prop · H703197 · 2020-09-01 00:00:00 — Lagändringarna trädde i kraft . En hänvisning till den upphävda skattebetalningslagen (1997:483) ändras också till att i stället hänvisa till skatteförfarandelagen (2011:1244). Förslaget är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats i denna del. Några ändringar av rättelsekaraktär föreslås också i 26 kap. 29 §, 41 kap. 2 §, 51 kap. 1 § och 67 kap. 16 och 17 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244). Även vissa språkliga och redaktionella ändringar har gjorts. 2019/20:197 4 4.1Arbetet vid nämnderna och det gemensamma kansliet Enligt 1 § lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor, förkortad FHBL, lämnar förhandsbesked i vissa skattefrågor efter ansökan av en enskild eller det allmänna ombudet hos . två huvudfunktioner är dels att ge sökanden besked om skatteeffekterna av en planerad transaktion där svaret inte direkt framgår av lag eller praxis, dels att bidra till rättsutvecklingen på skatteområdet (se 5 § FHBL). Av 2 § FHBL framgår följande. består av högst fjorton ledamöter och högst tio ersättare. Ledamöter och ersättare förordnas av regeringen för högst i taget. sammanträder på två avdelningar, en för direkt skatt och en för indirekt skatt. Regeringen bestämmer ledamöternas och ersättarnas fördelning på avdelningarna och utser bland ledamöterna en ordförande och en vice ordförande på varje avdelning. I 3 § FHBL anges bl.a. följande. är beslutsför när ordföranden vid sammanträdet samt fem andra ledamöter är närvarande. Nämnden är dock beslutsför med färre ledamöter, om tre av dem, bland dem ordföranden, är ense om utgången i ärendet. En ordförande eller en vice ordförande får ensam fatta andra beslut än att lämna förhandsbesked eller avvisa en ansökan om sådant besked. Enligt uppgift sammanträder avdelningen för direkt skatt normalt och avdelningen för indirekt skatt i regel . Av 12 § FHBL framgår bl.a. att en ansökan ska avvisas om med hänsyn till ansökans innehåll finner att förhandsbesked inte bör lämnas. Detsamma gäller om ansökan har kommit in . Enligt 16 § FHBL är ett förhandsbesked som har fått laga kraft normalt sett bindande för och allmän förvaltningsdomstol i förhållande till den enskilde som beskedet angår, om denne yrkar det. I 22 § FHBL anges bl.a. att ett förhandsbesked får överklagas hos utan krav på prövningstillstånd. Ytterligare bestämmelser om ärendehanteringen m.m. finns i förordningen (2007:785) med instruktion för (se avsnitt 4.1.3). Av 11 kap. 22 § inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, framgår att utländska medborgare som arbetar tillfälligt i kan beviljas skattelättnader under förutsättning att de uppfyller vissa villkor. Skattelättnaderna omfattar experter, forskare och andra nyckelpersoner. tagare som får en ersättning för arbetet i över en viss Prop. 2019/20:197 nivå kan få skattelättnader. I de fallen spelar arbetets karaktär ingen roll. Frågan om förutsättningarna för skattelättnader för utländska experter m.fl. är uppfyllda prövas enligt 11 kap. 23 a § IL av . Förfarandet regleras i lagen (1999:1305) om . Nämnden består enligt 2 § denna lag av sex ledamöter med fem personliga ersättare, som samtliga förordnas av regeringen för högst i taget. Regeringen utser vidare en ordförande och en vice ordförande samt en ersättare för vice ordföranden. Dessa tre ledamöter ska ha särskild insikt i skattefrågor. Av 4 § lagen om framgår att nämnden är beslutsför när ordföranden och minst tre andra ledamöter är närvarande vid sammanträdet. Nämnden är dock beslutsför med tre ledamöter, bland dem ordföranden, om samtliga är ense om beslutet. Vid beslut som gäller skattelättnader för sådana arbetstagare som har en månatlig ersättning över en viss nivå är nämnden beslutsför med ordföranden eller vice ordföranden ensam (se prop. 2011/12:1 s. 245). sammanträder enligt uppgift . Enligt 9 § lagen om får nämndens beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid över- klagande till kammarrätten. Fler bestämmelser om ärendenas handläggning m.m. finns i förordningen (2007:786) med instruktion för (se avsnitt 4.1.3). Enligt 20 § förordningen (2017:154) med instruktion för ska det inom finnas ett gemensamt kansli för och (se även 3 § förordningen med instruktion för och 3 § förordningen med instruktion för ). Kansliet leds av en kanslichef och består i övrigt av en registrator och ett antal föredragande. Enligt uppgift är samtliga domstolsjurister eller jurister med skattebakgrund. I 4 § första stycket förordningen med instruktion för anges att ärenden om förhandsbesked avgörs efter beredning och föredragning av personal vid kansliet. En liknande bestämmelse finns i 4 § förordningen med instruktion för , enligt vilken ärenden som prövas av avgörs efter beredning och föredragning av personal vid kansliet. Regeringens förslag: ska få lämna över till ordföranden, vice ordföranden eller någon som tjänstgör vid nämndens kansli att fatta andra beslut än att lämna förhandsbesked eller avvisa en ansökan om sådant besked. Delegationspromemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: I myndighetsförordningen (2007:515) finns bestämmelser som gäller för förvaltningsmyndigheter under rege- Enligt 4 § myndighetsförordningen ska myndighetens ledning bl.a. besluta en arbetsordning och i den besluta de närmare föreskrifter som behövs om myndighetens organisation, delegeringen av beslutanderätt inom myndigheten, handläggningen av ärenden och formerna i övrigt för När det gäller nämndmyndigheter anges i 5 § 2 samma förordning att andra ärenden än de som avses i 4 § får avgöras av den som undantas enligt 6 § förordnin- gen med instruktion för från ett flertal bestämmelser i myndighetsförordningen, däribland nu nämnda 4 och 5 §§. Av 3 § andra stycket FHBL framgår att en ordförande eller en vice ord- förande ensam får fatta andra beslut än att lämna förhandsbesked eller avvisa en ansökan om sådant besked (se avsnitt 4.1.1). vice ordföranden kan dock av olika skäl komma att vara frånvarande sam- tidigt, t.ex. vid sjukdom. Möjligheten att med kort varsel sammankalla en beslutsför nämnd vid ett sådant tillfälle är begränsad, bl.a. eftersom en ledamot i regel har en ordinarie befattning som han eller hon inte utan vidare kan frigöra sig från för att fullgöra uppdraget i nämnden. Det förhållandet att det saknas möjlighet att delegera beslutanderätt i ärenden som inte avser lämnande av förhandsbesked eller avvisning av en ansökan om sådant besked kan innebära svårigheter för myndigheten att uppfylla de krav som finns i andra regelverk. Som exempel kan nämnas att myndigheten kan ha svårigheter att uppfylla kravet i 2 kap. tryckfrihets- förordningen om att skyndsamt pröva en begäran om att få ta del av en allmän handling och bestämmelserna i förvaltningslagen (2017:900) om myndigheters tillgänglighet för allmänheten och kravet på att skyndsamt överlämna ett överklagande. Med hänsyn till det ovan nämnda och för att öka förutsättningarna för en effektivare ärendehandläggning bör ges möjlighet att besluta om delegation i vissa fall. Ett sådant beslut om delegation ska fattas av nämnden med den beslutsförhet som framgår av nu gällande 3 § första stycket FHBL. Den möjlighet till delegation som föreslås bör inte avse beslut att lämna förhandsbesked eller att avvisa en ansökan om sådant besked (jfr 3 § andra stycket FHBL). Dessa beslut ska även i fortsättningen fattas av nämnden med den beslutsförhet som anges i 3 § första stycket FHBL. stället att möjligheten till delegation ska avse andra beslut än de nu nämnda, som t.ex. beslut om utlämnande av allmän handling, rättidspröv- ning av ett överklagande eller avskrivning av ett ärende efter återkallelse (jfr prop. 1990/91:89 s. 39). Det föreslås att möjligheten till delegation ska omfatta bl.a. ordföranden