prop · H703168 · 2020-05-29 00:00:00 — Om finner att en sändning har ett innehåll i strid med bestämmelsen ska nämnden enligt 16 kap. 2 § tredje stycket göra en anmälan om detta till Justitiekanslern. När produktplacering inte får förekomma 1 § Produktplacering i tv-sändningar eller i beställ-tv får inte förekomma i 1.nyhets- och samhällsprogram, 2.program om konsumentfrågor, 3.religiösa program, och 4.program som huvudsakligen riktar sig till barn . Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud mot produktplacering i vissa typer av program. Bestämmelsen genomför artikel 11.2 i AV- direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.1 Produktplacering får inte förekomma i nyhets- och samhällsprogram, program om konsumentfrågor, religiösa program och program som huvudsakligen riktar sig till barn . Program om konsumentfrågor är program som ger tittarna råd eller som innehåller recensioner av inköpta produkter eller tjänster (se skäl 34 i ändringsdirektivet). Religiösa program kan vara till exempel sändningar från gudstjänster. Som en följd av ändringarna i paragrafen ändras även rubriken närmast före paragrafen. 2 § I program i tv-sändningar eller i beställ-tv får det inte förekomma produktplacering av 1.alkoholdrycker och tobaksvaror, 2.andra produkter som kommer från företag vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja alkoholdrycker eller tobaksvaror, 2019/20:168 3. receptbelagda läkemedel och sådan medicinsk behandling som bara är tillgänglig efter ordination, 5.spelprodukter från ett företag som inte har nödvändig licens enligt spellagen (2018:1138), 6.sådana elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare som avses i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter och andra produkter som kommer från företag vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare, eller 7.alkoholdrycksliknande preparat enligt alkohollagen (2010:1622). Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud mot produktplacering av vissa produkter. Bestämmelsen genomför delvis artikel 11.4 i AV- direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.1 och 11.2.2. Första meningen i paragrafen ändras som en följd av ändringarna i 6 kap. 1 §, som innebär att produktplacering inte är tillåtet i vissa program. Uppräkningen av de produkter som det inte får förekomma produktplacering av, och som tidigare fanns i andra stycket, utökas genom en ny punkt 7 som omfattar alkoholdrycksliknande preparat. Alkoholdrycksliknande preparat definieras i 1 kap. 10 a § alkohollagen (2010:1622) som ett alkoholhaltigt preparat som ur konsumtionssynpunkt är att jämställa med alkoholdrycker eller annars kan antas användas som berusningsmedel. Det befintliga förbudet mot produktplacering av elektroniska cigaretter och påfyllningsbehållare i punkt 6 utökas till att omfatta också andra produkter som kommer från företag vars huvudsakliga verksamhet är att tillverka eller sälja elektroniska cigaretter Enligt 16 kap. 2 § övervakas bestämmelserna av och tv. Den som inte följer bestämmelsen får enligt 17 kap. 5 § åläggas att betala en särskild avgift. I 17 kap. 6–8 §§ finns bestämmelser om storleken på avgiften, till vem avgiften ska betalas och om indrivning av obetalda avgifter. Enligt 19 kap 4 § prövas frågor om påförande av särskild avgift av Förvaltningsrätten i på ansökan av och tv. 3 § Program där det förekommer produktplacering får sändas eller tillhandahållas endast om programmet inte på ett otillbörligt sätt gynnar kommersiella intressen enligt 5 kap. 5 §. När det förekommer produktplacering får programmens innehåll, programläggningen eller struktureringen i en katalog inte påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på det redaktionella oberoendet hos leverantören av medietjänsten. Paragrafen innehåller bestämmelser om krav på program där det förekommer produktplacering. