prop · H80343 · 2020-10-28 00:00:00 — Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet meddela föreskrifter om skyldighet meddela föreskrifter om skyldighet betala avgifter för offentlig 1.för offentlig kontroll enligt lagen, föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen eller de EU-bestämmelser som lagen kom- pletterar, och 2.i ärenden enligt lagen, före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EU-be- stämmelser som lagen komplette- rar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur de avgifter som tas ut av myndigheter och av kontrollorgan ska beräknas. kontroll och annan offentlig verk- Prop. 2020/21:43 samhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om beräk- ningen av de avgifter som tas ut av en myndighet, ett organ med delegerade uppgifter eller en fysisk person som har delegerats vissa uppgifter. Återkallelse av kompetensbevis för personal som deltar i avlivning Vid överträdelser av denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kom- pletterar eller de beslut som har meddelats med stöd av EU-be- stämmelserna får en kontroll- myndighet tillfälligt eller slutligt återkalla kompetensbevis som ut- färdats enligt artikel 21 i rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av om skydd av djur för avliv- ning. Återkallelse av kompetensbevis för skötare Vid överträdelser av denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU-bestämmelser som lagen kom- pletterar eller de beslut som har meddelats med stöd av EU-be- stämmelserna får en kontroll- återkalla kompetensbevis för skö- tare som utfärdats enligt artikel 17.2 i rådets förordning (EG) nr 1/2005 av om skydd av djur under transport förfaranden och om ändring av 64/432/EEG 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97. En kontrollmyndighet, en offi- kontrollorgan som anlitas i den ciell veterinär som har förordnats offentliga kontrollen har i den ut- enligt lagen (2009:1254) om offi- sträckning som behövs för kon- ciella veterinärer, ett organ med trollen rätt att på begäran få upp- delegerade uppgifter eller en fysisk lysningar och ta del av handlingar. person som har delegerats vissa uppgifter har, i den utsträckning det behövs för offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet, rätt att på begäran få upplysningar och ta del av handlingar. En kontrollmyndighet, en offi- kontrollorgan som anlitas i den ciell veterinär som har förordnats offentliga kontrollen har i den enligt lagen (2009:1254) om offi- utsträckning som behövs för kon- ciella veterinärer, ett organ med trollen rätt att få tillträde till delegerade uppgifter eller en fysisk områden, anläggningar, byggnader, person som har delegerats vissa lokaler och andra utrymmen där det uppgifter har, i den utsträckning det kan antas att djur hålls eller som behövs för offentlig kontroll eller berör djurhållningen, och där besik- annan offentlig verksamhet, rätt att djuren, göra undersökningar få tillträde till områden, anlägg- och ta prover. ningar, byggnader, andra utrymmen där det kan antas att djur hålls eller som berör djurhållningen, och att där besik- djuren, göra undersökningar och ta prover. Tillträde till bostäder får endast ske när det kan antas att djur hålls där 1. det kan antas att djurhållningen inte uppfyller bestämmelserna i denna lag eller i föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, 2. syftet är att kontrollera att tidigare konstaterade brister i djurhåll- ningen har åtgärdats, eller Den som är föremål för offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet ska, utöver vad som följer av artikel 15.2 och 15.6 i förordning (EU) 2017/625, lämna den hjälp som behövs för att kontrollen eller verksamheten ska kunna utföras. 