prop · H70366 · 2020-01-29 00:00:00 — Beträffande överskottsmålet instämmer regeringen även i bedömningen att målnivån bör kunna ses över, under förutsättning att en bredare samsyn om detta finns i . hade IMF utestående lån om varav ca eller var subventionerade lån till låginkomstländer, se diagram 3.1. Diagram 3.1 IMF:s totala utestående utlåning (miljarder kronor) Källa: IMF. ökade den faktiska utlåningen med ca , eller . IMF beslutade om nya låneprogram, med utlåning upp till ca , varav ca utgjordes av lån till och av lån till . Som framgår av diagram 3.2 är de största utestående lånen ställda till , , , och . Därutöver kan nämnas att har ett lånelöfte om ca . Landet har haft olika program med lånelöften , men aldrig utnyttjat dem. förlängde sitt program , men till ett lägre belopp för att signalera sin ambition att fasa ut användningen av program av detta slag. Diagram 3.2 IMF:s största utestående lån (miljarder kronor) Källa: IMF. beslutade om ett låneprogram till . motiverade sin ansökan om stöd med att landet hade svaga offentliga finanser, med stora offentliga lån i utländsk valuta, som hade förvärrats av att den argentinska valutan kraftigt minskat i värde. godkände den tredje och fjärde översynen av låneprogrammet, och totalt ca av ca har betalats ut. var den ekonomiska och finansiella utvecklingen i svag, med stigande inflation, arbetslöshet och negativ tillväxt. ökade turbulensen i landets ekonomi, efter att primärvalen inför presidentvalet visat ett starkt stöd för oppositionens presidentkandidat. Efter primärvalen avgick landets finansminister, den argentinska peson föll i värde, och svårigheterna för landet att få extern finansiering förvärrades. Kapitalkontroller infördes för att förhindra utströmning av kapital. Mot bakgrund av den osäkra ekonomiska och politiska situationen i sköt IMF upp den utbetalning till landet om ca som var planerad att ske . I presidentvalet vann oppositionens kandidat . Han tillträdde som ny president . efter valet stramade den argentinska åt kapitalkontrollerna ytterligare, för att hindra utflödet av US-dollar och en fortsatt försvagning av valutan. pågick diskussioner mellan och nya politiska ledning gällande IMF:s stödprogram. förväntades tillväxten uppgå till -3,2019, med en Skr. 2019/20:66 inflation om . beslutade IMF att uppdatera sina regelverk för villkor i samband med utlåning och för den subventionerade utlåningen till låginkomstländer. Översyn av programutformningen och villkoren för utlåning avslutades en översyn av hur IMF-program utformas och villkoren för utlåning, i syfte att förbättra programmens utfall och effekter. beslutade mot denna bakgrund att uppdatera sina riktlinjer för programvillkor. Det konstaterades bl.a. att tre fjärdedelar av IMF:s program –hade varit lyckade, dvs. löst betalningsbalansproblem och främjat ekonomisk tillväxt. Programmens tillväxtprognoser bör dock förbättras, då dessa ofta har varit alltför optimistiska jämfört med utfallen. Vidare ska åtgärder vidtas för att höja kvaliteten på tillväxtfrämjande reformer som genomförs i programmen. Enligt översynen har skuldhållbarheten förbättrats i de allra flesta fall, och de program som omfattat skuldomstruktureringar har i större utsträckning än övriga program varit lyckade. Metoden för att genomföra skuldhållbarhetsanalyser ska förbättras och IMF:s insyn i ländernas skuldsituation ska öka. Antalet strukturella reformvillkor har ökat, vilket återspeglar ökande strukturella utmaningar i många länder. Programvillkoren är alltjämt fokuserade på , men det finns ett ökat behov av villkor inom andra områden, t.ex. avseende jämställdhet, och detta ska tillgodoses genom en ökad kompetens inom dessa områden. Strukturella villkor ska prioriteras och mer realistiska tidsplaner ska tillämpas. Regelverket