och vice ordföranden. Detta innebär att det ges förutsättningar att behålla den beslutsordning som gäller , förutsatt att det fattas beslut om dele- gation för dessa funktioner (se 3 § andra stycket FHBL och avsnitt 4.1.1). Det föreslås även att den nuvarande bestämmelsen om beslutsförhet i 3 § andra stycket FHBL tas bort, i enlighet med eget förslag och i syfte att undvika överlappande regler. Det föreslås vidare att delegation ska få ske till någon som tjänstgör vid Prop. 2019/20:197 . Detta följer i huvudsak av praktiska skäl då kansliet utför handläggande uppgifter för nämnden och fysiskt har hand om nämndens handlingar (se avsnitt 4.1.3). En möjlighet att delegera beslutanderätt till någon som utför handläggande uppgifter åt nämnden får också anses överensstämma med vad som gäller för ett antal andra nämndmyndigheter, se t.ex. 6 § förordningen (2007:833) med instruktion för Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd och 8 § förordningen (2010:1054) med instruktion för . Förslaget föranleder ändringar i 3 § FHBL och att en ny paragraf, 3 a §, införs i samma lag. Regeringens förslag: ska få lämna över till ordföranden, vice ordföranden eller någon som tjänstgör vid nämndens kansli att fatta andra beslut än att pröva om förutsättningar för skattelättnader finns eller avvisa en ansökan om skattelättnader. Delegationspromemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag: I likhet med undantas från de bestämmelser i myndighets- förordningen som rör bl.a. beslut om arbetsordning och delegation (se 5 § förordningen med instruktion för och avsnitt 4.2). innebär dagens regler att samtliga ärenden måste avgöras av en fullsutten nämnd, utom de beslut som gäller skatte- lättnader för sådana arbetstagare som har en månatlig ersättning över en viss nivå (se avsnitt 4.1.2). Med nuvarande beslutsordning och sammanträdesfrekvens är det inte säkert att kan leva upp till de krav som finns i andra regelverk (se exempel i avsnitt 4.2). Möjligheten att med kort varsel sammankalla en beslutsför nämnd är begränsad, särskilt i semestertider. Vidare har en ledamot i , i likhet med vad som gäller för en ledamot i , i regel en ordinarie befattning som han eller hon inte utan vidare kan frigöra sig från. Mot denna bakgrund och för att öka förutsättningarna för en effektivare ärendehandläggning även i föreslås att nämnden ska ges möjlighet att besluta om delegation i vissa fall. tionsbeslut ska fattas av nämnden med den beslutsförhet som gäller enligt 4 § första stycket lagen om (se avsnitt 4.1.2). Möjligheten till delegation bör inte avse beslut som innebär en prövning av om förutsättningar för skattelättnader finns eller att en ansökan om skattelättnader avvisas (jfr 3 § andra stycket FHBL). Dessa beslut ska även i fortsättningen fattas av nämnden med den beslutsförhet som anges i 4 § 2019/20:197 lagen om . I likhet med vad som föreslås gälla för bör möjligheten till delegation avse andra beslut än sådana som ligger inom nämndens kärnverksamhet, t.ex. beslut om utlämnande av allmän handling, rättidsprövning av ett överklagande eller avskrivning av ett ärende efter återkallelse. Det föreslås att möjligheten till delegation ska omfatta ordföranden, vice ordföranden eller någon som tjänstgör vid . Att ordföranden och vice ordföranden föreslås omfattas innebär en ordning som liknar den som gäller för och som föreslås gälla framöver (se avsnitt 4.1.1 och 4.2). Vidare kan det i detta sammanhang åter nämnas att är beslutsför med endast ordföranden eller vice ordföranden även i vissa beslut som gäller skattelättnader (se avsnitt 4.1.2). Det bedöms rimligt att ordföranden och vice ordföranden också ska kunna fatta beslut som inte avser skattelättnader och som är av mer administrativ art. Att delegation föreslås kunna ske även till någon som tjänstgör vid kansliet följer av samma skäl som de som anförs ovan avseende (se avsnitt 4.2). Förslaget föranleder att en ny paragraf, 4 a §, införs i lagen om . 