prop · H703117 · 2020-03-17 00:00:00 — påtalar att det inte finns något förslag om att studiemedel inte får lämnas till en person som har ett etableringsjobb. Kvinnolobby avstyrker att etableringsjobben ska införas med hänvisning till att det saknas en genomarbetad strategi för hur stödet ska fördelas jämställt mellan kvinnor och män. vid anser att det saknas en bedömning av hur reglerna är tänkta att tillämpas i gränsöverskridande situationer. ser generellt positivt på förslagen om fler åtgärder för att motverka felaktiga utbetalningar. Delegationen för korrekta utbetalningar från välfärdssystemet välkomnar särskilt de förslag som syftar till att öka kontrollmöjligheterna. anser att det är bra att kontrollmekanismer införs för att säkerställa att systemet inte utnyttjas i strid med regelverket och anför vidare att även ytterligare kontrollåtgärder bör övervägas. Skälen för regeringens bedömning Det behöver skapas förutsättningar för att införa en ersättning till individer i etableringsjobb har flera strukturellt viktiga förändringar genomförts i syfte att förbättra möjligheterna för nyanlända och långtidsarbetslösa att få arbete. Trots det finns det behov av fler vägar in på arbetsmarknaden. träffades en principöverenskommelse mellan i (LO), Unionen och , som resulterade i en gemensam avsiktsförklaring med regeringen och arbetsmarknadens parter om att etableringsjobb ska införas. Överenskommelsen mellan LO, Unionen och bygger på att kollektivavtal om etableringsjobb ska träffas. Regeringspartierna har därefter i den sakpolitiska överenskommelsen tillsammans med och Liberalerna kommit överens om att etableringsjobben ska införas enligt parternas förslag och att de ska utvidgas till företag utan kollektivavtal och bemanningsföretag på ett sätt som gör att fördelarna i etableringsjobben inte går förlorade. Etableringsjobb är en tänkt ny modell för staten att stimulera anställningar för nyanlända och långtidsarbetslösa. Modellen skiljer sig från befintliga subventionerade anställningar på så sätt att staten i den tänkta modellen subventionerar anställningen genom att betala en ersättning direkt till individen, i stället för att arbetsgivaren betalar hela lönen till arbetstagaren och sedan får ersättning för en del av lönen från staten. Den statliga ersättningen syftar till att kompensera individen för att denne får en lägre lön från arbetsgivaren för utfört arbete i ett etableringsjobb jämfört med en annan anställning. Modellen innebär att individen får sin inkomst för det utförda arbetet från två håll, arbetsgivaren och staten. Hela inkomsten, dvs. även ersättningen från staten, ska betraktas på samma sätt som lön, t.ex. i skattehänseende och i fråga om intjänande av sociala förmåner. Trots att en viss del av arbetstagarens inkomst för etableringsjobb är tänkt att betalas av staten ska staten inte ha någon roll som arbetsgivare. Det fulla arbetsgivaransvaret ska ligga på den arbetsgivare som har anställt individen i ett etableringsjobb. Statens uppgift kommer att vara att kontrollera förutsättningarna för att utge statlig ersättning vid etableringsjobb och att betala ut ersättningen. Handläggande myndigheter är tänkta att vara Arbetsförmedlingen och . Den huvudsakliga regleringen när det gäller den statliga ersättningen för etableringsjobb kommer att göras på förordningsnivå. För att skapa förutsättningar för detta finns behov av vissa lagändringar, bl.a. behövs regler om hur ersättningen bör behandlas i det sociala trygghetssystemet och regler som ger handläggande myndigheter de verktyg de behöver för att få in nödvändiga uppgifter. Flera remissinstanser har haft synpunkter på regleringen som är tänkt att göras på förordningsnivå. Dessa kommer inte att behandlas i denna proposition utan kommer att beaktas inom ramen för det kommande förordningsarbetet. Kvinnolobby anför att det är viktigt att jämställdhetsperspektivet beaktas. Regeringen konstaterar att det viktiga arbetet med att öka jämställdheten mellan kvinnor och män pågår fortlöpande. påtalar att det inte finns något förslag om att studiemedel inte får lämnas till en person som arbetar i ett etableringsjobb. Det finns i detta lagstiftningsärende inte underlag för att bedöma behovet av en reglering kring denna fråga. Det utesluter dock inte att det framöver kan finnas skäl för att återkomma i frågan. vid anför att det saknas en bedömning av hur reglerna är tänkta att tillämpas i gränsöverskridande situationer. Regeringens bedömning är att det saknas behov av särskild reglering när det gäller gränsöverskridande situationer. 