prop · H703190 · 2020-06-23 00:00:00 — Kontantprincipen (jfr 10 kap. 8 § inkomstskattelagen) innebär att inkomster ska tas upp som intäkt det beskattningsår då de kan disponeras eller på något annat sätt kommer den skattskyldige till del. Förskottsbetalningar blir enligt samma synsätt i princip skattepliktiga när de erhålls. Det är enligt regeringens uppfattning rimligt att beakta kontantprincipen även vid bestämmande av tidpunkten för bedömning av eventuell skattskyldighet. Om ett förskott betalas ut före ikraftträdandet ska således skattskyldigheten enligt SINK bedömas enligt gällande regler. Av 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen framgår att skatt eller statlig avgift inte får tas ut i vidare mån än som följer av föreskrifter som gällde när den omständighet inträffade som utlöste skatt- eller avgiftsskyldigheten. Bestämmelsen i 6 § i den äldre lydelsen ska därför tillämpas på lön eller annan därmed jämförlig förmån för arbete som utförs före . Regeringens förslag: Den föreslagna ändringen i inkomstskattelagen ska träda i kraft . Lagändringen ska tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag: I promemorian föreslås att bestämmelserna skulle träda i kraft . Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har uttalat sig särskilt 2019/20:190 Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna ändringen i 3 kap. 18 § inkomstskattelagen är en följdändring på grund av ändringen av 6 § och införandet av den nya paragrafen 6 a § lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. Lagändringen ska därför träda i kraft och börja tillämpas som dessa bestämmelser. Regeringens förslag: Den föreslagna ändringen i socialavgiftslagen ska träda i kraft . Bestämmelsen i 2 kap. 12 § i den äldre lydelsen ska tillämpas på lön eller annan därmed jämförlig förmån för arbete som utförs före . Promemorians förslag: I promemorian föreslogs ingen ändring i socialavgiftslagen. Remissinstanserna: Förslaget har inte remitterats. Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna ändringen i 2 kap. 12 § socialavgiftslagen är en följdändring på grund av ändringen av 6 § lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. Lagändringen föreslås träda i kraft och börja tillämpas som denna bestämmelse. Det innebär att om det bestäms om en viss ersättning är undantagen från skatteplikt enligt 6 § SINK i den äldre lydelsen, så bestäms även en eventuell avgiftsfrihet enligt 2 kap. 12 § i den äldre lydelsen. Omvänt innebär det också att om det bestäms om en viss ersättning är undantagen från skatteplikt enligt 6 § SINK i den nya lydelsen, bestäms även en eventuell avgiftsfrihet enligt 2 kap. 12 § i den nya lydelsen. Regeringens förslag: Ändringarna i skatteförfarandelagen ska träda i Bestämmelserna om utländska utbetalare och skatteavdrag från ersättning som är skattepliktig enligt inkomstskattelagen eller lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska tillämpas första gången på ersättning för arbete som utförs efter och där ersättningen betalas ut efter detta datum. Detsamma gäller ändringen i bestämmelsen om egen betalning av särskild inkomstskatt för utomlands Bestämmelserna om att skatteavdrag bara ska göras från ersättning för arbete som betalas ut till en utländsk juridisk person eller till en fysisk person som är begränsat skattskyldig i om ersättningen betalas ut för arbete som mottagaren utför i ska tillämpas första gången för arbete som utförs efter och där ersättningen betalas ut efter detta datum. Bestämmelserna om skatteavdrag från ersättning som är skattepliktig enligt lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta och om egen betalning av särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska tillämpas i den äldre lydelsen på ersättning när arbetet utförs före . Bestämmelserna om ett utländskt företags skyldigheter att i vissa fall lämna särskilda uppgifter ska tillämpas i den nya lydelsen första gången på uppgifter som avser beskattningsår som börjar efter . Den nya bestämmelsen om att ska skicka besked om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska tillämpas första gången på uppgifter som avser beskattningsår som börjar efter . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: I ett gemensamt yttrande från personer som hanterar skattefrågor vid ett antal storföretag, bl.a. , och AB SKF har påpekats att den föreslagna ikraftträdandetidpunkten kan medföra svårigheter att hinna anpassa administrativa rutiner m.m. Skälen för regeringens förslag: Med hänsyn till syftet med ändringarna, nämligen att åstadkomma ordning och reda på svensk arbetsmarknad, bidra till sundare konkurrens och att minska skattefusk och skatteundandragande, vill regeringen att ändringarna i skatteförfarande- lagen, ska träda i kraft . Regeringen aviserade i budgetpropositionen att nya regler om ekonomiskt arbetsgivarbegrepp vid beskattning av utomlands bosatta personer som tillfälligt arbetar i ska införas och uttalade då att det kommande förslaget bör träda i kraft (prop. 2019/20:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. avsnitt 12.7). Som anges i avsnitt 12.1 anser regeringen att det är angeläget att de nya reglerna träder i kraft och föreslår därför att bestämmelserna i skatteförfarandelagen, i enlighet med vad som tidigare aviserats, träder i kraft . Regeringen förutsätter att genom informationsinsatser kommer att underlätta övergången till det nya systemet. Bestämmelserna om skyldighet för en utbetalare som hör hemma i en annan stat än och inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe i att göra skatteavdrag från ersättning för arbete i bör träda i kraft och börja tillämpas som propositionens förslag att begränsat skattskyldiga personer som arbetar tillfälligt i och som ingår som personal i en svensk verksamhet bör beskattas här (avsnitt 6.1). Den bestämmelsen föreslås träda i kraft och tillämpas första gången på lön eller annan därmed jämförlig förmån för arbete som utförs efter och där ersättningen betalas efter detta datum. Detsamma gäller ändringen i bestämmelsen om egen betalning av särskild inkomstskatt för utomlands bosatta. Bestämmelserna om att skatteavdrag bara ska göras från ersättning för arbete som betalas ut till en utländsk juridisk person eller till en fysisk person som är begränsat skattskyldig i om ersättningen betalas ut för arbete som mottagaren utför i bör tillämpas första gången för arbetet som utförs efter och ersättningen betalas ut efter detta datum. Ändringarna i skatteförfarandelagen i bestämmelserna om utländska utbetalare och om skatteavdrag från ersättning som är skattepliktig enligt inkomstskattelagen eller lagen om särskild inkomstskatt för utomlands 2019/20:190 bosatta bör tillämpas på ersättning när arbetet har utförts efter och där ersättningen har betalats efter detta datum. Bestämmelserna om skatteavdrag från ersättning som är skattepliktig enligt lagen om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta och om egen betalning av särskild inkomstskatt för utomlands bosatta ska tillämpas i den äldre lydelsen på ersättning när arbetet utförs före . Bestämmelserna om ett utländskt företags skyldigheter att i vissa fall lämna särskilda uppgifter bör tillämpas i den nya lydelsen första gången på uppgifter som avser beskattningsår som börjar efter . De nya bestämmelserna som införs med anledning av detta bör även de tillämpas första gången . Bestämmelsen om att ska skicka ett besked om särskild inkomstskatt till den som är begränsat skattskyldig tillämpas också första gången på uppgifter som avser beskattningsår som börjar efter . Regeringens bedömning: Regeringens bedömning är att bestämmelserna överensstämmer med de skyldigheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna har inte berört delar den bedömning som görs i promemorian att förslagen innebär en ökad börda för arbetstagaren jämfört med vad som gäller , samt att förslagen kan betraktas som en inskränkning i den fria rörligheten för tjänster. Sådan börda