prop · H70377 · 2020-02-18 00:00:00 — Det justerade R2-värdet är 0,25. Vikterna för att räkna fram standardkostnaden för näringslivsfrämjande åtgärder är: Standardkostnad näringslivsfrämjande åtgärderk = –123,6813 + 61,10036 × ln(kvadratkilometer)k –17,64628 × befolkningsförändringar 2012–2017k + 20,92407 × andel arbetslösa 25–64 årk –15,23989 × andel ekonomiskt utsattak 164I fritidsverksamhet ingå allmän fritidsverksamhet, idrotts- och fritidsanläggningar samt fritidsgårdar. 100 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Den vägda genomsnittliga standardkostnaden för näringslivsfrämjande åtgärder är per invånare. Vikterna för att räkna fram standardkostnaden för fritidsverksamhet är: Standardkostnad fritidsverksamhetk = –175,317 + 100,8804 × ln(kvadratkilometer)k + 14,30868 × tätortsgradk –29,63445 × befolkningsförändringar 2012–2017k Den vägda genomsnittliga standardkostnaden för näringslivsfrämjande åtgärder är 1 per invånare. Vikterna för att räkna fram standardkostnaden för allmän kulturverksamhet är: Standardkostnad kulturverksametk = –1063,618 + 37,84191 × ln(kvadratkilometer)k + 87,05407 × ln(antal invånare)k + 2,922062 × tätortsgradk –7,995472 × befolkningsförändringar 2012–2017k + 6,682933 × andel arbetslösa 25–64 årk Den vägda genomsnittliga standardkostnaden för allmän kulturverksamhet är per invånare. Vikterna för att räkna fram standardkostnaden för turistverksamhet är: Standardkostnad turismk = 303,9821 + 16,65047 × ln(kvadratkilometer)k – 31,5964 × ln(antal invånare)k –5,678457 × befolkningsförändringar 2012–2017k + 4,095101 × andel arbetslösa 25–64 årk Den vägda genomsnittliga standardkostnaden för turistverksamhet är per invånare. När avgifterna och bidragen har räknats fram för ovanstående verksamheter summeras dessa per kommun. Därefter multipliceras summan med antal invånare för att få totala bidragen eller avgifterna en kommun ska få eller betala. Summan av avgifterna är . För att räkna ut hur mycket bidragen och avgifterna motsvarar i skatt har den totala summan avgifter respektive bidrag dividerats med totalt inbetald kommunalskatt dividerat med den kommunala skattesatsen . För att analysera om det finns strukturellt uppkomna kostnadsskillnader i affärsverksamhet som kommunerna bedriver i förvaltningsform och som inte beror på att kommunerna har olika avgiftspolitik har vi utgått från följande grundekvation som skattats med hjälp av minsta kvadratmetoden (): Nettokostnadk,v = a + b1 × logaritmerad ytak + b2 × logaritmerat antal invånarek + b3 × tätortsgradk + b4 × befolkningsförändringk + b5 × socioekonomik + b6 × utländsk bakgrundk + c1 × avgiftk + ek,v där k=kommun och v=verksamhet. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Regressionen har skattats dels separat för de olika verksamheterna, dels för den sammanlagda obligatoriska affärsverksamheten och den sammanlagda frivilliga affärsverksamheten. För att undersöka hur sambanden mellan de strukturella faktorerna och nettokostnaden ser ut har olika varianter av regressionen skattats, där en del av de oberoende variablerna uteslutits. Samtliga modifikationer av regressionen har även skattats separat för de olika kommungruppsindelningarna i bilaga 3. De obligatoriska affärsverksamheterna är vatten och avlopp samt avfallshantering. I regressioner där nettokostnaden för vatten och avlopp är beroende variabel och avgifter samt olika kombinationer av yta, invånare, tätortsgrad, befolkningsförändringar 2012–2017, socioekonomiska faktorer och utländsk bakgrund är oberoende variabler finner vi inte att någon av variablerna signifikant samvarierar med nettokostnaden. I regressioner där nettokostnaden för avfallshantering är beroende variabel och avgifter samt olika kombinationer av yta, invånare, tätortsgrad, befolkningsförändringar 2012–2017, socioekonomiska faktorer och utländsk bakgrund är oberoende variabler