prop · H70399 · 2020-04-15 00:00:00 — Om den konsument som ska betala skatt enligt 8 a § har betalat in skatt och den inbetalda skatten överstiger vad som enligt ett beslut av eller en domstol ska betalas, ska det överskjutande beloppet återbetalas till konsumenten. Före utbetalning av ett överskjutande belopp enligt första stycket ska sådan skatt och tilläggsavgift enligt denna lag som konsumenten står i skuld för räknas av. konsumenten har fått anstånd med att betala ska dock inte räknas av. Beslut enligt 10 eller 10 a § får överklagas Beslut enligt 10, 10 a, 10 b eller 10 c § till allmän förvaltningsdomstol. får överklagas till allmän förvaltnings- Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 1.Denna lag träder i kraft i fråga om 10, 10 a, 10 b, 10 c, 11 och 16 §§ och i övrigt . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 7Senaste lydelse 2018:1891. 3.1Ändringar i statens budget Enligt 9 kap. 6 § riksdagsordningen får regeringen vid högst två tillfällen lämna en proposition med förslag till ändringar i statens budget för det löpande budgetåret. I en tilläggsbestämmelse anges att förslagen ska lämnas i anslutning till den ekonomiska vårpropositionen och budgetpropositionen. Om det finns särskilda skäl får dock förslag till ändringar i budgeten lämnas vid andra tillfällen. Det finns ingen reglering av vilka förslag som får lämnas i en proposition om ändringar i budgeten. I förarbetena till riksdagsordningen framhålls dock att syftet med propositioner om ändringar i budgeten framför allt är att komplettera den av beslutade budgeten med anledning av förändringar som vid beslutstillfället inte var möjliga att förutse. Reformer med varaktiga budgetära konsekvenser bör, med hänsyn till vikten av en samlad budgetbehandling, som huvudregel beslutas i samband med budgetpropositionen. I de undantagsfall där ett förslag till ändringar i budgeten innehåller ny lagstiftning med varaktiga budgetära effekter bör regeringen motivera varför förslaget lämnas vid det aktuella tillfället samt redovisa en ny preliminär inkomstberäkning och nya preliminära utgiftsramar för de närmast följande två åren (prop. 2013/14:173 s. 33 f.). I denna proposition lämnar regeringen förslag till ändringar i statens budget . Propositionen bygger på en överenskommelse mellan regeringen, och Liberalerna. 3.2Utgångspunkter för regeringens förslag Sedan statens budget beslutades har förutsättningarna för regeringens ekonomiska politik förändrats på ett genomgripande sätt. Spridningen av det nya coronaviruset som orsakar sjukdomen covid-19 har inneburit en global kris, med stora konsekvenser för människors liv och hälsa. har virusutbrottet fått mycket stora effekter på ekonomin i och internationellt. står dock väl rustat för de utmaningar som detta innebär. Beredskapen i de offentliga finanserna för att hantera bekämpningen och följdverkningarna av spridningen av viruset är god, bl.a. tack vare en låg offentlig skuldsättning. För att mildra effekterna av virusutbrottet och minska virusets spridning har regeringen redan i fem propositioner lämnat förslag till ändringar i budgeten . Regeringen har säkerställt att de myndigheter som är centrala för hanteringen av virusutbrottet ska ha de resurser som krävs. Åtgärder har också vidtagits för att lindra effekterna för de företag och enskilda som drabbas. Medel har även avsatts för extraordinära kostnader för kommuner och regioner med anledning av virusutbrottet. Propositionerna har avsett kreditgarantier till flygföretag (prop. 2019/20:136, bet. 2019/20:FiU52, rskr. 2019/20:188), ett stort antal åtgärder på inkomst- och utgiftssidan för att omhänderta effekterna i samhället av spridningen av viruset (prop. 2019/20:132, bet. 2019/20:FiU51, rskr. 2019/20:199–202), kreditgarantier för lån till företag (prop. 2019/20:142, bet. 2019/20:FiU54, rskr. 2019/20:195), ytterligare åtgärder på skatteområdet (prop. 2019/20:151, bet. 2019/20:FiU55, rskr. 2019/20:204) och ett stort antal åtgärder för att minska de negativa effekterna av spridningen av viruset för enskilda och organisationer (prop. 2019/20:146, bet. 2019/20:FiU56, rskr. 2019/20:207–212). I denna proposition lämnar regeringen förslag om ytterligare åtgärder som är nödvändiga för att mildra utbrottets effekter för och svensk ekonomi. Propositionen innehåller även den presenterade satsningen för att stärka välfärden och tryggheten, samt andra förslag föranledda av utgiftsökningar och ändrade förutsättningar sedan beslut om budgetpropositionen . 