och sådan inskränkning kan emellertid vara förenlig med . inga synpunkter på den EU-rättsliga bedömning som görs i promemorian. , med instämmande av , ställer sig tveksamma till analys att förslaget inte i någon del står i strid med . kommer innebära att det blir krångligare för utländska företag och arbetstagare att verka på den svenska marknaden. länder redan har motsvarande regler och att förslaget därför inte strider mot framstår som svag. Att flera länder infört ett visst regelverk innebär inte per se att dessa är utformade i överensstämmelse med de grundläggande friheterna i EU. Skälen för regeringens bedömning Fri rörlighet för arbetstagare Enligt artikel 45 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget) ska fri rörlighet för arbetstagare säkerställas inom unionen. fria rörligheten innebär att all diskriminering av arbetstagare från medlemsstaterna på grund av nationalitet ska avskaffas vad gäller anställning, lön och övriga arbets- och anställningsvillkor. rörligheten ska, med förbehåll för de begränsningar som grundas på hänsyn till allmän ordning, säkerhet och hälsa, innefatta rätt att anta faktiska erbjudanden om anställning, förflytta sig fritt inom medlems- staternas territorium för detta ändamål, uppehålla sig i en medlemsstat i syfte att inneha anställning där i överensstämmelse med de lagar och andra författningar som gäller för anställning av medborgare i den staten, och stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställd där, på villkor som ska fastställas enligt . Beskattningen av begränsat skattskyldiga arbetstagare omfattar uteslutande arbetstagare som är bosatta i ett annat land än . Frågan är då om ändringarna av SINK strider mot den fria rörligheten för arbetstagare. Bestämmelserna om att en utländsk arbetstagare ska beskattas i vid arbete här kan, enligt regeringens bedömning, inte anses som diskriminerande. Bestämmelserna är utformade med artikel 15 i modellavtal som förlaga. Efter ändringen kommer att beskatta utländska arbetstagare som tillfälligt arbetar i på samma sätt som de flesta länder i vår omgivning beskattar arbetstagare från ett annat land som tillfälligt arbetar där. Fri rörlighet för tjänster Enligt artikel 56 i EUF-fördraget ska inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster inom unionen förbjudas beträffande medborgare i medlemsstater som har etablerat sig i en annan medlemsstat än mottagaren av tjänsten. Enligt rättspraxis innebär artikel 56 att det är nödvändigt att avskaffa all form av diskriminering på grund av nationalitet av en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat. Artikeln innebär även att det är nödvändigt att avskaffa varje inskränkning – även om den är tillämplig på inhemska tjänsteleverantörer och tjänste- leverantörer från andra medlemsstater utan åtskillnad – som innebär att den verksamhet som bedrivs av en tjänsteleverantör som är etablerad i en annan medlemsstat, där denne lagligen utför liknande tjänster, förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiv. Bestämmelserna om att en utländsk arbetsgivare ska göra skatteavdrag från ersättning för arbete till arbetstagare som utför arbete i kan inte enligt promemorian anses som diskriminerande. Bestämmelsen om att en utländsk arbetsgivare ska göra skatteavdrag från ersättning för arbete till arbetstagare som utför arbete i medför att arbetsgivaren ska registreras hos enligt samma bestämmelser som gäller för arbetsgivare i . Enligt förslaget ska undantaget som innebär att en utbetalare i inte ska göra skatteavdrag från ersättning för arbete till en mottagare i utlandet som saknar fast driftställe i ersättas med ett undantag som avser mottagare i utlandet som inte utför arbete i . Följden av detta blir att ett utländskt företag som utför arbete i , och som vill undvika att utbetalaren gör skatteavdrag från ersättningen för arbetet som företaget utför, måste vara godkänt för F-skatt eller ha ett beslut om preliminär A-skatt enligt särskild beräkningsgrund