prop · H703107 · 2020-03-17 00:00:00 — För den enskilde innebär en anpassning en enklare, snabbare och mer effektiv åtgärd. Allmänna konsekvenser för enskilda Sammanfattningsvis bedömer regeringen att förslagen i promemorian är gynnande för den enskilde. Förslagen kan därmed få till följd att enskilda väljer att avvakta med att ansöka om bilstöd tills det nya regelverket har trätt i kraft. 6.2 Konsekvenser för jämställdheten Regeringen bedömer att förslagen inte har några direkta konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Män beviljas bilstöd i något större utsträckning än kvinnor. var av dem som beviljades bilstöd män och kvinnor. anger att reform inte har ändrat fördelningen av ansökningar mellan kvinnor och män nämnvärt. kvinnor i större utsträckning anskaffningsbidrag. Kvinnor får dock något lägre belopp i anpassningsbidrag än män, vilket även var fallet före reformen och denna effekt har förstärkts något. myndigheten att det är för tidigt att dra några slutsatser om effekten på De föreslagna förändringarna syftar till att möjliggöra för fler enskilda som har behov av ett fordon att få bilstöd, vilket kan öka möjligheterna för grupper med begränsade ekonomiska resurser att ta del av stödet, vilket i viss mån bedöms gynna kvinnor. Det är ett förhållandevis stort antal ärenden som rör gruppen föräldrar till barn med funktionsnedsättning. Barn kan också beröras på så sätt att föräldern har en funktionsnedsättning. Regeringen bedömer att de föreslagna förändringarna av regelverket för bilstöd kommer att bidra till att såväl barn med funktionsnedsättning som barn till föräldrar med funktionsnedsättning i större utsträckning får tillgång till en bil som är anpassad efter familjens behov. Förslagen bedöms ge ökade förutsättningar för båda grupperna till ökad delaktighet i samhällslivet och bidra till jämlikhet i levnadsvillkor för flickor och pojkar. 6.4Ekonomiska konsekvenser för staten I promemorian gjordes en uppskattning av statens kostnader efter avstämning med och . En försvårande omständighet vid beräkningen av kostnaderna för förslagen är de beteendeförändringar som regeländring har inneburit. Det nuvarande antalet ansökningar om bilstöd skiljer sig markant från antalet ansökningar års regeländring. Förslagen till förändring i regelverket syftar till att förbättra möjligheterna för enskilda att få bilstöd och i förlängningen ta aktiv del i samhällslivet. Det bör framhållas att osäkerheten om kostnaderna är stor då det är svårt att förutsäga i vilken omfattning förslagen kommer att påverka benägenheten att ansöka om bilstöd. Den sammantagna bedömningen i promemorian var dock att varken antalet ansökningar eller kostnaderna för bilstödet med dessa förslag kan komma att återgå till den nivå som var års regeländring. bedömer emellertid att de föreslagna ändringarna kan komma att leda till att fler personer ansöker om bilstöd. Regeringen bedömer att de förslag som lämnas kan komma att medföra beteendeförändringar när det gäller benägenheten att ansöka om och faktiskt nyttja beviljat bilstöd. Mot bakgrund av att de beräkningar som anges nedan är behäftade med en stor osäkerhet krävs en noggrann uppföljning av den framtida kostnadsutvecklingen och de konsekvenser förslagen medför. Regeringen bedömer att kostnaderna för förslagen torde komma att uppgå till . De som har avsatt inom anslaget 4:3 Bilstöd till personer med funktionsnedsättning under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg bedöms dock som tillräckliga på grund av att det föreslagna ikraftträdandedatumet är . I avsnittet nedan beskrivs de olika förslagens beräknade kostnader. Bilstöd för lämpligt fordon Regeringen bedömer att förslaget om bilstöd vid behov av ett högt fordon kommer att medföra att antalet anpassningar i form av olika typer av golvsänkningar kommer att öka. I promemorian gjordes uppskattningen att anpassningsbidrag kommer att beviljas för ytterligare cirka 300 bilar till en genomsnittlig kostnad på . kostnader för staten med . kassan