prop · H80359 · 2020-12-15 00:00:00 — Mot denna bakgrund anser regeringen att det varken är ändamålsenligt eller lämpligt att slå fast vilka resultat som ska nås vid användningen av hemliga tvångsmedel i enskilda brottsutredningar, eller att i förväg bestämma att en viss procentandel av samtliga fall där hemliga tvångsmedel används ska leda till vissa förväntade resultat (se även SOU 2012:44 s. 481). I redovisningen har myndigheterna, i likhet med redovisningen , redogjort för några av de olika åtgärder som följt av tvångsmedelsanvändningen. Syftet har varit att det ska vara möjligt att så objektivt som möjligt kunna bedöma nyttan av olika tvångsåtgärder. Myndigheterna har redovisat bl.a. om de inhämtade uppgifterna har lett till stärkta misstankar mot den misstänkte, till ett annat tvångsmedel, till att effektiv spaning har kunnat genomföras, till att den misstänkte har kunnat avföras från utredningen eller till att den misstänkte har kunnat åtalas. Dessutom har myndigheterna redovisat i vilken utsträckning uppgifter från tvångsmedlet har utgjort underlag i en förhörssituation eller använts som överskottsinformation samt om uppgifterna har bidragit till utredning av brottsutbyte. Det uppdrag som regeringen beslutade om den årliga redovisningen av vissa hemliga tvångsmedel innebär en ny periodisering av redovisningen av vilken nytta ett tvångsmedel har haft. När det gäller utvecklingen av nyttan av hemliga tvångsmedel innebär den nya periodiseringen att nyttan endast kan jämföras med nyttan 2015–2018, som redovisades på samma sätt. Fördelningen av de olika formerna av nytta visar att hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation , i likhet med 2016–2018, främst har haft betydelse genom att uppgifterna har medfört att effektiv spaning har kunnat genomföras, att uppgifterna har använts som underlag vid förhör eller att misstankarna har stärkts mot den misstänkte. Betydelsen för effektiv spaning har dock minskat något jämfört med . Vad gäller hemlig övervakning av elektronisk kommunikation ledde, som nämns i avsnitt 5.1, avgörandet från Kammarrätten i som följde på Tele2-domen, till att många teleoperatörer inte lagrade uppgifter i samma omfattning som . Detta innebar att även om en domstol hade gett tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation kunde det vara så att beslutet inte gick att verkställa eftersom den aktuella operatören inte hade några uppgifter att lämna ut. redovisning framgår att antalet tillstånd och antalet misstänkta personer som har varit föremål för tvångsmedlet ökat under både 2018 och 2019, vilket innebär att det inte finns något stöd i det statistiska underlaget som talar för att åklagare skulle ha avstått från att göra framställan till domstol om hemlig övervakning av elektronisk kommunikation med anledning av trädde flera lagändringar i kraft med anpassningar av regleringen om lagring av och tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation i brottsbekämpande syfte, s.k. datalagring, i syfte att göra reglerna förenliga med på området (prop. 2018/19:86). I likhet med vad myndigheterna redovisat har den nya lagstiftningen varit i kraft så pass att det återstår att se vilken effekt de nya bestämmelserna kommer få för de brottsbekämpande myndigheternas användning av hemlig övervakning av elektronisk När det gäller hemlig kameraövervakning har uppgifterna, i likhet med 2016–2018, haft allra störst betydelse för att effektiv spaning har kunnat Betydelsen ökade jämfört med . kameraövervakning har även ökat i flera andra avseenden , bl.a. när det gäller i vilken mån uppgifterna har bidragit till att annat tvångs- medel använts mot den misstänkte, i vilken mån uppgifterna har lett till stärkta misstankar mot den misstänkte, i vilken mån uppgifterna har bidragit till att den misstänkte kunnat avföras från utredningen och i vilken mån uppgifterna har bidragit till att den misstänkte kunnat åtalas. minskningen jämfört med gäller i vilken mån uppgifterna har bidragit till att något tvångsmedel använts mot annan person i samma Även för hemlig rumsavlyssning har, i likhet med 2017 och 2018, den främsta betydelsen av uppgifterna varit att tvångsmedlet har lett till att effektiv spaning har kunnat genomföras. Betydelsen har dessutom ökat Hemlig rumsavlyssning har därutöver särskilt ökat i betydelse när gäller i vilken mån uppgifterna har utgjort underlag i förhörssituation, i vilken mån uppgifterna har bidragit till att den misstänkte kunnat avföras från utredningen, i vilken mån uppgifterna har åberopats som bevisning i stämningsansökan och i vilken mån uppgifterna har bidragit till att något tvångsmedel använts mot annan person i samma förundersökning. Endast betydelsen när det gäller i vilken mån uppgifterna har lett till stärkta misstankar mot den misstänkte har Skr. 2020/21:59 minskat jämfört med . Det bör dock beaktas att det rör sig om ett begränsat antal tillstånd till hemlig rumsavlyssning och att enskilda ärenden därmed kan få ett mycket stort genomslag i statistiken. Myndigheterna har redovisat ett exempel för att beskriva nyttan av uppgifterna. När det gäller inhämtning enligt inhämtningslagen har och , som framgår i avsnitt 5.2, uppgett att den typiskt sett vanligaste nyttan har varit att underrättelseinformation om hantering av stora mängder narkotika eller vapen eller förestående grova våldsbrott lett till att förundersökningar har kunnat inledas. I några fall har också analysen av uppgifter lett till att och har kunnat