för utlåning till låginkomstländer beslutade om vissa justeringar i fondens regelverk för utlåning till låginkomstländer, bl.a. avseende utlåningsnivåerna. Gränsen för hur mycket ett land kan låna från IMF sätts i relation till landets kvotandel (se avsnitt 4). Eftersom kvoternas storlek inte höjts, som många länders BNP har ökat, beslutade styrelsen att höja gränserna för utlåningen, vilket kommer att möjliggöra större lån. ökades möjligheterna för låginkomstländer med högre inkomstnivåer, och bättre tillgång till internationella finansmarknader, att blanda biståndssubventionerade lån med vanliga lån. Justeringen av villkoren för blandlån syftar till att säkerställa att subventionerade lån främst används för utlåning till de fattigaste och mest sårbara länderna. Skuldsituationen i många låginkomstländer är bekymmersam. Av denna anledning har övervakningen av ländernas skuldsituation förstärkts. Vi- dare gjordes vissa anpassningar av regelverken för utlåning till sviktande och konfliktpåverkade stater, och för utlåning till stater som är sårbara för naturkatastrofer. 2019/20:66 Regeringens prioriteringar gällande IMF:s utlåning IMF har en central roll i det globala finansiella skyddsnätet och dess utlåning är en viktig del i institutionens arbete för att hjälpa länder i behov av finansiellt stöd samt främja global finansiell och monetär stabilitet. Regeringen anser att villkoren i IMF:s program ska vara strikta och ändamålsenliga. Villkoren bör bidra till att länders makroekonomiska obalanser hanteras, skapa förutsättningar för tillväxt och säkra institutionens resurser. Regeringen välkomnar att IMF har sett över utformningen av regelverket för utlåning till låginkomstländer och hur villkoren för utlåning kan förändras. Det är viktigt att länder som lånar av IMF behandlas lika, som viss flexibilitet vid utformningen av programmen kan behövas utifrån landspecifika omständigheter. IMF tillhandahåller kapacitetsutveckling i form av tekniskt stöd och utbildning till medlemsländer. Verksamheten riktar sig till såväl utvecklingsekonomier och framväxande ekonomier som avancerade ekonomier. genomförde IMF en rad åtgärder för att öka effektiviteten och genomslaget i kapacitetsutvecklingen, bl.a. i syfte att förtydliga ansvaret och förbättra koordineringen mellan interna och externa aktörer, samt att stärka prioriteringen och styrningen av aktiviteter och i högre grad anpassa dem till mottagarländerna. Från svenskt håll bidrar (Sida) till IMF:s arbete med kapacitetsutveckling i låginkomstländer och vissa medelinkomstländer genom stöd till två av IMF:s tematiska fonder för kapacitetsutveckling. Den ena fonden ger stöd till åtgärder som avser skattepolitik och skatteförvaltning. Den andra fonden som Sida bidrar till ger stöd till arbete för att bedöma och hantera risker och sårbarheter i finansiella sektorer. bistår Sida med kompetens inom detta område. Regeringen anser att IMF:s arbete med kapacitetsutveckling utgör ett viktigt komplement till institutionens övervakning och utlåning. Genom att stödja medlemsländernas arbete med att bygga nödvändiga institutioner och kapacitet för att genomföra en sund ekonomisk politik bidrar institutionen till tillväxt och finansiell stabilitet. 4 Resurser, inflytande och styrning 4.1 Resurser och inflytande IMF:s resurser för utlåning uppgår till . utgörs dels av permanenta resurser, dels av temporära resurser. nenta resurserna består av s.k. kvotresurser, och de temporära resurserna Skr. 2019/20:66 består av bilaterala lån och de s.k. NAB-lånen4 från vissa medlemsländer. Som framgår av diagram 4.1 utgör IMF:s temporära resurser drygt hälften av fondens totala resurser. Diagram 4.1 IMF:s resurser för utlåning och bidrag till IMF:s resurser för utlåning (miljarder kronor) IMF:s resurser för utlåning bidrag till IMF:s resurser för utlåning Källa: IMF. För att finansiera utlåningen till medlemsländer med betalningsbalansproblem använder IMF i första hand sina permanenta resurser. Om dessa inte räcker för att möta ländernas behov kan temporära resurser användas, i första hand NAB-lån och i andra hand de bilaterala lånen. 