framhåller i sitt remissvar att ökningen kommer att vara mindre eftersom endast 133 bilar golvsänktes 2016, dvs. året före reformen. Mot bakgrund av detta gör regeringen bedömningen att promemorians beräkning av antalet anpassningar sannolikt är överskattad. Regeringen uppskattar därmed att anpassningsbidrag för golvsänkning kommer att beviljas för cirka 150 bilar. Det motsvarar ökade kostnader för staten med . Ett höjt högsta belopp för tilläggsbidrag A och B medför ökade kostnader för staten. Regeringens bedömning är dock att en kostnadsberäkning av höjningen inte bara bör innefatta nuvarande antal bidrag utan även bör ta hänsyn till en eventuell ökning av antalet ansökningar med anledning av samtliga förslag för att bli rättvisande. Regeringen bedömer kostnaderna för de höjda tilläggsbidragen utifrån uppgifter om andelen mottagare av de olika tilläggsbidragen (s. 18) samt en uppskattning av hur många ytterligare personer som kan komma att beröras. Regeringen uppskattar att ytterligare 75 personer kan komma att beviljas tilläggsbidrag A. Totalt motsvarar höjningen av tilläggsbidrag A kostnader för staten med för . Vidare bedömer regeringen att höjningen av tilläggsbidrag B kan medföra att ytterligare 110 personer beviljas bidraget. Totalt motsvarar höjningen av tilläggsbidrag B kostnader för staten med för . Därtill bedömer regeringen att förslagen medför att ytterligare 75 personer kommer att beviljas grundbidrag. Det motsvarar en kostnad på för . Den sammanlagda kostnaden för staten är vid en höjning av tilläggsbidrag A och B därmed . Regeringen bedömer att den totala kostnaden för förslaget om bilstöd till lämpligt fordon innebär ökade kostnader för staten med . Anpassningsbidrag till standardutrustning eller normalt förekommande tilläggsutrustning Regeringen bedömer att förslaget som lämnas medför ökade kostnader för staten genom att fler personer får anpassningsbidrag för att eftermontera anordningar om det saknas en lämplig bil som har den kombination av anordningar som personen behöver. Som exempel kan det röra sig om elektrisk parkeringsbroms som kostar , bakluckeöppnare eller elstolar som också kostar styck. Bedömningen är att den ökade kostnaden per bil i genomsnitt kan komma att uppgå till och att cirka 200 bilar kommer att beviljas anpassningsbidrag för denna utrustning. Det motsvarar en kostnad på . Anpassningsbidrag till ändring av äldre fordon Regeringen bedömer att anpassningar av en bil som det har lämnats bilstöd för i form av anpassningsbidrag (dvs. en bil som redan har ansetts lämplig) och som görs i vissa fall är det mest kostnadseffektiva alternativet för såväl den enskilde som staten. Detta gäller i fall när det i ett senare skede uppkommer behov av ytterligare En anpassning innebär nämligen i de Prop. 2019/20:107 flesta fall en mindre kostsam och ingripande åtgärd än anpassningar i en Om det rör sig om ett mindre antal år sedan den ursprungliga anpassningen är dessutom bilens skick och köregenskaper normalt sett endast marginellt påverkade. Genom att staten bekostar anpassningar även senareläggs statens eventuella kostnad för inköpsbidrag i bilstödet för en ny bil. Av det skälet är det också mer kostnadseffektivt för staten att den enskilde trots förändrade behov kan behålla samma bil under hela bilstödsperioden. Det bedöms att förslaget endast marginellt kommer att påverka kostnaderna för staten. 6.5Konsekvenser för statliga myndigheter Regeringen bedömer att förslagen i sin helhet endast i mindre utsträckning kommer att påverka omfattningen av handläggningen av bilstöd, och därmed inte heller i någon större omfattning kommer att påverka kostnaderna för handläggningen, men att ärendeutvecklingen får följas upp . Både och har i uppföljningen av de administrativa konsekvenserna (S2018/03929/FST) beskrivit att nuvarande ordning kräver omfattande utredning av båda myndigheterna och även ett flertal kontakter med de sökande. De frågor som aktualiseras genom den uppföljningen behandlas inte i denna