prop · H80336 · 2020-10-20 00:00:00 — Ändringen i första stycket 2 förtydligar att tiden för när institutet ska lägga fram en kapitalkonserveringsplan räknas från det konsta- terades att det kombinerade buffertkravet inte uppfylldes. Första stycket 2 ändras också redaktionellt. 2020/21:36 2 § ska ingripa om den bedömer att de åtgärder som framgår av kapitalkonserveringsplanen inte återställer institutets 1. kärnprimärkapital när det gäller det kombinerade buffertkravet, och 2. primärkapital när det gäller kravet på bruttosoliditetsbuffert. ska då förelägga institutet att stärka kapitalbasen eller besluta om inskränkningar som är striktare än de som anges i 3 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om möjligheter att förelägga institutet att vidta åtgärder för att stärka kapitalbasen till specificerade nivåer och i enlighet med kapitalkonserveringsplanen. Paragrafen genomför delvis artiklarna 141b.2 och 142.1 i kapitaltäckningsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.8. Ändringarna i första stycket innebär att tillämpningsområdet för kapitlet utvidgas till kravet på bruttosoliditetsbuffert enligt artikel 92.1a i tillsyns- förordningen. 3 § Ett institut som inte uppfyller ett buffertkrav får inte 1.göra en värdeöverföring som har koppling till institutets kärnprimärkapital när det gäller det kombinerade buffertkravet och primärkapital när det gäller kravet på bruttosoliditetsbuffert, 2.förbinda sig att betala ut rörlig ersättning eller diskretionära pensionsförmåner eller betala ut sådan rörlig ersättning där skyldigheten att betala uppstod då institutet inte uppfyllde buffertkravet, 3.göra utbetalningar som har koppling till primärkapitaltillskottsinstrument enligt artikel 52 i tillsynsförordningen. Ett institut får inte heller vidta en åtgärd som avses i första stycket, om åtgärden medför att institutet inte längre uppfyller buffertkravet. Åtgärder som inte medför en minskning av institutets vinst eller kärnprimär- kapital när det gäller det kombinerade buffertkravet och primärkapital när det gäller kravet på bruttosoliditetsbuffert omfattas inte av förbudet i första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om inskränkningar i institutens rätt att göra värdeöverföringar m.m. Paragrafen genomför delvis artiklarna 129.5, 130.5, 133.14, 141.1–141.3, 141b.1–141b.3 och 141b.7 i kapitaltäcknings- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.8. Ändringarna i första stycket 1 och 2 samt andra och tredje styckena innebär att tillämpningsområdet för bestämmelsen utvidgas till kravet på bruttosoliditetsbuffert enligt artikel 92.1a i tillsynsförordningen. Ändringen i första stycket 3 innebär att bestämmelsen anpassas till kapitaltäckningsdirektivet. 4 § Förbudet i 3 § gäller inte 1.för ett institut som i enlighet med 1 § har beräknat högsta förfogandebelopp och åtgärderna ryms inom detta belopp, eller 2.om en tillämpning av bestämmelsen leder till en betalningsinställelse som kan utgöra grund för att försätta institutet i resolution eller konkurs. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från 3 §. genomför delvis artiklarna 129.5, 130.5, 133.14, 141.2, 141.3, 141b.2, 141b.3 och 141b.7 i kapitaltäckningsdirektivet. Ändringen i punkt 2 innebär att bestämmelserna om inskränkningar i institutens rätt att göra värdeöverföringar m.m. inte heller gäller om tillämpningen av dem skulle medföra en betalningsinställelse som kan utgöra grund för att försätta institutet i resolution. 