prop · H703188 · 2020-06-17 00:00:00 — att barn och unga ges möjlighet att vara delaktiga och att ett barn- och ungdomsperspektiv inkluderas i arbetet med agendan. Barn och unga be- höver också ges kunskap om hållbar utveckling för att de globala målen för hållbar utveckling i Agenda ska uppnås. har i sin resolution om unga, fred och säkerhet uppmanat alla medlemsstater att verka för att inkludera unga i beslutsfattandet på alla nivåer och att samarbeta med unga människor för en stärkt social hållbarhet. barnets rättigheter, (SÖ 1990:20). fastslår bl.a. att barn ska få uttrycka sin mening och bli lyssnade på, en rättighet som är central både för det enskilda barnet och för att skapa ett bättre samhälle och goda uppväxtvillkor för alla barn. utgör en förutsättning för att genomföra agendans mål. Vidare fastslår att vad som bedöms vara barnets bästa ska beaktas i första hand vid alla åtgärder som rör barn. 2019/20:188 blev svensk lag, lagen (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter. 4Ett mål för Agenda 2030 och en stärkt samstämmig politik Regeringens förslag: ska genomföra Agenda 2030 för en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling genom en samstämmig politik nationellt och internationellt. Genomförandet ska präglas av agendans princip att ingen ska lämnas utanför. Regeringens bedömning: För att målet ska nås bör bedriva ett arbete som bidrar till hållbar utveckling i hela samhället, nationellt och internationellt. Det balanserade och integrerade förhållningssättet till hållbarhetens ekonomiska, sociala och miljömässiga dimensioner är centralt. Arbetet bör utgå från nationella förutsättningar och bör genomföras i ordinarie processer. Två bärande utgångspunkter i arbetet bör vara ett rättighetsperspektiv och fattiga människors perspektiv på utveckling. Arbetet för att nå målet bör genomföras i brett partnerskap med samhällets olika aktörer och internationella samarbetspartner. Agenda 2030-delegationens förslag överensstämmer delvis med regeringens förslag. Agenda 2030-delegationens förslag till mål är att ”är ledande i genomförandet av FN:s Agenda 2030 för miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar utveckling både nationellt och internationellt.” Regeringens förslag omfattar även målet för politiken för global utveckling (PGU). Detta innebär att det föreslagna målet innehåller som utgångspunkt att Agenda 2030 ska genomföras genom en samstämmig politik nationellt och internationellt och präglas av agendans princip att ingen ska lämnas utanför. Remissinstanserna: De flesta, däribland , Formas, Forum – Idéburna organisationer med social inriktning, GD10+1, , , Lika unika, , kommun, Region , , (), , , , , , (), Världsnaturfonden WWF och flertalet länsstyrelser, tillstyrker Agenda 2030-delegationens förslag. () stödjer förslaget och pekar på att parlamentarisk förankring är viktig. Eftersom samstämmighet mellan utgiftsområden är en central aspekt av Agenda 2030 och eftersom flertalet Agenda 2030-mål redan finns representerade bland tagna riksdagsbeslut, anser de att regeringen bör överväga om samstämmighet kan finnas explicit uttryckt som en ambition i målformuleringen. , Forum Syd, för Ungdomsorganisationer, Concord , och kristna råd tillstyrker förslaget men understryker även behovet av en komplettering om en samstämmig politik för hållbar utveckling i och globalt och Prop. 2019/20:188 om åtagandet om att ingen ska lämnas utanför. och tillstyrker i och för sig ett mål för Agenda 2030 men avstyrker målet som delegationen föreslår bl.a. för att formuleringen i delegationens förslag gör att måluppfyllelsen är beroende av andra länders prestationsnivåer snarare än att mäta hur väl presterar. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) föreslår en omformulering av delegationens föreslagna mål, då de menar att den föreslagna formuleringen kan tolkas som att bör vara ledande i arbetet nationellt. är positivt till att stärka den politiska förankringen, men ställer sig tveksamt till att ett övergripande mål leder till att faktiska och mätbara effekter nås, och anser att mål måste kompletteras med tydligt angivna förflyttningar inom respektive målområde utifrån en svensk kontext. , Svensk handel och ställer sig tveksamma till den ytterligare nyttan av att målen, som redan är en viktig utgångpunkt för samhällets arbete, läggs fram i en proposition för beslut inför . Skälen för regeringens förslag och bedömning ska vara ledande i genomförandet av Agenda 2030 Genom Agenda 2030 har åtagit sig att verka för att nå målen i agendan dels nationellt, dels genom internationellt samarbete och partnerskap. Hållbar utveckling ska vägleda all politik och ska driva på genomförandet av Agenda 2030 såväl nationellt som internationellt. Detta framgår av regeringens handlingsplan för Agenda 2030 2018–2020. Regeringen har uttalat att ska vara ledande i att genomföra av Agenda 2030. Genomförandet innebär en successiv omställning av till ett modernt och hållbart välfärdsland. Ett exempel på bidrag till denna omställning är att ämnar bli världens första fossilfria välfärdsland (prop. 2016/17:146). Utgångspunkten är att Agenda 2030 genomförs inom ordinarie strukturer för styrning och organisering och med utgångspunkt i de riksdagsbundna mål som gäller för respektive utgiftsområde (se vidare avsnitt 5). Genom att integrera och använda agendan som ett verktyg i de ordinarie processerna för hur politik utformas och genomförs kan regeringen föra en mer samstämmig politik. Ett riksdagsbundet mål för Agenda 2030 behövs Regeringen bedömer att ett riksdagsbundet övergripande mål behövs för att förankra och tydliggöra åtagande att verka för att genomföra Agenda 2030 såväl nationellt som internationellt. Regeringens bedömning skiljer sig från de remissinstanser, bl.a. och Svensk handel, som ställer sig tveksamma till den ytterligare nyttan av att ett mål läggs fram i en proposition till . Genom målet kommer också att involveras tydligt i arbetet med Agenda 2030. Agendan sträcker sig men arbetet för hållbar utveckling behöver fortsätta Arbetet för hållbar utveckling i hela det svenska sam- 2019/20:188 hället bör därför präglas av långsiktighet och uthållighet. Det mål som föreslås i propositionen skapar en tydlig riktning och ger förutsättningar för en sådan uthållighet. Målet tydliggör också att åtagandet att genomföra agendan är ett fortlöpande arbete som innebär att integrera och använda agendan som ett verktyg i ordinarie processer. Målet blir därmed vägledande för att all berörd politik på lämpligt sätt ska bidra till en hållbar utveckling. Arbetet med att genomföra agendan kräver åtgärder inom i stort sett samtliga utgiftsområden. Beslut inom ett utgiftsområde kan innebära en risk för att det uppstår målkonflikter i förhållande till andra utgiftsområden. I ett sådant fall behöver avvägningar göras så att andra utgiftsområden och därigenom även de globala målen beaktas. Det behövs ett övergripande mål som anger inriktningen och säkrar att åtgärder inom de olika utgiftsområdena bidrar till omställningen till ett hållbart samhälle i linje med Agenda 2030, såväl nationellt som internationellt. Arbetet för att genomföra ett sådant mål bör ske inom ramen för redan existerande riksdagsbundna mål och ta sin utgångspunkt i målen för respektive utgiftsområde (se vidare avsnitt 5). Det mål som föreslås tillför ett kompletterande helhetsperspektiv på hållbar utveckling till de riksdagsbundna mål som redan finns. På detta sätt bidrar målet till att genomföra av Agenda 2030 och att ställa om till ett hållbart samhälle. Från samstämmig politik för global utveckling till samstämmig politik för hållbar utveckling politik för global utveckling (PGU) beslutades . var därmed ett av de första länderna i världen som antog ett övergripande och långsiktigt mål för en samstämmig politik. PGU togs fram för att bidra till millennieutvecklingsmålen. PGU präglas av två perspektiv: rättighetsperspektivet och fattiga människors perspektiv på utveckling. Målet för PGU är att