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.1. Genom ändringen i första stycket förtydligas att bestämmelsen gäller program som tillhandahålls i beställ-tv. Andra stycket kompletteras så att det omfattar också strukturering i en katalog i beställ-tv. Genom kompletteringen genomförs artikel 11.3 a i AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Bestämmelsen syftar till att skydda det redaktionella oberoendet för leverantörer av medietjänster i förhållande till produktplacerande företag. förarbeten finns i Prop. 2019/20:168 prop. 2014/15:118 s. 16 f. 1 § Annonser får sändas i tv under högst –av tiden mellan och 18.00, och –av tiden mellan och 24.00. Som annonstid räknas inte neutrala inramningar mellan –redaktionellt innehåll och annonser eller försäljningsprogram, –enskilda annonser, eller –enskilda försäljningsprogram. Trots vad som anges i första stycket får programtjänster som uteslutande är avsedda för försäljningsprogram sändas i tv, under förutsättning att sändningstiden är minst . Paragrafen reglerar högsta tillåtna tid för annonser. Ändringarna innebär att regleringen motsvarar miniminivån enligt artikel 23 i AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Första stycket ändras så att annonser får sändas i tv under högst av tiderna mellan och 18.00 och mellan och 24.00.Med av tiden mellan de angivna klockslagen avses av hela det angivna tidsspannet, inte av sändningstiden. I paragrafen införs ett nytt andra stycke med innebörden att neutrala inramningar mellan redaktionellt innehåll och reklaminslag och mellan enskilda inslag, s.k. svartrutor, inte räknas som annonstid. Neutrala inramningar skiljer redaktionellt innehåll från exempelvis tv-reklaminslag eller enskilda inslag från varandra. Med hjälp av dessa kan en tittare tydligt avgöra när ett slags audiovisuellt innehåll tar slut och ett annat börjar (se skäl 42 i ändringsdirektivet). Tredje stycket motsvarar nuvarande andra stycket. 16 § Bestämmelserna i 1, 2, 5, 7–9 och 15 §§ gäller inte för sådan reklam som en leverantör av medietjänster gör för sin egen programverksamhet eller för program- verksamhet från andra leverantörer av medietjänster som tillhör samma mediegrupp. I paragrafen finns ett undantag för s.k. egenreklam, dvs. reklam som en leverantör av medietjänster gör för sin egen programverksamhet. Bestämmelsen genomför artikel 23.2 i AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.1. Ändringen innebär att undantaget för egenreklam utvidgas till att omfatta även reklam som en medietjänstleverantör gör för program- verksamhet från andra leverantörer av medietjänster som tillhör samma mediegrupp. Någon definition av mediegrupp finns inte i AV-direktivet. I artikel 28a.2 definieras dock en grupp företag som ett moderföretag, dess samtliga dotterföretag och alla andra företag som har organisatoriska, ekonomiska och juridiska band med moderföretaget eller dotterföretagen. En mediegrupp bör således till exempel omfatta medieföretag i samma koncern. Sändningstid som ett programföretag avsätter för sådana meddelanden som inte bara rör dess egna program utan även program och audiovisuella 2019/20:168 medietjänster från andra leverantörer av medietjänster som tillhör samma mediegrupp ska inte inkluderas i den maximala sändningstid som får användas för tv-reklam enligt 8 kap. 1 §. Inte heller gäller bestämmelserna om sammanlagd annonstid i 8 kap. 2 §, annonssignatur i 8 kap. 5 §, barnreklam i 8 kap. 7–9 §§ eller reklamförbudet för lokala kabelsändarorganisationer i 8 kap. 15 §. förarbeten finns i prop. 2009/10:115 s. 299. Överliggande inslag och ändringar 17 § Tv-sändningar och beställ-tv får inte förses med överliggande inslag för kommersiella ändamål eller ändras utan medgivande från leverantören av medietjänsten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kravet på medgivande i första stycket. Paragrafen, som är ny, innehåller ett förbud mot s.k. överliggande inslag för kommersiella ändamål och ändringar av tv-sändningar och beställ-tv. Bestämmelsen genomför artikel 7b i AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.5. Enligt