7 § Ett institut ska inte anses uppfylla det kombinerade buffertkravet enligt detta kapitel om det inte har kapitalbas i den mängd och av den kvalitet som behövs för att uppfylla det kombinerade buffertkravet enligt 2 kap. 2 § med tillägg av de krav som följer av 1.artikel 92.1 a, b eller c i tillsynsförordningen, och 2.ett beslut om särskilt kapitalbaskrav enligt 2 kap. 1 § första stycket 2 lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Ett institut ska inte anses uppfylla kravet på en bruttosoliditetsbuffert om det inte har primärkapital i den mängd som behövs för att uppfylla kravet på bruttosoliditetsbuffert enligt 92.1a i tillsynsförordningen med tillägg av de krav som följer av 1.artikel 92.1 d i samma förordning, och 2.ett beslut om särskilt kapitalbaskrav enligt 2 kap. 1 § första stycket 1 lagen om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om när ett institut inte ska anses uppfylla ett buffertkrav. Paragrafen genomför artiklarna 104b.6, 141a och 141c i kapitaltäckningsdirektivet. Övervägandena finns i av- snitten 12.7 och 12.8. I paragrafen regleras när ett institut inte ska anses uppfylla ett buffert- krav. Enligt första stycket ska ett institut inte anses uppfylla det kombinerade buffertkravet om det inte har kapitalbas i den mängd och av den kvalitet som behövs för att uppfylla det kombinerade buffertkravet och det krav som följer av artikel 92.1 a, b eller c i tillsynsförordningen och ett beslut om särskilt kapitalbaskrav för andra risker än alltför låg brutto- soliditet enligt 2 kap. 1 § tillsynslagen. Att vart och ett av kraven i artikel 92.1 a, b och c ska uppfyllas tillsammans med det krav som följer av ett beslut om ett särskilt kapitalbaskrav innebär att samtliga dessa krav i tillsynsförordningen ska kunna uppfyllas för sig tillsammans med det särskilda kapitalbaskravet och det kombinerade buffertkravet. Enligt andra stycket ska ett institut inte anses uppfylla kravet på en bruttosoliditetsbuffert om det inte har primärkapital i den mängd och av den kvalitet som behövs för att uppfylla bufferten och det krav som följer av artikel 92.1 d i tillsynsförordningen och ett beslut om särskilt kapitalbaskrav för risken för alltför låg bruttosoliditet enligt 2 kap. 1 § tillsynslagen. 1 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om 1.kriterier för vilka värdepappersbolag som enligt 3 kap. 3 § får undantas från kravet att upprätthålla en kapitalkonserveringsbuffert, 2.de principer som ska beaktas vid fastställandet och graderingen av system- riskbufferten enligt 4 kap. 1 §, 3.fastställandet av geografisk tillhörighet hos exponeringar avseende system- riskbufferten samt hur de geografiska systemriskbuffertkraven ska sammanvägas, 4.hur systemriskbufferten ska beräknas enligt 4 kap. 2 § och vilka exponeringar bufferten får gälla, 2020/21:36 5. bedömningsgrunder för när ett institut ska utses till globalt systemviktigt eller ska flyttas till en högre kategori av globalt systemviktiga institut, 6. hur övriga systemviktiga institut ska identifieras och hur bedömning av tillhörande kapitalbuffertkrav ska ske enligt 5 kap. 3 och 4 §§, 7. vilka kreditexponeringar som i enlighet med 6 kap. 1 § ska beaktas vid beräkningen av den kontracykliska kapitalbufferten, 8. beräkningen av det viktade genomsnittet av de kontracykliska buffertvärdena enligt 6 kap. 1 §, 9. kriterier för vilka värdepappersbolag som enligt 6 kap. 3 § får undantas från kravet att upprätthålla en kontracyklisk kapitalbuffert, 10. skyldighet för instituten att ange sina kreditexponeringars geografiska område, 11. hur högsta förfogandebelopp enligt 8 kap. 1 § ska beräknas och rapporteras, 12. de krav som en kapitalkonserveringsplan enligt 8 kap. 1 § ska uppfylla, och 13. underrättelseskyldigheten enligt 8 kap. 5 §. Paragrafen innehåller bemyndiganden. Paragrafen genomför delvis genomför delvis artiklarna 131.10, 131.11, 133.2, 133.5, 133.7, 133.8, 141.4–141.6, 141b.4–141b.6, 141b.8 och 142.1 i kapitaltäcknings- direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.4. I punkterna 1 och 8 görs följdändringar med anledning av ändringarna i 3 kap. 3 § och 6 kap. 3 §, se författningskommentarerna till de paragraf- erna. Punkt 4, som är ny, innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om dels hur systemrisk- bufferten ska beräknas enligt 4 kap. 2 §, dels vilka exponeringar som en systemriskbuffert får gälla. Efterföljande punkter numreras om. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 8 kap. avseende kravet på bruttosoliditetsbuffert enligt artikel 92.1a i tillsynsförordningen tillämpas första gången . Övervägandena finns i avsnitt 14. Lagen träder i kraft (punkt 1). Bestämmelserna om kravet på bruttosoliditetsbuffert i tillsyns- förordningen ska tillämpas först fr.o.m. och bestäm- melserna i 8 kap. avseende det kravet tillämpas första gången den tid- punkten (punkt 2). 16.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag 1 § I denna lag finns bestämmelser som kompletterar och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kredit- institut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (tillsynsförordningen). Paragrafen innehåller bestämmelser om lagens innehåll. Det nuvarande andra stycket, som innehåller en upplysningsbestämmel- se om att lagen genomför delar av kapitaltäckningsdirektivet, tas bort och är en följd av att det införs en ny definition i 2 §, se författningskommenta- ren till den paragrafen. 2 § I denna lag betyder 1.EES: Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, 2.institut: kreditinstitut och värdepappersbolag, 3.kapitaltäckningsdirektivet: och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kredit- institut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG, ilydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2019/878, 4. kreditinstitut: bank och kreditmarknadsföretag enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse samt , 5. värdepappersbolag: ett värdepappersföretag som avses i artikel 4.1.2 i till- synsförordningen när det är ett svenskt aktiebolag. Termer och uttryck i övrigt i denna lag har samma betydelse som i tillsyns- förordningen. Paragrafen innehåller definitioner. Första stycket 3, som är ny, innehåller en definition av kapitaltäck- ningsdirektivet. Hänvisningen till direktivet görs statisk, dvs. avser direktivet i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2019/878. Efterföljande punkter numreras om. 4 § är behörig myndighet enligt tillsynsförordningen och utövar tillsyn över att förordningen och denna lag följs. är ansvarig myndighet enligt artiklarna 124, 164 och 458 i tillsynsförordningen. I fråga om tillsynen och möjlighet att ingripa mot institut gäller bestämmelserna i de lagar som reglerar institutens verksamhet, om inte annat följer av denna lag. Paragrafen innehåller bestämmelser om behörig myndighet. Övervägan- dena finns i avsnitt 5.1. Paragrafen motsvarar hittillsvarande 6 §. Ändringen i andra stycket innebär att också är ansvarig myndighet enligt artik- larna 124 och 164 i tillsynsförordningen. 7 § Följande företag ska hos ansöka om godkännande eller undantag från kravet på godkännande: 1.ett finansiellt moderholdingföretag eller ett blandat finansiellt moderholding- företag, 2.ett annat finansiellt holdingföretag eller blandat finansiellt holdingföretag än som avses i 1 som ska uppfylla kraven i tillsynsförordningen, denna lag och lagen (2014:966) om kapitalbuffertar på undergruppsnivå, och 3.ett utländskt finansiellt moderholdingföretag eller blandat finansiellt moder- holdingföretag som är etablerat i ett annat land inom EES, om är samordnande tillsynsmyndighet, och 4.ett annat utländskt finansiellt holdingföretag eller blandat finansiellt holding- företag än som avses i 3 som är etablerat i ett annat land inom EES och som ska uppfylla kraven i tillsynsförordningen och nationell lagstiftning som i hemlandet 2020/21:36 genomför kapitaltäckningsdirektivet på undergruppsnivå, om är samordnande tillsynsmyndighet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om vilka holdingföretag som ska ansöka om godkännande eller undantag från kravet på god- kännande. Paragrafen genomför artikel 21a.1 i kapitaltäckningsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Punkterna 1 och 2 gäller svenska företag, dvs. företag som hör hemma i . Vad som avses med ett finansiellt eller blandat finansiellt moder- holdingföretag följer av artikel 4.1.30–4.1.33 i