som innebär att ingen preliminär skatt ska tas ut om inte har meddelat ett beslut om befrielse från skatteavdrag. Även i detta fall kommer bestämmelserna om skatteavdrag tillämpas på samma sätt för utbetalaren i förhållande till ett 2019/20:190 företag i utlandet med verksamhet i som ett företag i . Någon diskriminering föreligger därför inte. Förslaget om att ett utländskt företag som inte lämnar inkomst- deklaration ska lämna särskilda uppgifter innebär att uppgiftsskyldighet uppkommer för utländska företag som bedriver viss verksamhet i . Bestämmelserna motsvaras av skyldigheten för svenska företag att lämna Den särskilda uppgiftsskyldigheten är dock mindre omfattande än den uppgiftsskyldighet som gäller för en inkomst- Dessa bestämmelser kan enligt promemorians bedömning inte anses som diskriminerande. Däremot kan ett sådant krav betraktas som en inskränkning i den fria rörligheten för tjänster enligt artikel 56 Syftet med kravet på uppgiftsskyldighet är att säkerställa en effektiv skattekontroll vilket anser är ett tvingande skäl av allmänintresse (jfr t.ex. mål C-725/18 ). uppgifter kan inte göra en bedömning av om det utländska företagets verksamhet i innebär att verksamhetens resultat ska Förslaget är ägnat att säkerställa att detta mål uppnås och det kan inte anses gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå målet. Kravet på uppgiftsskyldighet utgör därför en tillåten inskränkning i den fria rörligheten för tjänster. En utländsk företagare som bedriver sin huvudsakliga verksamhet i en annan medlemsstat i EU och som kommer till för att sälja varor eller tillhandahålla tjänster utan att det sker på en stadigvarande plats eller återkommande från samma platser kommer med stor sannolikhet inte att ha ett fast driftställe i . Den försäljning som då görs i betraktas som tillfälligt bedriven verksamhet och företagaren omfattas av rätten att fritt tillhandahålla tjänster enligt artikel 57 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Om avser att införa en skatteregel som kan vara ett hinder för en utländsk företagares verksamhet i ska denna skatteregel kunna rättfärdigas antingen med stöd i eller med stöd av EU- Syftet med att införa bestämmelsen om att ett utländskt företag som bedriver viss verksamhet i ska lämna särskilda uppgifter och att ta bort det särskilda undantaget som gäller när en utbetalare i betalar ersättning för arbete till ett företag i utlandet med verksamhet i , är att säkerställa en effektiv skattekontroll och att motverka illojal konkurrens. Dessa ändamål är sådana skäl av tvingande allmänintresse som kan motivera ett hinder för utövandet av de grundläggande friheter som säkerställs genom . medlemsstat har således rätt att vidta proportionerliga åtgärder som möjliggör att såväl de beskattningsbara inkomsternas storlek i denna stat som de förluster som har samband därmed kan kontrolleras på ett klart och För att pröva om en åtgärd står i strid med eller inte har i sin praxis utvecklat ett test som kallas för Gebhard-testet. I målet C-55/94 mot Consiglio dell'Ordine degli Avvocati e Procuratori di , 1995 I-04165, punkt 37, tillämpades detta test där angav att nationella åtgärder som kan hindra eller göra det mindre attraktivt att utöva de grundläggande friheter som garanteras av fördraget ska uppfylla fyra förutsättningar. ska vara tillämpliga på ett icke-diskriminerande sätt, de ska framstå som motiverade med hänsyn till ett tvingande allmänintresse, de ska vara Prop. 2019/20:190 ägnade att säkerställa förverkligandet av den målsättning som eftersträvas genom dem och de ska inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå denna målsättning. Att införa bestämmelser om att näringsidkare utan fast driftställe ska göra skatteavdrag och lämna särskilda uppgifter är inte diskriminerande eftersom motsvarande krav finns för övriga näringsidkare i och alla därför kommer att behandlas likadant. Det allmänintresse som tillgodoses är att en effektiv skattekontroll möjliggörs av