första stycket får tv-sändningar eller beställ-tv förses med överliggande inslag eller ändras utan medgivande från leverantören av medietjänsten. Ett överliggande inslag för kommersiella ändamål är ett reklammeddelande eller något annat kommersiellt meddelande som någon annan än leverantören av medietjänsten placerat ut och som visas i bild som en tv-sändning eller beställ-tv. Sådana reklammeddelanden skulle till exempel kunna härröra från någon i tv-distributionskedjan, exempelvis tillverkare av s.k. smarta tv-apparater eller leverantörer av mottagningsutrustning för kabel-tv. Ändringar kan vara att program överförs i förkortad form, förändras eller avbryts av någon annan än leverantören av medietjänsten (se skäl 26 i ändringsdirektivet) till exempel av en leverantör av tekniska lösningar för tv-distribution. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt andra stycket meddela föreskrifter om undantag från krav på medgivande. Exempel på överliggande inslag som inte bör kräva medgivande från leverantören av medietjänsten framgår av skäl 26 i ändringsdirektivet. Det kan bland annat vara användargränssnitt som krävs för en tv-apparats funktion eller för navigering i programmet, till exempel volymreglage, navigationsmenyer eller förteckningar över kanaler. 1 § Den som äger eller på annat sätt förfogar över ett elektroniskt kommunikationsnät som används för överföring av tv-sändningar och sökbar text- tv till allmänheten genom tråd ska, om ett betydande antal hushåll som är anslutna till nätet använder det som sitt huvudsakliga medel för att ta emot tv-sändningar, se till att de boende i de anslutna hushållen kan ta emot tv-sändningar och sökbar text-tv som sker med tillstånd av regeringen och som kan tas emot i området utan villkor om särskild betalning. Skyldigheten gäller bara för tv-sändningar och sökbar text-tv där sändningstillståndet har förenats med krav på opartiskhet och saklighet. För tv- sändningar ska tillståndet även ha förenats med villkor om ett mångsidigt programutbud där det ska ingå nyheter. En sådan sändningsplikt gäller bara om förutsättningarna för vidaresändning enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till Prop. 2019/20:168 litterära och konstnärliga verk är uppfyllda. Sändningar enligt första stycket ska kunna tas emot på ett tillfredsställande sätt och utan kostnad för själva mottagningen. Sändningsplikten enligt första stycket gäller även sändningar som en tillståndshavare genomför för att uppfylla skyldigheten att sända till hela landet eller till delar av landet, men där sättet att sända inte kräver regeringens tillstånd. I paragrafen regleras skyldigheten att vidaresända programtjänster, den s.k. vidaresändningsplikten eller must carry-skyldigheten. Övervägandena finns i avsnitt 16.2. Ändringarna i första och andra styckena innebär att även sökbar text-tv omfattas av vidaresändningsplikt om sändningstillståndet förenats med villkor om opartiskhet och saklighet. Innehållet i sökbar text-tv består främst av information och nyheter och kompletterar de tv-sändningar som omfattas av vidaresändningsplikt. För sökbar text-tv krävs inte att tillståndet förenats med villkor om ett mångsidigt programutbud där det ingår nyheter. De ändringar som görs i tredje och fjärde stycket följer av att sökbar text-tv inte är en tv-sändning i radio- och tv-lagens mening. förarbeten finns i prop. 2009/10:115 s. 196 f. 2 § Sändningsplikten för tv-sändningar enligt 1 § omfattar inte fler än fyra programtjänster som har olika innehåll och sänds av en tillståndshavare vars verksamhet finansieras med public service-avgift enligt lagen (2018:1893) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst. Paragrafen innehåller en bestämmelse om antalet programtjänster som omfattas av vidaresändningsplikten. I bestämmelsen tydliggörs att de programtjänster som omfattas av vidaresändningsplikt ska ha olika innehåll. Övervägandena finns i avsnitt 16.1. förarbeten finns