3.syftet är att kontrollera en djurhållning som kräver tillstånd enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. En kontrollmyndighet och ett En kontrollmyndighet, en offi- kontrollorgan har även rätt att få ciell veterinär som har förordnats tillträde till områden, anläggningar, enligt lagen (2009:1254) om offi- byggnader, lokaler, andra utrym- ciella veterinärer, ett organ med men och bostäder, när det behövs delegerade uppgifter eller en fysisk för att kontrollera att beslut om person som har delegerats vissa djurförbud enligt 9 kap. 1 § följs. uppgifter har även rätt att få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler, andra utrym- men och bostäder, när det behövs för att kontrollera att beslut om djurförbud enligt 9 kap. 1 § följs. Skyldighet för den som är Skyldighet för den som är föremål för offentlig kontroll föremål för offentlig kontroll och för annan offentlig verksamhet Den som är föremål för offentlig kontroll ska lämna den hjälp som behövs för att kontrollen ska kunna genomföras. Bestämmelserna i 2–6 §§, 8 § Bestämmelserna i 2–6 a §§, 9 § första stycket 1, 9 § tredje stycket, tredje stycket, 10, 13 och 16 §§ 10, 13 och 16 §§ tillämpas inte i tillämpas inte i fråga om djur som fråga om djur som används inom används inom Försvarsmakten. Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet i annat fall än enligt 3 § bryter mot skyl- digheter, krav eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Detta gäller inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighets- utövning. Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet i annat fall än enligt 3 § bryter mot skyl- digheter, krav eller förbud som finns i de EU-bestämmelser som lagen kompletterar. Detta gäller inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighets- utövning eller andra bestämmelser i förordning (EU) 2017/625. Motpart vid överklagande av Motpart vid överklagande av beslut av officiell veterinär Om ett beslut som har meddelats av en officiell veterinär som har förordnats enligt lagen (2009:1254) om officiella veterinärer överklagas, ska den myndighet som har förordnat den officiella veterinären föra det allmännas talan i allmän förvaltningsdomstol. Den myndighet som har dele- gerat en uppgift att utöva offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet till ett organ eller till en fysisk person ska föra det all- männas talan i allmän förvalt- ningsdomstol, om det överklagade beslutet har meddelats av ett sådant organ eller en sådan fysisk person. Lagen (1986:1142) om över- klagande av beslut av enskilda organ med offentliga förvaltnings- uppgifter ska gälla även för överklagande av beslut som har meddelats av en fysisk person som har delegerats vissa uppgifter. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer i fråga om 8 kap. 9 b § och i övrigt . 3Ärendet och dess beredning Europeiska unionen beslutade om en ny förordning som reglerar kontrollen i livsmedelskedjan, och rådets förordning (EU) 2017/625 av om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet för att säkerställa tillämpningen av livsmedels- och foderlagstiftningen och av bestämmelser om djurs hälsa och djur- skydd, växtskydd och växtskyddsmedel samt om ändring av Europaparla- mentets och rådets förordningar (EG) nr 999/2001, (EG) nr 396/2005, (EG) nr 1069/2009, (EG) nr 1107/2009, (EU) nr 1151/2012, (EU) nr 652/2014, (EU) 2016/429 och (EU) 2016/2031, rådets förordningar (EG) nr 1/2005 och (EG) nr 1099/2009 och rådets direktiv /58/EG, 1999/74/EG, 2007/43/EG, 2008/119/EG och 2008/120/EG och om upp- hävande av och rådets förordningar (EG) nr 854/2004 och (EG) nr 882/2004, rådets direktiv /608/EEG, 89/662/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG, 96/23/EG, 96/93/EG och 97/78/EG samt rådets beslut 92/438/EEG (förordningen om offentlig kontroll), här kallad den Den nya kontrollförordningen i svensk lydelse finns i bilaga 1. () har tagit fram departements- promemorian En anpassning av bestämmelser om kontroll i livsmedels- kedjan till EU:s nya kontrollförordning (Ds 2018:41). håller förslag som syftar till att anpassa svenska lagar till den nya