undvika att i onödan belasta sina spanings- och utredningsresurser till följd av felaktiga eller ofullständiga underrättelser. Enligt den redovisning som myndigheterna lämnat har det även förekommit att befarade förestående mord och andra grova brott förhindrats efter analys av inhämtade uppgifter om elektronisk kommunikation. Under förundersökningarna har användning av andra hemliga tvångsmedel i kombination med spaning och utredningsarbete i sin tur lett till att misstänkta har frihetsberövats och att stora mängder narkotika samt i vissa fall vapen har tagits i beslag. Myndigheterna har också redovisat ett antal exempel för att beskriva nyttan av inhämtningen. Av myndigheternas redovisning framgår att de hemliga tvångsmedlen fyller en mycket viktig funktion för det brottsutredande arbetet. Den visar också att de hemliga tvångsmedlen har inneburit en reell nytta. och registrerar ärenden om hemliga tvångsmedel i ett särskilt it-stöd, HTM-Cåbra. De statistiska uppgifterna om antalet tillstånd och antalet misstänkta personer som ligger till grund för redovisningen är för tredje gången hämtade från detta system. har uppgifterna hämtats från diarier. Att ärenden om hemliga tvångsmedel registreras i ett digitalt system bidrar enligt regeringens bedömning till en högre effektivitet och bättre kvalitet i myndigheternas redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel. Regeringens ambition är att se till att skrivelsen till håller en hög kvalitet. Regeringsuppdraget till myndigheterna om en årlig redovisning har ändrats på grund av lagändringar, men är också resultatet av ambitionen att säkerställa kvaliteten på den årliga redovisningen. Regeringen gav 2015 myndigheterna ett utvidgat uppdrag som bl.a. innebär att uppgifter om interimistiska beslut ska omfattas samt att Säkerhetspolisens användning av hemliga tvångsmedel i viss utsträckning ska redovisas. Enligt regeringen ger ett bredare underlag en fullständigare bild av användningen av hemliga tvångsmedel. Varje ändring i uppdraget påverkar dock jämförbarheten med tidigare års redovisningar och redovisningen kan därför endast fullt ut jämföras med redovisningarna –2018. Regeringen fortsätter att prioritera insatser för att bekämpa och förebygga brott. Regeringen fortsätter också arbetet med att modernisera 2020/21:59 de utredningsverktyg som behövs för en effektiv brottsbekämpning som den personliga integriteten värnas. Som nämnts gäller nya bestämmelser om datalagring vid brottsbekämpning. Med de nya datalagringsreglerna återfick de brottsbekämpande myndigheterna ett av de viktigaste verktygen för att förhindra och bekämpa brott. har i samband med att de nya reglerna om datalagring antogs tillkännagett för regeringen att den skyndsamt ska återkomma med förslag som dels innebär en mer omfattande skyldighet att lagra uppgifter med koppling till nationell säkerhet, dels innebär en mer omfattande lagringsskyldighet generellt (bet. 2018/19:JuU27 punkt 6, rskr. 2018/19:296). Tillkännagivandet bereds i . trädde lagen om hemlig dataavläsning i kraft (se avsnitt 3.6). Den nya lagen är en viktig del i regeringens arbete för att motverka den grova och organiserade brottsligheten i . Hemlig dataavläsning ger bättre och effektivare möjligheter att ta del av information som inte varit tillgänglig t.ex. på grund av kryptering. Redovisningen av användningen av det nya tvångsmedlet ska ske med början 2021. Utredningen om rättssäkerhetsgarantier vid användningen av vissa hemliga tvångsmedel lämnade sitt slutbetänkande Rättssäkerhetsgarantier och hemliga tvångsmedel (SOU 2018:61). Utredningen lämnar flera förslag för att stärka rättssäkerheten när hemliga tvångsmedel används. Utredningen föreslår även att de brottsbekämpande myndigheterna i större utsträckning än ska få använda sig av överskottsinformation. Betänkandet har varit ute på remiss och bereds i . En utredare har haft i uppdrag att lämna förslag till regler om en skyldighet för teleoperatörer att registrera uppgifter om abonnemang för kontantkort. Syftet är att uppgifterna ska finnas tillgängliga för brottsbekämpande ändamål. I utredarens uppdrag har även ingått att se över vissa frågor med koppling till teleoperatörers medverkan när uppgifter hämtas in av brottsbekämpande myndigheter. Uppdraget har redovisats i promemorian Registrering av kontantkort, m.m. (Ds 2020:12), som bereds i . Slutligen har regeringen beslutat att tillsätta en utredning om utökade möjligheter att använda hemliga tvångsmedel (dir. 2020:104). En särskild utredare har fått i uppdrag att se över delar av regleringen om hemliga tvångsmedel. Syftet är att ta ställning till hur hemliga tvångsmedel ska kunna användas i en större utsträckning för att bekämpa allvarlig brottslighet. Utredaren ska bl.a. ta ställning till om det ska bli möjligt att lägga ihop det förväntade straffet av flera brott som en person misstänks för så att hemlig avlyssning av elektronisk kommunikation, hemlig kameraövervakning och hemlig rumsavlyssning ska kunna användas i större omfattning . Utredaren har även fått i uppdrag att ta ställning till om åklagare ska få möjlighet att fatta interimistiska beslut om hemlig rumsavlyssning. Utredaren ska redovisa sina slutsatser . Regeringens bedömning är sammanfattningsvis att myndigheternas användning av hemliga tvångsmedel har varit ett ändamålsenligt och nödvändigt instrument i brottsbekämpningen. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse Redovisning av användningen av hemliga tvångsmedel