prop · H70377 · 2020-02-18 00:00:00 — Men det finns delar av denna verksamhet som inte är frivillig i praktiken. Det är meningen att variationer i utdebitering av kommunalskatt främst ska vara ett uttryck för skilda ambitioner i verksamheten, effektivitet eller prioriteringar Det är däremot inte meningen att dessa variationer ska bero på skillnader i kommunernas befolkningssammansättning och geografi. Med anledning av granskningens resultat drar vi den övergripande slutsatsen att utjämningssystemet inte är utformat så att kommunerna kan ge kommuninvånarna en i huvudsak likvärdig service utan större skillnader Systemet ger alltså inte kommunerna sinsemellan likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Detta riskerar i sin tur att leda till bristande likvärdighet i olika kommunala verksamheter. En annan risk som följer av ojämlika ekonomiska förutsättningar är att gapet i utdebitering av kommunalskatt kan bli större än vad som motiveras av skilda politiska prioriteringar eller verksamhetens effektivitet. Förvaltningen av utjämningssystemet är eftersatt och detta är sannolikt en delförklaring till de brister som vi funnit i denna granskning. •utveckla den befintliga kostnadsutjämningen så att den i större utsträckning utjämnar för kostnadsskillnader som uppstår på grund av att kommunerna har olika yta, antal invånare och befolkningsförändringar samt för storstädernas och de storstadsnära kommunernas socioekonomi •utvidga kostnadsutjämningen till att även avse biblioteksverksamheten •väga för- och nackdelar med att utvidga kostnadsutjämningen till att omfatta fler av de frivilliga verksamheter som i huvudsak är skattefinansierade •överväga om delar av strukturbidraget kan avvecklas •ge i uppdrag att förvalta utjämningssystemet, med utgångspunkt från en förvaltningsplan. 6R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N har granskat systemet för kommunalekonomisk utjämning. Den frågeställning som har behandlats i granskningen är: Är utjämningssystemet utformat så att kommunerna kan ge kommuninvånarna en i huvudsak likvärdig service utan större skillnader i skattesatser? 1.1 Motiv till granskning Det kommunalekonomiska utjämningssystemet är statens verktyg för att ge kommunerna likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamhet. Om det kommunala utjämningssystemet fungerar på ett tillfredsställande sätt ska skillnader i skattesatser mellan kommunerna framför allt bero på skillnader i servicenivå, effektivitet och avgiftsuttag.1 Skillnaderna i skattesatser ska i allt väsentligt inte bero på skillnader i kommunernas strukturella förutsättningar, som demografi och geografi. Kommunalekonomisk utjämning sker genom inkomstutjämning och kostnadsutjämning. Inkomstutjämningen utjämnar för skillnader i skattekraft mellan kommunerna.2 Den finansieras i huvudsak av staten, men till viss del även genom omfördelning mellan kommuner. Kostnadsutjämningen innebär utjämning för kostnadsskillnader som uppstår på grund av att kommunerna har olika strukturella förutsättningar. Kostnadsutjämningen finansieras helt genom en omfördelning av skatteinkomster mellan kommunerna, det vill säga utan statliga medel. I systemet finns också strukturbidrag som kompenserar för tidigare förändringar i kostnadsutjämningen. Strukturbidraget finansieras inom systemet. I systemet finns det under vissa år införandebidrag som dämpar förändringar i kostnadsutjämningen . Det finns även en regleringspost som används för att reglera nivån på anslaget för kommunalekonomisk utjämning för att den ska stämma överens med de medel som anvisat. används också i samband med ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn3 och införandebidraget ingår inte i granskningen. Skattesatsen skiljer sig betydligt mellan kommunerna. är spännvidden i den totala skattesatsen4 för kommuner och landsting . Invånarna i kommun har landets högsta totala kommunala skattesats. 