kontroll- En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag i relevanta delar återges i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 4. Remissvaren och en sammanställning av dem finns N2018/05674). Datainspektionen har också under beredningen getts tillfälle att lämna Datainspektionens svar behandlas under avsnitt 6.8.4 och finns tillgängligt hos (dnr N2018/05674). I promemorian föreslås ändringar i epizootilagen (1999:657), zoonos- lagen (1999:658), livsmedelslagen (2006:804), lagen (2006:805) om foder och animaliska biprodukter, lagen (2006:806) om provtagning på djur, m.m., lagen (2006:807) om kontroll av husdjur, m.m., lagen (2009:1424) om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livs- medel, lagen (2013:363) om kontroll av ekologisk produktion, djurskydds- lagen (2018:1192) och . Regeringen behandlade i propositionen Förbättrad tillsyn på miljöom- rådet (prop. 2019/20:137) promemorians förslag till ändringar i miljö- Denna proposition behandlar promemorians förslag i övriga delar. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som återges i bilaga 5. Lagrådets yttrande återges i bilaga 6. Lagrådets synpunkter och förslag behandlas i avsnitten 6.6, 6.7, 7.8, 8.8, 9.12, 10.4, 10.5, 10.7, 10.12, 10.14, 11.9, 12.9, 13.10, 14.10 och 15.11 och Regeringen följer i allt väsentligt Lagrådets I förhållande till lagrådsremissen görs därutöver några språkliga 2020/21:43 och redaktionella ändringar och vissa materiella förtydliganden i författningstexten. Livsmedelslagen (2006:804) syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och för konsumenters intressen när det gäller livs- medel. Lagen gäller alla stadier av produktions-, bearbetnings- och distri- butionskedjan för livsmedel. Vad som är ett livsmedel framgår av artikel 2 i och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. Därtill jämställs med livsmedel enligt den svenska livsmedelslagen vatten, från och med den punkt där vattnet tas in i vattenverken fram till dess att vattnet ska omfattas av begreppet enligt artikeln, dvs. vid tappkranen, samt snus och tuggtobak. Primärproduktion för användning inom privathushåll och enskildas handhavande av livs- medel för konsumtion inom privathushåll undantas dock från livsmedels- lagens tillämpningsområde. Livsmedelslagen kompletterar de EU-bestämmelser som har samma syfte som lagen och som faller inom lagens tillämpningsområde. Rege- ringen tillkännager i vilka grundförordningar som avses, bl.a. den gällande kontrollförordningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har rätt att meddela de föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta de beslut som behövs som komplettering av EU-bestämmelserna. Lagen innehåller vidare bestämmelser om kontroll- myndigheter och deras befogenheter för att kunna utöva offentlig kontroll, skyldighet för kontrollobjektet att tillhandahålla hjälp vid kontroll, be- myndiganden om avgifter, straffbestämmelser och bestämmelser om över- klagande m.m. Lagen kompletteras av livsmedelsförordningen (2006:813) och av myndighetsföreskrifter. 4.1.1Bestämmelser om offentlig kontroll Den nationella regleringen av livsmedelskontrollen finns förutom i livs- medelslagen och livsmedelsförordningen i föreskrifter. Bestämmelser om offentlig kontroll finns även i lagen (2009:1424) om kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel och i tillhörande förordning med samma namn (2009:1425). När det gäller ekologisk produktion finns bestämmelser om offentlig kontroll i lagen (2013:363) om kontroll av ekologisk produktion och i tillhörande förord- ning (2013:1059). Ytterligare bestämmelser om kontroll finns i förord- ningen (2006:812) om offentlig kontroll av livsmedel som importeras från ett tredjeland och förordningen (2011:1060) om kontroll vid export av Prop. 2020/21:43 livsmedel. Enligt livsmedelslagen ska den offentliga kontrollen av att lagen, de före- skrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EU- bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EU-bestämmelserna