prop · H80360 · 2020-12-17 00:00:00 — kunskap om arbetslivet utifrån särskilda individer och gruppers villkor och förutsättningar, t.ex. utifrån socioekonomiska faktorer och ur ett genus-, jämställdhets- och likabehandlingsperspektiv. Denna kunskap är viktig för , liksom den är globalt. För att möta utmaningarna i fråga om kompetensförsörjning och Prop. 2020/21:60 arbetsliv lämnas nedan ett lagförslag som förtydligar högskolans ansvar för livslångt lärande. Vidare presenteras satsningar som svarar mot behoven av dels fler utbildade på forskarnivå, dels ökad kunskap om arbetslivet. Även åtgärder för att högskolan ska vara en jämställd samt trygg och attraktiv arbetsplatsplats är centrala för högskolans kompetens- försörjning. 11.1Högskolelagen behöver förtydligas i fråga om högskolans ansvar för livslångt lärande Det finns en internationellt samstämmig syn på att framtidens arbetsmark- nad med ökad digitalisering, ökad internationalisering och en arbetskraft som arbetar längre upp i åldrarna kommer att ställa större krav på kom- petensutveckling under arbetslivets gång. Regeringen genomför den pensionsöverenskommelse som Pensions- gruppens partier ingick i syfte att säkra långsiktigt höjda och trygga pensioner (dnr S2017/07369). successivt ökad pensionsålder vilket kommer att innebära ett successivt längre arbetsliv. I regeringens proposition En riktålder för höjda pensioner och följsamhet till ett längre liv (prop. 2018/19:133) framhålls bl.a. att ett hållbart arbetsliv förutsätter utbildnings- och arbetsmarknads- relaterade åtgärder som förbättrar möjligheterna för vidareutbildning och Förändrade förutsättningar på arbetsmarknaden, där människor i högre utsträckning kommer att behöva omskola eller vidareutbilda sig, gör också att de ekonomiska villkoren för studier högre upp i åldrarna behöver för- Därför remitterade () promemorian Bättre studiestöd till äldre (U2019/04318) med förslag till åtgärder inom studiestödssystemet för att främja om- ställning och vidareutbildning högre upp i åldrarna. slås bl.a. att åldersgränsen för rätt till studiemedel höjs från 56 till . budgetpropositionen beräknas medel som möjliggör höjda ålders- gränser för rätt till studiemedel och studiestartsstöd samt ändrade åter- Regeringen avser att återkomma med sådana förslag i fråga om studier som bedrivs . Lärosätenas utbildningsutbud ska svara mot flera olika behov Utbildningsutbudet vid universitet och högskolor ska svara mot såväl studenternas efterfrågan som arbetsmarknadens behov. ningar ska möta arbetsmarknadens och samhällets behov på lång sikt, och lärosätena har en unik förmåga att genom sin forskning och tillgång till ny kunskap utveckla utbildningar som påverkar och förnyar den framtida ar- betsmarknaden på såväl nationell, regional som global nivå. människor använder högskolan inte bara för en första grundutbildning, utan återkommer senare i livet till nya studieperioder, exempelvis för fort- bildning eller omställning. I en studie som dåvarande gjorde 2012 (, 2012:2) framkom att av dem som studerat i högskolan återkom till nya studier efter en kortare eller 2020/21:60 . Det är fler kvinnor än män som återkommer till högskolan för att studera efter en tids frånvaro och det är även fler kvinnor än män som tar ut dubbla examina. Det livslånga lärandet sker både inom det formella, icke-formella och informella lärandet. Inom det formella lärandet sker livslångt lärande inom flera olika utbildningsformer, bl.a. högskolan. Styr- och resursutredningen pekar i sitt betänkande Samordnad och dialogbaserad styrning av hög- skolan (SOU 2019:6) på att framtidens arbetsmarknad med ökad digitali- sering och en arbetskraft som arbetar längre upp i åldrarna kommer att ställa högre krav på att universitet och högskolor ska ta ett större ansvar för yrkesverksammas kompetensutveckling, även i fråga om omställning på arbetsmarknaden. Att tydliggöra detta ansvar var också en rekom- mendation som gav utifrån sin granskning av livslångt lärande (RiR 