beslut enligt 5 kap. 3 §. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om löpande vite och hur det fastställs. Av 3 § lagen (1985:206) om viten följer att vitet ska fastställas till ett belopp som med hänsyn till vad som är känt om adressatens ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt kan antas förmå honom att följa det föreläggande som är förenat med vitet. I den nya paragrafen finns ytterligare anvisningar om hur löpande vite ska fastställas när de ålägganden och andra beslut som räknas upp ska förenas med vite, nämligen att vitesbeloppet ska fastställas i proportion till företagets genomsnittliga dagliga omsättning föregående räkenskapsår. Det är företagets hela omsättning som avses och inte enbart den omsättning som kan hänföras till den produkt eller marknad som beslutet gäller. Bestämmelserna riktar sig både till (t.ex. 3 kap. 1 §) och Patent- och (3 kap. 2 § och 5 kap. 3 §). Ålägganden och beslut i fråga om företagskoncentrationer och förbud enligt bestämmelserna om konkurrensbegränsande offentlig säljverk- samhet omfattas inte av paragrafen. Inte heller omfattas ålägganden enligt 5 kap. 1 § första stycket 3. Genom paragrafen genomförs artikel 16 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.6.3 och 16. 1 § Beslut av i följande frågor får överklagas till Patent- och : 1. åtgärder enligt 2 kap. 3 § andra stycket, 2. ålägganden som verket har meddelat enligt 3 kap. 1 § första stycket eller 3 §, 3. beslut enligt 3 kap. 1 a §, 4 § andra stycket, 5 eller 23 b §, 4. förbud enligt 4 kap. 1 §, 5. ålägganden enligt 4 kap. 2 §, 6. förbud eller ålägganden enligt 4 kap. 12 § tredje stycket eller 13 a § tredje 7. beslut enligt 4 kap. 14 eller 21 §, 8.ålägganden enligt 5 kap. 1 §, 9.beslut enligt 5 kap. 21 §, och 10.återkallelser av undantag enligt artikel 29.2 i rådets förordning (EG) nr 1/2003. Andra beslut av enligt denna lag får inte överklagas. I paragrafen anges vilka beslut av som får överklagas till Patent- och . Till uppräkningen läggs i första stycket 3, beslut enligt 3 kap. 1 a § om att en överträdelse av 2 kap. 1 eller 7 § eller artikel 101 eller 102 i EUF- fördraget har skett, beslut om konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § och beslut enligt 3 kap. 23 b § om att en företagssammanslutnings medlemmar ska betala en konkurrensskadeavgift som påförts samman- slutningen. Till uppräkningen läggs vidare i punkt 9 beslut om utrednings- skadeavgift enligt 5 kap. 21 §. punkt 9 återfinns i punkt 10. Ändringarna utgör en del i genomförandet av artikel 3.2 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.3, 10.5.3, 11.3.3 och 11.4.2. 1 § Patent- och är rätt domstol i mål om 1.åläggande som avses i 3 kap. 2 §, 2.kvarstad enligt 3 kap. 21 §, 3.förbud som avses i 3 kap. 27 och 31 §§ och 32 § andra stycket, och 4.utdömande av vite enligt 6 kap. 2 §. I paragrafen finns bestämmelser om behörig domstol i mål enligt konkurrenslagen. Genom ändringen tas tidigare punkt 2 om mål om konkurrensskadeavgift bort från uppräkningen av i vilka mål Patent- och är rätt domstol. Numreringen ändras därefter. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. 2 § Bestämmelserna i om tvistemål där förlikning om saken inte är tillåten tillämpas i mål som avses i 3 kap. 2, 21, 27 och 31 §§ och 32 § andra stycket. Bestämmelserna i lagen (1996:242) om domstolsärenden tillämpas i ärenden som inleds genom en ansökan till Patent- och . Paragrafen innehåller bestämmelser om tillämpliga handläggningsregler i domstol. Genom ändringen i första stycket, som även ändrats redaktionellt, tas i den tidigare första strecksatsen konkurrensskadeavgift bort från tillämpningsområdet för bestämmelserna i om tvistemål där förlikning om saken inte är tillåten. Som en konsekvens av detta har 2020/21:51 även tillägget i den tidigare andra strecksatsen efter 3 kap. 21 §, även om någon talan inte väckts, tagits bort. Om ett beslut om konkurrens- skadeavgift eller utredningsskadeavgift överklagas tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden i patent- och marknadsdomstolarna, se 3 kap. 2 § lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Förbud mot att åberopa visst skriftligt bevis 4 § En part som i ett förfarande vid en nationell konkurrensmyndighet inom Europeiska unionen har fått tillgång till en sådan förklaring inom ramen för ett eftergiftsprogram eller förlikningsinlaga som anges i 1 kap. 2 § 10 och 12 konkurrensskadelagen (2016:964) får inte åberopa handlingen som bevis i domstol i ett mål eller ärende enligt denna lag. Första stycket gäller inte om målet eller ärendet avser prövning av ett beslut genom vilket det har konstaterats en överträdelse av 2 kap. 1 eller 7 § eller artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget och ett åberopande är nödvändigt för att parten ska kunna utöva sin rätt till försvar. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om förbud mot att åberopa vissa handlingar som skriftligt bevis. Närmast före paragrafen har en ny rubrik införts. Paragrafen har en viss förebild i 5 kap. 8 § första stycket första meningen konkurrensskadelagen (2016:964). Innebörden av första stycket är att förklaringar inom ramen för ett eftergiftsprogram och förlikningsinlagor inte får åberopas som skriftligt bevis i ett mål eller ärende enligt konkurrenslagen. Förbudet gäller den som är eller har varit part i ett förfarande vid en konkurrensmyndighet och som i det förfarandet fått del av de angivna handlingarna. Uttrycket ”ett förfarande vid en nationell konkurrensmyndighet” innefattar inte bara , utan även andra nationella konkurrensmyndigheter inom Europeiska unionen. Ett företag som fått del av en handling av ifrågavarande slag i ett förfarande vid en utländsk konkurrensmyndighet är alltså förhindrat att åberopa handlingen som bevis i domstol i ett mål eller ärende enligt konkurrenslagen. Genom andra stycket görs ett undantag från förbudet att åberopa handlingarna. Dessa får åberopas om målet eller ärendet avser prövning av om konkurrenslagens eller EUF-fördragets förbudsbestämmelser har överträtts. Därtill krävs att ett åberopande är nödvändigt för att parten ska kunna utöva sin rätt till försvar. Vad som närmare avses med det sist nämnda framgår inte av direktivet varför den frågan har överlämnats till rättstillämpningen. Uttrycket att ”prövningen avser ett beslut genom vilket har konstaterats en överträdelse” är taget direkt från artikel 31.4 i direktivet och innefattar även den situationen att prövningen i domstol avser konkurrensskade- avgiftens storlek. Genom paragrafen genomförs artikel 31.4 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 15.5.3. 5 § En part i ett förfarande vid en nationell konkurrensmyndighet inom Europeiska unionen får inte i ett mål eller ärende enligt denna lag som bevis i domstol åberopa sådant som parten har fått del av under förfarandet och som är av följande slag: 1.handlingar som andra har tagit fram särskilt för förfarandet vid Prop. 2020/21:51 konkurrensmyndigheten, 2.handlingar som konkurrensmyndigheten har tagit fram och överlämnat till parterna under förfarandet, eller 3. förlikningsinlagor som har återkallats. Första stycket gäller inte efter att konkurrensmyndigheten genom att anta ett beslut eller på något annat sätt har avslutat sitt förfarande. Paragrafen, som är ny, innehåller ytterligare bestämmelser om förbud mot att åberopa vissa andra handlingar som skriftligt bevis. Den har en viss motsvarighet i 5 kap. 8 § första stycket andra meningen konkurrens- skadelagen (2016:964). I första stycket anges ett förbud att åberopa vissa handlingar som skriftligt bevis i mål eller ärenden enligt konkurrenslagen i domstol. Förbudet är dock temporärt och gäller, enligt andra stycket, endast till dess konkurrensmyndigheten genom att anta ett beslut eller på något annat sätt har avslutat sitt förfarande. Även denna paragraf innefattar, utöver , även andra konkurrensmyndigheter inom Europeiska unionen. I fråga om vad som avses med konkurrensmyndigheten genom att anta ett beslut eller på något annat sätt avslutat sitt förfarande kan hänvisas till motiven till konkurrensskadelagen (prop. 2016/17:9 s. 110). Där anges att det kan vara fråga om beslut enligt artikel 5 (beslut av medlemsstaternas konkurrensmyndigheter) eller kapitel III (beslut av kommissionen) i förordning (EG) 1/2003, med undantag för interimistiska beslut. Genom paragrafen genomförs artikel 31.5 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 15.6.3. 1.Denna lag träder i kraft . 2.I mål där talan om konkurrensskadeavgift har väckts före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser. 3.För avgiftsförelägganden som godkänts före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser. 4.För ett företag som före ikraftträdandet på annat sätt i högst väsentlig mån har underlättat utredningen av en överträdelse gäller 3 kap. 12 § andra stycket 2 i den äldre lydelsen. 