2019/20:117 Det krävs fler åtgärder för att stärka kontrollfunktionen inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten En grund för välfärdsstaten är de välfärdssystem som det allmänna tillhandahåller för att säkra individens trygghet vid bl.a. sjukdom, arbetslöshet och ålderdom. För att dessa system ska uppfattas som trovärdiga och rättvisa krävs att bidrag och stöd kommer rätt person eller rätt företag till del. Felaktiga utbetalningar riskerar välfärdssystemens legitimitet och kan medföra betydande ekonomiska förluster för det allmänna. En välfungerande och effektiv kontroll är därför central för välfärdssystemens legitimitet. I betänkandet Det ska vara lätt att göra rätt (SOU 2014:16) kartlades och analyserades bl.a. förutsättningarna för Arbetsförmedlingens arbete med att motverka felaktiga utbetalningar. Flera åtgärder har därefter vidtagits för att hindra felaktiga utbetalningar av stöd och ersättningar inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Systemet med arbetsgivardeklarationer har setts över i propositionen Uppgifter på individnivå i arbetsgivardeklarationen (prop. 2016/17:58, bet. 2016/17:SkU21, rskr. 2016/17:256). ska arbetsgivare löpande lämna uppgifter om bl.a. utbetalda ersättningar för arbete och skatteavdrag på individnivå, dvs. per betalningsmottagare, till . Uppgifterna ska lämnas i en arbetsgivardeklaration i stället för, som tidigare, i en kontrolluppgift. Arbetsgivardeklarationerna ska även innehålla information om ersättning till en viss betalningsmottagare. Syftet med regleringen är att minska skattefusk och skatteundandragande. Även systemet med anställningsstöd har setts över. Översynen har resulterat i färre, enklare och mer kraftfulla anställningsstöd. Översynen har också resulterat i att det nu ställs krav på elektroniska löneutbetalningar i de subventionerade anställningarna och att förfarandet vid rekvirering av stöd har förenklats. Trots de regelförändringar som har gjorts bedömer regeringen att det fortfarande finns behov av förbättrade kontrollmöjligheter inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. De förslag som lämnas i denna proposition syftar till att stärka kontrollfunktionen och därmed undvika felaktiga utbetalningar från välfärdssystemen. Dessutom lämnas förslag som syftar till att skapa en mer ändamålsenlig reglering när det gäller behandling av personuppgifter för kontrolländamål. Ersättningen vid etableringsjobb och 5.1Statlig ersättning som lämnas för arbete i ett etableringsjobb kommer att beskattas som inkomst av tjänst Regeringens bedömning: Det behövs inga nya bestämmelser för att den statliga ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb ska beskattas som inkomst av tjänst. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har ingen invändning mot den. Övriga remissinstanser har inte haft någon synpunkt på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning Ersättningen i ett etableringsjobb ska beskattas som inkomst av tjänst Den statliga ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb är i likhet med lönen direkt kopplad till utfört arbete. Ersättningen skiljer sig därmed på en avgörande punkt från befintliga individersättningar inom arbetsmarknadspolitiken som inte är kopplade till en utförd arbetsinsats. Dessa betalas i stället normalt för tid då individen är arbetslös. Av 10 kap. 1 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229) framgår att till inkomstslaget tjänst räknas inkomster och utgifter på grund av tjänst, till den del de inte ska räknas till inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital. Med tjänst avses enligt andra stycket bl.a. anställning. Huvudregeln enligt 11 kap. 1 § första stycket inkomstskattelagen är att löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst ska tas upp som intäkt såvida inte annat framgår av 8, 11 eller 11 a kap. samma lag. I 11 kap. 2–48 §§ finns bestämmelser som anger att vissa typer av ersättningar ska tas upp som intäkt samt att vissa typer av ersättningar inte ska tas upp som intäkt. Det avgörande för att en inkomst ska anses vara skattepliktig i inkomstslaget tjänst enligt 11 kap. 1 § inkomstskattelagen är att det rör sig om ersättning för någon form av prestation. Så snart en förmån har ett samband med tjänsten, dvs. har utbetalats på grund av tjänsten, ska den tas upp i inkomstslaget tjänst. I princip ska allt som en arbetstagare får från sin arbetsgivare tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst. Samma sak gäller när inkomsten betalas ut av någon annan men har sådant samband med tjänsten att den kan härledas från anställningen och inte har sin grund i annat än anställningen (jfr RÅ 1997 ref. 1). Som närmare redogörs för i avsnitt 6.1 kommer den statliga ersättning som lämnas för arbete i ett etableringsjobb enligt nuvarande