prop · H80342 · 2020-10-27 00:00:00 — Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter, yrkesmässigt för- medlar eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet, döms för vapenbrott till fängelse i högst tre år.Om skjutvapen, ammunition eller sådana löstagbara magasin som avses i 1 kap. 1 § andra stycket ingår i ett dödsbo eller ett konkursbo, får besluta att egendomen tills vidare ska förvaras av myndigheten eller någon annan som myndigheten anvisar, när det finns en särskild anledning till det. Den som har hand om boet är i så fall skyldig att efter beslut lämna över egendomen till den som ska förvara egendomen.Bestämmelser om inlösen av vapen, ammunition och löstagbara magasin i dödsbon finns i 7 kap. 8 kap. Vapen och ammunition i 8 kap. Vapen, löstagbara magasin i dödsbon och Skjutvapen och ammunition som ingår i ett dödsbo eller ett löstagbara magasin som ingår i ett konkursbo får utan särskilt tillstånd dödsbo eller ett konkursbo, får utan innehas av den som har tagit hand särskilt tillstånd innehas av den om boet till dess som har tagit hand om boet till dess a) egendomen har överlåtits till någon som är berättigad att inneha den, b) egendomen skall överlämnas b) egendomen ska överlämnas enligt 2 § eller, i fråga om dödsbo, enligt 2 § eller, i fråga om dödsbon, 7 kap. 3 §, eller 7 kap. 3 §, eller c) i fråga om konkursbon, konkursen har avslutats. Om skjutvapen eller ammunition ingår i ett dödsbo eller ett konkursbo, får besluta att egendomen tills vidare ska förvaras av myndigheten eller någon annan som myndigheten anvisar, när det finns särskild anledning till det. Den som har hand om boet är i så fall skyldig att efter beslut lämna över vapnen och ammunitionen till den som ska förvara egendomen. Bestämmelser om inlösen av vapen och ammunition i dödsbo finns i 7 kap. Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . 28Senaste lydelse 2014:591. 29Senaste lydelse 2017:1139. 2020/21:42 Bilaga 6 2020/21:42 Bilaga 6 Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . Om brott som avses i 1 § första stycket är grovt, döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst två och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om 1.vapnet har innehafts på allmän plats eller på en annan plats där människor brukar samlas eller har samlats eller i ett fordon på en sådan plats, 2.vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, 3. innehavet, 3. innehavet, utlåningen har avsett flera vapen, utlåningen har avsett flera vapen, 4. gärningen annars har varit av särskilt farlig art. Om brott som avses i 1 § första Om brott som avses i 1 § första stycket är synnerligen grovt, döms stycket är synnerligen grovt, döms till fängelse i lägst fyra och högst till fängelse i lägst fyra och högst Vid bedömningen av om Vid bedömningen av om brottet är synnerligen grovt ska det brottet är synnerligen grovt ska det avsett ett stort antal vapen. avsett ett stort antal vapen. Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet a)missbrukar rätten att inneha ett skjutvapen genom att använda det för något annat ändamål än det som han eller hon är berättigad till, b)bryter mot bestämmelserna om överlämnande till förvaring hos någon annan i 5 kap. 3 § första stycket eller om transport i 5 kap. 4 § eller mot villkor i fråga om förvaring av vapen som meddelats med stöd av denna c) bryter mot bestämmelserna om förvaring i 5 kap. 1–3 §§ i fråga om skjutvapen eller ammunition som innehas av sammanslutningar, huvudmän för museer eller auktoriserade bevakningsföretag eller i fråga om skjutvapen som innehas av vapenhandlare, 30Senaste lydelse 2017:1139. 