prop · H703132 · 2020-03-19 00:00:00 — kommunala sektors skatteintäkter. Om alternativet till korttidsarbete i stället är anställning utan någon förändring av arbetstiden, på grund av dödviktseffekter eller att personal som varslas snabbt kan finna nytt arbete, kommer stödet medföra minskade kontrafaktiska skatteintäkter för den Prop. 2019/20:132 kommunala sektorn. Förslaget kan dock, oavsett vilken effekt som dominerar, i linje med vad utredningen anger, förväntas innebära positiva inkomsteffekter för lands- och glesbygdskommuner där många av landets industrier är belägna. Individer i dessa kommuner som varslas måste troligtvis i relativt hög grad flytta till en annan del av landet för att komma närmare de lediga jobben. Stödet skulle därmed kunna innebära stabilare sysselsättning och mindre svängningar i lands- och glesbygdskommunernas skatteunderlag. Främst två grupper av individer bedöms gynnas av förslaget. En är ägare av företag som via erhållet stöd för korttidsarbete inte behöver säga upp personal och därmed snabbare kan återgå till normal produktion efter en tillfällig nedgång. Förslaget bedöms även gynna individer som kan förväntas kunna komma i fråga för korttidsarbete. För dessa individer kan stödet bidra till ökad anställningstrygghet. De som kan missgynnas av förslaget är ägare av företag där verksamhetens expansion skulle kunna bromsas av minskad rörlighet på arbetsmarknaden. Även personer som önskar arbete skulle kunna missgynnas om företag som använder korttidsarbete genomför färre nyrekryteringar och det därigenom finns färre jobb att söka. 5.15.7Effekter för den ekonomiska jämställdheten Enligt utredningen bedöms förslaget inte ha några konsekvenser för den ekonomiska jämställdheten. Regeringens bedömning är dock att stödet av flera skäl kan komma att få vissa direkta effekter på den ekonomiska jämställdheten. Ett av skälen är att stödet främst förväntas gynna grupper av ägare av företag och anställda där män är i majoritet. Förslaget förväntas framför allt gynna industriföretag, se avsnitt 5.15.4 där skillnaderna i andelen anställda kvinnor respektive män är större än för näringslivet totalt. av de anställda inom industrin är män. I näringslivet som helhet är det även så att fler män än kvinnor har en tillsvidareanställning, vilket kan öka sannolikheten att erhålla stöd.25 Detta indikerar att män i högre utsträckning än kvinnor kan gynnas ekonomiskt av förslaget, och att den ekonomiska jämställdheten minskar. Den sammantagna bedömningen är dock att förslaget sannolikt inte medför några större permanenta konsekvenser för den ekonomiska jämställdheten. 25 En av förutsättningarna för stöd är att arbetsgivaren ska ha använt sig av andra tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft. Sådana åtgärder kan handla om att genomföra uppsägning av personal som inte är tillsvidareanställd och som inte bedöms verksamhetskritisk, t.ex. konsulter, inhyrd personal eller tillfälligt anställd Det är viktigt att understryka att det avgörande för bedömningen är personens roll och funktion i arbetsgivarens verksamhet. Även konsulter och inhyrd personal kan vara verksamhetskritiska och det finns inget generellt krav på att säga upp konsulter och inhyrd Bedömningen får göras i varje enskilt fall utifrån förhållandena hos den aktuella 2019/20:132 5.15.8 Givet att individens alternativ till korttidsarbete är arbetslöshet, bedöms förslaget påverka den ekonomiska standarden för anställda inom näringslivet, och i synnerhet inom industrin, positivt. Den genomsnittliga ekonomiska standarden bland anställda inom industrin och inom näringslivet är högre än för befolkningen som helhet. I den mån den genomsnittliga ekonomiska standarden i dessa grupper av anställda är representativ för dem som kommer att beröras av förslaget kan förslaget således förväntas bidra till ökade ekonomiska skillnader. Lägre betalda grupper på arbetsmarknaden kan i högre grad förväntas bli arbetslösa i stället