2015/16:1 utgiftsområde 25 avsnitt 3.4.5, bet. 2015/16 FiU3, rskr. 2015/16:105. 2Skattekraften beräknas som skatteunderlag i kronor per invånare. Kommunalt skatteunderlag utgörs av summa beskattningsbar förvärvsinkomst för fysiska personer. 2019/20:11, Ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting, s. 8–13. 4Landstingsskatt och kommunalskatt tillsammans. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Den uppgår till . är den kommun som har lägst total skattesats, på 29,18 procent.5 För en person med i månadslön innebär det en skillnad på i skatt . Tidigare studier pekar på att det finns skillnader i kommunernas strukturella förutsättningar som orsakar betydande kostnadsskillnader mellan kommunerna utan att det utjämnas för dessa.6 Om så är fallet innebär det att skillnaden i skatt mellan kommunerna inte endast beror på skillnader i politiska prioriteringar, effektivitet eller avgiftsnivå. Utjämningssystemet fungerar då inte så som det är avsett att göra. Det kan antas att behoven av kostnadsutjämning kommer att öka kommande år med tanke på de demografiska förändringarna i olika delar av landet. Den pågående urbaniseringen där framför allt personer i barnafödande ålder flyttar till städerna och äldre personer stannar kvar på landsbygden leder till att åldersfördelningen skiljer sig åt mellan kommuner. Att vi lever allt längre förstärker skillnaden i befolkningsstruktur. Vi kan därför förvänta oss att omfördelningen genom kostnadsutjämningen kommer att öka.7 1.2 Syfte och frågeställningar Syftet med granskningen har varit att analysera om systemet för kommunalekonomisk utjämning är utformat så att det ger samtliga kommuner ekonomiska möjligheter att utan större skillnader i skattesatser ge invånarna en i huvudsak likvärdig service. För att systemet ska ge samtliga kommuner likvärdiga ekonomiska förutsättningar krävs att utjämningssystemet utjämnar för i huvudsak alla inkomst- eller kostnadsskillnader som beror på skilda strukturella förutsättningar. Om så inte sker kommer några kommuner sannolikt att behöva ha en högre skattesats än andra kommuner för att kunna erbjuda samma service till medborgarna. Vi redovisar vilken betydelse inkomstutjämningen, kostnadsutjämningen och strukturbidragen har för kommunernas möjlighet att ge kommuninvånarna likvärdig service utan större skillnader i skattesatser. Vi undersöker om det finns skillnader mellan kommunernas strukturella förutsättningar som påverkar kommunens kostnader och som det inte utjämnas för. De strukturella förutsättningarna följer av skillnader i befolkningssammansättning eller geografi. All verksamhet ingår inte i kostnadsutjämningen. Vi undersöker därför även om det finns olika strukturella förutsättningar som leder till kostnadsskillnader inom de verksamheter som inte täcks av kostnadsutjämning. 5Statistiska centralbyrån (SCB) ”Högsta och lägsta kommunalskatten 2019”, hämtad . 6Se till exempel SOU 2015:101, Demografins regionala utmaningar, bilaga 7 till . 7SOU 2015:101, Demografins regionala utmaningar, bilaga 7 till . 8R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Sådana kostnadsskillnader kan leda till att kommunerna inte har samma möjlighet att erbjuda invånarna likvärdig service utan att behöva höja skatten. Vi har granskat systemet för kommunalekonomisk utjämning för kommunerna. Granskningen täcker inte utjämningssystemet för landstingen. Vi har inte heller granskat delmodellen kollektivtrafik i kostnadsutjämningen, som är en gemensam modell för kommuner och landsting. har varit: Är utjämningssystemet utformat så att kommunerna kan ge kommuninvånarna en i huvudsak likvärdig service utan större skillnader i skattesatser? För att svara på den övergripande frågan har vi ställt följande delfrågor: 1.Har inkomstutjämningen stor betydelse för kommunernas möjlighet att ge kommuninvånarna likvärdig service utan större skillnader i skattesatser? 