31Senaste lydelse 2014:894. d) innehar ammunition utan att d) innehar ammunition eller ett ha rätt till det eller inte följer ett beslut att lämna över ammunition avses i 1 kap. 1 § andra stycket utan att ha rätt till det, e) överlåter ammunition till någon som inte har rätt att inneha avses i 1 kap. 1 § andra stycket till någon som inte har rätt att inneha f) driver handel med skjutvapen f) driver handel med skjutvapen eller mäklarverksamhet med skjut- g)medför skjutvapen i strid med bestämmelserna i 5 kap. 6 §, h)bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 kap. 1 § d genom att olovligen överföra vapen eller ammunition till ett annat land, eller någon annan utan att föreskrivet tillstånd till förvaringen finns eller 1 kap. 1 § andra stycket åt någon användning vid förvaring i 5 kap. annan utan att något föreskrivet 3 § andra stycket. tillstånd till förvaringen finns, eller användning vid förvaring i 5 kap. 3 § andra stycket. I ringa fall ska inte dömas till I ringa fall ska det inte dömas till ansvar för otillåtet innehav av ansvar för otillåtet innehav av bestämmelserna i 5 kap. 6 §. bestämmelserna i 5 kap. 6 §. Till ansvar för otillåten förvaring av skjutvapen åt någon annan döms det inte om gärningen är belagd med straff enligt 1 eller 1 a §. olovlig införsel av vapen eller ammunition och för försök till ammunition eller sådana löstag- sådant brott finns i lagen bara magasin som avses i 1 kap. 1 § andra stycket och för försök till ett sådant brott finns i lagen 32Senaste lydelse 2000:1257. c) att bestämmelserna om tillstånd i 2 kap. 1 § inte ska gälla innehav av skjutvapen ellerOm någon frivilligt lämnar in skjutvapen, ammunition eller sådana löstagbara magasin som avses i 1 kap. 1 § andra stycket till , får åtal för olovligt innehav av egendomen väckas mot honom eller henne av åklagaren endast om det är motiverat från allmän synpunkt. 2020/21:42 Bilaga 6 Ett vapen som har varit föremål Ett vapen som har varit föremål i 1 §, 1 a §, i 1 §, 1 a §, 1 b § eller 2 § första stycket a ska 1 b § eller 2 § första stycket a ska förklaras förverkat, om det inte är förklaras förverkat om det inte är gäller ammunition som har varit föremål för brott som avses i 2 § löstagbart magasin som har varit första stycket d eller e. föremål för brott som avses i 2 § första stycket d eller e. dess värde förklaras förverkat. att förklara egendomen förverkad ett vapen förklaras förverkat får kan dess värde förklaras förverkat. även ammunition som hör till Om ett vapen förklaras förverkat vapnet förklaras förverkad. får även ammunition och ett löstagbart magasin som hör till vapnet förklaras förverkade. Det som föreskrivs i första stycket om ett vapen ska också gälla en vapendel. Utbyte av brott enligt denna lag ska förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Om någon frivilligt lämnar in skjutvapen eller ammunition till , får åtal mot honom eller henne för olovligt innehav av vapnet eller ammunitionen väckas av åklagaren endast om det är motiverat från allmän synpunkt. Regeringen får meddela föreskrifter om a)att denna lag eller vissa föreskrifter i lagen ska tillämpas även i fråga om andra föremål än sådana som anges i 1 kap. 2 och 3 §§, om föremålen är särskilt ägnade att användas vid brott mot någons liv, hälsa eller personliga säkerhet, b)att anslagsenergin eller utgångshastigheten hos en projektil från ett skjutvapen ska understiga ett visst värde eller att vapnet ska vara konstruerat på ett visst sätt för att vapnet ska anses vara effektbegränsat enligt 2 kap. 1 §, c) att bestämmelserna om tillstånd i 2 kap. 1 § inte ska gälla Senaste lydelse 2014:894. Senaste lydelse 2014:591. Senaste lydelse 2015:335. innehav av skjutvapen som lämnats över från staten till över från staten till personer som tillhör det militära personer som tillhör det militära försvaret, räddningstjänsten, Polis- försvaret, räddningstjänsten, Polis- – den som för statens räkning – den som för statens räkning tillverkar krigsmateriel, eller tillverkar krigsmateriel, eller d)att tillstånd ska krävas för överföring av skjutvapen eller ammunition från till ett annat land, e)att den som