prop · H80360 · 2020-12-17 00:00:00 — föreslår att den inledande principbestämmelsen preciseras enligt följande: ”I högskolornas verksamhet ska som allmän princip gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas så att forskningens och den högre utbildningens frihet tryggas”. för hälsa, arbetsliv och välfärd (Forte) anser att det är oklart vad som uppnås med det föreslagna tillägget, samt att om ett tillägg ska göras bör den befintliga paragrafen skrivas om så att den uttryckligen även omfattar utbildningens akademiska frihet. förordar att skrivningen placeras i en annan kontext där både forskning och utbildning, och sambandet dem mellan, framgår. ämbetet är positivt till förslaget att skriva in akademisk frihet i högskole- lagen som en allmän princip men anser att det är oklart i vilken utsträck- ning lärares frihet att utforma utbildning avses. Det är enligt Universitets- Prop. 2020/21:60 kanslersämbetet centralt att detta inte får råka i konflikt med andra krav som behöver ställas på utbildningars innehåll, bl.a. med hänsyn till studenters rättssäkerhet. avstyrker förslaget så som det formulerats i promemorian och anser att även staten/huvudmannen har ett viktigt ansvar för upprätthållandet av akademisk frihet samt att utbildningens frihet bör markeras och ges ett tydligt lagskydd. anser att den föres- lagna formuleringen behöver kompletteras med vägledande principer för vad akademisk frihet innebär för utbildningens del och kan inte tillstyrka formuleringen utan en sådan komplettering. anser inte att de föreslagna ändringarna i högskolelagen är rätt väg att gå utan anser att akademisk frihet borde skrivas in i grundlagen. Skälen för regeringens förslag Den akademiska friheten är ett viktigt kärnvärde i högskolans verksamhet och bör markeras i lag Akademisk frihet är ett kärnvärde i högskolans verksamhet och en förut- sättning för forskning och utbildning på vetenskaplig och konstnärlig grund samt för lärosätenas roll som en självständig och kritiskt reflekte- rande kraft i samhället. Bland annat mot bakgrund av ett hårdare samhälls- klimat och ett växande behov av vetenskapligt och konstnärligt grundad kunskap, anser regeringen att det finns anledning att uppmärksamma den akademiska frihetens betydelse och vidta förebyggande åtgärder för dess främjande och värnande. Forskningens frihet är reglerad i såväl grundlagen som i högskole- lagen. Till skillnad från i flera andra länder finns det dock ingen principbe- stämmelse i om akademisk frihet som gäller generellt för univer- sitets och högskolors verksamhet. Den akademiska friheten garanteras visserligen i EU:s rättighetsstadga, men regeringen anser att ett skydd för den akademiska friheten även bör komma till uttryck i nationell rätt. Rege- ringen anser därför, i likhet med majoriteten av remissinstanserna, att det finns behov av att fastställa en sådan princip i lag. Med anledning av högskolas synpunkt att ett skydd för den akademiska friheten bör skrivas in i grundlag snarare än i högskolelagen vill regeringen framhålla att omständigheten att en bestämmelse nu införs i högskolelagen inte innebär att det inte i ett senare skede skulle kunna bli aktuellt att ta in en bestämmelse om den akademiska friheten i regerings- formen. En sådan bestämmelse finns redan i fråga om forskningens frihet (2 kap. 18 §). Det finns också starka argument för att den akademiska fri- heten är så betydelsefull att en bestämmelse om denna frihet på grundlags- nivå kan vara motiverad. Grundlagsändringar tar dock att genom- föra. De måste tas fram efter en noggrann beredning och ha mycket bred parlamentarisk förankring. Regeringen ser det som angeläget att ett lag- skydd kommer på plats . Flera aktörer har ansvar för att främja och värna den akademiska friheten Regeringen instämmer i Styr- och resursutredningens syn att det är en del av statens roll och ansvar att värna och främja den akademiska friheten. Till skillnad från SUHF m.fl. remissinstanser på promemorian, ser dock inte regeringen