finner vi inte heller att någon av variablerna signifikant samvarierar med nettokostnaden. Vår tolkning av resultaten är att nettokostnaderna i den obligatoriska verksamheten inte samvarierar med kommunernas strukturella förutsättningar. I en regression där nettokostnaden för all frivillig affärsverksamhet som bedrivs i förvaltningsform är beroende variabel och där yta (logaritmerad), antal invånare (logaritmerat) och befolkningsförändringar 2012–2017 är oberoende variabler förklarar de oberoende variablerna av skillnaderna i nettokostnad. Vi har även kontrollerat för avgifter så det är inte så att kommuner med stora ytor och litet antal invånare har höga nettokostnader i den frivilliga affärsverksamheten i förvaltningsform för att de tar ut låga avgifter. Nettokostnaden för frivillig affärsverksamheten i förvaltningsform samvarierar inte med tätortsgrad, socioekonomi eller andelen med utländsk bakgrund. Beräknar vi regressionerna separat för olika kommungrupper varierar förklaringsgraden mellan 0 och Befolkningsförändringar är inte signifikant i regressionerna för de olika grupperna av kommuner. Antal invånare och yta samvarierar med nettokostnaden för frivillig affärsverksamhet som bedrivs i förvaltningsform i vissa kommungrupperingar, men inte i alla. Delas kommunerna in efter SKL:s kommungrupperingar samvarierar yta och invånare med nettokostnaden för frivillig affärsverksamhet som bedrivs i förvaltningsform. Det gör de även i regressionerna för (länskod 22–25). Våra resultat visar alltså att det finns kostnadsskillnader inom den frivilliga affärsverksamheten som beror på kommunernas strukturella förutsättningar. Dessa är särskilt tydliga i landsbygdskommunerna. Eftersom vi har kontrollerat för avgifter i regressionerna beror inte resultaten på att kommunerna tar ut olika avgifter. 102 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N För att analysera om det finns skillnader mellan kommunernas finansiella nettointäkter som samvarierar med kommunernas olika strukturella förutsättningar har vi utgått från följande grundekvation som skattats med hjälp av minsta kvadratmetoden (): Finansiellt nettok = a + b1 × logaritmerad ytak + b2 × logaritmerat antal invånarek + b3 × tätortsgradk + b4 × befolkningsförändringk + b5 × socioekonomik + b6 × utländsk bakgrundk + ek Finansiellt netto = finansiella intäkter – finansiella kostnader Samtliga regressioner har skattats separat för de kommungrupper som finns listade i bilaga 3. För att undersöka hur sambanden mellan de strukturella faktorerna och det finansiella nettot ser ut har olika varianter av regressionen skattats, där en del av de oberoende variablerna uteslutits. Samtliga modifikationer av regressionen har även skattats separat för de I en regression där det finansiella nettot är beroende variabel och yta (logaritmerad) och antal invånare (logaritmerat) är oberoende variabler förklarar antal invånare av skillnaderna i det finansiella saldot. Yta samvarierar inte med det finansiella nettot. Om man byter ut antal invånare mot tätortsgrad får man samma resultat. Tittar man på de olika grupperna av kommuner som finns listade i bilaga 3 varierar förklaringsgraden (justerat R2-värde) för antal invånare (eller tätort) mellan 0 och 9. 0 är för , och och 9 är för Norrlandslänen ovanför och även för storstadslänen , , , inklusive och . Yta samvarierar inte med det finansiella nettot i de olika grupperna av kommuner. Övriga strukturella variabler (befolkningsförändringar, socioekonomi och utländsk bakgrund) har inget statistiskt samband med det finansiella nettot. Vår slutsats utifrån regressionsresultaten är att det inte finns finansiella intäkts- och kostnadsskillnader av betydelse som har uppstått på grund av att kommunerna har olika strukturella förutsättningar. Vi har analyserat regeringens förslag genom att först beräkna en nettokostnadsavvikelse