tillsynsförordningen. Punkterna 3 och 4 gäller utländska företag, dvs. företag som hör hemma i ett annat land inom EES. Vad som avses med samordnande tillsynsmyn- dighet följer av 1 kap. 5 § 34 LBF. Den samordnande tillsynsmyndigheten är tillsynsansvarig myndighet enligt 4 kap. 1 §. Bestämmelser om förutsättningar för godkännande och undantag från kravet på godkännande finns i 8 respektive 9 §. I 10 § finns bestämmelser om tidsfrister för beslut. Bestämmelserna i denna paragraf och 8–10 §§ gäller såväl nationella som gränsöverskridande fall. I gränsöverskridande fall gäller dessutom bestämmelserna om samordning mellan myndigheter i 11–13 §§, se författningskommentarerna till de paragraferna. 8 § ska bevilja godkännande, om 1.arbetsfördelningen inom gruppen är sådan att kraven i tillsynsförordningen, denna lag och lagen (2014:966) om kapitalbuffertar kan uppfyllas på grupp- eller undergruppsnivå, 2.organisationsstrukturen inte hindrar en effektiv tillsyn över att instituten inom gruppen uppfyller de krav som avses i 1 på individuell nivå och grupp- och under- gruppsnivå, 3.den som ska ingå i ledningen för holdingföretaget har tillräcklig insikt och erfarenhet för att delta i ledningen av företaget och även i övrigt är lämplig för uppgiften, och 4.när holdingföretaget har ett eller flera kreditinstitut som dotterföretag, a)information lämnas om större ägare i institutet, b)den som har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat innehav i institutet bedöms lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av institutet, och c)institutets nära förbindelser med andra företag inte hindrar en effektiv tillsyn av institutet. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om beviljande av ansökan Paragrafen genomför artikel 21a.3 i kapitaltäcknings- Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Av punkt 1 följer att arbetsfördelningen inom gruppen ska vara sådan att de krav som ställs i tillsynsförordningen, denna lag och buffertlagen kan uppfyllas på gruppnivå eller undergruppsnivå. Det innebär att det ska finnas en samordning och nödvändig fördelning av uppgifter i förhållande till, och mellan, företagets dotterföretag. Det ska också finnas förutsätt- ningar att förhindra eller hantera konflikter inom gruppen och möjligheter för moderholdingföretaget att genomföra styrformer, processer och rutiner (se artikel 21a.3). Av punkt 2 följer att gruppens organisationsstruktur inte får hindra en effektiv tillsyn över att instituten inom gruppen uppfyller kraven på individuell nivå, gruppnivå eller undergruppsnivå. Vid bedömningen ska Prop. 2020/21:36 särskilt beaktas holdingföretagets ställning inom en grupp med flera nivåer, aktie- eller andelsägarstrukturen och den roll som holdingföretaget har inom gruppen. Punkt 3 innebär att kravet i 3 kap. 5 § ska vara uppfyllt för att holding- företaget ska godkännas. Punkt 4 gäller holdingföretag som har ett eller flera kreditinstitut som dotterföretag. Enligt punkt 4 a ska information lämnas om institutets större ägare eller medlemmar. I praktiken kommer motsvarande uppgifter redan att ha lämnats av kreditinstitutet vid tillämpning av 14 kap. 1 § LBF. Enligt punkt 4 b ska den som har eller förväntas komma att få ett kvali- ficerat innehav i institutet bedömas lämplig att utöva ett väsentligt inflyt- ande över ledningen av institutet. I praktiken kommer motsvarade pröv- ning redan att ha ägt rum eller äga rum (3 kap. 2 § och 14 kap. 2 § LBF). Enligt punkt 4 c gäller att institutets nära förbindelser med andra företag inte ska hindra en effektiv tillsyn av institutet. I praktiken kommer mot- svarande prövning redan att ha ägt rum eller äga rum (3 kap. 2 § och 14 kap. 2 § LBF). Samtliga förutsättningar i paragrafen ska vara uppfyllda för att en ansökan ska godkännas. Ett beslut ska fattas inom den tid som följer av 10 §, se författnings- kommentaren till den paragrafen. Ordet grupp har samma innebörd som i artikel 4.1.138 i tillsyns- förordningen. 