2.Har kostnadsutjämningen stor betydelse för kommunernas möjlighet att ge kommuninvånarna likvärdig service utan större skillnader i skattesatser? Finns det skillnader i kommunernas strukturella förutsättningar, som skillnader i befolkningssammansättning och geografi, som leder till kostnadsskillnader som det inte utjämnas för alls eller inte 3.Har strukturbidragen stor betydelse för kommunernas möjlighet att ge kommuninvånarna likvärdig service utan större skillnader i skattesatser? 4.Finns det kostnadsskillnader mellan kommunerna i den verksamhet som inte omfattas av kostnadsutjämning som uppstått på grund av skillnader i kommunernas strukturella förutsättningar? Har dessa kostnadsskillnader stor betydelse för kommunernas möjlighet att ge kommuninvånarna likvärdig service utan större skillnader i skattesatser? Målet för utgiftsområdet Allmänna bidrag till kommuner är att skapa goda och likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner och landsting som bidrar till en effektiv verksamhet med hög kvalitet. Målet har formulerats mot bakgrund av att den kommunala sektorn utgör en betydande del av den svenska ekonomin och ansvarar för större delen av de skattefinansierade tjänster som produceras. Den kommunala självstyrelsen innebär att det direkta ansvaret för verksamheten ligger på de enskilda kommunerna och landstingen. Det är därför av stor vikt att kommuner och landsting ges likvärdiga ekonomiska förutsättningar. Anslaget8 och systemet för kommunalekonomisk utjämning utgör ett instrument för att åstadkomma detta.9 8Anslag 1:1 Kommunalekonomisk utjämning inom utgiftsområde 25. 2008/09:1, utgiftsområde 25 avsnitt 2.3, bet. 2008/09:FiU3, rskr. 2008/09:150. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Syftet med systemet för kommunalekonomisk utjämning utgör vår bedömningsgrund. Syftet med systemet är att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting i landet att kunna tillhandahålla sina invånare likvärdig service, oberoende av invånarnas inkomster och andra strukturella förhållanden.10 Skillnader i ambitionsnivå, effektivitet och avgiftsnivåer bör således återspeglas i skillnader i skattesatser.11 Utjämningen via utjämningssystemet bör så långt som möjligt vila på objektiva grunder och data som uppdateras inom rimliga tidsintervall.12 I vissa fall är det nödvändigt att använda schablonmässiga kostnadsberäkningar I lagen (2004:773) om kommunalekonomisk utjämning och i förordningen (2004:881) om kommunalekonomisk utjämning regleras utjämningssystemet och uppgifterna för berörda myndigheter. 1.4 Metod och genomförande Granskningen baseras på uppgifter om kommunalekonomisk utjämning från ()13 och på Räkenskapssammandraget (RS) från samma myndighet. RS innehåller finansiella uppgifter från kommuner, landsting och kommunalförbund.14, 15 RS baseras på kommunernas årsredovisningar16 och används bland annat som underlag i nationalräkenskaperna, i regeringens budgetpropositioner, i kostnadsutjämningen och LSS-utjämningen17. Flera myndigheter och organisationer använder sig av nyckeltal baserade på kostnadsuppgifter från RS vid kommunjämförelser på verksamhetsnivå. 2003/04:155, Ändringar i det kommunala utjämningssystemet, bet. 2004/05:FiU7, rskr. 2004/05:13. 2015/16:1 utgiftsområde 25 avsnitt 3.4.5, bet. 2015/16 FiU3, rskr. 2015/16:105. 12Se till exempel prop. 1994/95:150, Förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /96, med mera, bil 7, s. 26. Regeringen skriver bland annat ”Ett bidrags- och utjämningssystem som inte bygger på objektivt underlag som avser att fånga strukturella skillnader utan i stället förutsätter en löpande politisk bedömning av fördelningen skulle riskera att bli instabilt och skapa stora spänningar”. Se även till exempel prop. 2003/04:155, s. 54. 13SCB, ”Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2017, utfall”, hämtad . 