avser att föra ut ett skjutvapen från eller lånar ut ett skjutvapen till någon som är fast bosatt i ett annat land och inte ska använda vapnet endast i , ska anmäla detta till , f) att denna lag inte ska gälla i f) att denna lag inte ska gälla i fråga om skjutvapen, ammunition ammunition som en företrädare för och löstagbara magasin som en en annan stats myndighet medför företrädare för en annan stats vid tillfällig tjänstgöring i myndighet medför vid tillfällig eller vid resa för tjänsteändamål tjänstgöring i eller vid resa för tjänsteändamål genom , g) storleken på de avgifter som får tas ut enligt 2 kap. 19 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om a)undantag från kravet på tillstånd för att inneha start- eller signalvapen, b)krav på skjutskicklighet, utbildning, ålder och de förutsättningar i övrigt som ska vara uppfyllda för tillstånd att inneha eller låna skjutvapen, c) krav på kunskap för att få c) krav på kunskap för att få tillstånd att driva handel med tillstånd att driva handel med skjutvapen och vad som i övrigt ska gälla vid sådan handel, med skjutvapen eller ammunition, krav på vapenhandlare och vapenmäklare att föra register och vad som i övrigt ska gälla vid sådan d)vad som ska iakttas utöver bestämmelserna i 4 kap. vid ändring och reparation av skjutvapen, förvaring av andra vapen än förvaring av andra vapen än 36Senaste lydelse 2014:895. 2020/21:42 Bilaga 6 Regeringen får besluta att lagen inte ska gälla skjutvapen,ammunition och löstagbara magasin som innehas av en främmande stats militära styrka som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. 2020/21:42 Bilaga 6 löstagbara magasin som avses i 1 kap. 1 § andra stycket, f)de förutsättningar i övrigt som ska vara uppfyllda för tillstånd enligt denna lag, g)utfärdande av europeiska skjutvapenpass till dem som har tillstånd att inneha skjutvapen i , h)förutsättningar för och förfaringssätt vid medgivande av att personer bosatta i ska få tillstånd att förvärva skjutvapen i ett annat land, i)krav på att den som förvärvat ett skjutvapen i och som är bosatt i ett främmande land ska underrätta den staten om förvärvet, j)kraven för auktorisation enligt 2 kap. 17 §, och k) vad som bestämmelserna i 5 kap. i fråga om bestämmelserna i 5 kap. i fråga om Regeringen får besluta att lagen inte skall gälla skjutvapen och ammunition som innehas av en främmande stats militära styrka som befinner sig i inom ramen för internationellt militärt samarbete eller internationell krishantering. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Den som innehar eller förvarar ett löstagbart magasin – som det enligt 2 kap. 1 § eller 5 kap. 3 § i den nya lydelsen krävs tillstånd för – får inneha eller förvara magasinet utan sådant tillstånd till utgången av eller, om ansökan om tillstånd har gjorts , till dess ansökan om tillstånd prövats slutligt. 3.Bestämmelsen i 2 kap. 5 a § i den nya lydelsen tillämpas inte vid förnyelse av tidsbegränsade tillstånd som avser sådana vapen som anges i punkterna 6–8 i bilaga 1 del II till rådets direktiv /477/EEG av om kontroll av förvärv och innehav av vapen, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2017/853 av om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen, och som har registrerats i vapenregistret före . 4.Bestämmelsen i 2 a kap. 5 § i den nya lydelsen tillämpas inte på vapendelar som har tillverkats i eller förts in till Europeiska unionen före ikraftträdandet. 37Senaste lydelse 2004:1005. 5.Bestämmelsen i 2 a kap. 5 § i den äldre lydelsen gäller fortfarande för vapen som har tillverkats i eller förts in till Europeiska unionen före ikraftträdande. 