9 § ska medge undantag från kravet på godkännande, om 1. den huvudsakliga verksamheten är att a)förvärva eller inneha aktier eller andelar i dotterföretag, när det gäller ett finansiellt holdingföretag, eller b)förvärva eller inneha aktier eller andelar i dotterföretag som är institut eller finansiella institut, när det gäller ett blandat finansiellt holdingföretag, 2. holdingföretaget inte har utsetts till resolutionsenhet i någon av gruppens resolutionsgrupper, 3. ett dotterföretag som är ett kreditinstitut ansvarar för att säkerställa att kraven i 3 kap. 2 § uppfylls, 4. holdingföretaget inte medverkar till att påverka driften av gruppen eller dotterföretag som är institut eller finansiella institut, och 5. det inte finns något som hindrar en effektiv tillsyn på gruppnivå. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om undantag från kravet Paragrafen genomför artikel 21a.4 och 21a.7 i kapital- Övervägandena finns i avsnitt 7.4. Paragrafen innehåller fem krav som samtliga ska vara uppfyllda för att ett företag ska undantas från kravet på godkännande. Punkt 1 gäller verksamhetsinriktningen och motsvarar artikel 21a.4 första stycket a i kapitaltäckningsdirektivet. Punkt 2 gäller tillämpning av regelverket om krishantering och motsvarar artikel 21a.4 första stycket b i kapitaltäckningsdirektivet. som avses med resolutionsenhet och resolutionsgrupp följer av artikel 4.1.131 och 4.1.132 i tillsynsförordningen. Punkt 3 avser ansvarigt företag och motsvarar artikel 21a.4 första stycket c i kapitaltäckningsdirektivet. I kravet ligger att dotterföretaget också ska ha alla nödvändiga medel och rättsliga befogenheter för att full- göra dessa skyldigheter på ett ändamålsenligt sätt. Ett undantag från kravet på godkännande innebär inte att holdingföretaget undantas från kraven i tillsynsförordningen, denna lag eller buffertlagen. Punkt 4 gäller påverkan på driften av gruppen eller dotterföretag som är institut eller finansiella institut och motsvarar artikel 21a.4 första stycket d i kapitaltäckningsdirektivet. Bestämmelsen utgör emellertid ingen begränsning av t.ex. rätten att vid stämman företräda sina aktier eller andelar i ett dotterföretag (se skäl 5 i kapitaltäckningsdirektivet). Punkt 5 gäller förutsättningarna för tillsyn och motsvarar artikel 21a.4 första stycket e i kapitaltäckningsdirektivet. Samtliga förutsättningar i paragrafen ska vara uppfyllda för att ett undantag från kravet på godkännande ska medges. Ett beslut ska fattas inom den tid som följer av 10 §, se författnings- kommentaren till den paragrafen. Ordet grupp har samma innebörd som i artikel 4.1.138 i tillsyns- förordningen. Ett företag som inte uppfyller kraven i paragrafen ska ansöka om godkännande, se författningskommentaren till 8 §. 10 § ska i ärenden om godkännande enligt 8 § fatta beslut 1.inom fyra månader från det att en ansökan tagits emot, om beslutet innebär att en ansökan avslås, eller 2.inom sex månader från det att ansökan tagits emot, om beslutet innebär att godkännande beviljas. Om en ansökan är ofullständig gäller för ett beslut enligt första stycket 1 i stället att beslutet ska fattas från det att en fullständig ansökan tagits emot, dock senast från det att ansökan tagits emot. ska i ärenden om undantag enligt 9 § fatta beslut från det att en ansökan tagits emot. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om tidsfrist för Finans- inspektionen att fatta beslut i ärenden om godkännande eller undantag. Paragrafen genomför artikel 21a.10 i kapitaltäckningsdirektivet. Över- vägandena finns i avsnitt 7.6. Paragrafen innebär att tidsfristen för att fatta ett beslut – dvs. handlägg- ningstiden för ett ärende – varierar, beroende på om beslutet innebär att ansökan godkänns eller avslås. Bestämmelserna i förvaltningslagen gäller vid handläggning av ett ärende om godkännande eller undantag från god- kännande, t.ex. bestämmelserna om dokumentation och motivering av beslut (31 och 32 §§). Ett negativt beslut kan medföra ett ingripande enligt 8 kap. 2 a–2 c §§, se författningskommentarerna till de paragraferna. 