i prop. 2009/10:115 s. 196 f. och prop. 2004/05: 105 s. 22 f. Att programtjänsterna ska ha olika innehåll betyder inte att program med samma innehåll inte kan sändas i olika programtjänster. Ett program som sänts i en programtjänst kan visas i en annan programtjänst . Program kan även göras tillgängliga för personer med funktionsnedsättning i en programtjänst som programmet sänds utan tillgängliggörande i en annan programtjänst utan att detta påverkar bedömningen av om programtjänsterna har olika innehåll. Att programtjänsterna ska ha olika innehåll innebär inte heller att ett viktigt meddelande till allmänheten inte kan vidaresändas i alla fyra programtjänsterna eftersom ett sådant meddelande inte är en del av själva programtjänsten. 9 a kap. Videodelningsplattformar I lagen införs ett nytt kapitel om videodelningsplattformar. Övervägandena finns i avsnitt 12. En videodelningsplattform och en leverantör av en sådan plattform definieras i 3 kap. 1 §. 2019/20:168 Skydd av barn 1 § En leverantör av en videodelningsplattform ska vidta lämpliga åtgärder så att användargenererade videor, tv-program och audiovisuella kommersiella meddelanden med ingående våldsskildringar av verklighetstrogen karaktär eller med pornografiska bilder inte tillhandahålls på ett sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se dessa, om det inte av särskilda skäl ändå är försvarligt. Paragrafen innehåller bestämmelser om lämpliga åtgärder för skydd av barn. Bestämmelsen genomför artikel 28b.2 och 28b.3 i AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.5.2. Tv-program, användargenererade videor och audiovisuella kommersiella meddelanden definieras i 3 kap. 1 §. De åtgärder en leverantör ska vidta ska vara praktiskt genomförbara och proportionella med beaktande av storleken på plattformen och dess utformning. Vad som kan vara lämpliga åtgärder exemplifieras i artikel 28b.3 a–j AV-direktivet genom ändringsdirektivet. En åtgärd kan vara att i användarvillkoren för plattformen inkludera och tillämpa de krav som ställs upp i bestämmelsen. En annan åtgärd kan vara att upprätta och driva ålderskontrollsystem eller föräldrakontrollsystem. Det kan också vara att upprätta och driva transparenta och användarvänliga mekanismer där användare kan rapportera eller flagga videor eller tv-program som innehåller våldsskildringar eller pornografiska bilder som tillhandahålls på ett sådant sätt att det finns en betydande risk för att barn kan se dem. I paragrafen talas om barn utan att någon ålder på barnen anges. På samma sätt som i 5 kap. 2 § avser bestämmelsen skydda barn som är något . Även i övrigt har begreppen i bestämmelsen samma betydelse som i 5 kap. 2 §, se författningskommentaren till den bestämm- elsen. Skyldigheten att vidta åtgärder innebär inte att en leverantör får åläggas någon allmän skyldighet att övervaka den information som läggs upp på plattformen till exempel genom krav på förhandskontroll eller uppladd- ningsfiltrering av innehållet (se skäl 48 i ändringsdirektivet). Om tv-program på plattformen ingår i tv-sändningar eller i beställ-tv som omfattas av radio- och tv-lagen ansvarar leverantörerna av dessa tjänster för att 5 kap. 2 och 3 §§ följs (se skäl 3 i ändringsdirektivet). Enligt 16 kap. 3 § ska Myndigheten för press, radio och tv ha tillsyn över bestämmelsen. Myndigheten får enligt 17 kap. 11 a § meddela de förelägg- anden som i enskilda fall behövs för att bestämmelsen ska följas. 