de utländska näringsidkarna, vilket motverkar illojal konkurrens och bidrar till att förtroendet för skattesystemet kan upprätthållas. En regel om skyldighet för näringsidkare med verksamhet, men utan fast driftställe, i att göra skatteavdrag och lämna särskilda uppgifter får inte gå längre än vad som är nödvändigt för att upprätthålla en effektiv skattekontroll. De föreslagna reglerna ska endast tillämpas i förhållande till verksamhet som näringsidkaren bedriver i och innebär samma administrativa merarbete som föreligger för näringsidkare i . Förslagen får därför anses vara proportionerliga. Vad framför bl.a. om att undantaget från uthyrningsregeln för mycket korta arbetstillfällen och dess förenlighet med med hänsyn till att undantaget inte innefattar utländska arbetstagare som är anställda vid svenska företags fasta driftställen utomlands behandlas i avsnitt 6.3. I detta avsnitt redogörs för förslagens effekter i den omfattning som bedöms lämpligt i det aktuella lagstiftningsärendet och med beaktande av förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. De offentligfinansiella effekterna till följd av ändrade skatte- och avgiftsregler beräknas i enlighet med beräknings- Beräkningarna görs i ikraftträdandeårets priser och volymer och utgår vanligtvis från att beteendet hos individer och företag inte ändras till följd av förändringarna i skattereglerna. beteende ger en god uppskattning av åtgärdernas effekt på kort och På , och för att bedöma andra effekter än de offentligfinansiella effekterna kan ett mer dynamiskt synsätt behöva användas, där skattebaser tillåts påverkas av regeländringen. Regeringens konsekvensanalys bygger på den som redovisade i sin hemställan, men har i vissa delar kompletterats och Det finns flera skäl till detta. Ett skäl är att ikraftträdande- tidpunkten för regeringens förslag är senare än den var i som förflutit har nyare och mer aktuella underlag för beräkningarna blivit tillgängliga. Underlag som bättre speglar förhållandena vid den ikraftträdandetidpunkt som regeringen föreslår. annat skäl är att förslag i vissa delar har omarbetats och En viktig förändring av förslag är den tidsgräns för skatteplikt som föreslås bli införd (se avsnitt 6.3). 2019/20:190 skäl är att regeringen gjort vissa kompletterande beräkningar, beskrivningar och analyser, dels utifrån egna iakttagelser, dels som en följd av synpunkter från remissinstanser. finner att konsekvensanalys uppfyller kraven i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Övriga synpunkter från regelrådet och andra remissinstanser redovisas under respektive delavsnitt. 14.1Syfte och alternativa lösningar Syftet med förslagen är skapa konkurrensneutrala regler. Alternativet att inte genomföra förslaget bedöms vara sämre såväl vad gäller arbetsmarknadens funktionssätt som ur konkurrenssynpunkt och även ur ett offentligfinansiellt perspektiv. delar in de offentligfinansiella effekterna av det samlade förslaget i två kategorier. ∙Den första kategorin är förslag som berör begränsat skattskyldiga i . Denna grupp påverkas genom införandet av ett ekonomiskt arbetsgivarbegrepp. ∙Den andra kategorin är effekterna av förslag som rör företag i utlandet. Den andra kategorin består i sin tur av tre olika delförslag. ∙Det första delförslaget innebär att utländska utbetalare som betalar ut ersättning till begränsat eller obegränsat skattskyldig arbetstagare för arbete som utförs i , ska göra skatteavdrag från ersättningen. ∙Det andra delförslaget innebär att ett företag i utlandet som bedriver viss verksamhet i ska lämna särskilda uppgifter. ∙Skatteverkets tredje delförslag innebär att det särskilda undantaget att en utbetalare i inte ska göra skatteavdrag från ersättning för arbete till en mottagare i utlandet som saknar fast driftställe i ska upphöra att gälla. har beräknat den offentligfinansiella effekten för den första kategorin till . Underlaget för beräkningen är statistik över antal utstationerade arbetstagare i . När det gäller