14SCB, Räkenskapssammandrag 2015. Beskrivning av statistiken, 2016, s. 3. 15Kommunerna är enligt lagen (2001:99) om den offentliga statistiken skyldiga att rapportera in uppgifter till Räkenskapssammandraget som SCB ansvarar för. 16För diskussioner om tillförlitligheten i kommunernas redovisning se till exempel , Artificiell styrning av resultat – Om ekonomi, politik och tjänstemän, 2016 och med flera, “Do audit firm and audit costs/fees influence earnings management in Swedish municipalities?”, kommande. 17Utjämning av kostnader för verksamhet enligt lag (1992:387) om särskilt stöd och service för vissa funktionshindrade. 10 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N omfattande databasen på området, Kommun- och landstingsdatabasen (), baseras bland annat på uppgifter från RS.18 Det har tidigare framkommit kritik mot RS tillförlitlighet. i en tidigare granskning påpekat att det finns brister i överensstämmelsen mellan uppgifterna i resultaträkningen i kommunernas årsredovisningar och RS.19 I RS finns en resultatredovisning för kommunkoncernen, som inkluderar kommunala bolag, och en annan för kommunens verksamhet i förvaltningsform. Koncernens resultatredovisning stämmer sämre med RS än vad kommunens resultaträkning gör. Vi använder oss framför allt av den sistnämnda. Det finns ingen forskning eller utredning som tyder på att kommuner med viss demografi eller geografi systematiskt skulle ha en högre frekvens av felrapporteringar till RS. Vi har genomgående använt statistik som avser 2017. I likhet med tidigare utredningar om kostnadsutjämningen har vi endast använt oss av statistik från . Vår bedömning är att detta inte påverkar granskningens resultat eftersom kommunernas befolkningssammansättning och kostnaderna som förknippas med den inte påverkas nämnvärt från till ett annat. För att visa hur utjämningssystemet ger kommunerna förutsättningar att ge likvärdig service beräknar vi hur mycket inkomstutjämningsbidrag, inkomstutjämningsavgifter, kostnadsutjämningsbidrag, kostnadsutjämningsavgifter samt strukturbidrag motsvarar i skatteuttag för de olika kommunerna. Vidare granskar vi om kostnadsutjämningen kompenserar kommunerna fullt ut, eller för mycket, för kostnadsskillnader som uppkommer för att de har olika strukturella förutsättningar, det vill säga för att de har olika behov eller skilda produktionsförutsättningar.20 Vi beräknar sedan hur mycket underrespektive överkompensationen i kostnadsutjämningen motsvarar i skatteuttag (skattesats) för kommunerna, allt annat lika. Vi analyserar också om det finns kostnadsskillnader mellan kommunerna för den verksamhet som inte täcks av kostnadsutjämning, som beror på att kommunerna har olika strukturella förutsättningar. Vi beräknar hur hög skatt som kommunerna skulle behöva ta ut om kostnadsutjämningen utökades till att täcka all obligatorisk verksamhet som inrymmer större kostnadsskillnader som beror på kommunernas strukturella förutsättningar. Obligatorisk verksamhet är verksamhet som är speciallagsreglerad inom områden såsom 18Kolada är en öppen databas som tillhandahålls av Rådet för främjande av kommunala analyser (RKA). RKA är en ideell förening som bildats i samarbete mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL) för att underlätta uppföljning och analys av olika verksamheter i kommuner och landsting. 19Riksrevisionen, Räkenskapssammandraget – är resultat och balansräkningen tillförlitlig?, 2018. 20I denna rapport använder vi i fortsättningen beteckningen behov både för att beteckna skillnader i befolkningssammansättning och skillnader i produktionsförutsättningar såsom geografiska förhållanden och kostnadsläge. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING socialtjänst och skola. verksamhet som inte regleras av speciallagstiftning benämns frivillig verksamhet. Vi har gjort motsvarande beräkningar även för den frivilliga verksamheten. I bilaga 1 finns en utförlig beskrivning av hur beräkningarna genomförts. Analysen i granskningen omfattar den del av kommunernas verksamhet som huvudsakligen finansieras genom skatt, det vill säga den så kallade egentliga verksamheten, kommunernas affärsverksamhet samt finansiella intäkter och kostnader. Granskningen har genomförts av en projektgrupp bestående av projektledaren och projektmedarbetaren . Professor har utgjort extern referensperson till projektet och gett synpunkter på såväl ett granskningsupplägg som ett utkast Vi har gett () och () tillfälle att faktagranska och i övrigt lämna synpunkter på ett utkast 12 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 2Systemet för kommunalekonomisk utjämning Det kommunalekonomiska utjämningssystemet består av fem delar. Inkomst- och kostnadsutjämning ska tillsammans utjämna för skillnader i kommunernas skatteunderlag och kostnadsskillnader som uppstår för att kommunerna har olika demografiska och geografiska förutsättningar. Struktur- och införandebidrag används för att dämpa negativa effekter av förändringar av utjämningssystemet. används för att reglera summan av bidragen och avgifterna i utjämningssystemet för att de ska stämma överens med de medel som anvisat. I ansvarar för systemet för kommunalekonomisk utjämning. SCB och har vissa uppgifter gällande systemet för kommunalekonomisk utjämning. 2.1Systemet infördes i samband med att ”alla pengar lades i en påse” ersattes flertalet av de riktade statsbidragen till kommunerna med ett generellt bidrag. En viktig principiell utgångspunkt för det generella statsbidragssystemet är att kommunerna ska ges handlingsfrihet när det gäller verksamhetens utformning samt prioriteringen mellan olika verksamhetsområden. Den kommunala verksamheten ska därmed kunna bedrivas på ett effektivt sätt.21 Systemet har reformerats , men grundtanken med ”alla pengar i en påse” består. En annan sak är att det tillkommit många nya riktade bidrag. Det nuvarande systemet för kommunalekonomisk utjämning infördes den 1 januari 2005.22 Vissa förändringar har därefter gjorts i utjämningssystemet. Det kommunalekonomiska utjämningssystemet syftar till att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för att alla kommuner och landsting i landet ska kunna tillhandahålla sina invånare likvärdig service, oberoende av kommuninvånarnas inkomster och andra strukturella förhållanden.23 Det kommunalekonomiska utjämningssystemet är kopplat till anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Anslaget fördelas på två anslagsposter, en för kommunerna och 1991/92:150, Regeringens proposition 1991/92:150 med förslag om slutlig reglering av statsbudgeten för /93, m.m., s. 43, bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345. 2003/04:155. 2019/20:11, s. 8–9. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING en för landstingen. uppgick anslagsposten för kommunerna till Systemet finansieras till allra största del av statliga medel. De avgifter som vissa kommuner och landsting betalar redovisas mot anslaget.24 2.2Inkomstutjämningen kompenserar för skillnader i skatteunderlag Inkomstutjämningen ska kompensera kommunerna för skillnader i skatteunderlag.25 De kommuner och landsting som har en skattekraft under av medelskattekraften, det så kallade skatteutjämningsunderlaget, får ett bidrag. De kommuner och landsting som har en skattekraft över skatteutjämningsunderlaget betalar en avgift. två separata system, ett för kommunerna och ett för landstingen. I denna rapport berörs endast inkomstutjämningen mellan kommuner. Inkomstutjämningen är inte fullständig, utan de kommuner som är bidragsmottagare kompenseras för av skillnaden mellan skatteutjämningsunderlaget och den egna skattekraften. Bidraget justeras därefter för huvudmannaskapsförändringar (skatteväxlingar) mellan landsting och kommuner som skett i länet . De kommuner vars