för att omfattas av korttidsarbete, eftersom de är anställda i sektorer där varsel snarare än korttidsarbete kan förväntas vara vanligare jämfört med i industrin. De individer som tydligast gynnas av förslaget är ägare av företag, i synnerhet inom industrin, se avsnitt 5.15.4. I den utsträckning förslaget har en positiv effekt på företagens resultat kan det förväntas påverka avkastningen på ägarkapitalet. Då ägandet av denna typ av kapitaltillgångar är koncentrerat till den övre delen av inkomstfördelningen förväntas förslaget bidra till ökade ekonomiska skillnader. Regeringen bedömer dock att förslagets samlade effekter på inkomstfördelningen är små och tillfälliga. 5.15.9Effekter för myndigheter och de allmänna förvaltningsdomstolarna föreslås bli den myndighet som prövar ansökningar om godkännande och även i övrigt sköter handläggningen enligt det nya systemet för stöd. ska vidare utöva viss tillsyn och kontroll. För att möjliggöra att detta sker på ett effektivt sätt kommer genom förordning ges möjlighet att begära in vissa uppgifter från , se avsnitt 5.9. ska också se till att arbetsgivare får en god information om stödet, villkor och ansökningsförfarandet. I genomsnitt bedöms ca 7 500 personer uppbära stöd för korttidsarbete under en given månad. Givet en stödperiod , inkommer ansökningar som berör 1 250 personer. Givet en genomsnittlig företagsstorlek på 250 personer och att varje ansökan berör en tredjedel av de anställda, motsvarar det 15 ansökningar . Givet att av alla ansökningar avslås, inkommer 20 ansökningar , eller 240 . motsvarar det totalt 380 ansökningar . har uppskattat tillkommande kostnader för hanteringen av korttidsarbete till och därefter . Kostnaderna föranleds bl.a. av ett behov av utbildning och nyrekrytering av personal. Regeringen bedömer att den uppskattning av tillkommande kostnader som har gjort är rimlig och att därför bör tillföras begärda medel. Beslut enligt lagen om stöd vid korttidsarbete kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det finns skäl att utgå ifrån att endast ett begränsat antal av de beslut som fattas till följd av införandet av det nya systemet för stöd vid korttidsarbete kommer att överklagas. Bedömningen görs därför Prop. 2019/20:132 att förändringen endast i begränsad omfattning kommer att ge upphov till en ökad måltillströmning för de allmänna förvaltningsdomstolarna. De ökade kostnader som detta kommer medföra bedöms kunna hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. 5.15.10 Förslagets förenlighet med Förslaget bedöms vara förenligt med . Förslaget bedöms inte ha några effekter för miljön. Användande av korttidsarbete kan påverka lönestatistiken och ge en snedvriden bild av denna. Detta är något som måste hanteras av berörda aktörer. 5.16.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2013:948) om stöd vid korttidsarbete Paragrafen anger lagens innehåll. En följdändring görs i tredje strecksatsen med anledning av att en ny paragraf, 8 a §, införs. Paragrafen innehåller definitioner av ett antal centrala begrepp. Tredje punkten ändras så att korttidsarbete inte endast kan aktualiseras vid en synnerligen djup lågkonjunktur eller när en sådan är nära förestående. En följdändring görs i punkt fyra med anledning av att en ny paragraf, 8 a §, införs. Sjätte punkten ändras så att jämförelsemånaden när fattat beslut om godkännande enligt 5 a §, är den kalendermånad som infaller tre månader före den månad då beslutet fattades. Två nya punkter, punkt sju och åtta, införs. I dessa definieras begreppen avstämningstidpunkt och avstämningsperiod. tidigare i 19 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om godkännande för stöd. I första stycket anges att stöd ska lämnas till enskild arbetsgivare efter I andra stycket anges fyra förutsättningar som måste vara uppfyllda för att godkännande ska få lämnas. Det är arbetsgivaren som ska göra sannolikt att förutsättningarna är uppfyllda. I första punkten anges att