eftersom regeringens beräkningar baseras på kostnadsstatistik . Vi använde oss av nettokostnaden för all verksamhet som ingår i kostnadsutjämningen (inklusive nettokostnader för räddningstjänst och politisk verksamhet men exklusive kollektivtrafik). Vi använder oss av den R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING strukturkostnad som regeringen föreslår, som inkluderar högre ersättning för glesbygd. Vi drar av standardkostnaden som regeringen förslår för kollektivtrafik. Nettokostnadsavvikelsek = a + b1 × logaritmerad ytak + b2 × logaritmerat antal invånarek + b3 × tätortsgradk + b4 × befolkningsförändringk + b5 × socioekonomik + ek För att undersöka hur sambanden mellan de strukturella faktorerna och nettokostnadsavvikelsen baserad på regeringens förslag ser ut har vi skattat olika varianter av regressionen, där en del av de oberoende variablerna uteslutits stegvis. Samtliga modifikationer av regressionen har även skattats separat för de olika kommungruppsindelningarna i bilaga 3. Yta, antal invånare, befolkningsförändringar och storstädernas socioekonomi är fortfarande signifikanta i de flesta regressionerna när vi undersöker regeringens förslag, men koefficientstorleken har minskat jämfört med våra beräkningar . Även de strukturella variablernas förklaringsgrad minskar med regeringens förslag (justerat R2-värde minskar). Vi tolkar detta som att regeringens förslag minskar underkompensationen i kostnadsutjämningen, men att det inte når hela vägen fram. Tabell A9 Nettokostnadsavvikelsens samvariation med strukturella variabler Kvadratkilometer (logaritmerad) 2,16*** 1,71*** Antal invånare (logaritmerat) -1,88*** -0,63* -0,45*** -0,39*** Andel med försörjningsstöd i kommunen -0,20 -0,11 12,99*** -4,97 Notera: ***/**/** indikerar signifikans på 1/5/10-procentsnivå. Notera: I utvärderingen av regeringens förslag används uppgifter , i utvärderingen av kostnadsutjämningen uppgifter . Befolkningsförändring mäts mellan 2013–2018 i utvärderingen av regeringens förslag och 2012–2017 i kostnadsutjämningen. var det fem kommuner och 2018 var det två kommuner som inte rapporterat försörjningsstöd 104 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Strukturella faktorer i den statistiska analysen I tabell A10 redovisas de strukturella faktorer vi har använt när vi analyserat om kostnadsutjämningen utjämnar för kostnadsskillnader som uppstår på grund av olika strukturella förutsättningar. Den redovisar också de strukturella faktorer som vihar använt i analysen av nettokostnadsskillnader i verksamhet som inte täcks av kostnadsutjämning respektive skillnader i finansiellt netto mellan kommuner. Uppgifterna om strukturella faktorer är hämtade från SCB:s register med några undantag. Andel med försörjningsstöd är hämtade från . Andel (långtids-)arbetslösa är hämtade från databasen () och baseras på uppgifter från SCB:s registerbaserade arbetsmarknadsstatistik (RAMS) och Arbetsförmedlingens register. Andel utrikes födda utanför EU och EFTA, andel utrikes födda vuxna (20–) samt andel utrikes födda 19–som har varit i högst efter att uppehållstillstånd har beviljats är hämtade från Kolada och baseras på SCB:s register för totalbefolkningen. Samtliga uppgifter gäller 2017 förutom tätortsgrad som gäller 2015. Tabell A10 Strukturella faktorer Strukturella faktorer som har ingått i analysen Förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet •tätortsgrad (andel av kommuninvånarna som bor i en sammanhängande bebyggelse med minst 200 invånare) •antal barn 1–respektive 6–12 år •procentuell förändring av antal barn 1–respektive 6– •procentuell förändring av antal barn 1–respektive 6– •andel med försörjningsstöd (andel personer som bor i ett hushåll där någon tar emot försörjningsstöd) •andel i åldrarna 25–med högst grundskoleutbildning •andel ekonomiskt utsatta (andel personer som är som bor i ett