3.3Konsekvenser för statens budget De förslag som lämnas i denna proposition innebär att anvisade medel ökar med . Anslagsökningarna uppgår till och anslagsminskningarna till . Av nettoeffekten är hänförliga till åtgärder till följd av utbrottet av det nya coronaviruset, hänförliga till den presenterade satsningen på välfärd och trygghet och hänförliga till förändringar av regelstyrda anslag och direkta effekter av ändrade makroekonomiska förutsättningar. Resterande avser ytterligare oförutsedda utgiftsökningar och omständigheter som ställer krav på ändringar av budgeten. De största utgiftsökningarna avser stöd till kommunsektorn , stöd vid korttidsarbete , arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd , kapitaltillskott till statliga bolag , föräldraförsäkring , bidrag till lönegarantiersättning och en utökning av arbetsmarknadspolitiska program med . På inkomstsidan av statens budget lämnas förslag som beräknas öka statens inkomster med . Statens budgetsaldo försämras med och den offentliga sektorns finansiella sparande försämras med till följd av förslagen i denna proposition. Skillnaden mellan saldoeffekten och utgiftseffekten förklaras av täckning av utnyttjad anslagskredit som påverkade saldot 2019. Skillnaden mellan saldoeffekten och påverkan på finansiellt sparande förklaras främst av förslag om kapitaltillskott till bolag, och en inomstatlig betalning av en skatteskuld som inte har någon effekt på finansiellt sparande. Vissa av förslagen beräknas påverka statens budget även kommande år. Statens budgetsaldo och statens finansiella sparande beräknas försämras med 2021, 2022 och 2023. Ett permanent tillskott till kommunsektorn på förklarar huvuddelen av beloppen. De förändringar av beställningsbemyndiganden som föreslås uppgår sammantaget till . Den största ökningen av statens åtaganden, om , är hänförlig till investeringar med anledning av trängselskatt i . ekonomiska vårproposition redovisas budgeteffekterna (prop. 2019/20:100 avsnitt 7.1. tabell 7.10). I samma proposition redovisas även budgeteffekterna för den offentliga sektorns finansiella sparande (prop. 2018/19:100 avsnitt 9.1 tabell 9.6). De anslags- och inkomstförändringar som föreslås i denna proposition har beaktats i de prognoser som redovisas ekonomiska vårproposition. 4 Utgiftstaket för staten Regeringens förslag: Utgiftstaket för staten, inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget, fastställs av finanspolitiska skäl till . Skälen för regeringens förslag: Den statliga budgetprocessen kännetecknas av ett tydligt medelfristigt uppifrån-och-ned-perspektiv. Utgiftstaket är den övergripande restriktionen för budgetprocessen i termer av totala utgifter. Från att nivån på taket fastställs för det tredje tillkommande året, till dess att det året har passerat, understryks behovet av prioriteringar mellan olika utgifter. Ett flerårigt utgiftstak främjar en kontrollerad utgiftsutveckling och kan därmed bidra till att förhindra en utveckling där skatteuttaget stegvis måste höjas till följd av bristfällig utgiftskontroll. minskar risken för att tillfälligt höga inkomster, t.ex. på grund av en god konjunktur, används för att finansiera permanent högre utgifter. På så sätt är utgiftstaket ett effektivt verktyg för att uppnå målet för det finansiella sparandet och långsiktigt hållbara offentliga finanser. För att