prop · H703176 · 2020-06-16 00:00:00 — Utredningen har övervägt om utbildningarna för räddnings- tjänst skulle kunna övertas av det allmänna utbildningsväsendet i stället för Skälen för att behålla MSB:s ansvar för utbildningarna överväger Någon avgörande kritik mot MSB som utbildningsanordnare har inte lagts fram, tvärtom synes utbildningarna generellt sett hålla god Sammanhållen utbildning i MSB:s regi kan bidra till att ge de gemensamma grunder och den större enhetlighet och likvärdighet som bör Ett annat skäl för att behålla MSB som utbildare är det svåra rekryteringsläget avseende framför allt deltidsbrandmän. Att i detta läge ersätta MSB:s utbildningar med att bygga upp nya utbildningar skulle kunna försämra rekryteringsläget ytterligare. Den tvååriga utbildningen för heltidsbrandmän, SMO-utbildningen, är en studiemedelsfinansierad bred utbildning med huvudsaklig inriktning på arbetet som brandman. Utbildningen fungerar i stort sett väl. urvalet på grunderna betyg, arbetslivserfarenhet, resultat från högskoleprov och särskilda skäl. Utredningen föreslår dock att dagens urvalsgrunder till SMO-utbildningen bör kompletteras med en ny urvalsgrund: erfarenhet från annan utbildning. Utredningen har särskilt uppmärksammat utbildningen för deltids- har MSB infört en ny grund- utbildning för dessa. Utbildningen bedrivs på fler orter i landet och MSB ska se över möjligheterna till distansutbildning. av utbildningen har förkortats. Det framstår som att den nya utbildningen kan ha positiva effekter på rekryteringen av deltidsbrandmän men utbildningen måste utvärderas . anledning att nu föreslå ändringar i denna nya utbildning. MSB:s utbildningsverksamhet är underfinansierad och tillgodoser till följd av detta inte kommunernas behov av utbildning. Staten har åtagit sig att utbilda kommunernas personal på området. Vi konstaterar att det är viktigt för kompetensen hos räddningstjänstpersonalen och legitimiteten i utbildningssystemet att tillräcklig utbildning kan ges. Förbättrad personalförsörjning av deltidsbrandmän Personalförsörjningen av deltidsbrandmän har under utvecklats till ett av svensk räddningstjänsts största problem. Utredningen konstaterar att personalförsörjningen för räddningstjänsten är kommunernas ansvar. Det gäller kommunen som helhet och inte bara räddningstjänstorganisationen. Det finns i flera kommuner goda exempel på framgångsrikt rekryteringsarbete. Det kan vara att på central nivå införa policys om rätt till anställning som deltidsbrandman vid sidan av annan huvudanställning och att utlysa kombinationsanställningar. Andra exempel är rekryteringskampanjer som riktar sig mot grupper som är underrepresenterade i räddningstjänsten och nya anpassade lösningar för beredskap som växt fram. Kommunerna kan arbeta aktivt mot deltidsbrandmännens ordinarie arbetsgivare. Även arbetsmarknadens parter kan ta ett ansvar. Staten lämnar också stöd till kommunerna. Det gör staten genom att MSB utbildar deltidsbrandmän och på många andra sätt lämnar stöd. bedömer utredningen att MSB:s stöd kan utvecklas genom att bli ett långsiktigt arbete. Utredningen föreslår därför att MSB får en särskild uppgift att stödja kommunerna i fråga om personalförsörjning av deltidsbrandmän. Deltidsbrandman är en särpräglad anställning som bedrivs som extra arbete med beredskap vid sidan av en ordinarie anställning. Trygghetssystemens generella regler är inte primärt anpassade till en sådan anställning. Det kan i vissa situationer innebära problem för deltidsbrandmän och utgör ett hinder i personalförsörjningen. Utredningen bedömer att det i första hand är reglerna om arbetslöshetsförsäkring som har en påtagligt negativ påverkan på personalförsörjningen. Utredningen föreslår därför att huvuddelen av arbete som deltidsbrandman ska undantas vid beräkning av arbetslöshetsersättning. 