2016:15). Ett liknande behov har även påtalats av den block- överskridande arbetsgrupp som står bakom pensionsöverenskommelsen. konstaterade att lärosätenas uppdrag att tillhandahålla utbildningar som är attraktiva för yrkesverksamma var otydligt. Riks- revisionen ansåg vidare att lärosätena hade svårt att identifiera behov av fortbildning och att kunskapen om denna efterfrågan därmed var be- gränsad. Även i de fall där det fanns ett identifierat behov fanns det enligt bristande incitament för att tillhandahålla ett sådant utbild- ningsutbud. Regeringen angav i sitt svar till (skr. 2016/17:/67) att regeringen inte kunde bedöma rekommendation med hänvisning till att förslagen i betänkandet Högre utbildning (SOU 2015:70) fortfarande bereddes inom . Regeringen återkom till frågan om livslångt lärande i direktiven till Styr- och resurs- utredningen (dir. 2017:46) och gav utredaren i uppdrag att föreslå hur styrningen bör utvecklas för att säkerställa att olika gruppers utbild- ningsbehov kan tillgodoses, särskilt när det gäller möjligheten till ett livs- långt lärande. Högskolans ansvar för fortbildning och vidareutbildning är inte längre reglerat reglerades i 1 kap. 7 § högskolelagen att högskole- utbildning skulle omfatta såväl grundläggande högskoleutbildning som forskarutbildning och att det i den grundläggande utbildningen även ingick fortbildning och vidareutbildning. När en ny utbildnings- och examens- struktur skulle införas för svensk högre utbildning utfasades begreppet grundutbildning och 7 § ändrades så att det i stället ställs krav på att utbild- ningen ska ges på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå (proposi- tionen Ny värld – ny högskola, prop. 2004/05:162). I samband med detta slopades den tidigare regleringen om att fort- och vidareutbildning skulle ingå i grundläggande utbildning. Skälet för att ta bort bestämmelsen om att det i högskoleutbildning även ingår fortbildning och vidareutbildning var att det ansågs rymmas inom uppgiften att bedriva utbildning. I propositionen framhålls att högskole- utbildning bedrivs i form av kurser som ingår i ett program eller som valts fritt av studenten och att begreppen fortbildning och vidareutbildning snarare uttrycker individens avsikt med studierna än definierade, egna utbildningskategorier (prop. 2004/05:162 s. 201). inte en egen kategori av utbildningar. Styr- och resursutredningen ansåg Prop. 2020/21:60 att även om det inte enkelt går att identifiera utbildning för fortbildning i utbildningsutbudet, så bör lärosätenas ansvar för denna tydliggöras. Utredningen såg ett behov av reglering då det bl.a. ansågs förstärka det politiska signalvärdet av fortbildning och bidra till att lyfta frågan i lärosätenas prioriterings- och uppföljningsarbete. Styr- och resursutredningen ansåg att livslångt lärande är ett brett begrepp som kan sorteras i fyra kategorier utifrån syftet med lärandet, även om kategorierna till viss del överlappar varandra: –Fortbildning: arbetstagarens behov att utbilda sig för att kunna utföra samma arbetsuppgifter, vilka bedöms utvecklas och kräva högre kom- petens. –Vidareutbildning: arbetstagarens behov att utbilda sig för att kunna utföra nya arbetsuppgifter hos arbetsgivaren. –Karriärväxling: individens behov av att utbilda sig för att byta karriär. –Bildning: individens behov av att utbilda sig för personlig utveckling. I de två första kategorierna är det relationen mellan arbetsgivare och arbetstagare som står i fokus, medan de två senare är kopplade till individen som har eget intresse av ett livslångt lärande. Styr- och resursutredningens förslag att det i högskolelagen åter regleras att det i utbildning på grundnivå och avancerad nivå även ingår fortbild- ning och vidareutbildning har vidareutvecklats i en inom Regeringskans- liet () framtagen departementspromemoria som har remitterats, se avsnitt 3. 11.1.1Förslag till en ny bestämmelse om livslångt lärande Regeringens förslag: I högskolelagen ska det anges att högskolorna i sin verksamhet ska främja ett livslångt lärande. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår att det i högskolelagen åter regleras att det i utbild- ning på grundnivå och avancerad nivå även ingår fortbildning och vidare- utbildning. Remissinstanserna: Remissutfallet är splittrat. Flera remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Det gäller bl.a. Riks- revisionen, , , lantbruks- universitet, , , i (LO), , akademikers centralorganisa- tion (), Kommuner och Regioner (SKR) och . påpekar att förslaget är i linje med den rekommendation som lämnade till regeringen i sin granskning om det livs- långa lärandet. anser att det finns ett behov av att tydliggöra i vilken utsträckning det är lärosätenas ansvar att tillgodose behovet av fort- och vidarebildning i samhället. anser att förslaget ligger i linje med arbete med att främja ett långt och hållbart arbetsliv. Ett mindre antal remissinstanser tillstyrker förslaget men efterfrågar en tydligare konsekvensanalys, t.ex. , Telefonaktiebolaget och och kompetensutveckling. det även krävs ekonomiska resurser. () anser att förslaget är för snävt och att den författningstext som tas fram därför behöver ges en Flera remissinstanser har invändningar mot förslaget och avstyrker det. Tekniska högskolan (KTH) avstyrker förslaget och påpekar bl.a. att finansieringen inte är tillfyllest i dagens läge och att medel för fortbildning och vidareutbildning och medel för att erbjuda nätbaserad fritt tillgänglig utbildning måste tillföras. () m.fl. avvisar att fort- och vidarebildning ska regleras i högskolelagen och anför att utredningen inte är tydlig med vilka brister som behöver åtgärdas och därför ifrågasätts behovet av ytterligare reglering. förslaget då det varken tydliggör vad lärosätenas ansvar är eller hur resurser ska prioriteras, exempelvis i vilken utsträckning detta bör ske. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissutfallet är, i likhet med remissutfallet av- seende utredningens förslag, splittrat. synpunkter på promemorians förslag som på utredningens förslag. Flera remissinstanser tillstyrker eller har inget att invända mot det Det gäller bl.a. , univer- sitet, , , , Universitets- och högskolerådet (UHR), LO, , TCO och anser att det finns ett behov av att tydliggöra i vilken utsträckning det är lärosätenas ansvar att tillgodose behovet av fort- och vidarebildning i samhället. (SULF) tillstyrker förslaget, men anser att det måste åtföljas av resurs- () tillstyrker förslaget att skriva in i högskolelagen att lärosätena ska främja ett livslångt lärande. SFS framhåller dock att den enskilt viktigaste åtgärden som Styr- och resursutredningen föreslår för att främja ett livslångt lärande, är att överge den prestationsbaserade delen av utbildningsanslagen som baseras på Flera remissinstanser har invändningar mot förslaget och avstyrker det, bl.a. KI, KTH, och . avstyrker förslaget om inte ytterligare finansiering för fortbildning och anser att det inte tydligt fram- går vilka brister som behöver åtgärdas vad gäller fort- och vidareutbildning samt livslångt lärande. det varken tydliggör vad lärosätenas ansvar är eller hur resurser ska prioriteras, exempelvis i vilken utsträckning detta bör ske. Skälen för regeringens förslag: Styr- och resursutredningen har före- slagit att det i högskolelagen åter ska regleras att det i utbildning på grund- nivå och avancerad nivå även ingår fortbildning och vidareutbildning. nämnts avses med fortbildning arbetstagarens behov att utbilda sig för att kunna utföra samma arbetsuppgifter, vilka bedöms ha utvecklats och krä- ver högre kompetens. Vidareutbildning tar sikte på arbetstagarens behov att utbilda sig för att kunna utföra nya arbetsuppgifter hos arbetsgivaren. Regeringen delar den bedömning som görs i promemorian, dvs. att försla- get är för snävt. En ny bestämmelse behöver utformas så att den återspeg- lar en modernare syn av behoven på en föränderlig arbetsmarknad. I en internationell kontext används begreppet livslångt