regler att utgöra sjukpenninggrundande inkomst enligt 25 kap. socialförsäkrings- balken och pensionsgrundande inkomst enligt 59 kap. samma balk. 2019/20:117 föreslås i denna proposition att den statliga ersättningen ska ligga till grund för beräkning av ersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Det innebär att den statliga ersättningen för etableringsjobb kommer att ligga till grund för samma typ av ersättningar från de sociala trygghetssystemen som den vanliga lönen från arbetsgivaren. Ersättningen är tänkt att betalas ut en gång och beräknas i relation till den lön som individen får från arbetsgivaren. En förutsättning för att få ersättningen är således att individen har fått lön. En förutsättning för att få lön är i sin tur att individen har utfört arbete. Om individen en månad har arbetat i lägre omfattning, t.ex. på grund av vård av barn, minskar lönen och därmed även den statliga ersättningen. Regeringens bedömning är att den statliga ersättningen kommer att lämnas på grund av individens prestation i ett etableringsjobb på sådant sätt att den ska anses mottagen på grund av tjänst och därmed tas upp som intäkt enligt huvudregeln i 11 kap. 1 § första stycket inkomstskattelagen. Omständigheten att ersättningen kommer att betalas av staten och inte av arbetsgivaren saknar betydelse i detta hänseende. Denna bedömning överensstämmer med hur modellen med etableringsjobb och statlig ersättning är tänkt att fungera, nämligen att ersättningen ska beskattas som inkomst av tjänst. Regeringens bedömning innebär att det inte behövs några nya bestämmelser i inkomstskattelagen. 5.2Den statliga ersättningen och frågan om arbetsgivaravgifter och statlig ålderspensionsavgift Regeringens förslag: Statlig ålderspensionsavgift ska betalas för statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Lön från arbetsgivaren är avgiftspliktig enligt socialavgiftslagen (2000:980). Den tänkta statliga ersättningen kommer att anses mottagen på grund av tjänst och därmed tas upp som inkomst av tjänst enligt huvudregeln i 11 kap. 1 § första stycket inkomstskattelagen. Det som ligger till grund för bedömningen att ersättningen ska tas upp som inkomst av tjänst innebär att ersättningen också skulle vara avgiftspliktig enligt 2 kap. 10–11 §§ socialavgiftslagen. Av 2 kap. 1 § socialavgiftslagen framgår att den som utger avgiftspliktig ersättning ska betala arbetsgivaravgifter. Bestämmelser om vad som är avgiftspliktig ersättning finns i 2 kap. 10–11 §§ socialavgiftslagen. I 2 kap. 10 § anges att löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete är avgiftspliktiga. I 2 kap. 12–23 §§ finns en uppräkning av ersättningar som är avgiftsfria. Underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter är enligt 2 kap. 24 § första stycket summan av de avgiftspliktiga ersättningar som den avgiftsskyldige har utgett under en kalendermånad. Vid bestämmande av detta avgiftsunderlag bortser man således från de ersättningar som är avgiftsfria. Att avgöra om en ersättning är avgifts- Prop. 2019/20:117 pliktig eller avgiftsfri ingår som ett led i att bestämma avgiftsunderlaget. Nuvarande regelverk är uppbyggt utifrån att staten endast betalar arbetsgivaravgifter på utbetalningar från staten i dess egenskap av arbetsgivare, inte vid utbetalningar från välfärdssystemet. Staten kommer inte att vara arbetsgivare för individer med etableringsjobb. Regeringen anser att det även fortsättningsvis finns anledning att skilja på statens olika roller som arbetsgivare och utbetalare av bl.a. stöd och bidrag. Staten bör därmed inte betala några arbetsgivaravgifter för den statliga ersättning som lämnas för arbete i ett etableringsjobb. Den statliga ersättningen kommer att utgöra pensionsgrundande inkomst och därmed ligga till grund för inkomstgrundad ålderspension. För att finansieringsprinciperna för pensionssystemet ska upprätthållas måste statlig ålderspensionsavgift betalas på ersättningen. Lagen (1998:676) om statlig ålderspensionsavgift behöver därför ändras på så sätt att det framgår att statlig ålderspensionsavgift om ska betalas för den statliga ersättning som lämnas för etableringsjobb. Att en ersättning för vilken statlig ålderspensionsavgift ska betalas är avgiftsfri enligt socialavgiftslagen framgår av 2 kap. 17 § den lagen. Det behövs därför ingen särskild ändring för att den statliga ersättningen ska vara avgiftsfri enligt socialavgiftslagen. 6Ersättningen vid etableringsjobb och hur den påverkar ersättningar från de sociala trygghetssystemen 6.1Statlig ersättning vid etableringsjobb och hur den påverkar den sjukpenninggrundande och den pensionsgrundande inkomsten Regeringens bedömning: Det behövs inga nya bestämmelser för att den statliga ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb ska utgöra sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande inkomst enligt socialförsäkringsbalken. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna instämmer i bedömningen eller har ingen invändning mot den. anser att det finns ett behov av ändringar i socialförsäkringsbalken då huvudregeln är att statliga ersättningar inte kan ligga till grund för beräkning av sjukpenninggrundande inkomst. Skälen för regeringens bedömning Vad är sjukpenninggrundande och pensionsgrundande inkomst? Sjukpenninggrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete antingen som arbetstagare i allmän eller i enskild tjänst (inkomst av anställning) eller på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete), se 25 kap. 2 § socialförsäkringsbalken. Ersättning med för utfört arbete för någon annans räkning ska enligt 25 kap. 7 § socialförsäkringsbalken räknas som inkomst av anställning. Detta gäller även om betalningsmottagaren inte är anställd av den som betalar ersättningen. Detta gäller dock inte i vissa, inte här aktuella, situationer. I förarbetena till socialförsäkringsbalken uttalas att inkomst av arbete för annans räkning i princip utgör inkomst av anställning oavsett om det föreligger någon anställning eller ej (prop. 2008/09:200 s. 440). Sjukpenninggrundande inkomst ligger till grund för beräkning av vissa arbetsbaserade förmåner enligt socialförsäkringsbalken, se 24 kap. 2 och 3 §§ socialförsäkringsbalken. Pensionsgrundande inkomst beräknas enligt 59 kap. 2 § socialförsäkringsbalken på inkomster som den försäkrade har haft och som är pensionsgrundande. Enligt 59 kap. 3 § samma balk är inkomster av anställning och inkomster av annat förvärvsarbete pensionsgrundande. I 59 kap. 8 § anges att som inkomst av anställning räknas lön eller annan ersättning i pengar eller annan avgiftspliktig förmån som en försäkrad har fått som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Av 59 kap. 9 § framgår att även ersättning i pengar eller annan avgiftspliktig förmån för utfört arbete som erhålls utan att mottagaren varit anställd hos den som betalat ut ersättningen ska räknas som inkomst av anställning. Pensionsgrundande inkomst ligger till grund för beräkning av pension. Den statliga ersättningen för etableringsjobb är inkomst av anställning Begreppet inkomst av anställning är centralt enligt både bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande inkomst. Enligt båda regleringarna framgår att ersättning för utfört arbete kan anses vara inkomst av anställning även om betalningsmottagaren inte är anställd av den som betalar ersättningen. Den tänkta modellen med etableringsjobb och statlig ersättning innebär att den som har ett etableringsjobb kommer att få sin inkomst för utfört arbete från två håll, dels från arbetsgivaren i form av lön, dels från staten i form av en statlig ersättning. Avsikten är att den statliga ersättningen ska betalas ut en gång och beräknas i relation till den lön som individen har fått från arbetsgivaren. En förutsättning för att få ersättningen, som sannolikt kommer att betalas retroaktivt, är således att individen har fått lön. En förutsättning för att få lön är i sin tur att individen har utfört arbete. Om individen en månad har arbetat i lägre omfattning, t.ex. på grund av vård av barn, minskar lönen och därmed även den statliga ersättningen. Den statliga ersättningen är på så sätt direkt kopplad till en arbetsinsats. Regeringen gör bedömningen att den statliga ersättningen är att betrakta som sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande inkomst enligt socialförsäkringsbalken, i form av inkomst av anställning enligt redan gällande regleringar i socialförsäkringsbalken. Denna bedömning Prop. 2019/20:117 påverkas inte av att ersättningen kommer att betalas av staten och inte av Det behövs därför inte några nya bestämmelser för att den statliga ersättning som lämnas för arbete i ett etableringsjobb ska betraktas som sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande inkomst enligt socialförsäkringsbalken. anser att det finns behov av ändringar i socialförsäkringsbalken då huvudregeln är att statliga ersättningar inte kan ligga till grund för beräkning av sjukpenninggrundande inkomst och anför bl.a. följande. Den omständigheten att en ersättning i skattehänseende kan anses som inkomst av anställning och beskattas i inkomstslaget tjänst medför inte per automatik att sådana inkomster kan anses vara sjukpenninggrundande. Till exempel utgör kostnadsersättning över schablonbelopp inkomst av tjänst, men anses inte vara sjukpenninggrundande. Regeringen konstaterar, i