2019/20:176 Bilaga 1 Ökad jämställdhet och mångfald Det finns betydande brister i fråga om jämställdhet och mångfald i den kommunala räddningstjänsten. Till exempel är av räddningstjänstpersonal i uttryckningstjänst kvinnor. Andelen personer med utomnordisk bakgrund bedöms vara än lägre. En förändring är viktig eftersom alla har rätt att påverka sina liv och samhället på lika villkor oavsett kön eller ursprung. Det är också viktigt för att förbättra räddningstjänstens förmåga i allmänhet och särskilt för att ge likvärdig service till alla oavsett kön eller ursprung. Det finns tydliga regelverk i dessa frågor och utredningen föreslår inga nya regleringar. Det som i stället behövs för att öka jämställdhet och mångfald är en förändring av attityder och agerande liksom att kunskap sprids. Till exempel påverkar bilden av vem som kan vara brandman och bilden av räddningstjänstens uppdrag vilka som söker sig till yrket och vilka som blir anställda. Kommunerna som arbetsgivare har det primära ansvaret för att öka jämställdhet och mångfald inom räddningstjänsten. Många kommuner tar ansvar genom åtgärder som kan tjäna som goda exempel för andra. MSB har också varit en drivande aktör i arbetet för jämställdhet och mångfald och bedriver fortfarande ett aktivt arbete. Utredningen föreslår att MSB ges en särskild uppgift att verka för jämställdhet och mångfald i för att säkerställa kontinuitet i myndighetens arbete. Utveckling av statens tillsyn och stöd Statens tillsyn av kommunerna utövas inom länet av och av MSB på central nivå. Länsstyrelserna och MSB har också fler uppgifter enligt LSO och andra närliggande författningar. Den statliga tillsynen är inte tillräckligt effektiv. Det är ett komplext tillsynsområde och alla dagens 21 länsstyrelser har inte tillräckligt med resurser och kompetens för uppgiften. Utredningen har särskilt övervägt tre alternativ till åtgärder. Fortsatt ansvar hos 21 länsstyrelser men med väsentligt förstärkta resurser och tydligare styrning. 6 länsstyrelser som tar över ansvaret i linje med och Försvarsberedningens lämnade förslag om organisering på närliggande områden. Tillsyn och stöd samlas hos MSB. De tre alternativen har alla sina för- och nackdelar. Utredningen föreslår att MSB ska utföra tillsyn av och ge stöd till kommunerna. Hos myndigheten kan resurser och kompetens samlas för en effektiv statlig tillsyn. I andra länder som omfattas av vår internationella utblick har motsvarande lösning valts. Även i har statlig tillsyn koncentrerats till en myndighet inom ett antal verksamhetsområden. Utredningen föreslår också att MSB ska få möjlighet att förelägga kommunerna att åtgärda brister. Föreläggandena ska kunna utfärdas vid vite om det föreligger särskilda skäl. Det krävs för att ge tillsynsmyndigheten tillräckliga ingripandemöjligheter och får också ersätta regeringens nuvarande möjlighet att ändra kommunernas handlingsprogram. Regleringen av MSB:s centrala tillsynsuppgift är inte tydlig . 2019/20:176 Utredningen föreslår därför förtydliganden av MSB:s övriga uppgifter Bilaga 1 MSB ska på nationell nivå främja att LSO följs och samordna kommunernas verksamheter. Vi analyserar också regleringen som ger länsstyrelserna möjlighet att vid omfattande räddningsinsatser överta . Vi föreslår att regleringen ändras i huvudsak på så sätt att MSB får överta berörda kommuners räddningstjänstverksamhet vid särskilt omfattande räddningsinsatser eller om det annars finns synnerliga skäl. Vi noterar förslag om en gemensam regional indelning av vissa myndigheter i sex områden och Försvarsberednings förslag om en högre regional nivå som är under beredning i . Beroende på utvecklingen kan ett fördelande av uppgiften på ett fåtal länsstyrelser framöver framstå som ett bättre alternativ. MSB tillhandahåller nationella stödresurser. Vi anser att regleringen i grunden är ändamålsenlig men ser också behov av förtydliganden. Vi föreslår att MSB:s uppdrag att tillhandahålla nationella stödresurser förtydligas. En viktig del i ett lärande av olyckor är att tillvarata lärdomar från de olycksundersökningar kommunerna