arbetsgivaren ska ha fått tillfälliga och allvarliga ekonomiska svårigheter. För att de ekonomiska svårigheterna ska anses tillfälliga ska behovet av korttidsarbete vara övergående till sin natur. Endast arbetsgivare som kan uppvisa en trendmässigt hållbar utveckling kan sägas ha tillfälliga En hållbar trendmässig utveckling innebär inte att arbetsgivaren måste uppvisa genomgående positiva indikatorer . Tillfälliga nedgångar eller vissa finansiella svagheter utesluter inte att verksamheten är långsiktigt hållbar så länge det finns kompensatoriska Vid den helhetsbedömning som ska göras måste även villkoren och utvecklingen för branschen beaktas. Har arbetsgivaren haft problem med minskad orderingång eller försäljning eller en, för branschen, riskfylld skuldsättning bör emellertid en ansökan om godkännande inte beviljas. Arbetsgivaren bör även påvisa ett tydligt negativt trendbrott som tidsmässigt sammanfaller med en oförutsedd Vilka händelser det kan röra sig om behandlas under I kravet på tillfällighet ligger också att arbetsgivaren bör kunna göra sannolikt att man har för avsikt att återgå till full produktion och ordinarie arbetstider efter perioden med korttidsarbete. ett mer permanent sätt förändrat de grundläggande förutsättningarna för en arbetsgivares verksamhet bör stöd inte lämnas. ske utifrån arbetsgivarens beskrivning och bedömning av de omvärldsfaktorer som orsakat svårigheterna samt relevanta underlag. För att de ekonomiska svårigheterna ska anses allvarliga bör behovet av arbetstidsförkortning vara betydande. Arbetsgivaren ska i frånvaro av stöd vara tvingad att genomföra omfattande uppsägningar. anses ligga inom normal affärsrisk, normala konjunktursvängningar och de krav på anpassning som möter företag på globala marknader bör därför inte berättiga till stöd. Bedömningen av detta måste ske utifrån förhållandena i det enskilda fallet beroende på hur arbetsgivaren valt att strukturera sin verksamhet. riktmärke vid bedömning kan emellertid vara att behovet av arbetstidsförkortning ska omfatta en tredjedel av arbetstagarna när arbetstidsminskningen är (1/6 och 1/9 vid 60 I det fall behovet av arbetstidsminskning på ett beaktansvärt sätt understiger riktmärket kan det finnas skäl att ställa krav på att arbetsgivaren särskilt kan utveckla varför svårigheterna ändå ska betraktas som tillräckligt allvarliga. I andra punkten anges att de ekonomiska svårigheterna ska ha orsakats av något förhållande utom arbetsgivarens kontroll. omvärldshändelser eller andra externt betingande skeenden. sig om plötsliga fall i global efterfrågan, begränsningar i arbetsgivares tillträde till viktiga marknader eller störningar i leveranser av viktiga Exempel på exceptionella störningar som kan ge rätt till stöd är oväntat införande av tullar eller andra handelshinder, plötsliga natur- eller väderhändelser eller en omfattande sjukdomsepidemi. lågkonjunktur räknas inte som en exceptionell störning som ger rätt till Ekonomiska problem eller störningar i verksamheten som bedöms bero på interna organisatoriska eller ledningsmässiga faktorer i företaget bör inte heller berättiga till stöd. Ett strategiskt felbeslut som får oväntat stora negativa konsekvenser är typiskt sett hänförligt till arbetsgivarens interna förhållanden. Det är tänkbart att negativa konsekvenser kan uppstå till följd av en kombination av strategiska beslut och vissa förändringar i omvärlden. I ett sådant fall får en bedömning göras av vad som är den huvudsakliga orsaken till de uppkomna problemen. Att det fattats ett internt beslut som först vid inträffandet av en oväntad omvärldshändelse får negativa konsekvenser behöver inte innebära hinder för att stöd ska lämnas. Att en arbetsgivare förlorar en omfattande order till en konkurrent bör inte betraktas som en sådan extern omvärldshändelse som anses ligga utom arbetsgivarens kontroll. I tredje punkten anges att de ekonomiska svårigheterna inte rimligen hade kunnat förutses eller