det ska råda samstämmighet mellan alla svenska utgiftsområden och politiska beslut för att främja, eller i vart fall inte motverka, de utvecklingspolitiska målen. PGU framhåller också vikten av utökad samverkan. Myndigheter, kommuner, enskilda organisationer, näringsliv och fackföreningsrörelsen lyfts särskilt fram. Behovet av ökad samverkan inom EU och internationellt betonas också. I agendans delmål 17.14 framhålls behovet av samstämmig politik för hållbar utveckling. Målet innebär att de tre dimensionerna av hållbar utveckling systematiskt integreras i ett lands politikutveckling. Samstämmighet för hållbar utveckling är en vidareutveckling av samstämmighet för global utveckling och har en betydligt bredare ansats. Målet syftar till att säkerställa att all politik stödjer hållbar utveckling - lokalt, regionalt, nationellt och internationellt. Inom pågår ett arbete med att vidareutveckla samstämmighet för utveckling (Policy Coherence for Development) till samstämmighet för hållbar utveckling (Policy Coherence for Sustainable Development). För att bistå länderna i arbetet med att genomföra Agenda 2030 har medlemsländer, genom en inkluderande process, bl.a. tagit fram en modell med åtta byggstenar för en samstämmig politik för hållbar utveckling. Byggstenarna handlar bl.a. om politiskt beslutsfattande och ledarskap, politisk integrering, samordning inom hela regeringen, engagemang bland samhällsaktörer samt rapportering och utvärdering. Det mål som föreslås i propositionen ligger i linje med arbetet och stärker bl.a. arbetet med integrering, samordning, rapportering och utvärdering. Målsättningarna i PGU överensstämmer i stort med Agenda 2030. I regeringens skrivelse Politiken för global utveckling i genomförandet av Agenda 2030 (skr. 2017/18:146) betonas att PGU är ett centralt verktyg i att genomföra agendan. Det mål som föreslås i propositionen innehåller till stor del motsvarande målsättningar som finns i det riksdagsbundna målet för PGU. Regeringens bedömning är att rättighetsperspektivet och fattigas människors perspektiv på utveckling som präglar PGU, också bidrar till att genomföra agendan. Dessa perspektiv är centrala för att bidra till agendans princip om att ingen ska lämnas utanför. Det finns därför goda skäl att målet för PGU inkluderas i det mål som föreslås i propositionen. På så sätt omfattar detta mål att samstämmigheten mellan olika svenska utgiftsområden även blir mer utvecklingsfrämjande. Detta stämmer också väl överens med de remissinstanser däribland SEI, och Concord , som efterfrågat ett förtydligande i det mål som föreslagits av Agenda 2030-delegationen om de internationella aspekterna och principen att ingen ska lämnas utanför. Det omhändertar också bl.a. Universitets, tekniska högskolas och MSB:s synpunkter om att delegationens förslag till formulering gör målet relativt till andra länders prestationsnivåer snarare än att mäta hur väl presterar och att ska vara ledande i arbetet nationellt. Att regeringen väljer att gå fram med ett förnyat riksdagsbundet mål för en samstämmig politik för hållbar utveckling i enlighet med Agenda 2030 är således en naturlig utveckling av PGU. Genom det mål som föreslås i propositionen skapas ett gemensamt mål för Agenda 2030 och för den samstämmighetspolitik som förts inom ramen för det riksdagsbundna målet för PGU. Regeringen vill dock tydliggöra att övriga delar av PGU fortsatt gäller. Detta gäller framförallt de delar som omfattar mål och inriktning för utvecklingssamarbetet. Ett riksdagsbundet mål för Agenda 2030 stärker samstämmigheten Agendans integrerade angreppssätt och helhetsperspektiv gör att det är av vikt att identifiera sambanden mellan olika utgiftsområden. Att identifiera potentiella synergier och målkonflikter mellan de olika utgiftsområdena på ett strukturerat sätt ger bättre beslutsunderlag för regeringen att fatta beslut som leder till en hållbar utveckling. För att nå de globala målen för hållbar utveckling behöver risken för att politiska beslut inom olika