är skyldiga att göra. De är också ett viktigt underlag för MSB:s statistik. För att säkerställa att olycksundersökningarna kommer till användning föreslår vi att MSB ska få en tydlig uppgift att sammanställa olycksundersökningarna och kommunerna ska vara skyldiga att skicka in dessa till MSB. 2019/20:176 Bilaga 2 Betänkandets lagförslag (SOU 2018:54) Förslag till lag om ändring i lagen (2003:778) om skydd mot olyckor Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:778) om skydd mot olyckor dels att 1 kap. 5 §, 2 kap. 3 § och 3 kap. 12 § ska upphöra att gälla, dels att 3 kap. 3, 8–10, 15 och 16 §§, 4 kap. 7, 9 och 10 §§, 5 kap. 1, 2, 4 §§, 6 kap. 1, 2 och 7 §§, 7 kap. 4 § och 10 kap. 5 och 6 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas åtta nya paragrafer, 1 kap. 3 a §, 3 kap. 8 a §, 16 a, 16 b och 16 c §§ och 5 kap. 1 a, 1 b och 2 a §§, och närmast före 3 kap. 8 a § en ny rubrik av följande lydelse. Förebyggande verksamhet som staten och kommunerna ansvarar för enligt denna lag ska planeras och organiseras så att den effektivt bidrar till att förhindra eller begränsa skador till följd av bränder och andra olyckor. Särskild vikt ska läggas vid att förhindra människors död och andra allvarliga skador. En kommun skall ha ett skall anges målet för kommunens verksamhet samt de risker för olyckor som finns i kommunen och som kan leda till räddningsinsatser. I programmet skall också anges hur samhet är ordnad och hur den programmet antas skall samråd ha skett med de myndigheter som kan ha ett väsentligt intresse i saken. Kommunfullmäktige kan uppdra åt En kommun ska ha ett handlingsprogram för förebyggande verksamhet. I programmet ska kommunen ange 1.målen för verksamheten, 2.de risker för olyckor som finns ikommunen och som kan leda till räddningsinsatser, samt 3.hur verksamheten är ordnad och hur den planeras. Innan kommunen beslutar om betydande förändringar i handlingsprogrammet ska samråd ske med de myndigheter som särskilt berörs av förändringarna. perioden anta närmare riktlinjer. ett kommunalförbund skall handlingsprogrammet antas av den beslutande församlingen. Regeringen får, om det finns synnerliga skäl, på framställning av den myndighet som regeringen bestämmer besluta om ändring av ett handlingsprogram för förebyggande verksamhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vad handlingsprogrammet ska innehålla och hur det ska struktureras. En kommun skall ha ett En kommun ska ha ett I programmet skall anges I programmet ska kommunen målet för kommunens verksamhet samt de risker för olyckor som 1. målen för verksamheten, finns i kommunen och som kan 2. de risker för olyckor som finns i kommunen och som kan leda till vilken förmåga kommunen har och 3. förmågan att avser att skaffa sig för att göra Som en del av för varje typ av sådan olycka, resurser kommunen har och avser att skaffa sig. redovisas såväl med avseende på förhållandena i fred som under ange vilka resurser som finns för att upprätthålla förmågan. programmet antas skall samråd ha mågan ska redovisas både för skett med de myndigheter som kan förhållandena i fred och under höjd ha ett väsentligt intresse i saken. Kommunfullmäktige kan uppdra åt perioden anta närmare riktlinjer. handlingsprogrammet antas av den Regeringen får, om det finns av den myndighet som regeringen bestämmer besluta om ändring av ske med de myndigheter som ett handlingsprogram för rädd- särskilt berörs av förändringen. Regeringen eller den myndighet meddelar närmare föreskrifter om innehålla och hur det ska en räddningsinsats ska inledas. när den som leder insatsen om att avsluta en räddningsinsats. Beslutet ska redovisas i skriftlig Beslutet skall redovisas i Den som fattat beslutet ska, om det är möjligt, underrätta ägaren insats är avslutad skall räddnings- eller nyttjanderättshavaren till den ledaren, om det är möjligt, underrätta ägaren eller nyttjande- har avsett om behovet av rättshavaren till den egendom som