4.1.1Sveriges andel av IMF:s resurser Totalt har åtagit sig att bidra till IMF:s utlåningsresurser med (motsvarande av institutionens resurser)5. Det gör det möjligt för institutionen att vid behov nyttja delar av den svenska valutareserven, som förvaltas av . Om IMF väljer att nyttja det svenska åtagandet uppstår en relativt låg alternativkostnad som utgörs av skillnaden mellan den ränta erhåller från institutionen och avkastningen på den svenska valutareserven. 4 NAB, New Arrangement to Borrow, bildades och är en uppsättning kreditavtal mellan IMF och 38 medlemsländer och institutioner (däribland ). 5 har även åtaganden relaterade till de s.k. särskilda dragningsrätterna (SDR) som IMF har tilldelat sina medlemsländer. ett låneavtal under IMF:s Poverty and Reduction Trust. Detta avtal möjliggör utlåning om 500 miljoner SDR (motsvarande ca ). Utlåningen riktar sig till 2019/20:66 Av det totala bidraget utgör kvoter (motsvarande av IMF:s totala kvoter), som är IMF:s grundkapital. andel av NAB-lånen omfattar (motsvarande av NAB-lånen). NAB-lånen löper ut . har även ingått ett bilateralt låneavtal om (motsvarande av de bilaterala låneavtalen), för att tillfälligt ytterligare kunna öka IMF:s utlåningskapacitet. Det bilaterala lånet löper ut . IMF definierar sin utlåningskapacitet som kvotresurser och planerade återbetalningar, med avdrag för planerade utbetalningar, avsättningar till en säkerhetsbuffert och vissa länders kvotresurser som inte används för utlåning. Om de temporära resurserna (NAB-lånen och de bilaterala lånen) har använts, vilket måste godkännas av medlemsländer och förutsätter att kvotresurserna fallit under en viss nivå, inkluderas även dessa i utlåningskapaciteten. Utlåningen uppgick till , vilket kan jämföras med den totala utlåningskapaciteten på . Som framgår av diagram 4.2 har IMF utrymme för ytterligare utlåning. Vid användning av de temporära resurserna skulle utrymmet öka ytterligare. Diagram 4.2 IMF:s totala utestående lån samt kvarvarande utlåningskapacitet (miljarder kronor) Källa: IMF. ägande i IMF styrs av de s.k. kvotandelarna. kvotandel uppgår till . I IMF ingår i den nordisk-baltiska valkretsen som representeras av en gemensam styrelserepresentant. 2019 representerades valkretsen av från . Från och Skr. 2019/20:66 med representeras valkretsen av från . Som redogjorts för i skrivelsen Redovisning av verksamheten i , Världsbanksgruppen samt regionala utvecklings- och investeringsbanker 2016, 2017 och 2018 (skr. 2018/19:35) ses storleken på kvotresurserna, och därmed kvotandelarna, över inom ramen för IMF:s femtonde kvotöversyn. Översynen hade inte avslutats . meddelade att landet inte skulle stödja en kvothöjning. Eftersom har en blockerande minoritet i dessa frågor innebär det att någon kvothöjning inte kommer att genomföras. När de bilaterala lånen och NAB-lånen löper ut, vilket sker 2020 respektive 2022, kommer därför, om inga andra beslut fattas, IMF:s resurser att minska med drygt hälften. I samband med årsmötet konstaterades att IMF:s medlemsländer ska arbeta för att bevara institutionens resurser på nuvarande nivå, samt att en lösning skulle kunna vara att dubblera NAB- lånen och överväga nya bilaterala lån. Som framgår av diagram 4.3 skulle IMF:s totala utlåningskapacitet, även vid en fördubbling av NAB-lånen, minska med , eftersom ökningen inte fullt ut kompenserar för förlusten av de bilaterala lånen. Diagram 4.3 IMF:s resurser med föreslagen