prop · H703132 · 2020-03-19 00:00:00 — Regeringens förslag: Stödperioden för stöd ska begränsas till sex kalendermånader med möjlighet till förlängning i ytterligare tre Den första stödmånaden ska infalla senast efter ett godkännande om stöd. I annat fall får stöd inte lämnas. förlängning ska ha kommit in inom fyra kalendermånader från det att stödperioden om sex kalendermånader inletts. En karensperiod om 24 kalendermånader ska gälla för stödet. Den sammanlagda tid som stöd kan lämnas begränsas på så sätt att sammanlagd tid med stöd inte får överstiga 24 kalendermånader under en period om 36 kalendermånader. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen lämnar inte något förslag vad gäller begränsning av sammanlagd tid med stöd. Remissinstanserna: LRF förordar en stödperiod med möjlighet till 12 månaders förlängning. IKEM m.fl., , 2019/20:132 och anser att karenstiden bör förkortas . Enligt IKEM m.fl. och är det förhållandet att det krävs en överenskommelse mellan arbetsgivare och arbetstagare en tillräcklig garant mot överutnyttjande. LO anser att karenstiden bör förkortas något med hänsyn till stödets konkurrensneutraliserande syfte. Arbetsförmedlingen anser att karensperioden bör förlängas för att mildra det permanenta stödets eventuella Skälen för regeringens förslag Som anges i avsnitt 5.2 är det nödvändigt att det permanenta och öppna systemet för stöd vid korttidsarbete utformas på ett sådant sätt att det inte motverkar strukturomvandling i ekonomin. En viktig faktor som har lyfts fram i detta avseende är att arbetsgivare vid en normal konjunkturcykel bara bör kunna utnyttja stödet under en mer begränsad tid. Det nuvarande stödet kan aktiveras för en stödperiod om 12 kalender- månader med möjlighet till förlängning i ytterligare 12 kalendermånader. Bakgrunden till den relativt långa stödperioden är att stödet avses tillämpas i en situation där det råder en synnerligen djup kris i ekonomin. läge är det rimligt att anta att företagen kan ha problem med en låg Karenstiden är 24 kalendermånader. En förutsättning för att godkännande för stöd ska lämnas enligt det nya systemet är att arbetsgivaren har allvarliga ekonomiska problem som är Regeringen delar mot denna bakgrund utredningens bedömning att stödperioden bör vara betydligt kortare än för stödet som kan lämnas vid djupa ekonomiska kriser. En kortare stödperiod bidrar dessutom till att minska risken för att stödet används av arbetsgivare i verksamheter som har strukturella snarare än tillfälliga problem. Regeringen anser därför, i motsats till LRF, att en begränsad stödperiod på sex kalendermånader är I syfte att säkerställa att införandet av korttidsarbete på arbetsplatsen sker i nära anslutning till att behovet uppstått bör den första stödmånaden infalla senast efter att ett godkännande om stöd Om arbetsgivaren efter den inledande har behov av att förlänga perioden av korttidsarbete får en ny ansökan och prövning Om arbetsgivaren kan visa att de ekonomiska svårigheterna kvarstår kan stödperioden förlängas med ytterligare tre kalendermånader. ansökan om förlängning ska de ekonomiska svårigheterna anses vara tillfälliga endast om arbetsgivaren kan visa att de troligen inte kommer att kvarstå efter det att den förlängda tidsperioden har löpt ut. ansökan om förlängning ska kunna hanteras innan den första har löpt ut bör en sådan ansökan ha kommit in inom fyra kalendermånader från det att inletts. I likhet med vad som gäller ska en karenstid gälla också för stöd enligt det nya systemet. Innebörden av detta är att ska förflyta från den tidpunkt när stödperioden löpt ut till dess att ett nytt beslut om godkännande av stöd får lämnas. Även vid bestämmandet av karensperioden är det angeläget att beakta riskerna för att likhet med IKEM m.fl. och Näringsliv att det förhållandet att det krävs en överenskommelse mellan parterna på arbetsmarknaden minskar risken för överutnyttjande. Enligt regeringens mening är det dock angeläget att även i övrigt utforma systemet