5Motverkande av skadlig skattekonkurrens och G20 har genomfört ett projekt i syfte att förhindra erodering av skattebasen och flyttning av vinster (Base Erosion and Profit Shifting, förkortat BEPS). Projektet delades upp i 15 olika åtgärder (actions). Åtgärd 5 handlar om att mer verkningsfullt motverka skadlig skattekonkurrens. En slutrapport avseende åtgärd 5 publicerades (/G20 Base Erosion and , Countering Harmful Tax Practices , Taking into Account Transparency and Substance, Action 5: 2015 Final Report). Slutrapporten innefattar bl.a. en standard för tvingande spontant informationsutbyte avseende vissa förhandsbesked (tax rulings) som, om information om sådana besked inte lämnas, skulle kunna medföra erodering av skattebasen och flyttning av vinster till ett annat land. Det är fråga om en s.k. minimistandard. Det innebär att de deltagande länderna politiskt har åtagit sig att genomföra den. För del finns det tre olika typer av besked och beslut som kan omfattas av denna minimistandard och som därmed kan bli föremål för informationsutbyte med andra stater och jurisdiktioner. Det är fråga om förhandsbesked från , svar på externa frågor och beslut om godkännande för tonnagebeskattning (jfr avsnitt II i kapitel 5 i slutrapporten för BEPS åtgärd 5). utvärderas de deltagande ländernas genomförande av Prop. 2019/20:197 minimistandarden genom s.k. peer reviews. ramen för arbetet i on Harmful Tax Practices (FHTP) som ansvarar för arbetet med BEPS åtgärd 5. Vid sådana utvärderingar har det konstaterats att det av de svenska förhandsbeskeden eller underlaget för dessa inte alltid framgår med vilka andra stater och jurisdiktioner som upplysningar om beskeden och besluten ska utbytas. rekommenderades därför att ändra sina regler och rutiner så att de skattskyldiga åläggs att, inom ramen för processen att få ett besked eller beslut, lämna den information som behöver för att kunna bedöma till vilka andra stater och jurisdiktioner upplysningarna ska lämnas. Den rättsliga grunden för det internationella informationsutbyte som avses i slutrapporten för åtgärd 5 kan vara Europaråds- och OECD- konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden (förkortad konventionen), ett skatteavtal, EU-direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning (förkortat DAC) eller en annan rättsakt som innehåller bestämmelser om spontant informationsutbyte. I DAC finns även bestämmelser om automatiskt utbyte av upplysningar om förhandsbesked. Dessa bestämmelser togs in genom rådets direktiv (EU) 2015/2376 av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning (förkortat DAC 3). I svensk rätt har DAC 3 genomförts i lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning, förkortad lagen om administrativt samarbete. Utbytet enligt DAC 3 omfattar i viss utsträckning upplysningar om samma förhandsbesked som ska utbytas enligt slutrapporten för BEPS åtgärd 5. Vilka uppgifter har tillgång till påverkar därför även informationsutbytet enligt DAC 3. Enligt DAC 3 är också skyldigt att utbyta upplysningar om prissättningsbesked vid internationella transaktioner (jfr avsnitt 6.1.3 i propositionen Utbyte av upplysningar om förhandsbesked i gränsöverskridande skattefrågor och förhandsbesked om prissättning, prop. 2016/17:19, bet. 2016/17:SkU10, rskr. 2016/17:87). Även i fråga om sådana besked behöver tillräckliga uppgifter således inhämtas för att ett korrekt utbyte ska kunna ske (se vidare under avsnitt 5.4). har uppmärksammat att det i vissa fall saknas möjlighet att inhämta utländska skatteregistreringsnummer för sökanden, sökandens moderföretag och moderföretaget för den yttersta gruppen av personer som sökanden tillhör, i de fall dessa är utländska. För att det internationella informationsutbytet ska kunna fungera på ett tillfredställande sätt måste det land som tar emot information från ett annat land kunna identifiera de parter som informationen avser. I många fall är ett namn och en adress otillräckligt för detta ändamål. Att uppgifter lämnas om företagets skatteregistreringsnummer i det andra landet, för del normalt organisationsnummer, är därför av avgörande betydelse för att informationsutbytet ska fungera. 