att statens ansvar kan markeras genom att den föreslagna formuleringen i högskolelagen vidgas. Högskolelagen reglerar universitet och högskolors verksamhet, t.ex. deras uppgifter, ledning och organisa- tion. Staten har sedan en möjlighet till tillsyn och uppföljning av dessa bestämmelser. Däremot reglerar lagen inte statsmakternas närmare age- rande på högskoleområdet. Statens ansvar och uppgift är att ge förutsättningar för att universitet och högskolor ska kunna utföra sitt uppdrag. Att främja och värna starka och ansvarsfulla lärosäten med hög grad av självbestämmande, t.ex. genom lagstiftning, är en del av detta. Åtgärder för att stärka lärosätenas själv- bestämmande har vidtagits, bl.a. högskolereform och den s.k. autonomireformen . Förslagen och bedömningarna i propositionen En akademi i tiden – ökad frihet för universitet och högskolor (prop. 2009/10:149) innebar t.ex. långtgående avregleringar när det gäller hög- skolans organisation. och högskolor har därmed goda möjligheter att själva bestämma hur verksamheten ska läggas upp och hur resurser ska användas. Utgångspunkterna i de genomförda reformerna har varit att universitets och högskolors självständighet är en viktig princip- fråga och en förutsättning för hög kvalitet i utbildning och forskning. För att universitet och högskolor ska kunna fylla sin samhällsuppgift bör de så långt möjligt stå fria från direkt statlig styrning och kunna gå dit det kritiska tänkandet och kunskapsutvecklingen leder. Dessa utgångspunkter gäller alltjämt och regeringen gör bedömningen att de står i god överens- stämmelse med ovan nämnda dom C-66/18 (HU). Införan- det av en allmän principbestämmelse om akademisk frihet innebär ingen förändring i detta avseende. De förslag till ändringar i högskolelagen som följer av denna proposition fokuserar främst på den akademiska friheten mellan individ och lärosäte. Den föreslagna bestämmelsen innebär inte heller någon detaljreglering av hur den akademiska friheten ska främjas och värnas på respektive lärosäte. Universitet och högskolor behöver arbeta aktivt med hur en princip- bestämmelse om akademisk frihet ska omsättas i praktiken. Lärosätes- ledningarna har ett ansvar för att prioritera frågan om akademisk frihet och värna en kultur som tillåter fritt kunskapssökande och fri kunskapssprid- ning inom de ramar som finns. Det finns också ett kollegialt ansvar att använda den akademiska friheten till att bidra med, och sprida, ny kunskap av hög kvalitet. Fritt kunskapssökande och fri kunskapsspridning kan ibland involvera att ställa kontroversiella frågor och presentera oväntade resultat vilket i sin tur kan vara ett risktagande och i värsta fall medföra en ökad utsatthet för hat och hot. Eftersom forskning och högre utbildning bidrar till kunskaps- och samhällsutvecklingen är det av yttersta vikt att rädsla för hot och hat inte påverkar vilka ämnen som blir föremål för kunskapssökande och kunskapsspridning. Detta accentuerar lärosätesledningarnas arbetsmiljö- ansvar och ansvar för att motverka hat, hot, våld och trakasserier inom Prop. 2020/21:60 sektorn. Att en allmän princip om akademisk frihet föreslås införas i högskole- lagen innebär inte att högskolan eller de verksamma vid högskolan står fria från styrning eller reglering. Det fria kunskapssökandet och den fria kunskapsspridningen ska alltid utövas inom de rättsliga ramar som finns och utifrån den värdegrund som gäller. Utöver det regelverk som gäller för styrning av statliga myndigheter i allmänhet såsom exempelvis myndig- hetsförordningen, och universitet och högskolor i synnerhet, gäller lagar och riktlinjer i fråga om etik och värdegrund. Här kan nämnas lagen (2003:460) om etikprövning av forskning som avser människor och lagen (2019:504) om ansvar för god forskningssed och prövning av oredlighet i forskning (se avsnitt 6.4) samt den statliga värdegrunden för statsanställda som består av de sex principerna demokrati, legalitet, objektivitet, fri åsiktsbildning, respekt samt effektivitet