utgiftstaket ska kunna fylla denna funktion är utgångspunkten att de nivåer som har beslutat om inte ska ändras till följd av andra orsaker än s.k. tekniska justeringar.1 Det framgår av skrivelsen för finanspolitiken (skr. 2017/18:207). I samma skrivelse betonas att det inte finns några formella hinder för att besluta om att ändra en tidigare fastställd nivå på utgiftstaket. Utan en sådan ordning skulle en ny regerings möjligheter att vidta förändringar i finanspolitiken kraftigt begränsas och finanspolitiken skulle inte heller kunna anpassas till nya, helt ändrade yttre förutsättningar. Det är också förenligt med den praxis som har utvecklats att en ny regering lämnar förslag om ändrade nivåer på utgiftstaket som en del av en förändrad inriktning av finanspolitiken. Däremot har en regering inte lämnat förslag om förändringar av den reella nivån på ett utgiftstak som har föreslagits av samma regering. Denna praxis, som utvecklats sedan utgiftstaket infördes, bidrar till att säkerställa en effektiv budgetpolitik som stöder hållbara offentliga finanser. Regeringen anser att de samhällsekonomiska kostnaderna av att rubba denna ordning skulle kunna bli stora. Vikten av att kunna anpassa finanspolitiken till nya, helt ändrade yttre förutsättningar har dock lyfts fram i olika sammanhang. ekonomiska vårproposition utvecklade regeringen sin syn på tillämpningen av utgiftstaket och utrymmet för flexibilitet i hanteringen (prop. 2012/13:100 bilaga 4). Regeringens slutsats var att en redan fastställd nivå på utgiftstaket i sällsynta fall kan behöva ändras om det är en förutsättning för att lämplig stabiliseringspolitik ska kunna bedrivas, givet att de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet inte äventyras. Regeringen ansåg att nuvarande system med utgiftstak medger en sådan flexibilitet. delade regeringens bedömning (bet. 2012/13:FiU20 s. 84). Regeringen anser att de direkta ekonomiska följderna av utbrottet av det nya coronaviruset som orsakar sjukdomen covid-19 och de mycket långtgående konsekvenser utbrottet riskerar att få för svensk ekonomi, är en yttre omständighet som motiverar att utgiftstakets nivå höjs . Därmed kan finanspolitiken på ett ändamålsenligt sätt anpassas till de nya förutsättningarna. 1Tekniska justeringar är nödvändiga för att bibehålla utgiftstakets begränsande effekt vid budgettekniska omläggningar där de takbegränsade utgifterna och det offentliga åtagandet inte påverkas på samma sätt. Regeringen föreslår sammantaget i denna proposition och i de fem tidigare propositionerna med förslag till ändringar i budgeten med anledning av utbrottet av det nya coronaviruset, ändrade anslagsnivåer om . I huvudsak är det åtgärder som följer av den aktuella krissituationen. Utöver de redan föreslagna åtgärderna är det mycket svårt att förutse vilka behov av statliga åtgärder som kan komma att uppstå framöver i takt med att krisen utvecklas. Mot bakgrund av den exceptionella situationen anser regeringen att det vid fastställandet av den nya nivån på utgiftstaket bör beaktas att ytterligare åtgärder kan behöva vidtas för att hantera virusutbrottets följdverkningar på samhällsekonomin. Det finanspolitiska ramverket är utformat så att en aktiv finanspolitik som leder till en avvikelse från överskottsmålet är förenlig med ramverket om den är motiverad av stabiliseringspolitiska skäl. Regeringen redogör för sin syn på hur den aktuella stabiliseringspolitiken förhåller sig till det finanspolitiska ramverket ekonomiska vårproposition (prop. 2019/20:100 avsnitt 5). Regeringen anser mot denna bakgrund att bör höja den beslutade nivån på utgiftstaket med . Utgiftstaket för staten, inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget, bör av finanspolitiska skäl därmed fastställas till . 5Ändringar avseende statens inkomster I detta avsnitt lämnar regeringen förslag till ändringar avseende statens inkomster . 