följs, utövas av , läns- styrelserna, andra statliga myndigheter och kommunerna i enlighet med vad regeringen bestämmer. Den närmare ansvarsfördelningen mellan myndigheterna anges i huvudsak i livsmedelsförordningen. De flesta livsmedelsanläggningarna i står under kon- troll. Kommunerna utför offentlig kontroll i t.ex. butiker, restauranger och skolkök. Det finns möjligheter till samverkan och viss över- flyttning av kontrollansvar mellan och kommunerna. Länsstyrelserna ansvarar för den offentliga kontrollen av livsmedels- företagens anläggningar i primärproduktionen. Länsstyrelserna ska vidare på regional nivå samordna och ge råd och stöd till kommunerna i deras kontrollverksamhet, men också granska hur kommunerna utför sin kon- troll. Försvarsinspektören för hälsa och miljö ansvarar för att utöva offentlig kontroll av alla livsmedelsanläggningar inom Försvarsmakten, Fortifi- kationsverket och som drivs av eller för respektive myndighet. utför offentlig kontroll av livsmedelsföretagare som bedriver verksamhet som omfattas av vissa särskilda hygienregler, exem- pelvis slakterier. Det är vidare ansvar att kontrollera livsmedel som ska föras in över en gränskontrollstation från ett tredjeland. ansvarar även för att samordna övriga kontrollmyndig- heter och ge stöd, råd och vägledning till dessa. har även rätt att, efter bemyndigande från regeringen, meddela föreskrifter om offentlig kontroll. ansvarar vidare, efter samråd med , för att utarbeta den fleråriga nationella kontrollplanen som ska finnas i varje medlemsstat enligt artikel 41 i den tidigare kontrollförordningen. I praktiken tas den nationella kontrollplanen fram gemensamt av Livs- medelsverket, , , läns- styrelserna, Kommuner och Regioner (SKR) och försvarsinspek- tören för hälsa och miljö. Syftet med kontrollplanen är att den ska bidra till ökad effektivitet, likvärdighet och samordning av den offentliga kon- trollen i livsmedelskedjan. Förutom kontroll av att företag följer be- stämmelser som rör livsmedel omfattar kontrollplanen även kontroll av att lagstiftningen om foder, animaliska biprodukter, djurhälsa, djurskydd, ekologisk produktion och skyddade beteckningar m.m. följs. Planen är uppdelad i fyra delar och innehåller vägledning för kontrollmyndigheterna om exempelvis den offentliga kontrollens genomförande, organisation och revision. 2020/21:43 4.1.3 Hur den offentliga kontrollen bedrivs Den offentliga kontrollen av att bestämmelserna om livsmedel följs är risk- baserad och ska utföras regelbundet och så ofta som är lämpligt med hänsyn tagen till bl.a. företagens egenkontroll och myndighetens tidigare erfarenheter. Kontrollen utförs olika ofta på olika typer av anläggningar. Genom en riskklassning av livsmedelsanläggningarna tilldelas varje an- läggning i stegen efter primärproduktionen en kontrolltid. Anläggningar i de lägre riskklasserna kontrolleras som huvudregel en gång men ibland kontrolleras verksamheterna vartannat eller beroende på beslutad kontrolltid. Anläggningar i de högre riskklasserna kontrolleras . Exempel på verksamheter som hör till de högre risk- klasserna är bearbetning av rått kött och opastöriserad mjölk. För slakterier och vilthanteringsanläggningar utövas kontroll kontinuerligt när verksam- het bedrivs. Kontrolltiden för den typen av verksamhet är, utöver riskklass- ningen, i huvudsak styrd av djurslag och produktionsvolym. I primär- produktionen av livsmedel är kontrollfrekvensen lägre än vad den är för leden efter primärproduktionen. Som stöd för att välja ut kontrollobjekt i primärproduktionen av livsmedel finns en riskklassningsmodell som är gemensam för kontroll av livsmedel och foder. I primärproduktionen sker kontroll av av uppskattat antal primärproducenter av livsmedel. Kontrollen är i de flesta fall planerad i förväg. Om den planerade kontrollen behöver följas upp görs detta genom extra offentliga