utgiftsområden motverkar genomförandet av Agenda 2030 och de globala målen minimeras. De områden där samverkan är möjlig behöver identifieras och prioriteras och mål- och intressekonflikter behöver synliggöras och hanteras. Några exempel på områden där samstämmiga åtgärder som leder till en hållbar utveckling är särskilt viktiga är klimat och miljö, innovation, tillväxt, god hälsa, investeringar, konsumtion och produktion. Att effektivt arbeta för att stärka samstämmigheten kräver samspel dels mellan olika utgiftsområden, dels mellan åtgärder och initiativ på lokal, regional, nationell och internationell nivå. För att kunna bedöma om en 2019/20:188 åtgärd bidrar till att genomföra behöver analyser göras av effekterna dels på olika utgiftsområden, dels på de olika nivåerna. Bedömningar, synsätt och delaktighet bör spegla hela bredden av ett problemområde och åtgärder utformas så att de på ett integrerat sätt stärker arbetet för hållbar utveckling, såväl i som internationellt. Målet stärker agendans princip att ingen ska lämnas utanför Även om Agenda 2030 och de globala målen för hållbar utveckling saknar ett uttryckligt mål om mänskliga rättigheter och demokrati har samtliga mål en koppling till olika aspekter av de mänskliga rättigheterna. Då de mänskliga rättigheterna är universella, ömsesidigt samverkande och odelbara finns mänskliga rättigheter, demokrati och god samhällsstyrning inkluderade i agendans inledande deklaration. När det gäller arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter har regeringen en högre ambition än Agenda 2030. Delmålen i Agenda är vägledande och bör därför ses som en lägsta nivå. Principen om att ingen ska lämnas utanför värnas genom att arbetet med att genomföra agendan utgår från ett rättighetsperspektiv och fattiga människors perspektiv. Regeringen vill i det föreslagna målet för Agenda 2030 därför inskärpa vikten av ett tydligt rättighetsperspektiv i genomförandet. Rättighetsperspektivet innebär att de mänskliga rättigheterna och demokrati är grundläggande för utveckling och utgår från det internationella ramverket för skydd av de mänskliga rättigheterna. består av FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och de folkrättsligt bindande konventioner som antagits. Det innefattar fyra grundläggande principer: icke-diskriminering, deltagande, öppenhet och insyn samt ansvarstagande och ansvarsutkrävande. Rättighetsperspektivet medför bl.a. ett synliggörande av diskriminerade, exkluderade och marginaliserade individer och grupper. Detta så att människor, oavsett kön, ålder, funktionsnedsättning, etnisk tillhörighet, religion och andra trosuppfattningar, sexuell läggning, könsöverskridande identitet eller uttryck ska kunna åtnjuta sina rättigheter. Genom att tillämpa rättighetsperspektivet hjälper det till att identifiera var särskilda åtgärder behövs för att stärka individers möjligheter att kräva sina rättigheter och att stärka staters förmåga att leva upp till sina åtaganden. Jämställdhet och kvinnors och flickors fulla åtnjutande av mänskliga rättigheter och barnets rättigheter är andra centrala delar i rättighetsperspektivet. Genom det föreslagna målet vill regeringen också betona vikten av att förstå fattigdomens olika grundorsaker och att fattiga människors perspektiv är en utgångspunkt i genomförandet av Agenda 2030 och ingår i principen att ingen ska lämnas utanför. Fattiga människors perspektiv på utveckling innebär att fattiga kvinnors, mäns och barns situation, behov, förutsättningar och prioriteringar ska vara utgångspunkten för fattigdomsbekämpning och för att främja en rättvis och hållbar utveckling. Fattigdom berövar människor friheten att själva bestämma över och forma sina liv. Fattigdom kan också innebära att ens mänskliga rättigheter kränks. Inom det svenska utvecklingssamarbetet används ett multidimensionellt Prop. 2019/20:188 synsätt för att förstå fattigdomens olika uttryck och grundorsaker med syfte att avskaffa fattigdom i alla dess former. Ett multidimensionellt fattigdomsbegrepp tar sin utgångpunkt i resursfattigdom, och betonar vikten av att förstå hur resursfattigdom länkar till andra dimensioner av fattigdom så som brist på makt och röst, möjligheter och val samt mänsklig säkerhet. Enligt detta synsätt är en människa som lever i fattigdom såväl resursfattig som fattig i någon eller några av de andra dimensionerna. 