lärande t.ex. av . Begreppet finns bl.a. omnämnt i Agenda där mål nummer fyra innehåller en skrivning om att främja livslångt lärande för alla. Begreppet förekommer även inom EU och i nationell reglering. införde regeringen en nationell referensram för kvalifika- tioner för livslångt lärande i enlighet med och rådets rekommendation om en europeisk referensram för kvalifikationer för livslångt lärande (EUT C 111, . Den nationella referensramen är reglerad i förordningen (2015:545) om referensram för kvalifikationer för livslångt lärande. Syftet med referensramen är att underlätta jämförelser nationellt och internationellt av vilka nivåer sådana kvalifikationer mot- svarar i fråga om kunskaper, färdigheter och kompetenser för att där- igenom främja livslångt lärande och förbättra anställningsbarhet, rörlighet och social integration för arbetstagare och studerande inom EU. Mot denna bakgrund anser regeringen att det är lämpligare att använda begreppet livslångt lärande i lagtexten än begreppen fortbildning och vidareutbild- ning. Begreppet livslångt lärande omfattar, utöver fortbildning och vidare- utbildning, även karriärväxling, som avser individens behov av att utbilda sig för att byta karriär, samt bildning, som åsyftar individens behov av att utbilda sig för personlig utveckling. Ett antal remissinstanser, bl.a. KI, är kritiska till att det ska införas en bestämmelse om lärosätenas ansvar att främja det livslånga lärandet. KI anser att promemorian inte är tydlig med vilka brister som behöver åt- gärdas och därför ifrågasätter KI behovet av ytterligare reglering för hög- skolesektorn. Som framförs i både promemorian och utredningens betän- kande och i linje med vad som tidigare framförts av , anser regeringen dock att det finns ett behov av att tydliggöra lärosätenas ansvar för t.ex. fortbildning och vidareutbildning genom reglering i högskole- lagen. I pensionsöverenskommelsen framhålls behovet av förbättrade möjligheter för vidareutbildning och karriärväxling. Framtidens arbets- marknad med ökad digitalisering, ökat behov av högskoleutbildade inom exempelvis hälso- och sjukvård och teknik, ökad internationalisering och en arbetskraft som arbetar längre upp i åldrarna kommer att ställa större krav på kompetensutveckling under arbetslivets gång. Regeringen be- dömer att efterfrågan av fortbildning och vidareutbildning samt karriär- växling på eftergymnasial nivå kommer att öka. En bestämmelse om lärosätenas ansvar att främja livslångt lärande bedöms bidra till att lyfta frågan i lärosätenas prioritets- och uppföljningsarbete. framför att förslaget varken tydliggör vad lärosätenas ansvar är eller hur resurser ska prioriteras, exempelvis i vilken utsträckning detta bör ske. Som anges i promemorian var skälet för att ta bort bestämmelsen i högskolelagen om att det i högskoleutbildning även ingår fort- och vidareutbildning att sådan utbildning ansågs rymmas inom uppgiften att bedriva utbildning. Den bestämmelse som föreslås innebär således inte någon ny uppgift för lärosätena, utan den utgör ett tydlig- görande av att lärosätena har denna uppgift. Regeringen gör bedömningen att ett utpekande av lärosätenas ansvar i högskolelagen bör underlätta läro- sätenas långsiktiga planeringsförutsättningar avseende lärosätenas priori- 2020/21:60 terings- och uppföljningsarbete och klargöra deras ansvar gentemot studenter och arbetsgivare. Både remissinstanser som tillstyrker och avstyrker förslaget i prome- efterfrågar förbättrade ekonomiska incitament för att bedriva utbildning som svarar upp mot det livslånga lärandet. Regeringen har i den sjunde extra ändringsbudgeten (prop. 2019/20:16) samt i budgetpropositionen tillfört medel för livslångt lärande, korta kurser och utbildning på avancerad nivå. Styr- och resursutredningens förslag om resurstilldelningen till utbildning på grundnivå och avancerad nivå behandlas däremot inte i denna proposition utan i ett annat samman- hang. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att högskolelagens bestäm- melser ska förtydligas på ett sätt som harmonierar med den terminologi som används såväl i den nationella regleringen i övrigt som i internationella sammanhang. Det föreslås således att det i högskolelagen ska anges att högskolorna i sin verksamhet ska främja det livslånga läran- det. 11.2Satsningar på forskning och innovation 11.2.1Forskarskolor för ökad kvalitet i lärar- respektive hälso- och sjukvårdsutbildningar Både hälso- och sjukvården och skolväsendet har stora behov av personal och är därför beroende av en välfungerande kompetensförsörjning. För att öka tillgången på utbildad personal inom dessa verksamheter har univer- sitet och högskolor tillförts medel för utbyggnad av hälso- och sjukvårds- utbildningar samt till lärar- och förskollärarutbildningar. För att förbättra lärosätenas möjligheter att genomföra utbyggnaderna och säkra kvaliteten i utbildningarna är det mycket angeläget att insatser görs för att öka till- gången på lärare med utbildning på forskarnivå som kan undervisa på dessa utbildningar. Att studenter genomgår utbildning med tydlig forsk- ningsanknytning är viktigt för utbildningarnas kvalitet och innebär att studenterna tar med sig ett vetenskapligt förhållningssätt även när de inträder i arbetslivet. Därmed bidrar de till att stärka den vetenskapliga grunden för verksamheten i hälso- och sjukvården respektive inom skol- väsendet. Lärosätenas forskningsanslag är en viktig förutsättning för utbildningarnas kvalitet, men regeringen anser att det även behövs riktade insatser på forskarskolor. För lärarutbildningarna har medel till forskarskolor för anställda vid universitet och högskolor tillförts och omfattar . har i uppdrag att utlysa medel för forskarskolor samt bedöma och besluta om vilka lärosäten som ska tilldelas medel. beviljades sju ansökningar om forskarskolor. Mot bakgrund av den fortsatta utbyggnad av lärarutbildningarna som sker för att möta lärarbristen finns ett stort behov bland fler lärosäten att stärka sin kompetensförsörjning inom lärarutbildningen. Universitetskanslers- ämbetet har också i nationella utvärderingar av lärarutbildningar visat att det vetenskapliga förhållningssättet behöver stärkas vid många utbild- Detta är viktigt för att främja höjda kunskapsresultat i skolan, var- Prop. 2020/21:60 för satsningen behöver förstärkas. I budgetpropositionen föreslår och beräknar regeringen en ökning av anslag för forskning med 2021, 2022, 2023 och 2024. Inom ramen för denna ökning bör 2021, 2022, 2023 och 2024 avsättas för forskarskolor riktade mot lärare på lärarutbildningarna. Även vid hälso- och sjukvårdsutbildningarna finns behov av fler lärare med utbildning på forskarnivå för att stärka forskningsanknytningen och uppnå högre kvalitet samt för att säkra kompetensförsörjningen av fors- kare på lärosätena. Därför bör medel på motsvarande sätt avsättas för finansiering av forskarskolor för ökad forskningsanknytning av berörda hälso- och sjukvårdsutbildningar. Inom ramen för anslagsökning för forskning avsätts 2022, 2023 och 2024 för forskarskolor riktade mot lärare på hälso- och sjukvårdsutbild- ningar. 11.2.2Forskarskola för yrkesverksamma folkhögskollärare Regeringen har under denna och förra mandatperioden genomfört en historiskt stor utbyggnad av folkhögskolan. Att expandera folkhögskolan innebär dock inte bara en möjlighet utan även en utmaning för landets folkhögskolor att upprätthålla kvaliteten på verksamheten. Utbyggnaden behöver därför åtföljas av satsningar på utbildningens kvalitet och veten- skapliga grund samt folkhögskollärarnas profession. Folkhögskolans deltagarsammansättning har därtill förändrats , med en ökande andel deltagare med funktionsnedsättning, deltagare som är utrikes födda och har en kort tidigare utbildning. Den förändrade deltagar- sammansättningen ställer nya krav på utbildningsformen och på kunskaper om den. bör få i uppdrag att inrätta en forskarskola som möjliggör för yrkesverksamma folkhögskollärare som uppfyller