på ett sådant sätt att överutnyttjande motverkas. Regeringen anser mot denna bakgrund att den av utredningen föreslagna karensperioden inte kan anses vara för kort. En karensperiod bör vidare vara tillräcklig för att förhindra att en arbetsgivare använder stödet för att överbrygga strukturella problem i verksamheten. Det finns därför inte skäl att förlänga karensperioden som Arbetsförmedlingen föreslår. Skulle en arbetsgivare ansöka om godkännande på nytt strax efter 24-månadersfristens utgång kan detta emellertid vara en omständighet som talar mot att arbetsgivarens ekonomiska svårigheter är tillfälliga. En begränsning av sammanlagd tid med stöd Genom införandet av det nya systemet för stöd vid korttidsarbete kan det komma att uppstå en situation där en eller flera arbetsgivare redan får stöd när en synnerligen djup lågkonjunktur inträder och regeringen beslutar att aktivera det generella stödet vid korttidsarbete. Regeringen anser att de olika stöden bör kunna följa på varandra, annars skulle en arbetsgivare som beviljats arbetsgivarspecifikt stöd hamna i ett sämre läge vid en synnerligen djup lågkonjunktur. En sådan ordning framstår som svår att motivera. En annan fråga är om det finns skäl att begränsa den sammanlagda tid som stöd kan lämnas för när de olika stöden följer på varandra. En av de viktigaste utgångspunkterna för det nya systemet för stöd vid korttidsarbete är att endast arbetsgivare som bedöms som långsiktigt konkurrenskraftiga ska kunna beviljas stöd. Som en konsekvens av detta har regeringen bl.a. föreslagit en kortare stödperiod än vad som gäller för nuvarande stöd. Om ingen begränsning skulle införas skulle stöd kunna lämnas under sammanlagt 33 månader. Merparten av , 24 månader, skulle visserligen avse tid med stöd som inte förutsätter att arbetsgivaren endast har tillfälliga ekonomiska problem. Det framstår enligt regeringen emellertid inte som ändamålsenligt om införandet av det nya systemet för stöd skulle öppna upp för en så lång sammanlagd stödperiod som 33 månader. Med hänsyn till detta bör reglerna utformas på ett sådant sätt att tid med stöd enligt det nya systemet avräknas från tid som stöd kan lämnas enligt befintligt system när de lämnas i nära anslutning till varandra. En regel bör därför införas som begränsar sammanlagd tid med stöd vid korttidsarbete under en 36- månaderspeiod. En sådan ordning innebär att den sammanlagda tiden för stöd överensstämmer med den maximala tiden för stöd enligt befintligt system, dvs. Förslaget tas in i de fyra nya paragraferna 6 a, 7 a, 7 b och 8 a §§ samt föranleder ändringar i 2 och 4 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete. 2019/20:132 5.6 Stöd i centrala och lokala kollektivavtal Regeringens förslag: Som huvudregel ska gälla att tillämpningen av korttidsarbete har stöd i centrala och lokala kollektivavtal. För arbetsgivare som inte är bundna av kollektivavtal ska kravet på skriftligt avtal med av arbetstagarna på en driftenhet gälla även avseende det nya stödet. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: LO och anser att arbetsgivare utan kollektivavtal inte ska ha möjlighet att ansöka om stöd enligt det nya systemet. LO framhåller att en facklig motpart är en garant för att korttidsarbete används när det är relevant och att arbetstagare skyddas och inte tvingas att gå med på uppgörelser. LO anser vidare att en nivå på av arbetstagarna på en driftsenhet är en mer välavvägd nivå om ett sådant undantag ska införas. Företagarna anser att andelen på av arbetstagarna på en driftsenhet bör sänkas. Skälen för regeringens förslag: I det nuvarande systemet för stöd vid korttidsarbete kan stöd lämnas till såväl arbetsgivare som är bundna av kollektivavtal som arbetsgivare som inte är bundna av kollektivavtal. För en kollektivavtalsansluten arbetsgivare krävs dels ett kollektivavtal om korttidsarbete som slutits eller godkänts av de centrala parterna, dels ett lokalt kollektivavtal där de närmare förutsättningarna för tillämpningen