förslagen som rör den andra kategorin redovisar inte några explicita beräkningar utan hänvisar till att syftet med förslagen är att säkerställa betalningen av skatt för skattskyldiga i . När det gäller delförslaget om skyldighet för utländska utbetalare att göra skatteavdrag för arbete som mottagaren utför i , konstaterar att den offentligfinansiella effekten består av två delar. Den första är en ränteeffekt pga. tidigare skattebetalningar. Den andra är ett minskat skattefel pga. ökad uppbördssäkerhet. har inte gjort någon uppskattning av den offentligfinansiella effekten, men bedömer att de löneutbetalningar som skulle omfattas av förslaget uppgår till inte Prop. 2019/20:190 obetydliga belopp. Regeringens bedömning av de offentligfinansiella effekterna överens- stämmer delvis med bedömning. När det gäller effekterna för den första kategorin, som berör begränsat skattskyldiga i , gör regeringen bedömningen att utstationeringsregister kan användas som underlag när den offentligfinansiella effekten uppskattas. Sedan gjorde sin beräkning har Arbetsmiljö- verket publicerat ny statistik över utstationerad arbetskraft, som avser 2019. Eftersom denna statistik kan anses bättre återspegla situationen , än den äldre statistik som använt, har regeringen uppdaterat beräkningen. Enligt regeringens bedömning uppgår den offentligfinansiella effekten införandeåret till . När det gäller förslagen som rör den andra kategorin, företag i utlandet, delar regeringen bedömning att förslagen medför en säkrare skattebetalning avseende inkomster till olika grupper som är skattskyldiga i . Förslagen medför också en ökad konkurrensneutralitet genom att företag som verkar i omfattas av samma regler om skatteavdrag, även om de verkar i . När det gäller den del av delförslaget som rör skyldigheten för utländska utbetalare att göra skatteavdrag för obegränsat skattskyldiga finner regeringen att det finns ett tillräckligt bra underlag för att göra en uppskattning av den offentligfinansiella effekten. Regeringen uppskattar den offentlig- finansiella effekten av detta delförslag till , se nedan avsnitt 14.2.2. Enligt regeringens bedömning påverkas inte denna beräkning av de modifieringar i förslag som regeringen föreslår. Regeringen uppskattar den samlade offentligfinansiella effekten av förslagen till . Uppskattningen är att betrakta som försiktig. Tabell 14.1 Offentligfinansiell effekt 14.2.1Begränsat skattskyldiga arbetstagare som arbetar hos en uppdragsgivare i ska beskattas här Beskattningen sker genom införandet av ett ekonomiskt arbetsgivar- begrepp och innebär att beskattar inkomster som redan får 2019/20:190 beskattas enligt skatteavtal. kommer därmed att beskatta dessa inkomster på samma sätt som redan sker i de flesta av våra grannländer. Förändringen innebär att begränsat skattskyldiga arbetstagare ska betala en särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK) på på ersättning för det arbete som utförs i i stället för ingen inkomst- skatt alls. utgår i sin beräkning från att antalet utstationerade personer och antalet arbetsdagar som redovisas i utstationeringsregister motsvarar det antal och den arbetstid som kommer att beskattas med de föreslagna reglerna, till den del utstationeringen understiger . Beräkningen bygger på antagandet att de felkällor som finns tar ut varandra. räknar med tre inbördes motverkande felkällor. Den första är att alla utländska arbetstagare som arbetar i inte anmäls till utstationeringsregistret. Den andra felkällan är att en arbetstagare kan återkomma i registret , t.ex. om samma person återkommer i skilda uppdrag under olika perioder, vilket gör att fördelningen mellan olika perioder inte stämmer. Den tredje felkällan är att även utländska arbetstagare som utför arbete för ett företag utan fast driftställe i , och därmed omfattas av 183-dagarsregeln även fortsättningsvis, kan ingå i utstationeringsregistret. De två första felkällorna medför en underskattning, medan den andra medför en överskattning.