och service (Statskontoret 2019). En generell principbestämmelse till stöd för ett öppet akademiskt samtal Regeringens förslag innebär att det i högskolelagen ska införas en be- stämmelse om att det i högskolornas verksamhet som en allmän princip ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas. Det som avses i författningsförslaget är den individuella akademiska friheten i hög- skolans verksamhet dvs. i både forskning och utbildning. Dessa hög- skolans uppgifter anges tidigt i högskolelagens första kapitel (1 kap. 2 §). Regeringen anser därför inte, i motsats till bl.a. Forte och Kungl. , att det i den nya paragrafen uttryckligen behöver framgå att även utbildningen omfattas. En generell principbestämmelse ger stöd till fritt kunskapssökande och fri kunskapsspridning i såväl forsk- nings- som undervisningssituationer. Till skillnad från och anser rege- ringen inte heller att den generella principbestämmelsen bör kompletteras med specifika principer för utbildningens frihet på samma sätt som de principer som finns för forskningens frihet. Villkoren för hur verksamheterna bedrivs skiljer sig åt och för utbildningen gäller, som påpekar, särskilda krav som bl.a. mani- festeras i examensordningen. Inte minst studenternas rättssäkerhet gör att utbildningen är mer reglerad än forskningen. Införandet av en princip- bestämmelse om akademisk frihet innebär ingen förändring i detta avseende. ser regeringen vikten av att på ett principiellt plan markera att den akademiska friheten bör främjas och värnas i båda verksamheterna. För utbildningens del innebär det t.ex. att undervisning och andra lärande- situationer ska präglas av ett öppet samtalsklimat där olika idéer och perspektiv kan brytas mot varandra och oväntade, även kontroversiella, resultat lyftas fram. Både lärare och studenter, i ömsesidig respekt, har ett ansvar för att främja och värna en sådan kultur. 2020/21:60 12.2 Satsningar på forskning 12.2.1 Ett nationellt forskningsprogram om brottslighet inrättas De senaste årens utveckling i och omvärlden har kommit att innebära en lång rad utmaningar inom det brottsförebyggande, brotts- bekämpande och trygghetsskapande arbetet. Globaliseringen och teknik- utvecklingen innebär ständiga förändringar av kriminaliteten, vilket också kräver förändrade motåtgärder. har våldet i krimi- nella miljöer eskalerat, med en kraftig ökning av skjutningar och spräng- ningar där allt yngre personer, särskilt unga män och pojkar, utgör både förövare och offer. Mäns våld mot kvinnor, vålds- och sexualbrott mot barn och andra särskilt utsatta brottsoffer, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i ungas relationer samt sexuella trakasserier fortsätter att utgöra omfattande samhällsproblem. Andra hot är terrorism och våldsbe- jakande extremism, hatbrott och andra brott som hotar demokratin. Sam- tidigt har också tryggheten minskat. Det finns även en problematik kring att få vittnen och målsäganden att vittna. Utvecklingen är allvarlig och krä- ver åtgärder inom en rad områden, inom och utom rättsväsendet. Mot denna bakgrund är det viktigt att öka kunskapen om kriminalitetens orsaker, att stärka förmågan att förebygga och bekämpa brott, att öka upp- klaringen av brott, utveckla det trygghetsskapande arbetet, förändra normer samt att förbättra tvärsektoriell samverkan. Detta kräver en stärkt kunskapsbas samt utveckling och införande av arbetsmetoder, för att vara i takt med framtida samhällsutveckling och i större utsträckning än utgå från vetenskap. Forskning behövs om vilka metoder som kan leda till en evidensbaserad och verkningsfull praktik, som bl.a. bidrar till att förebygga våld och andra brott samt förhindra återfall i brott. Möjligheter till närmare samarbete mellan forskning och praktik kan bidra till en sådan utveckling. Det behövs också mer kunskap om hur internationellt kan stärka kampen mot bl.a. organiserad brottslighet. Regeringen anser mot bakgrund av detta att det behövs ett nationellt forskningsprogram om brottslighet som inkluderar såväl tillämpad forsk- ning som en mångfald av discipliner. Inom ramen för anslagsökning för forskning avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för inrättande av ett nationellt forsk- ningsprogram om brottslighet. 