dubblering av NAB-lånen (miljarder kronor) Källa: IMF. Ytterligare en fråga under den femtonde kvotöversynen är framtagandet av en ny s.k. kvotformel, som avgör hur röstandelar ska fördelas mellan medlemsländerna vid en kvothöjning. Denna fråga har varit särskilt angelägen för vissa framväxande ekonomier, som önskar ett ökat inflytande i IMF i takt med att deras ekonomier växer. Eftersom någon överenskommelse om en kvothöjning inte kunnat nås väntas beslut fattas om att skjuta fram frågan om en ny kvotformel till den sextonde kvotöversynen. Det tidigare åtagandet om att europeiska avancerade eko- nomier ska minska sin representation i , 2019/20:66 till förmån för framväxande ekonomier och utvecklingsländer, behandlades inte heller under den femtonde översynen. I samband att den femtonde översynen avslutas kommer den sextonde kvotöversynen påbörjas, under vilken diskussioner om IMF:s resurser och medlemmarnas inflytande kommer att fortsätta. Regeringen anser att IMF ska ha tillräckliga resurser för att även i ekonomiskt och finansiellt turbulenta perioder kunna främja finansiell och monetär stabilitet och en positiv ekonomisk utveckling i medlemsländerna. Det är viktigt att det finns förtroende på de internationella finansmarknaderna för IMF:s förmåga att hantera krissituationer. Av legitimitetsskäl, och för att säkerställa förutsägbarheten, är det också viktigt att kvotandelarna, som är kopplade till medlemsländernas rösträtt, utgör den största delen av institutionens utlåningskapacitet. Regeringen anser att IMF ska vara en kvotbaserad institution och beklagar att en kvothöjning inte kommer att kunna genomföras inom ramen för den femtonde kvotöversynen. Regeringen anser att en heltäckande bedömning av institutionens resursbehov bör ligga till grund för en eventuell kvothöjning inom ramen för den sextonde kvotöversynen. Fördelningen av nya resurser till IMF bör baseras på såväl ländernas ekonomiska storlek som deras andel av internationell handel och finansiella flöden. Det är inte rimligt att förvänta sig att IMF:s resurser ska kunna täcka de mest omfattande kriserna, men givet riskerna för den globala ekonomin anser regeringen att resurserna inte bör minska alltför kraftigt. Regeringen anser att det även bör finnas någon slags koppling mellan ländernas frivilliga finansiella bidrag till institutionens utlåningskapacitet, t.ex. genom att tillhandahålla bilaterala lån, och deras röststyrka och representation inom IMF. och ledning anser att en personalstyrka med varierande bakgrund och kompetens är en viktig komponent för att möta de varierande och komplexa makroekonomiska frågor som institutionens verksamhet omfattar. Institutionen har därför som ambition att ha en diversifierad personalstyrka, både vad gäller kön och ursprung. Institutionen har som mål att av personalen på seniora positioner ska vara kvinnor och att ska komma från underrepresenterade regioner. Målet avseende kvinnor har redan uppfyllts. Dessutom har styrelsen påbörjat ett arbete med att förbättra könsbalansen bland personalen på de kontor som varje valkrets (24 stycken) förfogar över. är av de anställda kvinnor. Förhoppningen är att en ökning av antalet kvinnor på dessa kontor kan leda till fler kvinnor i direktörsstyrelsen och bland de ställföreträdande styrelseledamöterna. har en kraftig överrepresentation av män, med endast 3 kvinnor bland de 24 ledamöterna. beslutade om ett nytt löne- och ersätt- Skr. 2019/20:66 ningssystem. En viktig förändring är att ersättningssystemet nu i större utsträckning än tidigare ska möjliggöra för män och kvinnor att arbeta inom institutionen på lika villkor, bl.a. har en ny ersättning för barnomsorg införts. I takt med att IMF utvecklar sin verksamhet krävs också förstärkt kompetens på nya områden, vilket innebär att