2019/20:197 5.2 Fler uppgifter i fråga om Regeringens förslag: Bestämmelser ska tas in i skatteförfarandelagen om att särskilda uppgifter ska lämnas i fråga om vissa förhandsbesked enligt lagen om förhandsbesked i skattefrågor. Syftet med uppgifterna ska vara att ska kunna leva upp till sina åtaganden avseende internationellt informationsutbyte om förhandsbesked enligt lagen om förhandsbesked i skattefrågor. I fråga om förhandsbesked som avser direkta skatter eller avgifter ska en sökande som inte är en fysisk person eller det allmänna ombudet hos lämna följande uppgifter: –identiteten, inklusive stat eller jurisdiktion för hemvist eller, om sådan saknas, för registrering samt utländskt skatteregistreringsnummer eller motsvarande om sådant nummer finns, på sökanden, sökandens moderföretag och moderföretaget för den yttersta gruppen av personer som sökanden tillhör samt på andra personer, med undantag för fysiska personer, som sannolikt kan komma att beröras av förhandsbeskedet i andra stater och jurisdiktioner, och –andra stater och jurisdiktioner som sannolikt kan komma att beröras av förhandsbeskedet. Uppgift ska även lämnas om vilket förhandsbesked uppgifterna avser. Detta gäller bara i fråga om förhandsbesked som avser 1. fasta driftställen, när huvudkontoret eller det fasta driftstället finns ien annan stat eller jurisdiktion, 2. direkta eller indirekta betalningar a)mellan utländska närstående parter via ett till dem närstående företag i , eller b)som görs av ett utländskt företag till ett närstående företag i där den verkliga huvudmannen för betalningarna har hemvist i en annan stat eller jurisdiktion, eller 3. en sådan gränsöverskridande transaktion som avses i lagen om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. Uppgifterna ska ha kommit in till senast efter att förhandsbeskedet har fått laga kraft. Informationsutbytespromemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. I promemorian föreslås att uppgifterna ska lämnas till i ansökan om förhandsbesked i stället för till efter att förhandsbeskedet fått laga kraft. I promemorians förslag finns ingen begränsning till ansökningar om förhandsbesked som avser direkta skatter eller avgifter. I promemorian föreslås att uppgifter ska lämnas om identitet på sökandens moderbolag och moderbolaget för gruppen av personer som sökanden tillhör. Vidare anges det inte att uppgiftsskyldigheten endast gäller i de fall då sökanden inte är det allmänna ombudet hos . Det föreslås inte heller någon begränsning av uppgiftsskyldigheten till vissa typer av gränsöverskridande förhandsbesked. I promemorian saknas klargörande om att även identifikationsuppgifterna avseende andra personer, med undantag för fysiska personer, som sannolikt kan komma att beröras av förhandsbeskedet i andra stater och jurisdiktioner ska innefatta stat eller jurisdiktion för hemvist eller, om sådan saknas, för registrering samt utländskt skatteregistreringsnummer eller motsvarande om sådant nummer finns. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern, i , och Transportstyrelsen har inga invändningar mot eller synpunkter på förslaget. bedömer att förslaget är ändamålsenligt och bör genomföras. avstyrker förslaget att uppdraget att hämta in ytterligare uppgifter läggs på nämnden. Nämnden anför att är bättre lämpat att hämta in de ytterligare uppgifter som behövs för informationsutbyte och att det bör vara tillräckligt att ges möjlighet att förelägga den som ansökt om förhandsbesked att lämna de uppgifter som myndigheten behöver för informationsutbytet, utan att det införs någon ytterligare uppgiftsskyldighet i ansökan. framför att det rent språkligt kan ifrågasättas om uppgiften om stat eller jurisdiktion för registrering eller hemvist är en uppgift om identitet. Nämnden framhåller vidare att det inte är tydligt vilka förhandsbesked gällande inkomstskatt som ska omfattas av uppgiftslämnandet. Syftet bör exempelvis vara att ytterligare uppgifter bara ska lämnas avseende vissa förhandsbesked som avser inkomstskatt. Det allmänna ombudet hos bör inte heller omfattas av uppgiftsskyldigheten. påpekar också att om uppgifterna lämnas i ansökan inom ramen för förhandsbeskedsinstitutet och förhandsbeskedet sedan överklagas till är huvudregeln att uppgifterna är offentliga hos domstolen, i stället för den starkare sekretess som gäller hos . Slutligen anför att det inte är tydligt vad rättsföljden blir om uppgifter saknas och att uppgiftsskyldigheten, särskilt om tanken är att ett förhandsbesked ska kunna meddelas även om de nu aktuella uppgifterna inte lämnas, bör regleras i annan lagstiftning. tillstyrker förslaget men anser att bestämmelserna bör gälla uppgifter om moderföretag i stället för moderbolag. anser även att uppgifterna om identiteten på sökanden, sökandens moderföretag och moderföretaget för gruppen av personer som sökanden tillhör bör innefatta uppgifter om både stat eller jurisdiktion för registrering och för hemvist, i stället för att innefatta antingen stat eller jurisdiktion för registrering eller stat eller jurisdiktion för hemvist. Vidare framför att samma identifikationsuppgifter bör lämnas även för de andra personer, som sannolikt kan komma att beröras av förhandsbeskedet i andra stater och jurisdiktioner och som uppgifter ska lämnas om. har i huvudsak inga invändningar mot förslaget men framhåller att det bör klargöras att sökandens skyldighet att utreda och beskriva sannolika effekter är begränsad till vad som framkommit i samband med arbetet med ansökan. påpekar även att det inte är rimligt att kräva att den sökande ska ha kunskap om relevant lagstiftning i andra stater och jurisdiktioner samt att det bör klargöras att det, när det gäller vilka personer eller andra stater och jurisdiktioner som berörs, är fråga om beskattningskonsekvenser för dem. Näringslivets skattedelegation (med instämmande av Företagarna, och ) avstyrker förslaget att de 2019/20:197 ytterligare uppgifterna ska lämnas även i fall då förhandsbeskedet inte kommer att bli föremål för informationsutbyte och anser att det strider mot proportionalitetsprincipen. Föreningen anser generellt att bör utbyta den efterfrågade informationen med berörda stater, men att det är angeläget att hålla nere den administrativa bördan för svenska företag och myndigheter samt att värna den svenska konkurrenskraften. Skälen för regeringens förslag Behovet av ytterligare uppgifter I 12 b § lagen om administrativt samarbete anges de uppgifter som ska utbyta med andra medlemsstater enligt DAC 3 när det gäller bl.a. förhandsbesked från . De uppgifter som räknas upp där och som innefattar utländskt skatteregistreringsnummer eller är av betydelse för vilka andra länder som berörs av beskedet är följande: –identiteten på personen, med undantag för fysiska personer, som fått förhandsbeskedet och, när det är lämpligt, även identiteten på gruppen av personer som personen tillhör (punkt 1), –andra medlemsstater som sannolikt kommer att beröras av förhandsbeskedet (punkt 7), och –andra personer, med undantag för fysiska personer, som sannolikt kommer att beröras av förhandsbeskedet i andra medlemsstater (punkt 8). Andra stater eller jurisdiktioner berörs enligt slutrapporten för BEPS åtgärd 5 av ett förhandsbesked om förhandsbeskedet avser 1. fast driftställe, när huvudkontoret eller det fasta driftstället finns i en annan stat eller jurisdiktion (se punkt 117 samt punkt 4 i tabell 5.1 i kapitel 5 i slutrapporten),