2020/21:42 Bilaga 6 2020/21:42 Bilaga 6 Förslag till lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor dels att rubriken närmast före 21 § ska lyda ”Tillsyn och registrering”, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 21 a–c §§, av följande lydelse. frågor om tillstånd enligt 16 § att hantera ammunition ska med hjälp av automatiserad behandling föra ett register över personer och organisationer som har meddelats ett sådant tillstånd. även innehålla uppgift om fysiska personer som har ett betydande inflytande över en juridisk person som har meddelats ett sådant tillstånd samt om personer som har Registret ska ha till ändamål att 1. underlätta handläggningen av frågor om tillstånd enligt denna uppgifter som behövs för att före- brottslig verksamhet eller för att utreda eller beivra brott med anknytning till ammunition. parlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 2016 om skydd för fysiska personer 1Jfr rådets direktiv /477/EEG av om kontroll av förvärv och innehav av vapen, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2017/853 av den 17maj 2017 om ändring av rådets direktiv /477/EEG om kontroll av förvärv och innehav av vapen. personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning). Vid behandling av person- uppgifter enligt 21 a och 21 b §§ gäller lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, om inte något annat följer av denna lag eller föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. Denna lag träder i kraft . 2020/21:42 Bilaga 6 2020/21:42 Bilaga 7 Lagrådets yttrande över lagrådsremissen Genomförande av ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitie- rådet Genomförande av ändringsdirektiv till EU:s vapendirektiv Enligt en lagrådsremiss har regeringen (Justitie- departementet) beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i lagen (1992:1300) om krigsmateriel, 2.lag om ändring i vapenlagen (1996:67), 3.lag om ändring i lagen (2010:1011) om brandfarliga och explosiva varor. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige och kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om krigsmateriel I tredje stycket bör ”mäklarverksamhet med” ersättas med ”yrkesmässig förmedling av”, se Lagrådets synpunkter vid 2 kap. 1 § vapenlagen. Förslaget till lag om ändring i vapenlagen 1 kap. 1 § Genom ändringsdirektivet införs ett krav på reglering av vissa vapenmagasin. Remissens förslag till reglering – de magasin som omfattas av lagen preciseras i ett nytt andra stycke i 1 § och hänvisningar i många av de berörda paragraferna till ”löstagbara magasin som avses i 1 kap. 1 § andra stycket” – rubbar vapenlagens systematik och ger vapenmagasin en alltför framträdande plats i lagen. En naturlig och betydligt enklare lösning är att –komplettera uppräkningen i 1 § med ”vapenmagasin”, –precisera vilka vapenmagasin som omfattas av lagen i en ny 7 a § (jfr motsvarande preciseringar för skjutvapen i 2–4 §§ och för ammunition i 5–7 §§) och – genomgående använda det nakna ordet ”vapenmagasin” i berörda paragrafer (jfr de nakna orden ”skjutvapen” och ”ammunition” i samma Lagrådet föreslår att 1 § och nya 7 a § ges följande lydelse. 1 § Denna lag gäller skjutvapen, vissa föremål som i lagen jämställs med skjutvapen, ammunition och vissa vapenmagasin. 7 a § Med vapenmagasin avses i denna lag ett löstagbart magasin som kan innehålla –fler än 20 patroner, eller –fler än 10 patroner om magasinet är möjligt att montera på ett skjutvapen vars pipas längd överstiger och totala längd överstiger . Det sista ledet i Lagrådets förslag föranleder ändringar i ett stort antal paragrafer och i några rubriker.117 Lagrådet återkommer inte till dessa i det följande. 1 a kap. 7 § I första stycket 3 bör ”mäklarverksamhet med” ersättas med ”yrkesmässigt förmedla”, se Lagrådets synpunkter vid 2 kap. 1 §. 