5.1Anpassning av investeraravdraget på grund av om statligt stöd 5.1.1Ärendet och dess beredning Investeraravdraget är ett statligt stöd som har anmälts till och godkänts av Europeiska kommissionen. Godkännandet gällde t.o.m. . Regeringen har anmält stödet för fortsatt godkännande fr.o.m. . Kommissionen har inte fattat något beslut med anledning av anmälan. En promemoria har därför utarbetats inom med förslag om att reglerna om investerar- avdrag ändras så att stödet är förenligt med villkoren i den allmänna gruppundantags- förordningen. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 1, avsnitt 1 och promemorians lagförslag i bilaga 1, avsnitt 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1, avsnitt 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi2019/04238/S1). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 1, avsnitt 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 1, avsnitt 5. Regeringen har följt Lagrådets synpunkter, som behandlas i avsnitt 5.1.5 och i författningskommentaren. För att stimulera tillgången till kapital för mindre företag infördes ett investeraravdrag. Investeraravdraget är ett avdrag i inkomstslaget kapital för fysiska personer som förvärvar andelar i ett företag av mindre storlek. Förvärvaren måste vara skattskyldig i för kapitalvinst på andelarna och förvärvet ska ha skett i samband med företagets bildande eller vid en nyemission. Investeraravdrag kan också göras vid förvärv av lagerbolag. Avdrag får göras för hälften av betalningen för andelarna. Avdrag ges med högst per person och år, vilket motsvarar förvärv av andelar för . Om flera investerare investerar i ett och samma företag får det sammanlagda underlaget för investeraravdrag avseende det företaget uppgå till högst . Det företag i vilket investeringen görs måste uppfylla flera villkor. Företaget ska vara ett svenskt aktiebolag, en svensk ekonomisk förening eller ett motsvarande utländskt bolag som har fast driftställe i , under förutsättning att det utländska bolaget hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i en stat med vilken har ingått ett skatteavtal som innehåller en artikel om informationsutbyte. Företaget ska uteslutande eller så gott som uteslutande bedriva rörelse och ha ett löneunderlag om . Företaget får inte vara i ekonomiska svårigheter. Investeraravdrag får inte göras om den skattskyldige eller någon närstående under något av de två beskattningsåren närmast före det år då förvärvet sker (förvärvsåret) eller under förvärvsåret fram till tidpunkten för förvärvet direkt eller indirekt innehar eller har innehaft andelar i det företag i vilket andelar har förvärvats eller i ett annat företag inom samma koncern. Den som vill göra investeraravdrag får inte under betalningsåret eller närmast före betalningsåret ha tagit emot någon värdeöverföring, till exempel utdelning, från företaget som överstiger ett visst jämförelsebelopp. Företaget får inte heller ha gjort vissa interna förvärv. Investeraravdraget är också villkorat efter betalningsåret. Det innebär att avdraget ska återföras till beskattning om den skattskyldige som följer närmast efter betalnings- året avyttrar andelarna eller tar emot en värdeöverföring från företaget som överstiger jämförelsebeloppet. Investeraravdraget ska även återföras om företaget närmast efter betalningsåret gör vissa interna förvärv. Reglerna om investerar- avdrag finns i 43 kap. inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL. Investeraravdraget är ett statligt stöd enligt bestämmelserna i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) som har anmälts till och godkänts av Europeiska kommissionen. Godkännandet gällde t.o.m. (kommissionens beslut i statsstödsärende SA.36489). Bestämmelserna utformades ursprungligen i enlighet med kommissionens riktlinjer för statligt stöd för att främja riskkapitalinvesteringar i små och medelstora företag (2006/C 194/02). antog kommissionen nya riktlinjer för statligt stöd för