undvikas. De ekonomiska svårigheterna ska således inte ha varit möjliga att undvika eller lindra. Av detta följer att en allmänt förväntad nedgång i konjunkturen eller andra förutsebara marknads- eller produktionsförändringar inte bör berättiga till stöd. Bedömningen bör ske med beaktande av verksamhetens karaktär. Förändringar i verksamheter som normalt är säsongsberoende eller uppvisar andra cykliska variationer bör inte berättiga till stöd. Det ska med andra ord inte vara möjligt för arbetsgivare verksamma inom t.ex. besöks- eller turistnäringen att erhålla godkännande för stöd för korttidsarbete under verksamhetens lågsäsong. Stöd bör inte heller kunna erhållas av arbetsgivare vars verksamhet syftar till att möta andra arbetsgivares tillfälliga och kortsiktiga behov av arbetskraft. Stora och plötsliga fall i efterfrågan på arbetskraft bör för sådana arbetsgivare inte anses vara oförutsedda. Tullar eller andra handelshinder kan vara oförutsedda. De kan också vara konsekvenser av kända motsättningar eller utdragna processer. I ett sådant läge är det rimligt att kräva att en arbetsgivare försöker anpassa sig till den förväntade utvecklingen genom att exempelvis ställa om produktionen, minska sin exponering mot en viss marknad eller förändra sina leveranskedjor. Vad som kan krävas av arbetsgivaren i termer av omställning får avgöras i det enskilda fallet. En utgångspunkt bör vara att snabba, dramatiska och osannolika händelseförlopp innebär lägre krav på arbetsgivarnas anpassning till förändrade förutsättningar. I fjärde punkten anges att arbetsgivaren ska ha använt sig av andra tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft. Sådana åtgärder kan handla om att genomföra förändringar i skiftläggningen samt uppsägning av personal som inte är tillsvidareanställd och som inte bedöms verksamhetskritisk, t.ex. konsulter, inhyrd personal eller tillfälligt anställd personal. Utgångspunkten är att arbetsgivaren ska använda sig av alla tillgängliga åtgärder för att minska kostnaden för arbetskraft. Vilka åtgärder som kan anses tillgängliga får bedömas utifrån förhållandena hos den arbetsgivare som har ansökt om stöd. Det är viktigt att understryka att det avgörande för bedömningen således är personens roll och funktion i arbetsgivarens verksamhet. Även konsulter och inhyrd personal kan vara verksamhetskritiska och det finns inget generellt krav på att säga upp konsulter och inhyrd personal. Bedömningen får göras i varje enskilt fall utifrån förhållandena hos den aktuella arbetsgivaren. Övervägandena finns i avsnitt 5.4. 2019/20:132 5 b § Paragrafen är ny och innehåller vissa begränsningar av när får lämna godkännande enligt 5 a §. I paragrafen anges att inte får lämna ett godkännande enligt 5 a § om arbetsgivaren för ansökan om godkännande är skyldig att upprätta en kontrollbalansräkning, är föremål för företagsrekonstruktion eller på obestånd. När skyldighet att upprätta kontrollbalansräkning inträder framgår av 25 kap. 13 § aktiebolagslagen (2005:551). Bestämmelser om företagsrekonstruktion finns i lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. Vad som avses med obestånd framgår av 1 kap. 2 § konkurslagen (1987:672). Övervägandena finns i avsnitt 5.4. Paragrafen är ny och reglerar hur som stöd vid korttidsarbete kan lämnas efter att en arbetsgivare har fått ett godkännande från enligt 5 a §. En sådan arbetsgivare kan beviljas preliminärt stöd enligt 18 § i sex på varandra följande kalendermånader. Stödperioden ska löpa utan uppehåll för att arbetsgivaren ska vara berättigad till stöd . Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om förlängning av en tidsperiod enligt 6 a §. Av första stycket framgår att det är möjligt att förlänga den tidsperiod som anges i 6 a § om de ekonomiska svårigheter som avses i 5 a § andra stycket förväntas kvarstå när den tidsperiod som anges i 6 a § löper ut. Vid bedömningen ska de ekonomiska svårigheterna endast anses vara tillfälliga om de bedöms upphöra senast då den förlängda tidsperioden löper ut. I andra stycket anges att en ansökan om förlängning ska ha kommit in till inom fyra kalendermånader från det att den tidsperiod som anges i 6 a § har inletts. Kommer en ansökan om förlängning in efter den tiden ska förlängning av stödperioden inte medges. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen är ny och innehåller en begränsning av hur lång sammanlagd tid som stöd får lämnas. I paragrafen anges att den sammanlagda tiden som stöd enligt 5 och 5 a §§ får lämnas inte får överstiga 24 kalendermånader om 36 kalendermånader. Bestämmelsen aktualiseras när stöd enligt 5 och 5 a §§ lämnas i nära tidsmässig anslutning till varandra och innebär att tid med stöd enligt en av bestämmelserna kan behöva avräknas från tid med stöd enligt den andra bestämmelsen. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om karenstid när godkännande ska lämnas enligt 5 a §. I paragrafen anges att när en sådan tidsperiod som avses i 6, 6 a, 7 eller 7 a § har löpt ut får ett beslut om godkännande enligt 5 a § fattas tidigast 24 kalendermånader från den tidpunkt när tidsperioden löpt ut. Det innebär att den karenstid som är aktuell att beakta vid stöd enligt 5 a § är densamma oavsett vilken typ av stöd som lämnats och oavsett vilken tid detta stöd har lämnats för. Har en arbetsgivare som erhållit ett godkännande enligt 5 a § valt att inte ansöka om preliminärt stöd enligt 18 § innebär det att tidsperioden i 6 a § inte börjat löpa. Den begränsning som följer av 8 a § är därmed inte tillämplig. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Paragrafen innehåller bestämmelser om när en ansökan om preliminärt stöd ska ha kommit in till handläggande myndighet för att kunna prövas. Paragrafens första stycke ändras till att avse handläggande myndighet enligt 37 §. Ett nytt andra stycke läggs till där det anges att den första stödmånaden ska infalla senast efter godkännande enligt 5 a §. Bestämmelsen innebär att arbetsgivaren, för att vara berättigad till stöd, inte kan välja att avvakta med att införa korttidsarbete när ett godkännande väl erhållits. Övervägandena finns i avsnitt 5.5 och 5.8. Paragrafen innehåller bestämmelser om arbetsgivarens skyldighet att göra en avstämning av preliminärt stöd. Ett nytt tredje stycke läggs till där det anges att avstämning av preliminärt stöd som har lämnats enligt 5 a § ska göras vid utgången av den tredje kalendermånaden från den tidpunkt då en stödperiod inleddes och därefter senast . Det tidigare tredje stycket och delar av andra stycket flyttas till 4 § andra stycket och en följdändring görs i andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur anmälan om avstämning ska ske. I första stycket läggs till vad som gäller när preliminärt stöd har lämnats enligt 5 § respektive 5 a §. Anmälan ska i det första fallet ha kommit in till inom två kalendermånader från avstämningstidpunkten. I det andra fallet ska anmälan ha kommit in till från avstämningstidpunkten. Vad som är avstämningstidpunkten framgår av 4 § andra stycket 7. I anmälan ska det anges om arbetsgivaren är skyldig att betala tillbaka ett belopp efter sammanställning enligt 28 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. 32–34 §§ Paragraferna innehåller bestämmelser om kreditering och debitering av Bestämmelserna ändras till följd av att stöd som lämnas enligt 5 a § inte ska krediteras eller debiteras skattekontot. tillämpas avseende stöd som har lämnats enligt 5 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Paragrafens första stycke ändras till att avse handläggande myndighet enligt 37 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Paragrafens första stycke ändras till att avse handläggande myndighet enligt 37 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Paragrafen innehåller bestämmelser om handläggande myndighet. Bestämmelsen ändras till följd av att ska vara handläggande myndighet för det förfarande som