2 kap. 1 § Enligt förslaget ska tillstånd krävas för bedrivande av mäklarverksamhet med skjutvapen eller ammunition. krävs tillstånd enligt vapenlagen för bedrivande av handel med skjutvapen. Någon definition av handel finns inte i lagen, och förarbetena saknar klargörande uttalanden i saken. Med vapenhandel torde dock avses inte bara sådan verksamhet där en näringsidkare handlar med egna vapen eller med annans vapen i kommission utan också verksamhet där näringsidkaren handlar med vapen som ombud för annan. Enligt vad som upplysts vid föredragningen tillämpas tillståndskravet för vapenhandel i praxis så att det däremot inte omfattar ren mäklarverksamhet, även om lagtexten i och för sig skulle kunna förstås på det sättet. Det framstår därmed som följdriktigt att – som föreslås i remissen – komplettera lagen med ett särskilt tillståndskrav för mäklarverksamhet. Tillståndskravet för handel omfattar endast vapen och inte ammunition, medan tillståndskravet för mäklarverksamhet enligt förslaget ska sträcka sig längre och omfatta såväl vapen som ammunition. Skillnaden har sin bakgrund i att man vid genomförandet endast övervägt de nya krav som ställs i ändringsdirektivet; man vill inte heller gå längre än vad direktivet kräver. 1171 kap. 8 §, 1 a kap. 7 §, 2 kap. 1, 6 a, 8, 9, 11–15 §§ och rubrikerna före 3 och 11 §§, 10 §, 5 kap. 1–4 §§ och kapitelrubriken, 6 kap. 2 och 4 §§ och rubriken före 4 §, 7 kap. 1–4 §§ och kapitelrubriken, 8 kap. 1–3 §§ och kapitelrubriken, 9 kap. 2, 4, 5 och 7 §§ samt 11 kap. 1–3 §§. 2020/21:42 Bilaga 7 Ett mildare krav för handlare än för mäklare i vapenlagen kan i någon mån försvaras med att handlare – till skillnad från mäklare – ofta själva hanterar ammunition och därför under alla förhållanden behöver ha tillstånd för detta enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor. Allmänt sett kan det kanske också vara motiverat med en strängare tillsyn över mäklare, som ju normalt står friare från den vanliga och mer kontrollerade vapenhandeln. Om det finns skilda tillståndskrav i vapenlagen för ammunitionshandlare och ammunitionsmäklare, kan det dock medföra en del problem i tillämpningen. Det är inte alltid så lätt att avgöra i vilken rättslig egenskap en mellanman agerar. Det kan vara svårt att i praktiken dra gränsen t.ex. mellan den som på uppdrag av köpare handlar ammunition och den som sammanför köpare med säljare för handel med ammunition; inte i något av fallen behöver det vara så att mellanmannen tar fysisk befattning med ammunitionen. Med remissens förslag synes det endast i den senare situationen krävas tillstånd enligt vapenlagen. I den fortsatta beredningen finns det i varje fall skäl att klargöra om den som yrkesmässigt förmedlar ammunition men även är ombud för en av parterna ska anses falla under tillståndskravet för mäklare eller om näringsidkaren då ska anses bedriva egen ammunitionshandel som inte kräver tillstånd enligt vapenlagen. Förslaget har lagtekniskt utformats så att det i lagtexten med tillståndskrav har tagits in en definition av mäklarverksamhet som nästan ordagrant är hämtad från direktivet. En definition i ett direktiv är inte avfattad för att utgöra nationell författningstext utan ska bidra till angivandet av det resultat som medlemsstaterna ska uppnå vid genomförandet. När en lokution i ett direktiv direkt blir ett rekvisit i svensk författning, finns det risk att regleringen får en annan betydelse än vad som avses i direktivet. Den föreslagna definitionen av mäklarverksamhet ger intryck av att t.ex. en bank som bistår med överföringar av pengar för att finansiera ett vapenköp ska anses som mäklare liksom – trots vad som anförs i remissen –en speditionsfirma som utför transporter efter ett vapenköp (jfr ”arrangera transaktioner” och ”arrangera överföringar” i den föreslagna lagtexten). Det kan också anmärkas att definitionen ställer upp ett krav på näringsverksamhet medan bl.a. de anslutande straffbestämmelserna kräver yrkesmässighet. Det resultat som ska uppnås med direktivet är att mäklarverksamhet avseende vapen och ammunition ska vara tillståndspliktig. Lagrådet delar den bedömning som görs i remissen, att det inte är tillräckligt att i lagtexten