hushåll med disponibel inkomst av medianinkomsten i riket) •andel i åldrarna 20–som inte är förvärvsarbetande •andel arbetslösa i åldrarna 25–64 år •andel långtidsarbetslösa () i åldrarna 25–64 år •andel barn 1–resp. 6–som är födda utanför eller EU eller som har minst en förälder som är det •om kommunen fått ersättning genom modellen för barn och ungdomar med utländsk bakgrund R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Strukturella faktorer som har ingått i analysen • tätortsgrad (andel av kommuninvånarna som bor i en sammanhängande bebyggelse med minst 200 invånare) antal barn 6–15 år •procentuell förändring av antal barn 6– •procentuell förändring av antal barn 6– •andel med försörjningsstöd (andel personer som bor i ett hushåll där någon tar emot försörjningsstöd) •andel i åldrarna 25–med högst grundskoleutbildning •andel ekonomiskt utsatta (andel personer som är som bor i ett hushåll med disponibel inkomst av medianinkomsten i riket) •andel i åldrarna 20–som inte är förvärvsarbetande •andel arbetslösa i åldrarna 25–64 år •andel långtidsarbetslösa () i åldrarna 25–64 år •andel barn 6–som är födda utanför eller EU eller som har minst en förälder som är det •om kommunen fått ersättning genom modellen för barn och ungdomar med utländsk bakgrund • tätortsgrad (andel av kommuninvånarna som bor i en sammanhängande bebyggelse med minst 200 invånare) antal barn 16–18 år •procentuell förändring av antal barn 16– •procentuell förändring av antal barn 16– •andel med försörjningsstöd (andel personer som bor i ett hushåll där någon tar emot försörjningsstöd) •andel i åldrarna 25–med högst grundskoleutbildning •andel ekonomiskt utsatta (andel personer som är som bor i ett hushåll med disponibel inkomst av medianinkomsten i riket) •andel i åldrarna 20–som inte är förvärvsarbetande •andel arbetslösa i åldrarna 25–64 år •andel långtidsarbetslösa () i åldrarna 25–64 år •andel barn 16–som är födda utanför eller EU eller som har minst en förälder som är det •om kommunen fått ersättning genom modellen för barn och ungdomar med utländsk bakgrund 106 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Strukturella faktorer som har ingått i analysen • tätortsgrad (andel av kommuninvånarna som bor i en sammanhängande bebyggelse med minst 200 invånare) • antal invånare 0–64 år • procentuell förändring av antal invånare 0–mellan 2012 • procentuell förändring av antal invånare 0–mellan 2007 • andel med försörjningsstöd (andel personer som bor i ett hushåll där någon tar emot försörjningsstöd) • andel i åldrarna 25–med högst grundskoleutbildning • andel ekonomiskt utsatta (andel personer som är som bor i ett hushåll med disponibel inkomst av medianinkomsten i riket) • andel i åldrarna 20–som inte är förvärvsarbetande • andel arbetslösa i åldrarna 25–64 år • andel långtidsarbetslösa () i åldrarna 25–64 år • andel utrikes födda utanför EU och EFTA • andel utrikes födda vuxna (20–) • andel utrikes födda 18–som har varit i i högst fem år efter att uppehållstillstånd har beviljats • tätortsgrad (andel av kommuninvånarna som bor i en • antal gifta respektive ogifta personer i åldersgrupperna 65–, • procentuell förändring av antalet gifta respektive ogifta i åldersgrupperna 65–, 80–och mellan • procentuell förändring av antalet gifta respektive ogifta i åldersgrupperna 65–, 80–och mellan •förväntad livslängd för kvinnor respektive män •andel födda utanför som är eller äldre R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Strukturella faktorer som har ingått i analysen Total kostnadsutjämning (sammanlagd strukturkostnad), analys av verksamhet som inte ingår i kostnadsutjämningen och analys av kommunernas finansiella netto •tätortsgrad (andel av kommuninvånarna som bor i en sammanhängande bebyggelse med minst 200 invånare) •procentuell förändring av antal kommuninvånare •procentuell förändring av antal kommuninvånare •andel med försörjningsstöd (andel personer som bor i ett hushåll där någon tar emot försörjningsstöd) •andel i åldrarna 25–med högst grundskoleutbildning •andel ekonomiskt utsatta (andel personer som är som bor i ett hushåll med disponibel inkomst av medianinkomsten i riket) •andel i åldrarna 20–som inte är förvärvsarbetande •andel arbetslösa i åldrarna 25–64 år •andel långtidsarbetslösa () i åldrarna 25–64 år •andel utrikes födda utanför EU och EFTA 108 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Kommungruppsindelningar i den statistiska analysen I tabell A11 listas de kommungruppsindelningar som har använts vid analysen av •kostnader för strukturella faktorer som det inte utjämnas för inom de verksamheter som ingår i kostnadsutjämningen Kommungruppsindelningar som använts i analyserna. Länskoder är inom parentes. 2Ett vidare Stockholmsområde: (1), län (3), (4) 3Norra : (22), (23), (24), (25) 4Mittersta : (17), län (18), (19), (20), (21) 5Södra : (05), (06), (7), län (08), (09), (10), län (12), (13), (14) 6Storstadslän: (1), (14), län (12) 7Storstadslän och till kringliggande län: (1), (14), län (12), län (3), (4) 8Storstäder, större städer och deras pendlingskommuner: SKL:s kommungrupper 1–4 9Lågpendlingskommuner nära större städer, kommuner med mindre städer och deras pendlingskommuner: SKL:s kommungrupper 5–7 10Landsbygdskommuner: SKL:s kommungrupper 8–9 11Storstäder och storstadsnära kommuner: 12Större städer och kommuner nära större stad: 13Mindre städer/tätorter och landsbygdskommuner: 14Norrlandskommunerna: Kommuner med kommunkod större eller lika med 2101 R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet Genom modellen för förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet sker en omfördelning mellan kommunerna baserat på efterfrågan på barnomsorg och kommunernas genomsnittliga nettokostnad. Modellen är relativt enkel. En standardkostnad för förskoleverksamhet, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet räknas ut för varje kommun utifrån den genomsnittliga nettokostnaden, andel barn i olika åldrar, vistelsetider i förskolan och inskrivningsgrad vid fritidshem. Standardkostnad = (andel barn 1–i kommunen × genomsnittlig nettokostnad för förskola och pedagogisk omsorg165 i riket + index för vistelsetid i förskolan) +(andel barn 6–i kommunen × genomsnittlig nettokostnad för fritidshem och pedagogisk omsorg166 i riket + index för inskrivningsgrad på fritidshem) Redan från starten fanns en utjämning för kostnadsskillnader inom barnomsorgen. Standardkostnaden beräknades då med hjälp av andelen barn i åldersgrupperna 1–2, 3–6 och 7–samt förvärvsfrekvens, skattekraft och befolkningstäthet. Förvärvsfrekvens och skattekraft skulle spegla behovet av barnomsorg på grund av att föräldrarna arbetar. Befolkningstäthet skulle användas för att spegla att vistelsetiden i barnomsorg ofta var längre i storstäderna än i mindre kommuner och landsbygdskommuner.167 Modellen har uppdaterats ett flertal gånger.168 En del av förändringarna har varit rena uppdateringar med aktuellare data. Andra har handlat om anpassningar av delmodellen till följd av att förskolan byggdes ut och kom att omfatta hela landet. Det innebar att ett bredare skikt av befolkningen ur socioekonomiskt hänseende fick tillgång till barnomsorg. Skattekraften och befolkningstätheten fick därmed mindre betydelse för nyttjande av barnomsorg och viktades ned i modellen. Anpassningar gjordes även till följd av införandet av förskoleklass som egen skolform för 6-åringar. Maxtaxan fick också indirekt betydelse för modellens vikter genom att efterfrågan på barnomsorg påverkades. 165Den genomsnittliga nettokostnaden för förskola beräknas på åldersgruppen 1–och den genomsnittliga nettokostnaden för pedagogisk omsorg beräknas på åldersgruppen 0–. 