12.2.2Ett nationellt forskningsprogram om segregation inrättas Det finns betydande skillnader mellan olika områden och stadsdelar i landet avseende bl.a. skolresultat, utbildningsnivå, sysselsättning, in- komst, hälsa, livslängd, trygghet, demokratiskt deltagande samt involve- ring i kulturlivet. Den socioekonomiska segregationen påverkar samman- hållningen i samhället och riskerar att skapa motsättningar mellan människor och grupper. I områden med socioekonomiska utmaningar le- ver en betydande andel av befolkningen i arbetslöshet och med sämre levnadsvillkor, vilket medför stora kostnader såväl för ind- Prop. 2020/21:60 ividen som för samhället. Regeringen fattade 2018 beslut om en långsiktig strategi för arbetet med att minska och motverka segregation (Ku2018/01462). I strategin konstateras bl.a. att arbetet behöver ske sektorsövergripande och präglas av långsiktighet samt ett kunskapsbaserat arbetssätt. bedrivs forskning om segregation inom flera humanistiska och samhällsvetenskapliga discipliner. Regeringen gav 2017 Vetenskaps- rådet i uppdrag att göra en kartläggning av forskningen om segregation (U2017/04577). I återrapporteringen konstateras att det finns kunskaps- luckor, bl.a. om segregationens orsaker och dess utbredning. Därtill finns kunskapsluckor avseende segregationens långsiktiga konsekvenser och vilken koppling som finns mellan segregation och exempelvis människors skolresultat och utbildningsnivå, deltagande i demokrati och civilsam- hälle, arbetsmarknadsutfall, kriminalitet och trygghet, samt resursstarka hushålls flytt- och boendemönster. De villkor som råder för kvinnor och män i områden med socioekonomiska utmaningar skiljer sig delvis åt, bl.a. i fråga om förvärvsarbete, vilket visar på vikten att beakta jämställdhets- aspekter. Forskning om segregation behöver spänna över många olika dis- cipliner för att nämnda kunskapsluckor ska kunna överbryggas. Detta kräver en tvärvetenskaplig och tvärsektoriell forskningsansats. Regeringen anser att ett nationellt forskningsprogram om segregation kan skapa förutsättningar för att höja kunskapen om segregation i en svensk kontext. Detta kan möjliggöra evidens- och kunskapsbase- rade reformer som kan bidra till att minska och motverka segregation i . Forskningsprogrammet kommer också utgöra en naturlig länk till EU:s forskningsprogram Horisont . Inom ramen för anslagsökning för forskning avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för inrättande av ett nationellt forsk- ningsprogram om segregation. Därtill kommer de befintliga medlen inom forskningsanslag på för forskning om jämlika villkor att föras över till det nationella forskningsprogrammet om segregation . 12.2.3Satsning på forskning om säkra samhällen Målen för säkerhet är att värna befolkningens liv och hälsa, sam- hällets funktionalitet och förmågan att upprätthålla grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. Dagens samhälle utsätts för påfrestningar och hot som kan leda till att dessa mål i vissa situationer kan bli svåra att tillgodose. Några av de utmaningar som behöver hanteras är klimatförändringar, störningar i samhällsviktig verksamhet, organiserad brottslighet, socialt utanförskap, hot mot demokrati, rättssäkerhet och mänskliga rättigheter. Det kan också gälla händelser med farliga ämnen s.k. CBRNE-hot (dvs. kemiska, biologiska, radiologiska, nukleära och explosiva hot), natur- olyckor och det försämrade säkerhetspolitiska läget. Covid-19- pandemin och kommande pandemier är ytterligare exempel. 