prop · H80319 · 2020-10-13 00:00:00 — Regeringens proposition 2020/21:19 Vissa ändringar i skattelagstiftningen till följd av Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i skattelagstiftningen till följd av resolutionsregelverket som trädde i kraft . Resolution är ett särskilt förfarande under statlig kontroll för rekonstruktion eller avveckling av finansiell verksamhet som bedrivs av finansiella företag och ett alternativ till konkurs när en sådan skulle medföra stora samhällsekonomiska kostnader. Syftet med förslaget är att åtgärder som genomförs i ett företag i resolution inte ska medföra skatteeffekter som minskar möjligheten till en framgångsrik utgång av resolutionsförfarandet. Det föreslås därför att det för företag i resolution ska införas undantag från beloppsspärren i bestämmelserna om underskottsavdrag. Ändringen innebär att undantag från beloppsspärren endast får göras om har använt sig av försäljningsverktyget, broinstitutsverktyget eller skuldnedskrivningsverktyget och åtgärden har godkänts av Europeiska kommissionen. Motsvarande föreslås gälla i det fall ett undantag från begränsning av rätten att utnyttja kvarstående negativt räntenetto vid ägarförändringar eller vid fusion eller fission aktualiseras för ett företag som har försatts i resolution. innehåller även bestämmelser om förebyggande tillsynsåtgärder, som syftar till att undvika att ett företag ska försättas i resolution. En sådan åtgärd är nedskrivning av relevanta kapitalinstrument. I propositionen föreslås att sådana nedskrivningar ska behandlas på samma sätt som ackord utan konkurs och skuldsanering. I en sådan situation ska det belopp som motsvarar summan av nedskrivningarna av kapitalinstrumenten inte tas upp som intäkt. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229).......... Ärendet och dess beredning .............................................................. Förslag till ändringar i skattelagstiftningen med anledning av Principiella utgångspunkter för skatteeffekter i Begränsad avdragsrätt vid överlåtelse till staten, en region eller kommun........................ Kvarstående underskott vid fusion och Kommissionens granskning av vissa stödåtgärder ........... Nedskrivning av skulder................................................... kapitalinstrument utanför resolution................ Skuldnedskrivning i resolution........................ Verksamhetsavyttring och partiell fission ........................ Beskattning av delägare och borgenärer........................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser .................... Sammanfattning av promemorian .................................... Förteckning över remissinstanserna (promemorian) ........ Sammanfattning av utkastet ............................................. Förteckning över remissinstanserna (utkastet) ................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ....... antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). 2Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229)1 dels att 24 kap. 27 §, 37 kap. 22 och 26 a §§ samt 40 kap. 1, 10 och 21 §§ ska ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 40 kap. 20 § ska lyda ”Begränsningar vid konkurs, ackord, skuldsanering, F-skuldsanering och nedskrivning av relevanta kapitalinstrument”, dels att det ska införas en ny paragraf, 15 kap. 11 §, och närmast före 15 kap. 11 § en ny rubrik av följande lydelse. Om den skattskyldige får nedskrivning av relevanta kapitalinstrument utanför resolution enligt 6 kap. lagen (2015:1016) om resolution, ska det belopp som motsvarar summan av nedskrivningarna av kapitalinstrumenten inte tas upp som intäkt. Vid ägarförändringar som innebär att ett företag får ett bestämmande inflytande över ett annat företag upphör rätten att utnyttja det företagets kvarstående negativa räntenetton. Ett företag anses ha ett bestämmande inflytande över ett annat företag, om företagen efter ägarförändringen tillsammans utgör en koncern av sådant slag som anges i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554). Första stycket gäller inte om det Första stycket gäller inte om det företag som får det bestämmande företag som får det bestämmande inflytandet ingick i samma koncern inflytandet ingick i samma koncern gäller inte heller om det avyttrade gäller inte heller om 1Lagen omtryckt 2008:803. 