5.För anstånd som före ikraftträdandet har beviljats med att lämna sådana uppgifter som krävs för att konkurrensskadeavgift ska få efterges tillämpas 3 kap. 14a § i den äldre lydelsen. 6.Bestämmelsen i 3 kap. 20 a § tillämpas även på överträdelser som har ägt rum före ikraftträdandet, om inte möjligheten att påföra konkurrensskadeavgift har fallit bort enligt äldre bestämmelser. 7.Bestämmelserna i 1 kap. 5 § tredje stycket, 3 kap. 1 § andra stycket, 1 a §, 6 § andra stycket i den nya lydelsen, 7 § i den nya lydelsen, 23 a–d §§ och 6 kap. 1 a § 1och 2 tillämpas endast på överträdelser som har ägt rum efter ikraftträdandet. 8.Ingripande med konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 § första stycket 2 och 3får ske endast för överträdelser av ålägganden eller godtagna åtaganden som har beslutats efter ikraftträdandet. 9.Ingripande med utredningsskadeavgift får ske endast för överträdelser som ägt rum efter ikraftträdandet. 2020/21:51 Bestämmelserna behandlas i avsnitt 17. 19.4Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild i verksamhet som avser tillsyn m.m. i fråga om näringslivet 1 a § Sekretess gäller hos för uppgift i sådana handlingar som anges i 1 kap. 2 § 10 och 12 konkurrensskadelagen (2016:964). Sekretessen gäller inte för uppgift som tas in i ett åläggande enligt 3 kap. 1 §, ett beslut enligt 3 kap. 1 a eller 4 §, ett utkast eller ett beslut enligt 3 kap. 5 § eller 5 kap. 21 § konkurrenslagen (2008:579). För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om sekretess hos när det gäller tillsyn enligt konkurrenslagstiftningen. I första stycket föreskrivs, genom hänvisningen till konkurrensskade- lagen, att absolut sekretess gäller hos för uppgifter i förklaringar inom ramen för eftergiftsprogram och i förlikningsinlagor. Bestämmelsen är inte inskränkt till handlingar av ifrågavarande slag som getts in i ärenden som handlägger utan omfattar även sådana som utbytts inom Europeiska konkurrensnätverket och som förvaras hos verket. Genom andra stycket görs undantag i sekretessen för uppgifter som tar in i beslut om ålägganden att upphöra med en överträdelse av förbuden i konkurrenslagen eller EUF-fördraget, i beslut om att en överträdelse har skett, i beslut om att godta åtaganden, samt i utkast till och beslut avseende konkurrensskadeavgift och utredningsskadeavgift. I likhet med vad som i huvudsak gäller enligt 30 kap. offentlighets- och sekretesslagen ska den sekretess som här föreskrivs gälla för uppgift i en allmän handling i högst . Detta föreskrivs i tredje stycket. Genom paragrafen genomförs artikel 31.3 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 15.4.3. Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:836) Prop. Ansökan om näringsförbud m.m. Yrkande om näringsförbud som grundas på 7 § 17 § får framställa ett yrkande om näringsförbud enligt 7 § genom en ansökan till Patent- och . Paragrafen ändras genom att andra och tredje styckena tas bort och första stycket omarbetas med anledning av utökade beslutanderätt. ska alltjämt ha möjlighet att framställa ett yrkande om näringsförbud, när verket anser att frågan blir aktuell. Däremot kommer detta inte att kunna ske inom ramen för en talan om konkurrensskadeavgift eftersom det förfarandet inte längre finns kvar. Bestämmelsen berörs i avsnitt 5.3. Domstols handläggning av ärenden om näringsförbud 18 § Om inte något annat föreskrivs i denna lag, ska ett sådant ärende om nä- ringsförbud som avses i 16 och 17 §§ handläggas enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden. Tingsrätten eller Patent- och ska hålla sammanträde, om detta inte är uppenbart obehövligt. Vid sammanträdet ska tingsrätten bestå av en lagfaren domare och tre nämndemän. Ärendet ska avgöras i samma sammansättning. I fall som avses i 17 § ska Patent- och vara sammansatt på det sätt som anges i 4 kap. 8 § lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar. Vid omröstning i rätten gäller 29 kap. . Utöver vad som följer av lagen om domstolsärenden får rätten besluta om nytt vitesföreläggande eller hämtning till rätten antingen eller till en senare dag, om den som ansökan riktas mot trots föreläggande om personlig inställelse inte inställer sig till sammanträdet eller inställer sig genom ombud. Paragrafen ändras i första och tredje styckena endast på så sätt att ”tredje stycket” utgår i hänvisningen till 17 § eftersom det stycket tagits bort. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för yrkanden om näringsförbud som har framställts imål om konkurrensskadeavgift före ikraftträdandet. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 17. 2020/21:51 19.6 Förslaget till lag om ändring i konkurrensskadelagen (2016:964) Särskilda bestämmelser för mål om skadestånd 9 § Om det genom ett avgörande enligt 3 kap. 1, 1 a eller 2 § eller 5 § första stycket 1 konkurrenslagen (2008:579) som fått laga kraft har slagits fast att en överträdelse av konkurrensrätten har skett, får den frågan inte på nytt tas upp till prövning i ett mål om skadestånd enligt denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilken rättskraft ett avgörande enligt konkurrenslagen (2008:579) har i ett mål om skadestånd. Paragrafen har kompletterats med hänvisning till 3 kap. 1 a § konkurrenslagen. Kompletteringen innebär att om i ett beslut fastställt att en överträdelse av förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget har skett, får den frågan inte tas upp på nytt till prövning, förutsatt att beslutet fått laga kraft. Av den ändrade hänvisningen till 3 kap. 5 § första stycket 1 konkurrenslagen förtydligas att de överträdelser som anges i 5 § första stycket 2 (beslut om åläggande enligt 1 §) och 3 (beslut att godta ett åtagande enligt 4 § första stycket) inte utgör sådana avgöranden som omfattas av paragrafens rättskraftsbestämmelse. Paragrafen har också ändrats på så sätt att hänvisningen till tidigare 3 kap. 16 § konkurrenslagen har tagits bort. Övervägandena finns i avsnitt 10.5.3 och 16. 1.Denna lag träder i kraft . 2.För avgöranden enligt 3 kap. 16 § konkurrenslagen (2008:579) som fått laga kraft före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 17. och rådets direktiv (EU) 2019/1 av om att ge medlemsstaternas konkurrensmyndigheter befogenhet att mer effektivt kontrollera efterlevnaden av konkurrensreglerna och om att säkerställa en väl fungerande inre marknad 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 2020/21:51 Bilaga 1 befogenheter (Ds 2020:3) I promemorian lämnas förslag till de lagändringar som behövs för att genomföra och rådets direktiv (EU) 2019/1 av om att ge medlemsstaternas konkurrensmyndigheter befogenhet att mer effektivt kontrollera efterlevnaden av konkurrensreglerna och om att säkerställa en väl fungerande inre marknad. Lagändringarna innebär bl.a. att befogenheter vid platsundersökningar utökas och att det införs en sanktion mot företag som trotsar verkets beslut under utredningen av den överträdelse som företaget misstänks för (utredningsskadeavgift). Vidare föreslås en ny lag om ömsesidigt bistånd med delgivning och indrivning på konkurrensområdet. I promemorian föreslås också att i första instans ska få besluta om konkurrensskadeavgift och utredningsskadeavgift. Lagändringarna och den nya lagen föreslås träda i kraft . Förslag till lag om ömsesidigt bistånd med delgivning och indrivning på konkurrensområdet Härigenom föreskrivs1 följande. 2020/21:51 Bilaga 3 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om ömsesidigt bistånd med delgivning av handlingar som gäller tillämpningen av artikel 101 eller 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Lagen innehåller också bestämmelser om ömsesidigt bistånd med indrivning av sådana sanktions- avgifter och viten som avses i artiklarna 13 och 16 i och rådets direktiv (EU) 2019/1 av om att ge medlemsstaternas konkurrensmyndigheter befogenhet att mer effektivt kontrollera efterlevnaden av konkurrensreglerna och om att säkerställa en väl fungerande inre marknad. Bistånd på begäran av en nationell konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat Bistånd med delgivning av vissa handlingar 2 § ska, om inte något annat följer av 3 och 6 §§, på begäran av en nationell konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen, utan krav på några vidare formaliteter, se till att sådana handlingar delges som gäller tillämpningen av artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget. Delgivning sker enligt delgivningslagen (2010:1932). Bistånd med indrivning av sanktionsavgift eller vite