proposition. De förslag som lämnas i denna proposition bedöms förtydliga den enskildes möjligheter att få anpassningsbidrag för en lämplig bil, och skulle därmed möjligtvis marginellt kunna minska antalet frågor från de sökande. Förslagen bör i någon mån kunna minska antalet kontakter mellan de berörda myndigheterna. Transportstyrelsen bedömer att myndigheten med anledning av förslagen kommer att få en ökning av ansökningar om undantag och dispenser. Regeringen bedömer liksom Transportstyrelsen att detta kan medföra vissa ökade kostnader, men att de får anses kunna hanteras inom givna ramar. Ärendena om bilstöd har väsentlig betydelse i de enskilda fallen men är förhållandevis få till antalet. Beslut i sådana ärenden kan överklagas till de allmänna förvaltningsdomstolarna. De föreslagna ändringarna är av gynnande karaktär för den enskilde. Förslagen bedöms med hänsyn till det anförda inte medföra någon ökad arbetsbelastning för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Bilstöd klassificeras som en vårdförmån enligt och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen. Det innebär att det primärt betalas ut till personer som anses bosatta i . Lämnade förslag påverkar inte klassificeringen av förmånen. Förslaget bedöms inte heller påverka den fria rörligheten inom EU eller i övrigt medföra några särskilda konsekvenser för EU/EES-medborgare. 2019/20:107 6.7 Förslagen bedöms i mindre utsträckning medföra konsekvenser som har påverkan på fordonsanvändning och miljö. Förslagen berör nämligen endast en mycket begränsad andel av bilbeståndet. Förslaget om bilstöd vid behov av högt fordon möjliggör för bilstödsberättigade att i ökad utsträckning köpa mindre bilar som i de flesta fall är mer bränslesnåla och därmed utgör en mindre belastning på miljön. Regeringen bedömer vidare att förslaget om anpassningsbidrag för äldre bilar innebär en minskad belastning på miljön då bilar som redan är tillverkade, inköpta och anpassade kan fortsätta att nyttjas av den bilstödsberättigade. På så sätt behövs inte någon ytterligare bil vilket innebär en minskad resursåtgång och ett minskat utsläpp av miljöskadliga ämnen. Regeringen gör bedömningen att förslagen om förändringar i regelverken bör medföra en viss ökning av antalet anpassningar av fordon. Fordonsanpassningar utförs av privata aktörer och förslagen bedöms därför medföra en ökad efterfrågan på anpassningar på den privata marknaden. Förslagen bedöms dock inte medföra en mer tungrodd administration av anpassningar. Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Paragrafen reglerar för vilka ändamål det kan lämnas bilstöd. Sådant stöd lämnas för anskaffning av det slags motorfordon som anges i första stycket 1.Enligt första stycket 2 och 3 lämnas bilstöd även för bland annat ändring av ett sådant fordon och anskaffning av särskild anordning på fordonet. Första stycket 1 ändras på så sätt att det införs en begränsning i möjligheten att lämna bilstöd för anskaffning av en personbil klass I. Begränsningen avser höjden på personbilen och innebär att bilstöd för anskaffning av personbil lämnas endast för anskaffning av en bil som inte är högre än Denna begränsning av bilars höjd kommer enligt första stycket 2 och 3 också att gälla för bilstöd som avser ändring av ett fordon och anskaffning av en särskild anordning på ett fordon samt justering och reparation av ändringen eller anordningen, dvs. för anpassningsbidrag enligt 19 § kan inte lämnas om bilens höjd överstiger . Undantag från begränsningen av höjden kan göras enligt 9 § om det finns särskilda skäl för det. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. Paragrafen innebär att det kan göras avsteg från uppräkningen av de olika slags motorfordon som görs i 8 § första stycket 1 och som det kan lämnas bilstöd för. Om det finns särskilda skäl på grund av funktionshindrets art eller andra omständigheter lämnas bilstöd även för ett annat motorfordon än ett sådant som avses i den uppräkningen. I paragrafen görs en ändring av hänvisningen till 8 § så att det tydligt framgår att det är första stycket i den paragrafen som avses. Detta innebär inte någon ändring i sak. Bilstöd kan lämnas för ett annat motorfordon än ett sådant som avses i 8 § första stycket 1, om det finns särskilda skäl för att lämna sådant stöd. Enligt uttalanden i äldre förarbeten (prop. 1987/88:99, s. 23 f.) kan bilstöd lämnas även för lätt lastbil eller mindre buss, om det finns särskilda skäl för det på grund av funktionshindrets art eller andra omständigheter. Med stöd av paragrafen kan avsteg även göras från den måttangivelse om en personbils höjd som anges i 8 § första stycket 1. Om det på grund av funktionshindrets art eller andra omständigheter finns särskilda skäl för det kan alltså bilstöd lämnas även för personbilar klass I som är högre än . Exempel på när det kan finnas särskilda skäl för att lämna bilstöd för ett fordon som är högre än kan vara att den bilstödsberättigade har ett sådant funktionshinder som medför att han eller hon behöver sitta i en särskilt hög rullstol eller inta en särskild position under färd med fordonet eller att fordonet ska vara utrustat med en lyftanordning. Ett annat exempel kan vara att den bilstödsberättigade behöver ett fordon som har tillräckliga utrymmen eller tillräcklig totalvikt med hänsyn till det antal passagerare, de hjälpmedel och det bagage som behöver transporteras med fordonet. Enbart det förhållandet att man genom att välja ett fordon som är högre än skulle undgå kostnaden för en anpassning i form av golvsänkning kan emellertid inte anses utgöra särskilda skäl enligt paragrafen. Det är nämligen den bilstödsberättigades behov som ska ligga till grund för en bedömning av om det finns särskilda skäl för att tillämpa denna undantagsbestämmelse. Vidare förtydligas att bilstöd enligt paragrafen kan lämnas för de ändamål som anges i 8 § första stycket 1–3. Det innebär även en viss utvidgning på så sätt att bilstöd kan lämnas även för justering och reparation av såväl en ändring som har gjorts av ett sådant annat fordon som avses i denna paragraf som en särskild anordning som har monterats på ett sådant fordon. I paragrafen görs även en redaktionell ändring. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I paragrafen finns bestämmelser om tilläggsbidrag vid behov av efteranpassning (tilläggsbidrag A). Bidraget lämnas för anskaffning av en personbil om det finns behov av en sådan ändring eller anordning som det kan lämnas anpassningsbidrag för och då med högst det belopp som anges i paragrafen. Paragrafen ändras på så sätt att det högsta belopp med vilket bidraget kan lämnas höjs från till . Övervägandena finns i 5.1. 2019/20:107 18 b § Paragrafen innehåller bestämmelser om tilläggsbidrag för anskaffning av en särskilt lämpad personbil (tilläggsbidrag B). I paragrafen anges de behov en bil ska tillgodose för att vara särskilt lämpad och det högsta belopp med vilket sådant bidrag kan lämnas. Ytterligare bestämmelser om vad som avses med särskilt lämpad personbil finns i 4 b § förordningen (2010:1745) om bilstöd till personer med funktionshinder och i punkten 1 i bilagan till förordningen. Paragrafen ändras på så sätt att det högsta belopp med vilket bidraget kan lämnas höjs från till . Övervägandena finns i avsnitt 5.1. I paragrafen finns bestämmelser om anpassningsbidrag. svarar kostnaden för de åtgärder som behövs för att den försäkrade ska kunna bruka fordonet. Om fordonet är olämpligt med hänsyn till anpass- ningen eller sitt skick kan bidraget vägras. I andra stycket första meningen förtydligas att bedömningen av om ett fordon är olämpligt med hänsyn till anpassningen som behövs ska göras med hänsyn till formen av denna anpassning. Exempel på olika former av anpassning är bland annat montering av handreglage eller vridbart bilsäte eller sänkning av ett fordons golv. Ett fordon som behöver golvsänkas för att den försäkrade ska kunna bruka det kan vara olämpligt med hänsyn till formen av anpassning som En bilstödsberättigad, som behöver ett