2Senaste lydelse 2018:1206. enligt lagen (2015:1016) om resolution enligt lagen (2015:1016) –har vidtagit en resolutionsåtgärd enligt 12 kap. 1 § första stycket 2 a, b eller d samma lag som innebär att en ägarförändring sker och som innefattar rätten att utnyttja kvarstående negativa räntenetton, och –Europeiska kommissionen för ägarförändringen har funnit att åtgärden är förenlig med artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Bestämmelserna i 21 § gäller inte om det övertagande företaget före fusionen eller fissionen hade sådant bestämmande inflytande över det överlåtande företaget som anges i 40 kap. 5 §. Bestämmelserna i 21 § gäller inte heller om –det överlåtande företaget före fusionen eller fissionen var försatt i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution, –har vidtagit en resolutionsåtgärd enligt 12 kap. 1 § första stycket 2 a, b eller d samma lag som innebär att det överlåtande företaget upplöses genom fusion eller fission och att beloppsspärren inte ska tillämpas, och –Europeiska kommissionen för fusionen eller fissionen har funnit att åtgärden är förenlig med artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Om det överlåtande företaget har Om det överlåtande företaget har enligt 24 kap. 26 § från tidigare enligt 24 kap. 26 § från tidigare beskattningsår, gäller 18 § i fråga beskattningsår, gäller 18 § i fråga om rätt till avdrag för de om rätt till avdrag för de bara om det övertagande företaget bara om det övertagande företaget och det överlåtande företaget före och det överlåtande företaget före fusionen eller fissionen ingick i fusionen eller fissionen ingick i samma koncern på det sätt som samma koncern på det sätt som anges i 24 kap. 27 § andra stycket anges i 24 kap. 27 § andra stycket. eller om det överlåtande företaget har försatts i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution. Sådan rätt till avdrag för kvarstående negativa räntenetton gäller också om – det överlåtande företaget före fusionen eller fissionen var försatt i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution, – har vidtagit en resolutionsåtgärd enligt 12 kap. 1 § första stycket 2 a, b eller d samma lag som innebär att det överlåtande företaget upplöses genom fusion eller fission och som innefattar rätten till avdrag för kvarstående negativa räntenetton, och – Europeiska kommissionen för fusionen eller fissionen har funnit att åtgärden är förenlig med artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. I detta kapitel finns –en huvudregel i 2 §, –definitioner i 3–8 §§, –bestämmelser om begränsningar i rätten till avdrag för underskott hos företag efter ägarförändringar i 9–19 §§, 3Senaste lydelse 2018:1206. 4Senaste lydelse 2016:683. underskott vid konkurs, ackord, konkurs, ackord, skuldsanering, F-skuldsanering och i 20 och 21 §§, resolution i 20 och 21 §§, –bestämmelser om begränsningar i rätten till avdrag för underskott efter överlåtelser av andelar i statliga kreditinstitut i 22 §, –bestämmelser om avdrag efter ombildningar i 23 §, och –hänvisningar i 24 §. Vid ägarförändringar som innebär att ett företag får det bestämmande inflytandet över ett underskottsföretag inträder en beloppsspärr och en inte om det företag som får det inte om det företag som får det bestämmande inflytandet ingick i bestämmande inflytandet ingick i samma koncern som underskotts- samma koncern som underskotts- inträder inte heller om – underskottsföretaget före ägar- resolution enligt lagen (2015:1016) en resolutionsåtgärd enligt 12 kap. 1 § första stycket 2 a, b eller d samma lag som innebär att en beloppsspärren inte ska tillämpas, har funnit att åtgärden är förenlig med artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Koncernbidragsspärren inträder dock inte om ägarförändringen bara berör företag som före ägarförändringen ingick i samma koncern som underskottsföretaget. Om den skattskyldige eller ett svenskt handelsbolag som den skattskyldige är delägare i får ackord utan konkurs, skuldsanering eller F- skuldsanering, ska avdrag för underskott minskas med ett belopp som 5Senaste lydelse 2016:683. 6Senaste lydelse 2016:683. 2020/21:19 motsvarar summan av de skulder i näringsverksamheten som fallit bort genom ackordet, skuldsaneringen eller F-skuldsaneringen. Om den skattskyldige får nedskrivning av relevanta kapitalinstrument utanför resolution enligt 6 kap. lagen (2015:1016) om resolution, ska avdrag för underskott minskas med ett belopp som motsvarar summan av nedskrivningarna av kapitalinstrumenten. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Lagen tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas efter . Ärendet och dess beredning lämnade sitt slutbetänkande Resolution –En ny metod för att hantera banker i kris (SOU 2014:52). anförde i sitt remissvar över förslagen i betänkandet att inte hade några invändningar mot kommitténs förslag som sådana, men att det borde förtydligas vilka skatterättsliga anpassningar som krävs med anledning av det nya resolutionsförfarandet. trädde lagen (2015:1016) om resolution i kraft. Med anledning av att den nya lagen aktualiserar vissa ändringar i skattereglerna för företag har promemorian Vissa ändringar i skattelagstiftningen till följd av resolutionsregelverket (i det följande benämnd promemorian) tagits fram inom . Promemorian innehåller förslag på ändringar i inkomstskattelagen (1999:1229). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi2016/03015). har gett in en begäran om ett klargörande avseende bankers efterställda skulder (Fi2017/00864). För att komplettera beredningsunderlaget har ett utkast till lagrådsremiss (Fi2020/02198) remissbehandlats. I utkastet till lagrådsremiss behandlas promemorians lagförslag. Vidare föreslås kompletterande bestämmelser som rör beloppsspärren och kvarstående negativa räntenetton vid resolution (avsnitt 5.2.2 och 5.3) och att en nedskrivning av relevanta kapitalinstrument utanför resolution ska likställas med ackord och medföra att befintligt underskott minskas i motsvarande utsträckning. I en sådan situation ska det belopp som motsvarar summan av nedskrivningarna av kapitalinstrumenten inte tas upp som intäkt (avsnitt 5.4.1.) En sammanfattning av utkastet finns i bilaga 4. Utkastets lagförslag finns i bilaga 5. En förteckning av remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Fi2020/02198). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Regeringen har följt Lagrådets synpunkter som behandlas i författningskommentaren. Lagen (2015:1016) om resolution bygger på krishanteringsdirektivet som antogs i maj 2014.1 Genom lagen har ett nytt förfarande, resolution, införts för vissa finansiella företag som hamnat i kris. Resolution är ett särskilt förfarande under statlig kontroll för rekonstruktion eller avveckling av finansiell verksamhet som bedrivs av sådana företag och ett alternativ till konkurs när en sådan skulle medföra stora samhällsekonomiska kostnader. Krishanteringsdirektivet föreskriver ett ramverk för resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag samt vissa andra företag som ingår i samma koncern som sådana företag. Krishanteringsdirektivet syftar dock inte bara till att ge möjligheter att rekonstruera eller avveckla verksamheten i ovan nämnda företag utan även till att undvika att enskilda företag hamnar i problem som kan framtvinga resolution. I direktivet finns därför bestämmelser om resolution, om förberedelser för ett sådant förfarande och om förebyggande tillsynsåtgärder. Det grundläggande syftet med resolution är att rekonstruera eller avveckla finansiella företag som fallerar utan att det inträffar betydande störningar eller avbrott i samhällsviktig verksamhet. Ett annat syfte med regelverket är att tydligt markera att oönskade effekter av ett överdrivet risktagande inte kommer att bäras av staten. Marknadsdisciplinen ska upprätthållas. Ytterligare ett viktigt skäl för en reglering är att skydda medel och tillgångar som tillhör insättare, investerare och kunder. En princip i hela resolutionsförfarandet är att ägarna ska bära förluster först och fullt ut, före borgenärskollektivet. Detta görs i syfte att behålla den prioritetsordning som hade tillämpats om företaget i stället hade försatts i konkurs. Resolution är ett alternativ till konkurs eller likvidation. När ett företag försätts i resolution övergår kontrollen över företaget till , som är den svenska resolutionsmyndigheten. Ägarnas rösträtt på bolagsstämman övertas av myndigheten. Äganderätten till aktierna påverkas dock inte i detta skede. Beslut om resolution medför också andra rättsverkningar, t.ex. utmätningsförbud mot företaget. För att verksamheten ska kunna fortgå, och allvarliga störningar i det finansiella systemet ska undvikas, måste den antingen överföras till en finansiellt stark aktör eller så måste företaget rekonstrueras. För dessa ändamål finns fyra resolutionsverktyg: •Försäljningsverktyget innebär att myndigheten kan sälja inkråm och aktier i företaget till en privat förvärvare. •Broinstitutsverktyget innebär att myndigheten kan överföra inkråm eller aktier i företaget till ett tillfälligt broinstitut som kontrolleras av myndigheten. 