av korttidsarbete är fastställda. För en arbetsgivare som inte är bunden av ett kollektivavtal krävs att det finns ett skriftligt avtal mellan arbetsgivaren och berörda arbetstagare samt att av arbetstagarna på en driftenhet deltar i korttidsarbetet under stödmånanden. I samband med införandet av det nuvarande systemet framhöll regeringen att det fanns anledning att ställa särskilda krav på arbetsgivare utan kollektivavtal för att få stöd. Detta för att kompensera för det faktum att det i dessa fall saknades en gemensam motpart för att tillvarata arbetstagarnas intressen och garantera att det finns ett verkligt behov av korttidsarbete (prop. 2013/14:1 s. 360 f.). Regeringen anser, till skillnad från LO och , att det saknas skäl att göra någon annan bedömning avseende stöd enligt det nya systemet. Regeringen anser inte heller att det finns skäl att, som Företagarna föreslår, ändra den andel av arbetstagare som ska ha träffat avtal. 5.7En tillfällig ökning av statens andel av kostnaden för korttidsarbete, s.k. korttidspermittering Regeringens förslag: För stöd som lämnas efter godkännande av ska för stödmånader som infaller den till och med följande gälla: –Storleken på preliminärt stöd höjs genom att underlaget för beräkning av preliminärt stöd multipliceras i stället för . –Löneminskningen ska uppgå till 4, om arbetstidsminskningen är 20, . –Bestämmelserna om att stöd inte får lämnas för uppsägningstid ska inte tillämpas. För stöd som lämnas under uppsägningstid ska vid tillämpning av bestämmelserna om löneminskning bortses från sådan ersättning som utgår till arbetstagaren för att arbetsgivaren ska uppfylla 12 § lagen om anställningsskydd. Skälen för regeringens förslag: Kostnaderna för korttidsarbete utgörs av den lön inklusive arbetsgivaravgifter som motsvarar arbetstidsminskningen. Det statliga stödet lämnas med en tredjedel av detta underlag. Underlaget för stöd beräknas genom att arbetstagarens ordinarie lön multipliceras med den avtalade arbetstidsminskningen enligt någon av de tre nivåerna för arbetstids- och löneminskningen samt med en individuell närvarokvot. Preliminärt stöd bestäms därefter genom att underlaget multipliceras (17 § lagen om stöd vid korttidsarbete). Övriga kostnader fördelas mellan arbetsgivare och arbetstagare enligt de nivåer som framgår av 13 § lagen om stöd vid korttidsarbete. Med hänsyn till spridningen av det nya coronaviruset som orsakar sjukdomen covid-19 är det av stor betydelse att åtgärder vidtas för att dämpa effekterna av viruset för företag och samhällsekonomin. För att möta arbetsgivarnas behov i krisens spår anser regeringen att det finns skäl att höja statens andel av kostnaden för korttidsarbete från en tredjedel till tre fjärdedelar av den totala kostnaden. Förstärkningen bör avse stöd som lämnas efter godkännande av . Systemet för stöd vid korttidsarbete kan därigenom bidra till större minskningar av arbetsgivarnas arbetskraftskostnader. På detta sätt ges arbetsgivarna bättre förutsättningar att klara de tillfälliga ekonomiska svårigheter som kan uppstå i utbrottets spår. tillstyrker förslaget att öka statens andel av kostnaden och framhåller bl.a. följande. Förslaget har förutsättningar att minska de negativa ekonomiska konsekvenserna av covid-19. Även om covid-19 innebär en allvarlig störning för många företag och branscher är den av temporär natur och ligger tydligt utanför företagens kontroll. Efterfrågan på drabbade företags varor och tjänster kommer därför successivt att öka igen när smittorisken ebbar ut. Det är en avgörande skillnad jämfört med t.ex. plötsliga fall i den globala efterfrågan som visar sig bli bestående för vissa företag och branscher. lyfte fram i tidigare remissvar kan korttidsarbete i en sådan situation 2019/20:132 riskera hindra en nödvändig strukturomvandling. Så är dock inte fallet med Många företag, inte minst i tjänstebranscherna, kommer sannolikt i närtid att uppleva betydligt lägre efterfrågan än normalt på grund av covid-19. För att begränsa antalet uppsägningar behöver dels det statliga stödet vara generöst, dels behöver regelverkets tillämpning vara Den tillfälliga höjningen av statens andel av kostnaden till tre fjärdedelar är därför väl motiverad. Ett än mer flexibelt system där arbetstiden minskas med kan övervägas. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att preliminärt stöd ska bestämmas genom att underlaget multipliceras . Regeringen bedömer att den förhöjda nivån bör gälla som infaller till och med den Utgångspunkten bör vara att förhållandet mellan arbetsgivarens och arbetstagarens andel av kostnaden ska vara densamma som enligt gällande Vid tillämpning av 13 § ska löneminskningen därför uppgå till 4, 6 respektive om arbetstidsminskningen är 20, 40 respektive 60 Detta innebär att arbetstagare kommer att drabbas av mindre omfattande löneminskningar än vad som annars varit fallet. höjningen av statens andel av kostnaden innebär således att systemet blir mer förmånligt för både arbetstagare och arbetsgivare. minska arbetstiden bedöms inte vara praktiskt genomförbart till Enligt 14 § lagen om stöd vid korttidsarbete får stöd inte lämnas för korttidsarbete som är hänförligt till en arbetstagares uppsägningstid. gäller oavsett om arbetstagaren har sagts upp av arbetsgivaren eller har sagt upp sig själv. Att uppsägning skett innebär inte att avtalet om korttidsarbete i sig faller utan endast att stöd inte kan lämnas för . Bestämmelsen har motiverats med att korttidsarbete som utgångspunkt inte ska vidtas när uppsägning framstår som den naturliga och riktiga åtgärden (prop. 2013/14:1 Förslag till statens budget, finansplan och skattefrågor avsnitt 6.17.5.1.4). Det kan dock med hänsyn till spridningen av det nya coronaviruset inte uteslutas att det inträffar mer extrema fall i efterfrågan där efterfrågan för enskilda företag eller branscher i princip helt försvinner och att det på grund av detta kan aktualiseras uppsägningar i större omfattning under tid som korttidsarbete tillämpas. För att möta sådana exceptionella fall finns det enligt regeringens bedömning ett behov av att som en tillfällig krisåtgärd dämpa kostnaderna för arbetsgivare som tillämpar korttidsarbete även i händelse av uppsägningar under tid som korttids- Regeringen föreslår därför att 14 § lagen om stöd vid korttidsarbete inte ska tillämpas för stödmånader som infaller 2020 till och med . I sammanhanget kan påminnas om att de närmare förutsättningarna för tillämpningen av korttidsarbete alltid ska regleras i avtal. Det står parterna fritt att i ett sådant avtal t.ex. reglera huruvida korttidsarbete ska tillämpas under arbetstagares Visita och Hotell- och restaurangfacket tillstyrker Stödet vid korttidsarbete förutsätter en löneminskning i samband med Enligt 12 § lagen (1982:80) om anställningsskydd har dock en arbetstagare som har blivit uppsagd rätt att Prop. 2019/20:132 behålla sin lön. För att kravet på löneminskning ska kunna uppfyllas även under uppsägningstid behöver man vid bedömningen av löneminskningen bortse från ersättning som arbetsgivaren lämnar till arbetstagaren för att uppfylla sin skyldighet enligt 12 § lagen om anställningsskydd. Regeringen föreslår därför en bestämmelse med den innebörden som gäller för den ovan angivna tidsperioden. Förslaget tas in i punkt 3 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i lagen om stöd vid korttidsarbete. Regeringens förslag: Stöd enligt det nya systemet för stöd vid korttidsarbete ska lämnas efter godkännande från . ska även ansvara för ansökningsförfarandet i övrigt när myndigheten har lämnat godkännande. Ansökningar om godkännande ska handläggas skyndsamt. Avstämning av preliminärt stöd som har lämnats efter godkännande från ska göras vid utgången av den tredje kalendermånaden från den tidpunkt stödperioden inleddes och därefter En anmälan om avstämning ska ha kommit in till från avstämningstidpunkten. Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Utredningen föreslår att ska ansvara för godkännande- prövningen och att ska ansvara för förfarandet i övrigt. Utredningen lämnar inte något förslag vad gäller tidpunkten för avstämning av preliminärt stöd som har lämnats och anmälan om Remissinstanserna: , IKEM m.fl., Näringslivets och betonar vikten av ett snabbt och icke- ifrågasätter att stöd enligt det nya systemet ska hanteras av två myndigheter. en myndighet bör ansvara för handläggningen av stödet enligt det nya framhåller att en delad handläggning är mindre kundorienterad, ger längre handläggningstider och orsakar gräns- Ett tvåmyndighetsförfarande innebär att båda myndig- heterna måste skapa verktyg och rutiner samt bygga upp kompetens. och m.fl. framhåller att kravet på stöd i avtal i sig innebär att det finns skäl att utgå ifrån att innehållet i en ansökan är anser att en förnyad prövning av förutsättningarna för godkännande bör ske vid prövningen av preliminärt stöd. förordar någon form av löpande kontroller och föreslår att återbetalning ska kunna ske vid ändrade förhållanden. föreslår en ordning med återbetalning om bolaget försätts i konkurs eller ansöker om företagsrekonstruktion med motiveringen att det i sådana fall 2019/20:132 står klart att de ekonomiska svårigheterna inte var tillfälliga. Kammarrätten i efterlyser en analys av om det är lämpligt att alla beslut enligt lagen kan överklagas och vad en sådan prövning i så fall ska avse. Skälen för regeringens förslag Utredningen föreslår att ska pröva om förutsättningarna för stöd är uppfyllda. Efter ett godkännande från ska , på samma sätt som gäller för stöd efter aktivering av regeringen, handlägga arbetsgivarens ansökan om preliminärt stöd varefter stöd kan betalas ut genom kreditering av arbetsgivarens skattekonto (32 § lagen om stöd vid korttidsarbete). Arbetsgivaren är därefter skyldig att göra en avstämning till för att fastställa slutligt stöd. Efter avstämning krediteras eller debiteras arbetsgivarens skattekonto av (32 och 33 §§ lagen om stöd vid korttidsarbete). Regeringen anser, i likhet med , , och , att det är mer effektivt om samma myndighet handlägger ansökan om godkännande för stöd och därefter ansökan om preliminärt stöd m.m. Regeringen anser därför att endast en myndighet bör pröva och handlägga stöd enligt det nya systemet. Stöd vid korttidsarbete enligt det nya systemet är ett stöd till arbetsgivare som har tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter. Prövningen av godkännande för stöd omfattar bl.a. en bedömning av de ekonomiska förhållandena hos den enskilda arbetsgivaren. handlägger en rad företagsstöd, bl.a. investeringsbidrag, konsultcheckar, mikrostöd, innovationsstöd, transportbidrag och affärsutvecklingscheckar. Handläggning av företagsstöd ingår däremot inte i ordinarie verksamhet utan skulle bli en ny verksamhet hos . Det framstår därför enligt regeringens mening som mest ändamålsenligt att handlägger frågor om stöd enligt det nya systemet. Enligt befintligt system sker ut- och återbetalningar av stöd via skattekontot. Eftersom ska vara handläggande myndighet för alla frågor som rör det nu föreslagna nya systemet för stöd bör utbetalningar och återkrav av stöd inte hanteras på detta sätt. Utbetalningar och återkrav bör i stället hanteras av direkt i förhållande till arbetsgivaren. Bestämmelser om ut- och återbetalning vad gäller stöd som lämnas efter godkännande från kommer att meddelas i förordning. Ansökan om godkännande och preliminärt stöd Som bl.a. , IKEM m.fl. och framhåller bör ansökningsförfarandet utformas så att handläggningen av en ansökan om stöd kan ske så snabbt och enkelt som möjligt. Handläggningen av en ansökan om godkännande bör enligt regeringens mening ske skyndsamt. En skyndsam handläggning måste dock alltid balanseras mot vikten av att stöd endast lämnas i de fall där förutsättningarna är uppfyllda och med rätt belopp. Det förhållandet att det krävs stöd i avtal innebär inte att , som och IKEM m.fl. föreslår, kan utgå ifrån att innehållet i en ansökan är korrekt. Den föreslagna processen, med