att främja risk- finansieringsinvesteringar (2014/C 19/04). Enligt de nya riktlinjerna kan bara investerare som står i en oberoende ställning till det företag som investeringen avser få skattelättnader. Med oberoende privat investerare avses enligt riktlinjerna en privat investerare som inte är delägare i det företag i vilket investeringen görs. Så kallade affärsänglar och finansinstitut anses, oavsett ägarförhållanden, oberoende i den mån de står för hela risken i förhållande till sin investering. Vidare betraktas samtliga privata investerare som oberoende vid skapandet av ett nytt företag. Genom en lagändring som trädde i kraft gjordes anpassningar av reglerna för investeraravdrag på grund av de nya riktlinjerna (prop. 2015/16:1). 5.1.3Förlängning av godkännandet av investeraravdraget Investeraravdraget innebär att staten med hjälp av statliga medel gynnar investeringar i vissa företag. Åtgärden är därför ett statligt stöd trots att det är investeraren som rent faktiskt får skattelättnaden. Regeringen har anmält stödet för fortsatt godkännande fr.o.m. t.o.m. (N2019/02666/MK). Kommissionen har inte fattat något beslut med anledning av anmälan. Regeringen har bl.a. gett in förarbetena till införandet av investeraravdraget (SOU 2012:3) för att visa på behovet av ett investeraravdrag. Regeringen har fått indikationer på att anmälan bedöms vara ofullständig och därför inte utgör tillräckligt underlag för att kunna pröva om åtgärden är förenlig med om statligt stöd (N2019/02666/MK). För att anmälan om förlängning ska vara fullständig efterfrågas en uppdaterad förhands- bedömning enligt punkt 47 i kommissionens riktlinjer om statligt stöd för att främja riskfinansieringsinvesteringar (2014/C 19/04) som ger konkreta bevis på det specifika marknadsmisslyckande som motiverar beviljandet av stöd till företag efter deras första kommersiella försäljning. 5.1.4Investeraravdraget bör utformas så att det är förenligt med villkoren i den allmänna gruppundantagsförordningen Regeringens bedömning: Investeraravdraget bör utformas så att det är förenligt med villkoren i den allmänna gruppundantagsförordningen. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , (), och har inga synpunkter på förslaget. anser att den bedömning som görs i promemorian att reglerna för investeraravdraget bör ändras så att de blir förenliga med bestämmelserna i den allmänna gruppundantagsförordningen, och inte till kommissionens förordningar om stöd av mindre betydelse är korrekt. Genom att investeraravdraget utformas så att stödet är förenligt med villkoren i den allmänna gruppundantagsförordningen ökar möjligheterna att få behålla investerar- avdraget, om än med något försämrade villkor. () anför att regelverket bör vara så enkelt och tydligt som möjligt. De konkreta förändringar som nämns i promemorian är dock i sak sannolikt inte begränsande i någon väsentlig omfattning. Den fas som kvarstår, även efter den begränsning som föreslås, är enligt bedömning sannolikt den fas där avdraget nyttjas mest och totalt sett även gör mest nytta. En ökad komplexitet riskerar dock generellt att leda till att attraktiviteten för avdraget minskar och därmed i förlängningen också till att det privata kapital som investeras i företag minskar. avstyrker förslaget och förespråkar att regeringen arbetar vidare med en förlängning av stödet enligt för risk- kapitalinvesteringar. Om det är nödvändigt kan reglerna kompletteras med en begränsning till företag som varit verksamma på en marknad i mindre än . Företagarna anser sig inte kunna ta ställning till förslaget men anför att regeringen i första hand bör arbeta för att skyndsamt ta fram ett underlag som uppfyller de krav kommissionen ställer för en förlängning av det godkännande som löpte ut den Näringslivets skattedelegation (NSD), till vars yttrande ansluter sig, uppfattar promemorian som att regeringen inte avser försämra befintligt regelverk om kommissionen