1 och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av rådets direktiv /891/EEG och och rådets direktiv 2001/24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EG, 2012/30/EU, och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012. • Avskiljandeverktyget, som bara får tillämpas i kombination med något Prop. 2020/21:19 annat verktyg, innebär att myndigheten kan överföra inkråm som inte lämpar sig för omedelbar försäljning till ett tillgångsförvaltningsbolag som ska avveckla verksamheten . •Skuldnedskrivningsverktyget innebär att myndigheten kan skriva ned skulder i företaget och konvertera skulder till aktier. Det finns även en del andra åtgärder som får vidtas enligt resolutionsregelverket. En åtgärd som får vidtas i resolution är att ändra avtalsvillkoren i befintliga skulder som inte är säkerställda. Syftet är främst att snabbt stärka företagets likviditet för att säkra en långsiktig lösning. Det som får ändras är löptiden, räntans storlek eller räntans förfallodag. En annan åtgärd i resolution är beslut om att företaget inte ska fullgöra betalning eller leverans enligt ingånget avtal. Ett sådant beslut får bara gälla under en viss begränsad tid. Myndigheten får även förbjuda en borgenär att ta i anspråk säkerheter i företagets tillgångar eller en avtalspart att utöva rättigheter som följer av avtalet. Därutöver har även vissa befogenheter som bara får utövas i samband med ett beslut om resolution eller en resolutionsåtgärd, exempelvis att förbjuda aktieägarna att förvärva fler aktier, att säga upp avtal, att avnotera företaget eller att handelsstoppa utgivna finansiella instrument. kan i stor utsträckning välja mellan de olika verktygen och åtgärderna utifrån bedömningen av vad som är bäst för att uppnå ändamålen med resolutionen. har också valt att införa regler om de s.k. statliga stabiliseringsverktygen. De statliga stabiliseringsverktygen innebär att staten antingen kan skjuta till kapital eller tillfälligt ta över ägandet i ett företag. Genom verktyget för tillfälligt offentligt ägande kan regeringen besluta att tillfälligt ta över ägandet av ett företag i resolution genom att göra en eller flera överföringar av aktier till staten eller ett av staten helägt bolag. Utanför resolution kan tillsynsmyndigheten, vilket är , som en krisavvärjande åtgärd besluta om nedskrivning och konvertering av relevanta kapitalinstrument, dvs. de kapital-instrument (primärkapital och supplementärkapital) som utöver kärn-primärkapital används av banker och andra finansiella företag för kapitaltäckningsändamål. Huvudsyftet med en nedskrivning eller konvertering utanför resolution är att avhjälpa att företaget fallerar eller förhindra att det sannolikt kommer att fallera och därmed också att undvika resolution. Förslag till ändringar i skattelagstiftningen med anledning av Principiella utgångspunkter för skatteeffekter i Regeringens bedömning: Den principiella utgångspunkten bör vara att åtgärder som vidtas i resolution inte bör föranleda skatteeffekter som minskar möjligheten till en framgångsrik utgång av resolutions- Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: avstyrker förslagen i promemorian med hänvisning till att de föreslagna reglerna innebär skattemässig särbehandling av vissa företag i en specifik bransch och går i motsatt riktning mot önskemålen om enkla och framför allt enhetliga regler. motiv till dessa avsteg som anges i promemorian är enligt mening inte tillräckliga för att motivera de stora avvikelser som förslagen i sin helhet och anger att de framstår som väl avvägda. , till vars yttrande och Näringslivets skattedelegation har anslutit sig, instämmer i promemorians allmänna konstaterande att skatteregler inte får utgöra en belastning som försvårar ett resolutionsförfarande för finansiella institut i kris. instämmer i den principiella utgångspunkten att åtgärder som vidtas i resolution inte bör föranleda skatteeffekter som minskar möjligheten till en framgångsrik utgång av resolutionsförfarandet. reglerna bör enligt vara neutrala såvitt avser att valet av resolutionsverktyg inte ska styras av skatterättsliga överväganden utan av hur resolutionsändamålen uppnås på bästa sätt. vikten av att skattereglerna utformas så att det om möjligt råder neutralitet mellan olika resolutionsåtgärder. är inte övertygad om att förslagen i allt väsentligt uppnår skatteneutralitet i valet av resolutions- verktyg och anser att den aspekten kan behöva ytterligare belysning. Utkastets bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker eller har inga invändningar mot förslagen i utkastet. bakgrund av resolutionsregelverkets komplexitet anser att de skatterättsliga konsekvenserna delvis är svåröverblickbara. gäldskontoret anser att det därmed inte kan uteslutas att det kan uppkomma frågor utöver de undantag som behandlas i utkastet som behöver belysas för att säkra en skatterättslig neutralitet i valet av resolutionsåtgärd. Riksbank delar den principiella utgångspunkten att åtgärder som vidtas i resolution inte bör föranleda skatteeffekter som minskar möjlig- heten till en framgångsrik