fordon som är särskilt lämpat för den som behöver sitta i rullstol inne i fordonet eller flytta från rullstol till bilsäte inne i fordonet, kan ha valt ett fordon som behöver anpassas genom golvsänkning. Om det finns ett annat fordon (personbil klass I), som i den bilstödsberättigades fall inte skulle behöva anpassas i form av en golvsänkning, kan det valda fordonet anses som olämpligt med hänsyn till anpassningen. Det förutsätter dock att det skulle kunna lämnas bilstöd för det andra fordonet, vilket innebär att fordonets yttre höjd inte får överstiga (jfr 8 § första stycket 1). Liksom kan ett fordon betraktas som olämpligt bland annat om den anpassning av fordonet som behövs medför betydande merkostnader. Merkostnader, dvs. extra kostnader för att anpassa en annan bil än en som har rekommenderats av eller annan med motsvarande kompetens, bör normalt sett anses vara betydande om de sannolikt skulle komma att uppgå till ett belopp som är högre än prisbasbeloppet för det I ett sådant fall är fordonet olämpligt med hänsyn till merkostnaderna för den form av anpassning som behövs. Det kan i vissa fall finnas särskilda skäl för att med stöd av 19 a § andra stycket ändå lämna anpassningsbidrag för kostnaderna för att köpa och eftermontera en anordning som är att anse som standardutrustning i fordonet eller normalt förekommande tilläggsutrustning till fordonet. sådant fall kan fordonet inte anses olämpligt enbart på den grunden att det saknar den anordning för vilken det finns särskilda skäl att lämna anpass- Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Det införs i tredje stycket ett tillägg som begränsar tillämpningen av det som föreskrivs om ett fordons ålder och körsträcka i det stycket. särskilda skäl för att lämna anpassningsbidrag för ett fordon som är äldre än eller har en längre körsträcka än 6 begränsas till att gälla endast när det ska lämnas anpassningsbidrag till den försäkrade för fordonet. Det är således endast vid den initiala prövningen av om det ska lämnas anpassningsbidrag för ett sådant fordon som kravet på särskilda skäl gäller. Med att anpassningsbidrag lämnas för ett fordon avses att bidraget lämnas till den bilstödsberättigade för det aktuella fordonet. Undantagsvis kan det förekomma att en försäkrad köper ett begagnat fordon som en tidigare ägare har fått anpassningsbidrag för. Det förhållandet att en tidigare ägare har fått anpassningsbidrag för fordonet innebär inte att kravet på särskilda skäl för att lämna anpassningsbidrag skulle bortfalla när sådant bidrag lämnas för fordonet till nästa ägare. Uppkommer det behov av ytterligare anpassning av ett fordon efter att det har lämnats anpassningsbidrag för ändring av fordonet eller anskaffning av en särskild anordning på fordonet kan nytt anpassningsbidrag lämnas för fordonet utan att det krävs särskilda skäl för det senare bidraget. Detta gäller oavsett om det krävdes särskilda skäl för det första anpassningsbidraget för fordonet. Det kan nämligen ha varit så att fordonet för det första anpassningsbidraget varken var äldre än eller hade en längre körsträcka än 6 . Kravet på särskilda skäl för att lämna anpassningsbidrag gäller nämligen endast äldre fordon eller fordon med längre körsträcka än 6 . Även om kravet på särskilda skäl för att få anpassningsbidrag för ett äldre fordon bara gäller det första anpassningsbidraget för fordonet kan senare anpassningsbidrag vägras med stöd av bestämmelsen i andra stycket i paragrafen. Den bestämmelsen är tillämplig även vid en sådan senare aktualiserad anpassning, vilket innebär att anpassningsbidrag kan vägras om fordonet är olämpligt med hänsyn till sitt skick eller till den form av anpassning som behövs. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. I paragrafen regleras vissa begränsningar i rätten till anpassningsbidrag. Första stycket ändras på så sätt att det som föreskrivs om anpass- ningsbidrag för standardutrustning och för normalt förekommande tilläggsutrustning i stället placeras i andra stycket. Regleringen i första stycket innebär fortsättningsvis endast att anpassningsbidrag, liksom , inte lämnas för en sådan särskild originalmonterad anordning för vilken det har lämnats tilläggsbidrag enligt 18 c §. Till andra stycket första meningen överförs från första stycket regleringen om att anpassningsbidrag inte lämnas för anordningar som är att anse som standardutrustning eller normalt förekommande tilläggsutrustning. Ändringen innebär att anpassningsbidrag kan lämnas för sådan utrustning om det finns särskilda skäl för det. Vilka anordningar som är att hänföra till den kategorin av utrustning förändras med den tekniska utvecklingen och efterfrågan på marknaden. Vid bedömningen av vad som utgör standardutrustning eller normalt förekommande tilläggsutrustning bör jämförelse göras med fordon av liknande slag i samma prisklass. Med fordon av liknande slag i samma 2019/20:107 prisklass avses i detta sammanhang bilar som utifrån storlek och mått kan anses lämpliga för den enskilde. Vid tillämpning av bestämmelsen bör det göras en sammanvägd bedömning av den försäkrades behov, den anpassning som behövs och om den försäkrade trots försök inte har kunnat finna en bil som utifrån ett objektivt ekonomiskt perspektiv kan anses rimlig. Med objektiv ekonomiskt perspektiv avses inte den enskildes privatekonomiska förhållanden. Denna möjlighet att vid särskilda skäl kunna lämna anpassningsbidrag för standardutrustning eller normalt förekommande tilläggsutrustning motsvarar vad som redan gäller för anpassningsbidrag för kostnader som hade kunnat undvikas om den försäkrade hade utnyttjat rätten till tilläggsbidrag för särskilt lämpad personbil eller särskilda originalmonterade anordningar. Vid bedömningen av om det finns särskilda skäl för att lämna anpassningsbidrag i det nu aktuella fallet kan ytterligare ledning hämtas i förarbetena till den nuvarande regleringen (prop. 2016/17:4 s. 88). När det gäller en försäkrad som har anskaffat en bil som uppfyller kraven för tilläggsbidrag enligt 18 b § men saknar någon originalmonterad anordning anges där bland annat följande. ”I ett sådant fall bör det kunna bedömas att särskilda skäl föreligger för att bevilja anpassningsbidrag för kostnaderna för den aktuella anordningen om den försäkrade trots försök inte kunnat anskaffa ett fordon med en sådan anordning. Särskilda skäl kan även föreligga i situationer där den försäkrade behöver flera av de originalmonterade anordningar för vilka tilläggsbidrag kan utgå och trots försök inte kunnat anskaffa en personbil som har alla dessa funktioner.” Övervägandena finns i avsnitt 5.2. De nya bestämmelserna träder i kraft . Övergångsbestämmelsen i andra punkten innebär att de hittillsvarande bestämmelserna om bilstöd fortfarande ska tillämpas om en ansökan om bilstöd har kommit in till före ikraftträdandet, dvs. om den försäkrades ärende om bilstöd har inletts före ikraftträdandet. Detta innebär att samma bestämmelser kommer att tillämpas under hela handläggningen av ett ärende om bilstöd fram till dess att ärendet är slutligen avgjort. Övergångsbestämmelsen i tredje punkten avser det fallet att en försäkrad har fått bilstöd för ett fordon med stöd av bestämmelserna i 52 kap. 8 § första stycket i den äldre lydelsen. Bilstöd kan då ha beviljats för ett fordon vars höjd överskrider den begränsning som gäller enligt de nya föreskrifterna. Inkommer det efter ikraftträdandet en ansökan om bilstöd kan bilstöd för det aktuella fordonet fortfarande lämnas för åtgärder som avses i 52 kap. 8 § första stycket 2–4, dvs. för ändring av fordonet och kostnader i samband med det samt justering och reparation av ändringen. Detta är fallet även om det kan beviljas bilstöd för anskaffning av ett sådant fordon. Vid bedömningen av om det ska lämnas anpassningsbidrag för fordonet tillämpas bestämmelserna i 52 kap. 19 och 19 a §§ i den nya lydelsen om det bidraget. Bestämmelsen 52 kap. 8 § i den nya lydelsen om vad bilstöd kan avse utgör då inte ett hinder mot att bevilja anpass- Prop.