5De riksdagsbundna målen bidrar till att genomföra Agenda 2030 5.1Agenda 2030 – ett samlat målsystem för hållbar utveckling Agenda 2030 är en global samlad ansats för en hållbar utveckling. Det är en sammanhållen målstruktur med mål inom ett stort antal sakfrågor som även inkluderar ett stort antal redan etablerade perspektiv på såväl internationell som nationell nivå. Dessa perspektiv inkluderar t.ex. mänskliga rättigheter och jämställdhet. De inkluderar också villkor eller rättigheter för specifika grupper som t.ex. barn och unga, nationella minoriteter och personer med funktionsnedsättning. De olika målen i agendan utgår från sakfrågor och viktiga funktioner som t.ex. tillgång till hållbara livsmedel (mål 2), rätt till utbildning (mål 4), tillgång till vatten (mål 6), ekonomisk utveckling (mål 8), hållbar infrastruktur och innovation (mål 9) och bekämpande av klimatförändringarna (mål 13). Genom Agenda 2030 samlas sakfrågor och olika principer under det övergripande målet om en hållbar utveckling där ingen lämnas utanför. Av agendan (A/RES/70/1 paragraf 55) framgår att varje lands regering ska säkerställa att det finns nationella delmål med utgångspunkt i den globala ambitionsnivån, men med hänsyn tagen till nationella förhållanden såsom kapacitet och utvecklingsnivå. I en svensk kontext innebär det att agendans delmål behöver omsättas utifrån svenska utgångspunkter och införlivas i den nationella politiken utifrån förutsättningar. Detta gäller både inrikes- och utrikespolitik. 5.2 Arbetet för en hållbar utveckling I har arbetet för att bidra till en hållbar utveckling pågått över flera decennier, även om det inte alltid har benämnts som hållbar utveckling. Byggandet av det svenska välfärdssystemet med omfattande lagar t.ex. skollagen, socialtjänstlagen, budgetlagen, diskrimineringslagen och riks- dagsbundna mål t.ex. de folkhälsopolitiska målen kan sägas ha bidragit till en social och ekonomisk hållbarhet. Arbetet med att förstärka miljö- politiken har lett fram till stora satsningar som bidrar till förbättringar i 2019/20:188 miljön och därmed till hållbar utveckling. Miljöpolitiken utgår från miljömålssystemet (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377) som i sin uppbyggnad är unikt i världen och där arbetet för att nå miljömålen även bidrar till att uppnå mål inom andra utgiftsområden, t.ex. inom folkhälsopolitiken och att minska fattigdom. Det finns riksdagsbundna mål som bidrar till hållbar utveckling inom i princip samtliga utgiftsområden. Målen varierar i sin utformning i format, omfattning och detaljeringsgrad. Det nationella arbetet har parallellt avspeglats i den svenska utrikespolitiken, som haft en stark röst i världen genom. Arbetet har blivit alltmer integrerat och sammanhållet. Ett exempel på detta är det svenska klimatpolitiska ramverk som består av en klimatlag, ett klimatpolitiskt råd och den klimatpolitiska handlingsplan som behandlade (prop. 2019/20:65, bet. 2019/20:MJU16, rskr. 2019/20:314). Med Agenda 2030 blir vikten av ett integrerat och balanserat perspektiv med stärkt samstämmighet än mer tydligt. Riksdagsbundna mål är styrande för regeringen och konkretiseras genom regeringens åtgärder och genom styrning av och uppdrag till statliga myndigheter. Kommuner och regioner är inte bundna av nationella mål om de inte anges i lag. De riksdagsbundna målen har dock ofta en indirekt styrande effekt även på den politik som bedrivs på lokal och regional nivå. Målen tydliggör politikens inriktning även för andra aktörer inom t.ex. näringslivet och civilsamhället. Detta bidrar till att de bättre kan bedöma hur den förda politiken kommer att beröra dem i deras arbete. Genom budgetpropositionen redovisar regeringen till sin bedömning av måluppfyllelse av de riksdagsbundna målen och vilka åtgärder som regeringen har vidtagit för att målen ska uppnås. Regeringen kan också föreslå att beslutar om att justera eller precisera existerande riksdagsbundna mål. 5.3 Delmålen i Agenda i relation till de riksdagsbundna målen Många av de centrala principer som uttrycks i Agenda är redan tydligt formulerade som målsättningsstadgande i svensk grundlag. 