utgång av resolutionsförfarandet. mässiga effekterna bör vidare vara neutrala i förhållande till valet av De skattemässiga följderna av ett resolutionsärende är dock komplexa och svåra att överblicka, särskilt utan erfarenhet från Mot den bakgrunden har inga invändningar i sak mot förslagen. Skälen för regeringens bedömning: Resolution innebär ett potentiellt vittgående ingrepp i ägarnas och borgenärernas rättigheter, vilket har ansetts befogat med tanke på det övergripande behovet av att skydda den finansiella stabiliteten och skattebetalarna (prop. 2015/16:5 s. 175 och s. 615). Att resolution är ett allvarligt ingrepp framgår inte minst av de omfattande åtgärder som ska vidtas för att förhindra att företag hamnar i ett resolutionsförfarande. Utgångspunkten för de åtgärder som införts i samband med genomförandet av krishanteringsdirektivet har varit att stärka möjligheterna för att kunna rekonstruera och avveckla institut och finansiella koncerner på ett ordnat sätt, dvs. utan spridningseffekter och med bevarandet av kritiska verksamheter, och så att ägare och borgenärer bär kostnaderna för detta i stället för skattebetalarna. Därigenom stärks marknadsdisciplinen, vilket bidrar till att främja ett sunt risktagande. Ett sunt risktagande minskar i sin tur riskerna för framtida finansiella kriser (prop. 2015/16:5 s. 766). Ett syfte är också att statens kostnader för krishantering ska minska. Förekomsten av ett heltäckande system för hantering av finansiella företag i kris minskar i sig riskerna i det finansiella systemet och minskar därmed även risken för att resolution ska behöva tillgripas. Syftet med resolution är att minimera samhällsskadliga effekter av att banker och andra finansiella företag fallerar. Med hänsyn till det allvarliga läge som har uppstått när resolution måste tillgripas anser regeringen att det finns anledning att vara försiktig med skatteanspråk på företaget i resolution. Krav på skattebetalningar riskerar att ytterligare förvärra situationen och därmed också försvåra en framgångsrik utgång av resolutionsförfarandet. Med hänsyn till att ägarkollektivet i första hand ska svara ekonomiskt för den uppkomna situationen finns det dock inte samma anledning att mildra eventuella skatteeffekter för ägare, företagsledning och borgenärer. Den principiella utgångspunkten bör mot denna bakgrund vara att åtgärder som vidtas som ett företag är försatt i resolution inte bör föranleda skatteeffekter som minskar möjligheten till en framgångsrik utgång av resolutionsförfarandet eller annars ökar risken för betydande störningar i samhällsviktig verksamhet. anför att de föreslagna reglerna innebär skattemässig särbehandling av vissa företag i en specifik bransch och att de motiv som anges i promemorian till varför det finns skäl att göra avsteg inte är tillräckliga för att motivera de stora avvikelser som regelutformningen innebär. Inledande av resolution är ett alternativ till konkurs och likvidation. En betydande skillnad mellan dessa förfaranden är emellertid att resolutionsförfarandet syftar till att säkra fortlevnaden av systemviktiga funktioner. Sådana funktioner ska alltså inte avvecklas. Eftersom målet är att verksamheten ska fortleva anser regeringen att det är rimligt att, i den mån det är lämpligt, föreskriva en skattemässig kontinuitet för de åtgärder som vidtas i resolution. Riksbank påpekar att större tydlighet vid utformningen av regelverket skulle undanröja risken för exempelvis tvister och skattekrav i efterhand samt gagna myndigheternas möjligheter att fatta snabba och 2020/21:19 välavvägda beslut i samband med resolution, vilket kan vara avgörande för att säkerställa stabiliteten i det finansiella systemet. Regeringen instämmer i att det är viktigt att regelverket utformas på ett så tydligt sätt som möjligt. Vid utformningen av reglerna måste det dock även beaktas att resolutionsregelverket är komplext och de skatterättsliga konsekvenserna är svåröverblickbara. Begränsad avdragsrätt vid överlåtelse till staten, en region eller kommun Regeringens bedömning: Det bör inte med anledning av resolutions- regelverket införas något undantag från reglerna om begränsning av underskottsavdrag vid överlåtelse av huvudsaklig del av närings- verksamheten till staten, en region eller kommun. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anger att broinstitut kommer att ägas och kontrolleras av resolutionsmyndigheten och om en huvudsaklig del av verksamheten överförs till broinstitutet kommer således Kockum att aktualiseras. När målen med broinstitutet har uppnåtts ska detta antingen avvecklas eller säljas. Om broinstitutet säljs till en privat