skattekraft överstiger skatteutjämningsunderlaget betalar en avgift som motsvarar av den överskjutande delen justerad för skatteväxlingen mellan kommuner och landsting.26 Skälet till att inkomstutjämningen inte är fullständig är att kommunernas incitament att öka skatteintäkterna genom till exempel sysselsättnings- eller tillväxtskapande åtgärder skulle kunna påverkas negativt av en fullständig inkomstutjämning. Inkomstutjämningen har därför utformats så att den inte ska vara tillväxthämmande för kommunerna. Men det råder oenighet om ifall inkomstutjämning faktiskt är tillväxthämmande.27 har en pågående granskning av tillväxthämmande incitament i inkomstutjämningen.28 2019/20:11, s. 9. 25Kommunalt skatteunderlag utgörs av summa beskattningsbar förvärvsinkomst för fysiska personer. 26SCB, Kommunalekonomisk utjämning. 2013/14:1 utgiftsområde 25, bet. 2013/14:FiU3, rskr. 2013/14: 69. 3.1.1-2018-0365, Tillväxthämmande incitament i den kommunala inkomstutjämningen. 14 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Inkomstutjämningsbidrag/-avgift = (medelskattekraften i riket × – kommunens skattekraft) × länsvis skattesats. Länsvis skattesats vid bidragsberäkning för kommuner = kompensationsgrad () × medelutdebitering (20,) + skatteväxling i respektive län – den genomsnittliga skatteväxlingen i landet (4,). Länsvis skattesats vid avgiftsberäkning för kommuner = kompensationsgrad () × medelutdebitering (20,) + skatteväxling i respektive län – den genomsnittliga skatteväxlingen i landet (4,). 2.3Kostnadsutjämningen ska utjämna för strukturella kostnadsskillnader Kostnadsutjämningen ska utjämna för kostnadsskillnader som uppstår mellan kommunerna för att de har olika strukturella förutsättningar, till exempel att de har olika andel barn, andel äldre eller bebyggelsestruktur. Systemet ska däremot inte utjämna för kostnader som beror på skillnader i servicenivå, avgiftsnivå eller effektivitet. Det är framför allt obligatorisk verksamhet som omfattas av kostnadsutjämning.29 Till exempel ingår förskoleklass och grundskola, individ- och familjeomsorg, äldreomsorg och räddningstjänst i kostnadsutjämningen. Men det finns även delar av den obligatoriska kommunala verksamheten som inte ingår Exempel är vuxenutbildning (komvux), bibliotek, renhållning och avfallshantering, civilt försvar och krisberedskapsfrågor, hälso- och miljöskydd samt fysiskt och teknisk planering. Delar av den frivilliga verksamheten, som underhåll av gator och vägar, ingår också Även kollektivtrafik, där kommuner och landsting ofta delar huvudmannaskapet, ingår i kostnadsutjämningen. För att beräkna hur stort kostnadsutjämningsbidrag en kommun ska få eller hur stor kostnadsutjämningsavgift en kommun ska betala används tio delmodeller som täcker olika verksamheter.30 Delmodellerna täcker följande verksamheter:31 •förskola, fritidshem och annan pedagogisk verksamhet 29Obligatorisk verksamhet är sådan verksamhet som kommunerna är ålagda att bedriva genom en rad speciallagar. Hit hör verksamhet som följer av speciallagstiftning såsom socialtjänstlagen (2001:453), hälso- och sjukvårdslagen (2017:30), (1998:808) och skollagen (2010:800). 30Se bilaga 4 för en djupare genomgång av de olika delmodellerna. 31SCB, Kommunalekonomisk utjämning. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING •barn och ungdomar med utländsk bakgrund •bebyggelsestruktur (inkluderar räddningstjänst, politisk verksamhet, gator och vägar, uppvärmning och byggkostnader) •kollektivtrafik (gemensam för kommuner och landsting och ingår inte i vår granskning). Delmodellen löner är en verksamhetsövergripande delmodell. I delmodellen bebyggelsestruktur finns utjämning för uppvärmning och byggkostnader. Dessa båda komponenter är också verksamhetsövergripande. För att räkna ut hur stort bidrag eller avgift en kommun ska få eller betala räknas så kallade standardkostnader ut i varje delmodell.