likhet med , att bara för att en ersättning beskattas i inkomstslaget tjänst medför det inte per automatik att en sådan inkomst är att betrakta som sjukpenninggrundande inkomst. Oaktat den skatterättsliga hanteringen av den statliga ersättningen för etableringsjobb, kommer ersättningen att utgöra ersättning för utfört arbete för någon annans räkning, till skillnad från t.ex. en kostnadsersättning som ska kompensera en anställd för merkostnader. Den statliga ersättningen utgör därför till sin karaktär sjukpenninggrundande inkomst enligt 25 kap. 7 § socialförsäkringsbalken i sin nuvarande lydelse. I och med den bedömning som regeringen gör kommer den statliga ersättningen, givet att övriga förutsättningar för fastställande av sjukpenninggrundande inkomst respektive pensionsgrundande inkomst är uppfyllda, att kunna ligga till grund för beräkning av socialförsäkringsförmåner på samma sätt som den lön för arbetet som kommer från arbetsgivaren. 6.2Statlig ersättning vid etableringsjobb och vissa konsekvenser för socialförsäkringen Regeringens bedömning: Statlig ersättning som lämnas för arbete i ett etableringsjobb kommer att ingå i beräkningsunderlaget för flertalet förmåner enligt socialförsäkringsbalken, utan att det behövs några nya bestämmelser om det. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har synpunkter på bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: Den sjukpenninggrundande inkomsten och den pensionsgrundande inkomsten har betydelse för storleken på ett flertal förmåner enligt socialförsäkringsbalken. Därutöver finns det förmåner där individens inkomst beaktas på annat sätt, t.ex. genom överskott i inkomstslaget tjänst enligt inkomstskattelagen (1999:1229). Som exempel på det senare kan nämnas bilstöd i form av anskaffningsbidrag, bostadsbidrag och bostadstillägg. 2019/20:117 I avsnitt 5.1 och 6.1 konstateras att den statliga ersättningen, mot bakgrund av dess konstruktion, kommer att beskattas som inkomst av tjänst enligt inkomstskattelagen samt utgöra sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande inkomst enligt socialförsäkringsbalken. Regeringens bedömning är att så kommer att bli fallet enligt redan gällande regelverk. Det finns inget skäl att se på den statliga ersättningen på något annat sätt vid tillämpning av andra bestämmelser i socialförsäkringsbalken där storleken på inkomsten har betydelse. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att den statliga ersättningen, utöver att utgöra sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande inkomst, kommer att ingå i beräkningsunderlag enligt socialförsäkringsbalken på samma sätt som annan inkomst som har sin grund i en anställning. Denna bedömning påverkas inte av att ersättningen kommer att utbetalas av staten och inte av arbetsgivaren. 6.3Samordning mellan den statliga ersättningen i etableringsjobb och vissa förmåner enligt socialförsäkringsbalken Regeringens förslag: Sjukpenning ska inte lämnas på grundval av statlig ersättning för arbete i etableringsjobb för tid som ingår i en sjuklöneperiod när den försäkrades arbetsgivare i etableringsjobbet ska svara för sjuklön enligt lagen om sjuklön. Om en arbetsgivare ska svara för sjuklön för som sjukpenning kommer i fråga, ska sjukpenningens storlek beräknas på grundval av en sjukpenninggrundande inkomst som inte omfattar statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb hos den arbetsgivaren. Smittbärarpenning ska minskas med statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb i den utsträckning den statliga ersättningen lämnas som smittbärarpenningen. Om en smittbärare har inkomst av anställning från en arbetsgivare som avses i lagen om offentlig anställning, som avser arbete i etableringsjobb, ska smittbärarpenning lämnas endast till den del den överstiger en inkomst som även omfattar den statliga ersättningen för det arbetet. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Inspektionen för socialförsäkringen tillstyrker förslaget. anför att det saknas förslag om samordning för personer som får sjukersättning eller aktivitetsersättning på deltid och för personer med rehabiliteringspenning. I övrigt har remissinstanserna inget att invända mot eller har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag Samordning mellan den statliga ersättningen och vissa förmåner enligt socialförsäkringsbalken I socialförsäkringsbalken finns bestämmelser om samordning mellan olika förmåner. Syftet med dessa bestämmelser är att en individ inte ska bli dubbelt kompenserad, dvs. det ska inte vara möjligt att få ersättning i form av t.ex. sjuklön från arbetsgivaren och sjukpenning från . Samordning med sjukpenning vid endast en anställning