166Den genomsnittliga nettokostnaden för fritidshem beräknas på åldersgruppen 6–och den genomsnittliga nettokostnaden för pedagogisk omsorg beräknas på åldersgruppen 0–. 1994/95:150, bil. 7, s. 42. 168Förändringar genomfördes (se prop. 1995/96:64, s. 40 f), 2005 (se prop. 1998/99:89, s. 48 f), 2008 (se SOU 2007:61, s. 45 f) och 2014 (se prop. 2013/14:1. Uo25, s. 34 f). 110 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N En kostnadsutjämning för grundskola fanns med i kostnadsutjämningen från starten 1996.169 Det förslag som infördes baserades på ett förslag från statsbidragsberedningen170 som i sin tur i hög grad överensstämde med ett förslag från Strukturkostnadsutredningen.171 Standardkostnaden beräknades efter andelen barn 7–, andelen utomnordiska och finska medborgare 7–för att skatta merkostnader för hemspråksundervisning och svenska som andraspråk samt kommunens bebyggelsestruktur för att skatta merkostnader för små skolor och skolskjutsar. Glesbygdstilläggen har uppdaterats över åren: 2000, 2005 samt 2014.172 2005 breddades variabeln utländsk bakgrund och utjämning för förskoleklass lades till. Dessutom tillkom den särskilda delmodellen barn och ungdom med utländsk bakgrund, som är tänkt att täcka andra merkostnader kopplade till utländsk bakgrund än hemspråksundervisning och svenska som andraspråk. Standardkostnad = [(andel 6-åringar i kommunen × genomsnittlig nettokostnad för förskoleklass per 6-åring i riket) +(andel barn 7–i kommunen × genomsnittlig nettokostnad för grundskola per 7–15-åring i riket) + tillägg/avdrag för modersmålsundervisning och svenska som andraspråk + tillägg/avdrag för små skolor och skolskjutsar] × förändring av nettokostnadsprisindex Delmodellen gymnasieskola infördes . Den kompenserar för skillnader i åldersstruktur, inackorderingstillägg och programval.173 byttes ”inackorderingstillägg” ut mot ”bebyggelsestruktur”, som förutom inackordering även ska täcka merkostnader för dagliga resor.174 ändrades beräkningen av programval så att den baseras på medelvärdet av i stället för . uppdaterades även de beräknade kostnaderna för elevernas resor och inackordering.175 infördes en ny komponent som utjämnar för merkostnader för små gymnasieskolor, som ett komplement till 1994/95:150, bilaga 7, s. 41. 170SOU 1994:144, Utjämning av kostnader och intäkter i kommuner och landsting, s. 66. 171SOU 1993:53, Kostnadsutjämning mellan kommuner, s. 70. 1998/99:89, Förändringar i utjämningssystemet för kommuner och landsting, s. 43, prop. 2003/04:155, s.35 f respektive prop. 2013/14:1. Uo25, s. 35. 1995/96:64, s. 36–37, prop. 1994/95:150, bilaga 7. 1998/99:89. 2003/04:155, s. 50. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING kompensationen för inackordering och resor. För övrigt uppdaterades även glesbygdsberäkningen.176 Standardkostnad = [(Andel ungdomar 16–× genomsnittlig nettokostnad per 16–18-åring i riket) + tillägg/avdrag för bebyggelsestruktur + tillägg/avdrag för elevernas programval] × förändring av nettoprisindex En delmodell för utjämning av individ- och familjeomsorg (IFO) fanns med från starten . Den utjämnade för andelen finska respektive utomnordiska medborgare, andelen ensamstående kvinnor med barn, andelen personer i åldrarna 18–, andelen flyttande över församlingsgräns samt bebyggelsetäthet. ökade kommunernas kostnader för individ- och familjeomsorg kraftigt till följd av stora samhällsförändringar. Det gällde främst kostnaderna för försörjningsstöd till följd av ett ökat flyktingmottagande och högre arbetslöshet. sänktes även ersättningsnivåerna i bland annat arbetslöshets- och sjukförsäkringen. ändrades modellen för att kompensera för flyktingar och nära anhöriga, personer födda i länder utanför och EU, arbetslösa utan ersättning, män med låg inkomst och ensamstående kvinnor med barn. Ett tätortsmått infördes också. gjordes IFO-modellen om i grunden. Utjämningen för individ- och familjeomsorg delades upp i två delar.