2 § Personuppgifter som samlats in eller på annat sätt genererats av leverantörer av videodelningsplattformar för att uppfylla kravet på åtgärder enligt 1 § får inte behandlas för kommersiella ändamål. Paragrafen handlar om behandling av personuppgifter som samlas in eller genereras enligt 9 a kap. 1 § om skydd av barn. Sådana uppgifter får inte behandlas för kommersiella ändamål. Paragrafen genomför artikel 28b.3 AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 14. Personuppgifter kan komma att samlas in eller genereras i exempelvis ett ålders- eller föräldrakontrollsystem eller genom andra tekniska funk- Det spelar ingen roll om det är personuppgifter om barn eller deras föräldrar eller andra vuxna som samlas in eller genereras. Kommersiella ändamål kan vara direktmarknadsföring, profilering eller beteendestyrd annonsering. Datainspektionen har enligt 16 kap. 4 a § tillsyn över att bestämmelsen följs. Skydd mot brottsligt innehåll 3 § En leverantör av en videodelningsplattform ska vidta lämpliga åtgärder för att användargenererade videor, tv-program och audiovisuella kommersiella meddelanden på plattformen inte har ett innehåll som avses i bestämmelserna om 1.olaga hot i 4 kap. 5 § , 2.uppvigling i 16 kap. 5 § , 3.hets mot folkgrupp i 16 kap. 8 § , 4.barnpornografibrott i 16 kap. 10 a § , 5.olaga våldsskildring i 16 kap. 10 c § , eller 6.brott enligt 3 § lagen (2010:299) om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvarlig brottslighet. Paragrafen innehåller bestämmelser om lämpliga åtgärder för att skydda allmänheten från brottsliga uttalanden i användargenererade videor, tv- program och audiovisuella kommersiella meddelanden. Bestämmelsen genomför artikel 28b.2 och 28b.3 i AV-direktivet genom ändrings- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.5. Tv-program, användargenererade videor och audiovisuella kommers- iella meddelanden definieras i 3 kap. 1 §. De åtgärder en leverantör ska vidta ska vara praktiskt genomförbara och proportionella med beaktande av storleken på plattformen och dess utformning. Vad som kan vara lämpliga åtgärder exemplifieras i artikel 28b.3 a–j AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Det kan till exempel vara att i användarvillkoren för plattformen inkludera och tillämpa de krav som ställs upp i bestämmelsen. Det kan också vara att upprätta och driva transparenta och användarvänliga mekanismer där användare kan rapportera eller flagga sådant brottsligt innehåll som räknas upp i bestämmelsen, till exempel om en video på plattformen innehåller uttalanden som utgör hets mot folkgrupp. En åtgärd kan också vara att ha system för att förklara för användare vilka effekter rapportering eller flaggning har haft. Skyldigheten att vidta åtgärder innebär inte att en leverantör får åläggas någon allmän skyldighet att övervaka den information som läggs upp på plattformen till exempel genom krav på förhandskontroll eller uppladdningsfiltrering av innehållet (se skäl 48 i ändringsdirektivet). Enligt 16 kap. 3 § ska Myndigheten för press, radio och tv ha tillsyn över bestämmelsen. Myndigheten får enligt 17 kap. 11 a § meddela de förelägganden som i enskilda fall behövs för att bestämmelsen ska följas. 4 § En leverantör av en videodelningsplattform som ingår eller främjar avtal om produktplacering i användargenererade videor eller tv-program ska se till att det finns information om att det förekommer produktplacering i dessa videor eller tv- program. Informationen ska lämnas i början och i slutet av videon eller programmet och när dessa börjar igen efter avbrott för reklam. 2019/20:168 endast bestå av en neutral upplysning om förekomsten av produktplacering och om den vara eller tjänst som har placerats i videon eller programmet. I paragrafen, som är utformad i enlighet med Lagrådets förslag, ställs krav på en plattformsleverantör att informera om att det förekommer produktplacering i användargenererade videor eller tv-program. Kravet gäller om leverantören ingått eller främjat avtalet om produktplacering i videon eller tv-programmet. Bestämmelsen genomför delvis artikel 28b.2 i AV-direktivet genom ändringsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. Med att leverantören ingår eller främjar avtal avses att leverantören medverkar till att produktplaceringen kommer till stånd, antingen genom att själv ingå avtal om produktplacering eller genom att agera mellanman och främja att användare av plattformen ingår sådana avtal. Bestämmelsen gäller till exempel om en