kontroller. Huvuddelen av kontrollen består av inspektioner vid livsmedelsanlägg- ningar, t.ex. restauranger och butiker. Vid en inspektion undersöks olika aspekter för att kontrollera att livsmedelslagstiftningen följs. Det kan vara en särskild detalj som undersöks, t.ex. att utrustningen är rengjord eller att livsmedlen förvaras i rätt temperatur. Exempel på andra relevanta kontroll- metoder är kartläggning, övervakning, revision, provtagning och analys. Metoderna kompletterar varandra och går ibland in i varandra. Beroende på vilken typ av verksamhet som bedrivs uppstår olika risker och därmed finns behov av att kontrollera olika parametrar. Kontrollmyndigheterna måste avgöra om fokus vid kontrollen ska vara på t.ex. hantering av avfall, vattenkvalitet, utbildning eller spårbarhet. Det som granskas vid kon- trollerna är framför allt rengöring, temperatur, hantering, personlig hygien och infrastruktur. Andra parametrar, som mikrobiologiska kriterier och vattenkvalitet, granskas mer sällan. En viktig del av kontrollen vid slakt är att besiktiga djur före slakt, för att se att de inte uppvisar några sjukdoms- tecken och för att kontrollera att det inte finns några brister i djurskyddet. Efter slakt besiktigas slaktkropparna och slaktbiprodukterna för att bedöma om det finns faktorer som gör köttet otjänligt som livsmedel. Utöver visuell besiktning, palpation och genomskärning kan besiktningen bestå i t.ex. luktbedömningar och laboratorieundersökningar. Genom nationella kontrollprogram som ansvarar för sker en återkommande kontroll inom vissa områden, som t.ex. kon- troll av restsubstanser, bekämpningsrester, salmonella och dioxin i fet fisk från samt kontroll av musslor. Gemensamt för de olika pro- grammen är att kontroll sker av att ämnen där det finns gränsvärden eller åtgärdsnivåer, s.k. reglerade ämnen, inte förekommer i halter över de fast- I kontrollen letar man även efter ämnen som inte får Prop. 2020/21:43 finnas i livsmedlet, s.k. otillåten användning. Gränskontroll av produkter av animaliskt ursprung som är avsett som livsmedel samt vissa icke animaliska livsmedel genomförs av Livsmedels- verket på särskilda gränskontrollstationer. Kontrollen vid en gräns- kontrollstation är uppdelad i dokumentkontroll, identitetskontroll och fysisk kontroll. I dokumentkontrollen kontrolleras att medföljande veteri- närintyg eller motsvarande dokument och eventuella andra dokument överensstämmer med gällande importvillkor och uppgifter om sänd- ningen. Identitetskontrollen är en kontroll av att medföljande dokument och märkning stämmer överens med produkten. Den fysiska kontrollen görs för att se om produkten uppfyller införselvillkoren och att den inte har påverkats menligt under transporten. Den kan genomföras genom okulär eller organoleptisk besiktning, kontroll av temperatur, provtagning för mikrobiologisk analys m.m. 4.1.4Finansiering av den offentliga kontrollen Bestämmelser om finansiering av livsmedelskontrollen finns, förutom i den gällande kontrollförordningen, i livsmedelslagen, i förordningen (2006:1166) om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel och vissa jord- bruksprodukter samt i föreskrifter. Den kontroll som utförs av försvarsinspektören för hälsa och miljö samt kontroll av livs- medel inom primärproduktionen finansieras genom skattemedel. Vidare är de nationella kontrollprogrammen delvis anslagsfinansierade. Kontrollen av musslor, som är en del av kontrollprogrammen, är finansierad genom bidrag och anslag. Även kontrollen vid slakterier och vilthanterings- anläggningar är delvis anslagsfinansierad, vilket det framgår mer om nedan. Livsmedelskontrollen i övrigt är avgiftsfinansierad. Enligt livs- medelslagen har regeringen eller den myndighet som regeringen be- stämmer rätt att meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för offentlig kontroll, prövning och registrering. Enligt förordningen om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel och vissa jordbruksprodukter ska kontrollmyndigheternas ordinarie offentliga kontroll finansieras genom en årlig avgift som de livsmedelsföretagare och aktörer inom ekologisk produktion, vilkas verksamhet är föremål för kon- troll, betalar. Avgiften ska även betalas av den som bedriver verksamhet i en anläggning för tillverkning av snus eller tuggtobak eller i en anläggning för dricksvattenförsörjning. Avgiften fastställs av kontrollmyndigheterna och betalas genom ett helt avgiftsbelopp för varje påbörjat kalenderår. Om det finns särskilda skäl får kontrollmyndigheterna sätta ned eller efter- skänka avgiften. Utöver den årliga avgiften tas särskilda avgifter ut för registrering och godkännanden av olika slag samt för viss provtagning och undersökning. Avgifter tas även ut för import och export av livsmedel. Slakteri- och vilthanteringsanläggningar betalar i stället för en årlig avgift en bemanningsavgift till , utifrån den kontrolltid som fastställs av verket. För styckningsanläggningar ska både en årlig avgift och en bemanningsavgift för särskild kontroll betalas. vilthanteringsanläggningar och styckningsanläggningar samt mjölk- 2020/21:43 anläggningar, fisk- och vattenbruksanläggningar och import av vissa livs- medel utgör sådana verksamheter som omfattas av en obligatorisk mini- miavgift enligt den gällande kontrollförordningen. Dessa verksamheter måste betala en avgift som uppgår till lägst minimibeloppet. Livsmedels- verket tilldelas anslagsmedel för att sänka kontrollavgiften för slakterier och vilthanteringsanläggningar, inklusive godkännande av anläggningar vid mindre slakteri- och vilthanteringsanläggningar. Ansla- get fördelas på ett sådant sätt att särskild hänsyn tas till slakterier och vilt- hanteringsanläggningar med en produktion som understiger . Även offentlig kontroll som ursprungligen inte var planerad och som utförs antingen efter klagomål för att undersöka en påstådd brist eller som blivit nödvändig efter det att bristande efterlevnad konstaterats (tidigare s.k. extra offentlig kontroll) är avgiftsfinansierad enligt förordningen (2006:1166) om avgifter för offentlig kontroll av livsmedel och vissa jord- bruksprodukter. Avgiftsskyldigheten följer i vissa delar direkt av den nya kontrollförordningen (artikel 79.2 c). och Jordbruks- verket får meddela ytterligare föreskrifter om hur en avgift som ska tas ut av en statlig kontrollmyndighet ska beräknas. 4.2Foder och animaliska biprodukter Lagen (2006:805) om foder och animaliska biprodukter syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för djurs och människors hälsa när det gäller foder och animaliska biprodukter. Lagen gäller i alla led från och med primärproduktionen av foder till och med utsläppande av foder på mark- naden och utfodring av djur. Vad som utgör foder framgår av artikel 3 i förordning (EG) nr 178/2002. Lagen gäller utöver foder också befattning med animaliska biprodukter och därav framställda produkter. Vad som utgör sådana produkter framgår av artikel 3.1 respektive 3.2 i förordning (EG) nr 1069/2009. I likhet med livsmedelslagen kompletterar lagen om foder och animaliska biprodukter sådana EU-förordningar som har samma syfte som lagen och som faller inom lagens tillämpningsområde och som regeringen har gett tillkänna i , bl.a. den nya kontrollförordningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har rätt att meddela de föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta de beslut som behövs som komplettering av EU-bestämmelserna. Lagen innehåller vidare bestämmelser om kontrollmyndigheter och deras befogenheter för att kunna utöva offentlig kontroll, skyldighet för kontrollobjektet att tillhandahålla hjälp vid kontroll, bemyndiganden om avgifter, straffbestämmelser och bestämmelser om överklagande m.m. Lagen kompletteras av förordningen (2006:814) om foder och animaliska biprodukter och av myndighetsföreskrifter. Bestämmelser om offentlig kontroll