behörig- hetskraven för utbildning på forskarnivå att genomgå en utbildning på forskarnivå och nå en licentiatexamen parallellt med fortsatt arbete inom folkhögskolan. Forskarskolan kan bidra till en breddning av forsknings- fältet om folkhögskolan som utbildningsform som utbildnings- formens vetenskapliga grund och lärarnas kompetens stärks. I budgetpropositionen föreslår och beräknar regeringen en ökning av universitets anslag för forskning och utbildning på forskarnivå med 2021–2024 för en forskarskola riktad till yrkesverksamma folkhögskollärare. Stärkt vetenskaplig grund i skolan Av skollagen (2010:800) framgår att utbildningen inom skolväsendet ska vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet. 2020/21:60 innebär att tillgänglig relevant forskning används av läraren i under- visningen för att söka efter förklaringar och orsakssamband, både när det gäller undervisningens innehåll och dess metoder. Ett viktigt verktyg för att stärka den vetenskapliga grunden i skolan är genom praktiknära forsk- ning. Utgångspunkten för praktiknära forskning är professionens behov av kunskap om lärande och undervisning i ett visst ämne eller ämnesområde och att den kunskap som genereras ska ha direkt nytta och användbarhet i verksamheten. Resultaten av sådan forskning kan bidra till yrkesverk- samma lärares professionsutveckling och en högre kvalitet inom lärar- utbildningen, där elevernas resultat förbättras och kompetensförsörjningen stärks. Satsningar på praktiknära skolforskning är ett viktigt bidrag till att stärka som kunskapsnation, vilket ger förutsättningar för att utveckla undervisningen och stärka svensk skola. Försöksverksamheten med praktiknära forskning permanentas En förutsättning för den praktiknära forskningen är att det finns en lång- siktig och hållbar samverkan mellan lärarutbildningen och skolhuvudmän. Praktiknära forskning i samverkan är en viktig pusselbit för att bidra till kompetensförsörjningen inom lärarutbildningen då lärarutbildare forskar mitt i undervisningsvardagen tillsammans med lärare i skolan och för- skolan som deras vetenskapliga kompetens stärks. Etablerade samverkansstrukturer utgör också grunden för andra relaterade sam- arbeten, t.ex. kring arbetsintegrerad lärarutbildning, verksamhetsförlagd utbildning (VFU), lärarstudenters examensarbeten och professionens ut- veckling. –2021 pågår en försöksverksamhet som syftar till att utveckla och pröva olika modeller för långsiktig samverkan mellan uni- versitet och högskolor och huvudmän inom skolväsendet kring praktiknära forskning. En första utvärdering visar att samtliga 25 lärosäten som deltar har slutit avtal kring samverkan med en eller flera skol- huvudmän och s.k. har slutits mellan lärosäten och skolhuvud- män. Samverkan har anpassats efter lokala och regionala behov och förut- sättningar och omfattar forsknings- och utvecklingsverksamhet men också delade anställningar där lärare arbetar både i skolan och vid ett universitet eller högskola. Detta stärker metodiken inom lärarutbildningarna och forskningskompetensen i skolväsendet samt kopplingen mellan teori och praktik. Regeringen bedömer att satsningen har mött förväntningarna och har stora möjligheter att utvecklas varför den bör fortsätta samt tillföras ytter- ligare medel. Det innebär att fler skolhuvudmän kommer att kunna delta och att samarbetsavtalen mellan lärosäten och skolhuvudmän kan bli mer stabila och långsiktiga. I budgetpropositionen föreslår och beräknar regeringen en ökning av universitets och högskolors anslag till forskning och utbildning på forskarnivå med 2021, 2022, 2023 och 2024. Inom ramen för denna ökning avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för praktiknära forskning. För att stärka och tydliggöra den praktiknära forskningen om skolan inrättades 2015 med ändamålet att bidra till att verksamma inom skolväsendet ges goda förutsättningar att planera, ge- nomföra och utvärdera undervisningen med stöd av vetenskapligt under- byggda metoder och arbetssätt.