bara tala om mäklarverksamhet utan det bör anges vad som avses med sådan verksamhet. Det bästa sättet är då att använda den lokution som får anses vedertagen i svensk författningstext för att beskriva verksamhet av detta slag, nämligen yrkesmässig förmedling. Begreppet förekommer för övrigt redan i andra delar av remissförslaget (se t.ex. 2 kap. 9 §). Lagrådet föreslår att första stycket c) utformas enligt följande. c) yrkesmässigt förmedla skjutvapen eller ammunition (mäklarverksamhet), Motsvarande ändring av den föreslagna lagtexten bör, utöver i 1 a kap. 7 §, göras i 2 kap. 10–10 b §§, 6 kap. 3 §, 9 kap. 2 § och 11 kap. 2 §. Lagrådet återkommer inte till dessa ändringar i det följande. 2 kap. 6 a § Paragrafen reglerar tidsbegränsning av tillstånd till innehav av vissa skjutvapen och innebär att den som vill ha förnyat tillstånd måste ansöka om detta och då också genomgå en förnyad prövning. Det är således en för den enskilde särskilt betydelsefull del av vapenlagens tillämpning som regleras i paragrafen. I lagrådsremissens förslag har det tillståndspliktiga området angetts genom hänvisning till vissa angivna punkter i en bilaga till vapendirektivet i den lydelse bilagan har enligt ändringsdirektiv. Det kan i och för sig ibland godtas att svensk författningstext utgörs av endast hänvisningar till EU-direktiv, trots att direktiv är utformade för att vara riktade bara till medlemsstaterna. Det är dock ofrånkomligt att unionsrättsakterna inte är tillgängliga på det sätt som en uppräkning i lagtext kan vara. Detta gäller särskilt om, som här, det hänvisas till endast delar av en omfattande bilaga, som dessutom har ändrats genom flera ändringsdirektiv. För den enskilde blir det i stort sett omöjligt att på egen hand hitta direktiven och förstå dem. Mot bakgrund av den för den enskilde särskilda betydelse förevarande reglering har anser Lagrådet att tillämpningen försvåras väsentligt med den föreslagna lagstiftningstekniken. Det kan dessutom ifrågasättas om lagtexten är förenlig med de krav på tydlighet som följer av legalitetsprincipen. I promemorian har paragrafen utformats så att den innehåller en preciserad uppräkning av de vapen som kräver tillstånd. Den information den enskilde behöver finns alltså därmed tillgänglig redan i lagtexten. Lagrådet föreslår att paragrafen utformas i enlighet med den metod som använts i promemorian. 2 a kap. 2 § Paragrafen ändras för att reglera märkning av vapendelar som är för små för s.k. unik märkning. Om den nya bestämmelsen om små vapendelar bara förs in i första stycket som en andra mening, blir syftningen i undantaget i tredje meningen 2020/21:42 Bilaga 7 2020/21:42 Bilaga 7 Tredje meningen bör hellre läggas som ett eget undantag i ett nytt tredje stycke och inledas ”Kravet på märkning gäller inte …”. 2 a kap. 4 § I paragrafen föreslås att ”förse” vapendelen med märkning ändras till att ”se till” att vapendelen är märkt. Enligt remissen ska ändringen endast vara språklig. Rättsligt sett utgör ändringen dock en viss uppmjukning av märkningskravet. Av effektivitetsskäl lär det vara nödvändigt att lagen klart och tydligt ålägger tillverkaren en egen märkningsskyldighet vid tillverkning av vapendelar, liksom han har vid tillverkning av vapen. Lagrådet förordar att lagtexten inte ändras i detta avseende. Den i paragrafen åsyftade lagtekniska anpassningen till ändringen i 2 § kan åstadkommas genom att i nuvarande lagtext bara stryka ”unik” och ”första stycket”. 2 a kap. 5 och 7 §§ Hänvisningarna till 4 § fyller ingen saklig funktion och bör utgå. 9 kap. 1 a § I första stycket 3 och andra stycket bör ”den yrkesmässiga” utgå. Preciseringen är onödig eftersom bestämmelserna bygger på 1 §, där preciseringen finns. Det är fråga om förhållandevis omfattande övergångsbestämmelser som innehåller för tillämpningen viktiga regler om hur tidigare rätt ska hanteras efter ikraftträdandet.