ring och återställning. behovet av bevakning, restvärde- skydd, sanering och återställning. Om det behövs bevakning med till risken för nya olyckor men hänsyn till risken för nya olyckor kommer bevakningen inte till stånd, men sker inte bevakning, får får räddningsledaren utföra bevak- ningen på ägarens eller nyttjande- ningen på ägarens eller nyttjande- den hjälp som behövs. hjälp som behövs. avslutad skall kommunen se till att avslutad ska kommunen se till att olyckan undersöks för att i skälig olyckan undersöks för att i skälig omfattning klarlägga orsakerna till omfattning klarlägga orsakerna till insatsen har genomförts. insatsen har genomförts. Den som utför en undersökning Den som utför en undersökning enligt första stycket har rätt att få enligt första stycket har rätt att få tillträde till olycksplatsen. tillträde till olycksplatsen. myndigheten skall lämna den hjälp myndigheten ska lämna den hjälp redogörelse för undersökningen till Regeringen eller den myndighet hur den ska sändas till Den personal som ingår i en Den personal som ingår i en kommuns organisation för rädd- kommuns organisation för rädd- ningstjänst skall vara anställd i ningstjänst ska vara anställd i egen egen eller annan kommun eller i ett eller annan kommun eller i ett överlåta åt någon annan att göra överlåta åt någon annan att göra I organisationen för räddningstjänst kan också ett räddningsvärn ingå. Ett räddningsvärn består av personal som uttagits med tjänsteplikt. Om det vid en anläggning i Om det vid en anläggning i särskild enhet för insatser vid an- särskild enhet för insatser vid an- avtal med ägaren eller nyttjande- avtal med ägaren eller nyttjande- att enheten skall ingå i kommunens att enheten ska ingå i kommunens En sådan enhets räddningsinsatser En sådan enhets räddningsinsatser är att anse som är att anse som också när insatserna görs inom den också när insatserna görs inom den Kommunen får även träffa avtal med annan om att denne ska utföra I en kommun skall det finnas en I en kommun ska det finnas en ansvarar för räddningsledning i är ändamålsenligt ordnad. kommunen och ska se till att En räddningsinsats ska ledas av ledare men får utse någon annan en räddningsledare som utses av som föreskrivs av regeringen eller bestämmer att vara räddnings- Berör en räddningsinsats mer än anställd i en kommun eller i ett 2019/20:176 Bilaga 2 2019/20:176 Bilaga 2 bestämma vem som skall leda insatsen, om inte räddningsledarna från de berörda kommunerna själva har bestämt det. Om ledning av omfattande räddningsinsatser finns bestämmelser i 4 kap. 10 §. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilken utbildning som ska krävas för att vara räddningschef och räddningsledare. Räddningschefen ska fatta de beslut som ankommer på räddningsledningen. Räddningschefen får uppdra åt någon som är behörig att vara räddningsledare att fatta beslut som enligt denna lag ska fattas av Den som fått ett sådant uppdrag får, om annat inte anges i uppdraget, i sin tur uppdra åt någon annan som är behörig att vara räddningsledare att fatta beslut. Beslut om att lämna uppdrag ska dokumenteras skriftligen. Om en räddningsinsats berör mer än en kommuns område ska räddningsledningarna i dessa kommuner skyndsamt besluta vilken kommun som ska ansvara för ledning av räddningsinsatsen. Om räddningsledningarna inte skyndsamt kan besluta om detta får beslutet fattas av den myndighet som regeringen bestämmer. Kommunen ska ha ett ledningssystem för räddningstjänsten. I ledningssystemet ska det ständigt upprätthållas en övergripande ledning av räddningstjänsten. Om flera kommuner samverkar för att åstadkomma detta ska Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela samt om märkning av personalens när den som leder insatsen om att avsluta en räddningsinsats. Beslutet ska redovisas i skriftlig Beslutet skall redovisas i Den som fattat beslutet ska, om det är möjligt, underrätta ägaren insats är avslutad skall räddnings- eller