1 kap. 2 § regeringsformen framgår att det allmänna ska främja en hållbar utveckling som leder till en god miljö för nuvarande och kommande Det framgår vidare av grundlagsbestämmelsen att det all- männa ska verka för att alla människor ska kunna uppnå delaktighet och jämlikhet i samhället och motverka diskriminering av människor. samma bestämmelse ska vidare den enskildes personliga, ekonomiska och kulturella välfärd vara grundläggande mål för den offentliga verksam- Det allmänna ska trygga rätten till arbete, bostad och utbildning samt verka för social omsorg och trygghet och för goda förutsättningar för Agenda 2030-delegationen lämnade en första analys av hur befintlig lagstiftning och de riksdagsbundna målen redan täcker in de 169 delmålen i Agenda och de tvärgående perspektiv som uttrycks i Sammanfattningsvis visar analysen att en majoritet av delmålen i Agenda redan omfattas helt eller till viss del av lagstift- ning och av de riksdagsbundna målen. Vissa av de riksdagsbundna målen berör flera av agendans delmål, t.ex. målen inom områdena miljö och klimat, folkhälsa, funktionshinder, jämställdhet, kultur, arkitektur, form och design, ungdomspolitik, sociala tjänster, finansmarknad, regional tillväxtpolitik, den sammanhållna landsbygdspolitiken, samhällsplanering samt areella näringar och livsmedel. Delegationens analys visar att de riksdagsbundna målen utgör en del av den nationella implementeringen av agendans delmål och är därmed viktiga utgångspunkter för genomförande av agendan. Även om Agenda 2030-delegationens analys visar att det finns riksdags- bundna mål som i princip täcker in samtliga delmål i agendan visar analysen dock även på att de riksdagsbundna målen inte i alla delar på ett tydligt sätt ger vägledning för hur målen bidrar till hållbar utveckling. är också svårt att utläsa hur målen förhåller sig till bl.a. den övergripande principen i agendan om att ingen ska lämnas utanför. på riksdagsbundna mål som tydligt ger sådan vägledning. målet för samhällsplanering i utgiftsområde 18 i budgetpropositionen 2019/20:1, utg.omr.18, s. 12): Ge alla människor i alla delar av landet en från social synpunkt god livsmiljö där en långsiktigt god hushållning med naturresurser och energi främjas samt där bostadsbyggande och ekonomisk utveckling Det finns också exempel på mål som efter att agendan antogs har justerats så att det tydligt uttrycker att politiken ska bidra till en hållbar utveckling. Ett sådant exempel är den regionala tillväxtpolitiken (prop. 2019/20:1, 19, s. 11): Utvecklingskraft med stärkt lokal och regional konkurrenskraft för en hållbar utveckling i alla delar av landet. De riksdagsbundna målen ser olika ut och har tagits fram i olika samman- En del mål är kortfattade medan andra mål är förenade med delmål och tydliga system för uppföljning. Målen kan på olika sätt rymma agendans hållbarhetsperspektiv utan att detta explicit framgår. med eventuella revideringar av riksdagsbundna mål bör helhetsperspek- tivet av hållbar utveckling integreras, där så är lämpligt. Som framgår ovan har i hög utsträckning lagstiftning och mål som väl motsvarar Agenda 2030. Agenda 2030-delegationen drar i SOU 2019:13 slutsatsen att kan komma mycket långt i arbetet med att genomföra agendan genom att vidta åtgärder för att nå de mål som redan beslutat om. har i vissa riksdagsbundna mål dessutom en högre ambition än vad som uttrycks på delmålsnivå i Agenda har därmed goda förutsättningar att vara ledande i arbetet med att genomföra agendan.