11 § Om är samordnande tillsynsmyndighet och en ansökan avser ett holdingföretag som är etablerat i ett annat land inom EES, ska inspek- tionen och med den behöriga myndigheten i holdingföretagets hemland fatta ett gemensamt beslut om godkännande eller undantag från kravet på godkännande. ska då lämna en bedömning av ansökan till den behöriga myndigheten och meddela det gemensamma beslutet. Om inte är samordnande tillsynsmyndighet och en ansökan Prop. 2020/21:36 avser ett holdingföretag som är etablerat i , ska inspektionen och den sam- ordnande tillsynsmyndigheten fatta ett gemensamt beslut om godkännande eller undantag från kravet på godkännande. Om en ansökan avser ett blandat finansiellt holdingföretag ska det gemensamma beslutet föregås av samtycke från den myndighet som avses i artikel 10 i Europa- parlamentets och rådets direktiv /87/EG av om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finans- iellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv /239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt och rådets direktiv /78/EG och 2000/12/EG, i den ursprungliga lydelsen. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om prövning av en ansökan om godkännande eller undantag från kravet på godkännande i gräns- överskridande fall. Paragrafen genomför delvis artikel 21a.8 och 21a.9 i kapitaltäckningsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.6. I första och andra styckena regleras roller i gräns- överskridande fall. Inspektionen kan vara den samordnande tillsyns- myndigheten eller den behöriga myndigheten i holdingföretagets hemland. Den samordnande tillsynsmyndigheten och den behöriga myndigheten i holdingföretagets hemland ska komma överens genom att fatta ett gemen- samt beslut om godkännande eller undantag från kravet på godkännande. Det är den samordnande tillsynsmyndigheten som leder en prövning av en ansökan i ett gränsöverskridande fall. Det innebär enligt första stycket andra meningen att den samordnande tillsynsmyndigheten ska lämna en bedömning av ansökan till den behöriga myndigheten och meddela det gemensamma beslutet. Detta kommer till uttryck i 7 § 3 och 4, se författningskommentaren till den paragrafen. Det gemensamma beslutet ska meddelas inom den tid som följer av 10 §, se författningskommentaren till den paragrafen. Ett gemensamt beslut som gäller ett blandat finansiellt holdingföretag ska enligt tredje stycket föregås av samtycke från den myndighet som utövar tillsyn vid tillämpning av nationell lagstiftning som genomför konglomeratdirektivet. 12 § Det gemensamma beslutet enligt 11 § ska fattas från det att –den behöriga myndigheten i holdingföretagets hemland har tagit emot Finans- inspektionens bedömning av ansökan, eller –har tagit emot den samordnande myndighetens bedöm- ning av ansökan. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om tidsfrist för att fatta ett gemensamt beslut i gränsöverskridande fall. Paragrafen genomför delvis artikel 21a.8 i kapitaltäckningsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 7.6. Paragrafen innebär att ett gemensamt beslut ska nås från det att den behöriga myndigheten har tagit emot den samordnande tillsynsmyndighetens bedömning av ansökan. ska sam- tycke inhämtas från den myndighet som avses i 11 § tredje stycket. Om myndigheterna inte kan fatta ett gemensamt beslut, inbegripet att samtycke inte lämnas av den myndighet som avses i 11 § tredje stycket, 2020/21:36 ska ärendet inom den tid som anges i paragrafen hänskjutas till eller Eiopa för tvistlösning, beroende på vilket holdingföretag som ansökan gäller, se författningskommentaren till 13 §. Också vid tillämpning av denna paragraf gäller den bortre tidsfristen i 10 §. 13 § Om ett gemensamt beslut inte kan fattas enligt 11 § ska ärendet hänskjutas till 1.Europeiska bankmyndigheten, när det gäller ett finansiellt holdingföretag,