nyttjanderättshavaren till den ledaren, om det är möjligt, under- egendom som berörts av räddnings- rätta ägaren eller nyttjanderätts- insatsen om behovet av bevakning, havaren till den egendom som behovet av bevakning, restvärde- skydd, sanering och återställning. Om det behövs bevakning med till risken för nya olyckor men hänsyn till risken för nya olyckor kommer bevakningen inte till stånd, men sker inte bevakning, får får räddningsledaren utföra bevak- ningen på ägarens eller nyttjande- ningen på ägarens eller nyttjande- den hjälp som behövs. hjälp som behövs. En räddningsinsats ska ledas av en räddningsledare som utses av den myndighet som ansvarar för ren ska fatta de beslut som ankommer på räddningsledningen. regeringen bestämmer får ta över föreskriva eller i ett särskilt fall ansvaret för räddningstjänsten i en besluta att en länsstyrelse eller eller flera kommuner som berörs av annan statlig myndighet får ta över en räddningsinsats, om denna är ansvaret för räddningstjänsten i en särskilt omfattande eller det annars eller flera kommuner. finns synnerliga skäl. myndighet har tagit över ansvaret 2019/20:176 Bilaga 2 I fråga om sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning får regeringen föreskriva eller i särskilda fall besluta att en länsstyrelse skall ta över ansvaret för saneringen inom flera län eller att någon annan statlig myndighet skall ta över ansvaret inom ett eller flera län. Myndigheten ska vid ett sådant övertagande utse en räddningsansvarig. Det som anges i denna lag om räddningschefen ska då i stället gälla den räddningsansvariga. I fråga om sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning får regeringen föreskriva eller i särskilda fall besluta att en länsstyrelse ska ta över ansvaret för saneringen inom flera län eller att någon annan statlig myndighet ska ta över ansvaret inom ett eller flera län. Tillsyn över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av en kommun inom kommunens område och av inom länet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap eller, i fråga om statlig räddningstjänst, den myndighet som regeringen bestämmer, utövar den centrala tillsynen. Kommunen ska ha tillsyn över att enskilda följer denna lag och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur tillsynen ska planeras och utföras. och beredskap ska på nationell nivå främja att denna lag följs. Myndigheten ska samordna kommunernas verksamheter och stödja kommunerna med råd och information. Myndigheten ska ha tillsyn över att kommunerna följer denna lag och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen. För tillsynen har tillsynsmyndigheten rätt att få tillträde till byggnader, lokaler och andra anläggningar. har också rätt att få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. får meddela de förelägganden och förbud som behövs i enskilda fall för att denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. Om någon inte vidtar en åtgärd som denne är skyldig att vidta enligt tillsynsmyndighetens föreläggande, får myndigheten vidta åtgärden på dennes bekostnad. Den myndighet som regeringen bestämmer ska ha den centrala tillsynen över statlig räddnings- och beredskap ska i andra fall utöva tillsyn över att statliga myndigheter följer denna lag och anslutning till lagen. Kommunen har rätt att få tillträde till byggnader, lokaler och andra anläggningar för tillsyn. nen har också rätt att få de behövs för tillsynen. behövs i enskilda fall för att denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen ska följas. Ett beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. någon inte vidtar en åtgärd som denne är skyldig att vidta enligt rätt att av den som tillsynen avser få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Om en kommun inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag eller föreskrifter som meddelats i anslut- ning till lagen får Myndigheten för samhällsskydd och beredskap före- förenas med vite om ett tidigare följts eller det annars finns 2019/20:176 Bilaga 2 Kommunen får föreskriva att en Kommunen får föreskriva att en avgift skall betalas för tillsynsbesök avgift ska betalas för tillsyn som som föranletts av bestämmelserna i föranletts av bestämmelserna i 2 kap. 2 §. 