plattformsleverantör ingår ett avtal om produktplacering av en vara eller tjänst och sedan erbjuder ersättning till användare som placerar varan eller tjänsten i sina videor. I ett sådant fall har leverantören nämligen medverkat till produktplaceringen i videorna och känner således till att dessa innehåller produktplacering. Produktplacering, användargenererad video och tv-program definieras i 3 kap. 1 §. Kravet på information motsvarar kravet i 6 kap. 4 § som gäller för leverantörer av tv. Förarbeten till 6 kap. 4 § finns i prop. 2009/10:115 s. 153 f. och 290. Kravet innebär att en plattformsleverantör som ingår eller främjar avtal om produktplacering ska lämna information om att det förekommer produktplacering i videon eller tv-programmet. Det framgår också hur informationen ska lämnas. Om det finns tv-program på plattformen som ingår i tv-sändningar eller i beställ-tv som omfattas av radio- och tv-lagen ansvarar leverantörerna av dessa tjänster för att 6 kap. 4 § följs (se skäl 3 i ändringsdirektivet). Tv- program där det förekommer produktplacering, programmens program- läggning eller strukturering i en katalog får enligt 6 kap. 3 § inte påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på det redaktionella oberoendet hos leverantörerna av dessa tjänster (se prop. 2014/15:118 s. 16 f. och övervägandena i avsnitt 11.2.1). Enligt 16 kap. 2 § andra stycket har och tv tillsyn över att bestämmelsen följs. En leverantör som inte följer bestämmelsen får enligt 17 kap. 5 § åläggas att betala en särskild avgift. I 17 kap. 6–8 §§ finns bestämmelser om storleken på avgiften, till vem avgiften ska betalas och om indrivning av obetalda avgifter. Enligt 19 kap. 4 § prövas frågor om påförande av särskild avgift av Förvaltningsrätten i . 5 § En leverantör av en videodelningsplattform får inte ingå eller främja avtal om produktplacering i användargenererade videor och tv-program om 1.produktplaceringen avser sådana varor och tjänster som räknas upp i 6 kap. 2 §1–7, eller 2.videon eller programmet huvudsakligen riktar sig till barn . Paragrafen, som är utformad i enlighet med Lagrådets förslag, innehåller dels ett förbud mot produktplacering av vissa varor och tjänster, dels ett förbud mot produktplacering i barnprogram. Bestämmelsen genomför delvis artikel 28b.2 i AV-direktivet genom ändringsdirektivet, men är i vissa delar strängare än vad direktivet kräver. Med att ingå eller främja avtal avses att leverantören medverkar till att produktplaceringen kommer till stånd, antingen genom att själv ingå avtal om produktplacering eller genom att agera mellanman och främja att användare av plattformen ingår sådana avtal. Av punkt 1 följer att en plattformsleverantör inte får ingå eller främja avtal om produktplacering av vissa varor och tjänster i videor eller tv- program på plattformen. I 6 kap. 2 § finns bland annat förbud mot produktplacering av alkoholdrycker, tobaksvaror, receptbelagda läkemedel och alkoholdrycksliknande preparat. Förbudet innebär till exempel att en leverantör inte får ingå eller främja avtal om produktplacering av alkoholdrycker eller alkoholdrycksliknande preparat (6 kap. 2 § 1 och 7) i videor eller tv-program på plattformen. Förarbetena till bestämmelsen i 6 kap. 2 § finns i prop. 2009/10:115 s. 153 f. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 11.2. Av punkt 2 framgår att en leverantör inte får ingå eller främja avtal om produktplacering i barnprogram. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller för tv enligt 6 kap. 1 § 4, se författningskommentaren till den bestämme- lsen. Enligt 16 kap. 2 § andra stycket har och tv tillsyn över att bestämmelsen följs. En leverantör som inte följer bestämmelsen får enligt 17 kap. 5 § åläggas att betala en särskild avgift. I 17 kap. 6–8 §§ finns bestämmelser om storleken på avgiften, till vem avgiften ska betalas och om indrivning av obetalda avgifter. Enligt 19 kap. 4 § prövas frågor om påförande av särskild avgift av Förvaltningsrätten i .