trots allt skulle godkänna nuvarande utformning av investeraravdraget enligt anmälan. För att undvika försämrad kapitalförsörjning för små företag måste regeringen, vid frånvaron av ett sådant godkännande, därför anta kompletterande regler med motsvarande syfte. Skälen för regeringens bedömning Stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion är enligt artikel 107.1 EUF-fördraget som utgångspunkt oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Huvudregeln är att kommissionen, utifrån om statligt stöd, måste pröva och godkänna åtgärdernas förenlighet med den inre marknaden innan de kan träda i kraft. Kommissionen har dock antagit förordningar på olika områden, varigenom vissa kategorier av stöd har ansetts förenliga med EUF-fördraget under förutsättning att vissa villkor uppfylls (s.k. gruppundantagsförordningar). I dessa fall kan medlems- staterna, på de villkor som anges i förordningen, införa åtgärder inom ramen för förordningen utan att behöva iaktta det normala förfarandet med föranmälan och kommissionens godkännande av åtgärderna. Det åligger dock medlemsstaterna att uppfylla olika regler om informationsskyldighet för de stöd som genomförs inom ramen för en gruppundantagsförordning. Med stöd av ett bemyndigande från rådet enligt artikel 109 i EUF-fördraget har kommissionen antagit kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 i fördraget (EUT L 187, 26.6.2014, s. 1), den s.k. allmänna gruppundantags- förordningen, förkortad GBER. I den allmänna gruppundantagsförordningen anges vilka grupper av stödåtgärder som är undantagna från skyldigheten att anmäla åtgärden till kommissionen innan den genomförs. Den allmänna gruppundantags- förordningen tillämpas bl.a. på stöd till små och medelstora företag i form av investeringsstöd, driftstöd och små och medelstora företags tillgång till finansiering (artikel 1 b). För att stöd för små och medelstora företags tillgång till finansiering ska vara förenligt med den allmänna gruppundantagsförordningen krävs att en rad villkor är uppfyllda (artikel 21). Stöd kan ges i form av skatteincitament för privata investerare som är fysiska personer som tillhandahåller riskfinansiering direkt eller indirekt till stöd- berättigade företag (artikel 21.3). ska vara företag som för den första riskfinansieringsinvesteringen är onoterade små och medel- stora företag och uppfyller minst ett av bl.a. följande villkor: a) de har inte varit verk- samma på någon marknad eller b) de har varit verksamma på en marknad mindre än efter sin första kommersiella försäljning (artikel 21.5). Med första kommersiella försäljning avses ett företags första försäljning på en produkt- eller tjänstemarknad, exklusive begränsad försäljning för att testa marknaden (artikel 2.75). Den nuvarande allmänna gruppundantagsförordningen ska tillämpas t.o.m. den Kommissionen har dock aviserat sin avsikt att tillämpningen av förordningen ska förlängas på oförändrade materiella villkor t.o.m. den i avvaktan på en sammantagen översyn av den allmänna grupp- undantagsförordningen och andra regelverk på statsstödsområdet, se kommissionens meddelande (2019) 727146. Kommissionens riktlinjer om statligt stöd för att främja riskfinansieringsinvesteringar Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget är medlemsstaterna skyldiga att anmäla risk- finansieringsåtgärder som utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget och som varken uppfyller villkoren i förordningen om stöd av mindre betydelse eller uppfyller alla villkor i den allmänna gruppundantagsförordningen. Kommissionen bedömer åtgärdernas förenlighet med den inre marknaden enligt artikel 107.3 c i fördraget. Kommissionens riktlinjer om statligt stöd för att främja riskfinansieringsinvesteringar är i första hand inriktade på de riskfinansieringsåtgärder som mest sannolikt kommer anses vara förenliga med artikel 107.3 c i fördraget, förutsatt att de uppfyller flera villkor.