2020/21:60 tiska hot mot vår säkerhet kan vara krig, påverkanskampanjer och infor- mationskrigföring, nätverksattacker och terrorism. Genom ökad kunskap om vilka utmaningarna är ges bättre förutsätt- ningar för att skapa ett mer motståndskraftigt samhälle. Behovet av forsk- ning och kompetensuppbyggnad av betydelse för civilt försvar kan vara särskilt stort när det civila försvaret nu ska återuppbyggas. Forskning inom krisberedskap och civilt försvar är ömsesidigt förstärkande och spänner över många discipliner. Inriktningen för den fortsatta utvecklingen av det civila försvaret finns i regeringens proposition Totalförsvaret 2021–2025 (prop. 2020/21:30). I samma proposition anges inriktningen för forskning och utveckling specifikt för det militära försvarets behov för åren 2021– 2025. Det är även av vikt att främja internationell forskningssamverkan för att dra lärdom av internationella erfarenheter och genom utbyte och i samarbete med andra kunna generera och få tillgång till relevant kunskap. Regeringen anser att det behövs en särskild forskningssatsning på säkra samhällen. Satsningen bör kunna innebära synergier med motsvarande satsning inom Horisont . Satsningen kompletterar bl.a. den forsk- ningsfinansiering som redan genomförs av Myndigheten för samhälls- skydd och beredskap (MSB). Inom ramen för anslagsökning för forskning avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för forskning om säkra samhällen. 12.2.4 Konstnärlig forskning förstärks Begreppet konstnärlig forskning infördes i högskolelagen efter förslag i den forskningspolitiska propositionen 2012 (Forskning och innovation, 2012/13:30). Konstnärlig forskning är därmed jämställd vetenskap- lig forskning i lag. Den konstnärliga forskningen spänner över ett vitt fält som bl.a. inklu- derar musik, teater, dans, bildkonst, fotografi, film och litterär gestaltning. Ofta är forskningen praktiknära, dvs. baseras på frågeställningar och meto- der hämtade ur forskarens eget konstnärskap. utgå från konstnärliga projekt där processer dokumenteras, tillgängliggörs och ger ny kunskap. Konstnärlig forskning spelar en viktig roll i att möta samhällsutma- Liksom konsten är den konstnärliga forskningen en del i det demokratiska samtalet genom att debattera, ifrågasätta och gestalta komp- Denna demokratiska uppgift är inte minst viktig i genomföran- det av Agenda 2030. Vidare bidrar konstnärlig forskning med metoder och estetik som kan gynna företagande, innovation, service, hälsa och välbefinnande. en efterfrågan inom såväl privat som offentlig sektor, inklusive hälsa och Detta speglas även i kommande Horisont där de kultu- rella och kreativa näringarna tilldelas en nyckelroll i satsningar på tillväxt Konstnärlig forskning är ofta nära kopplad till vetenskaplig forskning och bidrar därigenom till forskarsamhället i stort. från konstnärlig forskning användas för att stärka forskningsanknytningen i högre utbildning. Konstnärlig forskning kan också spela en viktig roll i tvärvetenskapliga samarbeten inriktade på att lösa tekniska och sociala ut- maningar. satsningar har gjorts på konstnärlig forskning har regeringen gjort en rad insatser för att stärka svensk konst- närlig forskning och högre utbildning. Införandet av konstnärliga examina på grundnivå, avancerad nivå och forskarnivå samt etablerandet av begreppet konstnärlig forskning har gett strukturella förutsättningar för fältet att utvecklas på egna villkor. Ett flertal satsningar har även gjorts i syfte att stärka finansieringen av den konstnärliga forskningen. Bland annat har fått i upp- drag att stödja konstnärlig forskning samt inrätta en kommitté för konst- närlig forskning. Efter den forskningspolitiska propositionen 2012 gjordes även en särskild satsning för att bygga upp en plattform för konstnärlig forskning i . Fullt utbyggt satsades i högre anslag till den nya konstnärliga högskolan, konstnärliga hög- skola, som bildades av verksamheterna vid de tidigare högskolorna Dans- och cirkushögskolan, i samt dramatiska högskola. Efter den forskningspolitiska pro- positionen 2016 (Kunskap i samverkan – för samhällets utmaningar och stärkt konkurrenskraft, prop. 2016/17:50) gjordes ytterligare satsningar på konstnärlig forskning och utbildning på forskarnivå