2 kap. 2 §. När det behövs, är var och en som under kalenderåret fyller lägst arton och högst skyldig att medverka i räddningstjänst, i den mån hans eller hennes kunskaper, hälsa och kroppskrafter tillåter det. begäran av räddningsledningen. Bland dem som är tjänstepliktiga Bland dem som är tjänstepliktiga enligt första stycket och som är enligt första stycket och som är bosatta i kommunen får en nämnd bosatta i kommunen får en nämnd som avses i 3 kap. 11 § som avses i 3 kap. 11 § lämpliga personer för att ingå i lämpliga personer för att ingå i hand skall frivilliga tas ut. hand ska frivilliga tas ut. tagits ut är skyldig att delta i övning tagits ut är skyldig att delta i övning Om fara för liv, hälsa eller egendom eller för skada i miljön inte lämpligen kan hindras på något annat sätt, får räddningsledaren vid en räddningsinsats bereda sig och medverkande personal tillträde till annans fastighet, avspärra eller utrymma områden, använda, föra bort eller förstöra egendom samt göra andra ingrepp i annans rätt, i den mån ingreppet är försvarligt med hänsyn till farans beskaffenhet, den skada som vållas genom ingreppet och omständigheterna i övrigt. Sådana ingrepp får också göras av en nämnd som avses i 3 kap. 11 § eller, i fråga om statlig räddningstjänst, av den myndighet som ansvarar för räddningstjänsten. Om eller annan statlig myndighet i enlighet med vad som sägs i 4 kap. 10 § första stycket har tagit över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten, får ingrepp göras av den Om fara för liv, hälsa eller egendom eller för skada i miljön inte lämpligen kan hindras på något annat sätt, får räddningsledningen vid en räddningsinsats bereda sig och medverkande personal tillträde till annans fastighet, avspärra eller utrymma områden, använda, föra bort eller förstöra egendom samt göra andra ingrepp i annans rätt, i den mån ingreppet är försvarligt med hänsyn till farans beskaffenhet, den skada som vållas genom ingreppet och omständigheterna i övrigt. Sådana ingrepp får också göras av en nämnd som avses i 3 kap. 11 § eller, i fråga om statlig räddningstjänst, av den myndighet som ansvarar för räddningstjänsten. Om en statlig myndighet i enlighet med vad som sägs i 4 kap. 10 § första stycket har tagit över ansvaret för den kommunala räddningstjänsten, får ingrepp myndigheten i stället för av den göras av den myndigheten i stället för av den kommunala nämnden. Vid sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen får, under de förutsättningar som anges i första stycket eller om det är nödvändigt för att göra det möjligt att åter använda den förorenade egendomen, den myndighet som ansvarar för saneringen göra sådana ingrepp i annans rätt som anges i första stycket. Förbud eller föreläggande som avses i 7 kap. 5 § lagen (1980:424) om åtgärder mot förorening från fartyg får meddelas med stöd av denna paragraf bara om Transportstyrelsens beslut inte kan avvaktas. En statlig myndighet eller en En statlig myndighet eller en kommun är skyldig att med kommun är skyldig att med personal och egendom delta i en personal och egendom delta i en räddningsinsats på anmodan av räddningsledaren och vid sanering efter utsläpp av radioaktiva ämnen på anmodan av den myndighet som radioaktiva ämnen på anmodan av ansvarar för saneringen. den myndighet som ansvarar för skyldighet föreligger dock endast om myndigheten eller kommunen har lämpliga resurser och ett myndigheten eller kommunen har deltagande inte allvarligt hindrar dess vanliga verksamhet. dess vanliga verksamhet. Den som på grund av tjänsteplikt Den som på grund av tjänsteplikt eller frivilligt med räddningsleda- eller frivilligt med räddningsled-