ansökan om godkännande för stöd som följs av en ansökan om preliminärt stöd och därefter avstämning av preliminärt stöd som har lämnats, bedöms ändamålsenlig med beaktande av kraven på förutsebarhet, skyndsamhet och kontroll. När det gäller avstämningstidpunkten finns det dock skäl att justera tidsfristerna, se nedan. anser att en förnyad prövning av förutsättningarna för godkännande bör ske i samband med ansökan om preliminärt stöd eftersom den ekonomiska situationen som arbetsgivaren befann sig i för ansökan kan ha förändrats. Enligt förslaget ska dock den första stödmånaden infalla senast efter godkännandet. Denna tidsfrist innebär att godkännandeprövningen ligger förhållandevis nära den första stödmånaden. Mot denna bakgrund anser regeringen att någon ny prövning av förutsättningarna för godkännande i samband med ansökan om preliminärt stöd inte är motiverad. En sådan ordning skulle också riskera att förlänga handläggningstiden. Regeringen konstaterar att införandet av det nya systemet för stöd vid korttidsarbete medför att korttidsarbete kommer att bli mer tillgängligt för arbetsgivare. Det är angeläget att stöd inte lämnas felaktigt för att därefter återbetalas. Mot denna bakgrund delar regeringen uppfattning att det finns skäl att överväga någon form av löpande kontrollåtgärder för att förhindra felaktiga utbetalningar av stöd. Enligt nuvarande regler ska avstämning av preliminärt stöd som har lämnats ske senast vid utgången av från att en stödperiod löpt ut (19 § lagen om stöd vid korttidsarbete). Det innebär att stöd kan lämnas felaktigt under hela stödperioden. Detta är en risk för såväl staten som den enskilda arbetsgivaren som riskerar att bli återbetalningsskyldig. Regeringen anser därför att avstämning av preliminärt stöd som lämnas efter godkännande av bör ske . Med hänsyn till att stödperioden är med möjlighet till förlängning bör avstämning av preliminärt stöd göras vid utgången av den tredje kalendermånaden från den tidpunkt stödperioden inleddes och därefter senast . En anmälan om avstämning ska komma in från avstämningstidpunkten (29 § lagen om stöd vid korttidsarbete). Även denna tidsfrist bör justeras för stöd som lämnas efter godkännande av . Regeringen föreslår att en anmälan om avstämning ska ha kommit in till från avstämningstidpunkten. På samma sätt som gäller är en arbetsgivare som inte ger in en anmälan om avstämning inom rätt tid skyldig att betala tillbaka allt preliminärt stöd (30 § lagen om stöd vid korttidsarbete). EBM och föreslår två nya grunder för återbetalning. EBM hänvisar till det nederländska systemet för korttidsarbete. Enligt detta system kan arbetsgivare bli återbetalningsskyldiga om de tidigare än beräknat återtar personal i produktion eller om de säger upp personal under 2019/20:132 eller strax efter en period av korttidsarbete. Den av föreslagna grunden avser det förhållandet att bolaget försätts i konkurs eller ansöker om företagsrekonstruktion med motiveringen att det i sådana fall står klart att de ekonomiska svårigheterna inte var tillfälliga. Gemensamt för de båda föreslagna grunderna för återbetalning är att de avser händelser som har inträffat efter ansökan om godkännande. Hänsyn behöver därför tas till kravet på förutsebarhet och viss restriktivitet iakttas. När det gäller förändringar av arbetskraften konstaterar regeringen att en sådan ordning skulle hindra arbetsgivare som har fått preliminärt stöd att anpassa arbetskraften till följd av förändrade förhållanden. Detta är enligt regeringen inte önskvärt. När det därefter gäller de fall då bolaget försätts i konkurs eller ansöker om företagsrekonstruktion konstaterar regeringen att arbetsgivarens ekonomiska situation kan förvärras på grund av händelser som inte gick att förutse vid ansökan om godkännande. Det förhållandet att bolaget försätts i konkurs eller ansöker om företagsrekonstruktion innebär inte nödvändigtvis att den ursprungliga bedömningen kring varaktigheten av de ekonomiska problemen var felaktig.