vid , Kungl. Totalt uppgick denna satsning till . Den konstnärliga forskningen behöver strategiska förstärkningar Svensk konstnärlig forskning är under snabb utveckling när det gäller metoder, teorier och tvärgående samarbeten. Forskningsresultaten får bred spridning och svensk konstnärlig forskning är drivande och synlig i ledande internationella sammanhang (Forskningsöver- sikt 2019, konstnärlig forskning). Fältet har ytterligare potential att bidra med innovativa tankesätt och metoder till annan forskning och med egen kunskapsproduktion. För att möjliggöra detta avser regeringen att göra vissa strategiska förstärkningar. Liksom inom vetenskaplig forskning är god tillgång till forskningsinfra- struktur en förutsättning för konstnärlig forskning av hög kvalitet. Konst- närlig forskning bedrivs ofta i högt specialiserade laborationsmiljöer, verkstäder, studior, ateljéer och scenmiljöer. Som i övriga forskningsom- råden ställer omställningen till ett öppet vetenskapssystem och den snabba digitaliseringen nya krav på teknisk infrastruktur. Det kan till exempel innebära att analogt hantverk behöver kombineras med digital teknik. Frågan är därför strategiskt viktig för fältets utveckling. Infrastruktur för konstnärlig forskning ingår i uppdraget till den särskilda utredare som ska lämna förslag om utveckling av organisation, styrning och finansiering av forskningsinfrastruktur på nationell nivå (dir. 2020:52). Utredningen ska redovisas . är den enda finansiären som har till uppgift att stödja området. Myndigheten finansierar konstnärlig forskning med ca 25 miljo- ner kronor , men har inga särskilda medel på sitt anslag för ändamålet och den genomsnittliga beviljandegraden är . 2020/21:60 För att stärka förutsättningarna för konstnärlig forskning tillförs medel till . Inom ramen för anslagsökning för forskning avsätts 2021, 2022, 2023 och 2024 för satsningen på konstnärlig forskning. Spridningen av sjukdomen covid-19 har fått omfattande ekonomiska kon- sekvenser världen över. Omfattande stöd- och stimulansåtgärder har vid- tagits nationellt och globalt för att hantera effekterna. Det finansiella syste- met har en central betydelse för samhällsekonomin och det är därför viktigt att öka kunskapen om hur finansmarknaden fungerar. Nuvarande anslag för finansmarknadsforskning, som uppgår till ca , används dels till långsiktig finansiering av forsk- ningscentrum, dels till tematiska utlysningar av projektmedel. Det grundläggande syftet med finansmarknadsforskningen är att stödja utvecklingen av forskning som är både internationellt konkurrenskraftig och har en hög relevans för den finansiella sektorns aktörer i såväl privat som offentlig verksamhet. Forskningen ska bidra till att uppnå de av riks- dagen beslutade målen för finansmarknadsområdet. Regeringen anser att finansmarknadsforskningen bör tillföras ytterligare medel i syfte att förbättra förståelsen för de nya utmaningar på finans- marknadsområdet som väntar i ekonomin framöver och möjligheterna att utveckla mer effektiva och träffsäkra verktyg för att hantera dessa. Regeringen föreslår och beräknar i budgetpropositionen att anslaget 1:16 Finansmarknadsforskning förstärks med 2021, 2022, 2023 och 2024. 12.3 Ytterligare åtgärder för ett demokratiskt och starkt samhälle 12.3.1 Åtgärder mot hat och hot mot forskare och andra anställda inom universitet och högskolor Det offentliga debattklimatet har blivit hårdare och mer polariserat, i såväl som i omvärlden. Personer som deltar i det offentliga sam- talet och som engagerar sig i samhällsfrågor är särskilt utsatta för hat, hot Förutom att journalister, förtroendevalda, konstnärer, opinionsbildare och representanter för det civila samhället utsätts har det också rapporterats att forskare och annan personal inom universitet och högskolor är utsatta. Därmed hotas även de akademiska kärnvärdena, eftersom några av högskolornas uppgifter är att samverka med det omgi- vande samhället, informera om sin verksamhet samt verka för att forsk-