institutionen behöver kunna erbjuda personal med specifik kompetens särskilda villkor. Förändringarna av löne- och ersättningssystemet ska göras inom den tidigare beslutade lönebudgeten. Regeringen stödjer ambitionen att öka diversifieringen och jämställdheten bland IMF:s personal, inte minst målsättningen att öka jämställdheten i direktörsstyrelsen. När mål har uppnåtts bör mer ambitiösa mål beslutas. Regeringen har understrukit att lönesystemet i IMF ska vara prestationsbaserat och transparent. Regeringen stödjer reformer av ersättningssystemet som gör det lättare för föräldrar med små barn att arbeta i IMF, vilket bedöms vara en förutsättning för en jämnare könsfördelning bland personalen. 5Viktiga framtida frågor i IMF IMF kommer även fortsättningsvis att fokusera på att främja finansiell stabilitet och ekonomisk tillväxt, genom framför allt övervakning, utlåning och kapacitetsutveckling. Institutionen har en viktig roll på detta område, inte minst mot bakgrund av riskerna i världsekonomin (se avsnitt 2). IMF har breddat sin verksamhet till att inkludera ytterligare några områden som har betydelse för länders makroekonomiska utveckling och tillväxt. Genom att främja makroekonomisk utveckling bidrar institutionen till en hållbar utveckling. IMF har vidare utökat sitt arbete med att bidra till att uppnå de hållbara utvecklingsmålen. Agenda 2030 och Action Agenda är integrerade delar av IMF:s verksamhet på ett övergripande plan och institutionen kommer även fortsättningsvis att bidra till genomförandet av agendorna. Klimatförändringar är en av de största globala utmaningarna, med både en direkt och indirekt påverkan på den makroekonomiska utvecklingen och den finansiella stabiliteten, bl.a. genom risker kopplade till naturkatastrofer och till länders övergång till att bli mindre utsläppsintensiva ekonomier. Hur IMF kan arbeta med klimatfrågor diskuteras bl.a. i pågående översyner av institutionens övervakning. Förutsättningarna för en hållbar tillväxt, finanspolitisk hållbarhet och makroekonomisk stabilitet försämras i ett samhälle som inte är jämlikt och jämställt. Reformer för ökad jämställdhet och jämlikhet har uppmärksammats allt mer av IMF och väntas förbli centrala i verksamheten även framöver, bl.a. utifrån strategin om sociala utgifter som institutionen beslutade om 2019. 2019/20:66 En ökad digitalisering innebär både möjligheter och risker för finansmarknader och världsekonomin, och påverkar därmed den finansiella stabiliteten och det finansiella systemet. Fintech, dvs. teknologiskt driven innovation inom finanssektorn, och cybersäkerhet förutses få ökad betydelse för IMF, bl.a. vid institutionens övervakning och rådgivning. Inom ramen för sitt mandat kommer IMF att driva dessa frågor i nära samarbete med andra relevanta internationella organisationer. Olagliga finansiella flöden är en global utmaning och IMF kommer fortsatt bidra till det globala arbetet mot penningtvätt och finansiering av terrorism, bl.a. genom att se över metoderna för övervakning av den finansiella sektorn. Ökad skuldsättning och inhemsk resursmobilisering förväntas också bli centrala frågor för IMF, bl.a. genom uppföljningen av G20:s riktlinjer för hållbar finansiering och översynen av för skuldhållbarhetsanalys för länder med tillgång till marknadsfinansiering. Regeringen har kontinuerligt uttryckt sitt stöd för IMF:s arbete med inkluderande tillväxt, jämställdhet och klimatfrågor. Det är positivt att institutionen fördjupar sin analytiska och operativa förmåga på dessa områden. är det viktigt att verksamheten bedrivs inom IMF:s mandat och att IMF, när det är lämpligt, samarbetar med andra institutioner så att resurser utnyttjas effektivt. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 2019/20:66 Redovisning av verksamheten i