inleds med en ansökan om godkännande enligt 5 a §. Av första stycket framgår att frågor enligt 5, 6, 7 och 8 §§ prövas av Enligt andra stycket prövar frågor som följer av att en arbetsgivare har ansökt om stöd enligt 5 §. Av tredje stycket framgår att övriga frågor prövas av . Detta innebär att handläggande myndighet bestäms utifrån hur förfarandet om stöd vid korttidsarbete har inletts. ansöker om preliminärt stöd efter att regeringen har meddelat föreskrifter enligt 5 § är handläggande myndighet för samtliga frågor som uppstår därefter i detta förfarande. när förfarandet inletts genom en ansökan om godkännande enligt 5 a §. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. följdändringar görs när det gäller beslut som inte går att överklaga. Av paragrafen framgår att beslut enligt denna lag som huvudregel kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. överklagande till kammarrätten. Beslut om godkännande enligt 5 a § och andra beslut om stöd som följer av en ansökan om godkännande kan överklagas enligt huvudregeln. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. De nya bestämmelserna träder enligt första punkten i kraft De ska dock enligt andra punkten tillämpas för tid från och med den Enligt tredje punkten ska, för stöd som lämnats enligt 5 a §, följande gälla för stödmånader som infaller 2020 till och med . Vid tillämpning av 13 § ska löneminskningen enligt första strecksatsen uppgå till 4, 6 respektive 7,5 Prop. 2019/om arbetstidsminskningen är 20, . andra strecksatsen ska vid tillämpning av 17 § andra stycket preliminärt stöd lämnas med ett belopp som motsvarar av underlaget i 17 § första stycket. I den tredje strecksatsen införs en bestämmelse som möjliggör att stöd vid korttidsarbete lämnas för en arbetstagare under dennes uppsägningstid. har arbetstagaren enligt 12 § lagen (1982:80) om anställningsskydd rätt att behålla sin lön och andra anställningsförmåner även om arbetstagaren inte får några arbetsuppgifter alls eller får andra arbetsuppgifter . Oavsett att stöd vid korttidsarbete lämnas är arbetsgivaren skyldig att utge bibehållen lön och andra anställningsförmåner. De närmare förutsättningarna för tillämpningen av korttidsarbete ska enligt 15 och 16 §§ regleras i avtal. Det innebär t.ex. att man i ett kollektivavtal kan avtala huruvida uppsägningstiden ska omfattas. Om stöd lämnas under uppsägningstid ska det vid tillämpning av 13 § bortses från sådan ersättning som lämnas till arbetstagaren för att arbetsgivaren ska uppfylla 12 § lagen om anställningsskydd. Enligt 13 § ska arbetstagarens löneminskning uppgå till fastställda nivåer. Det innebär att det förhållandet att arbetstagaren vid korttidsarbete under uppsägningstid får behålla en större andel av lönen än vad som följer av 13 § inte ska beaktas. 6Socialförsäkringsbalken och anslutande lagar 6.1Förslag om ändringar i socialförsäkringsbalken Regeringens förslag: Två nya bestämmelser ska föras in i socialförsäkringsbalken. Den ena bestämmelsen ska upplysa om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om undantag från bestämmelserna i balken om tillfällig föräldrapenning, sjukpenning och karens, smittbärarpenning och handläggning av ärenden. Den andra bestämmelsen ska upplysa om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om att ersättning i form av sjukpenning ska lämnas till en försäkrad som får ett karensavdrag från sin sjuklön. Sådana föreskrifter som avses ska endast få meddelas vid extraordinära händelser i fredstid. Skälen för regeringens förslag: Det pågående utbrottet av det nya coronaviruset som orsakar sjukdomen covid-19 har aktualiserat behovet av särskilda åtgärder och särskild lagstiftning vid extraordinära händelser i fredstid som t.ex. en pågående smittspridning av en samhällsfarlig sjukdom. Regeringen anser att det finns behov av att vid extraordinära händelser i fredstid göra vissa undantag från gällande regler i socialförsäkringsbalken, 2019/20:132 förkortad SFB.