prop · H70374 · 2020-02-04 00:00:00 — Enligt utredningens bedömning är ett av de viktigaste syftena med ett regelverk om informationsskyldighet att ge tidig information om nya former av aggressiv skatteplanering och i vilken utsträckning de används. Utredningens bedömning är att det inte finns tillräckliga möjligheter för att få sådan tidig information. Tidig information om nya skatteupplägg, och hur många som marknadsför, förmedlar och använder dem, skulle kunna förbättra kontrollverksamhet och öka möjligheterna att tidigt täppa till luckor i skattelagstiftningen. Aggressiv skatteplanering snedvrider konkurrensen och missgynnar de som inte använder sådana förfaranden. En informationsskyldighet avseende skatte- upplägg bedöms därför också kunna leda till sundare konkurrens. Informationsskyldigheten torde vara till nytta även för de skattskyldiga. Ett tidigt agerande från , t.ex. genom rättsliga ställnings– taganden, skulle öka förutsebarheten vilket kan bidra till en ökad rättssäkerhet samt en minskning av onödiga processer i domstol. Informationsskyldigheten innebär en tung administrativ börda för uppgiftslämnarna. Utredningen anser dock att intresset av att får uppgifter om skatteuppläggen väger tyngre än kostnaderna. Utredningen föreslår också åtgärder i syfte att begränsa Prop. 2019/20:74 uppgiftslämnandet om rent inhemska arrangemang till sådana uppgifter Bilaga 3 som är av verkligt intresse för . En ny uppgiftsskyldighet införs Det föreslagna regelverket innebär att en ny uppgiftsskyldighet införs avseende s.k. rapporteringspliktiga arrangemang. Regelverket omfattar inte alla skatter. I fråga om gränsöverskridande arrangemang motsvarar tillämpningsområdet det som gäller för DAC 6, vilket innebär att det i huvudsak omfattar direkt skatt. Mot bakgrund av utformningen av regelverket i övrigt torde det främst vara inkomstskatt som kommer att omfattas av uppgiftsskyldigheten. Utredningen föreslår att bestämmelser om vad som utgör ett rapporteringspliktigt arrangemang tas in i en ny lag om rapporterings- pliktiga arrangemang. Bestämmelser om skyldighet att lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang föreslås tas in i ett nytt kapitel, 33 b kap., i skatteförfarandelagen (2011:1244). Vilka arrangemang som är rapporteringspliktiga För att ett arrangemang ska vara rapporteringspliktigt krävs att det uppvisar åtminstone ett av ett antal s.k. kännetecken, som indikerar att det kan finnas en risk för skatteundandragande. Kännetecknen hänför sig till följande: 2.Användning av ett förvärvat företags underskott 5.Ersättning kopplad till skatteförmånen 8.Påverkan på rapporteringsskyldigheten vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton Arrangemang som avses i punkterna 1–6, samt vissa arrangemang som avses i punkt 7, är bara rapporteringspliktiga om en skatteförmån är den viktigaste fördel, eller en av de viktigaste fördelar, som en person rimligen kan förvänta sig av arrangemanget. Vilka som ska lämna uppgifterna Det är primärt rådgivare som föreslås bli uppgiftsskyldiga. Med rådgivare avses den som utformar, marknadsför, tillhandahåller eller organiserar ett rapporteringspliktigt arrangemang. Med rådgivare avses även den som vet eller skäligen kan förväntas veta att denna har åtagit sig att, direkt eller genom andra personer, bidra till att utforma, marknadsföra, tillhandahålla 2019/20:74 Bilaga 3 eller organisera ett rapporteringspliktigt arrangemang. En aktör anses bara vara rådgivare om denna har viss angiven anknytning till EU. Det är bara svenska rådgivare – dvs. rådgivare som har sådan anknytning till –som kan bli uppgiftsskyldiga i . När det gäller gränsöver- skridande arrangemang följer det dock av DAC 6 att andra rådgivare kan vara skyldiga att lämna uppgifter som är av betydelse för svenskt vid- kommande i andra medlemsstater. Även advokater omfattas av uppgiftsskyldigheten när de agerar som rådgivare. Med hänsyn till advokatsekretessen föreslås dock en begränsning avseende vilka uppgifter en advokat eller advokatbyrå är skyldig att lämna. Även användare av rapporteringspliktiga arrangemang föreslås bli uppgiftsskyldiga i vissa fall. Så är fallet bl.a. om det inte finns någon rådgivare. Ett arrangemang kan t.ex. ha tagits fram internt inom ett företag. Som definitionen av rådgivare är utformad anses det inte heller finnas någon rådgivare om den som har gett råd eller på annat sätt biträtt med arrangemanget saknar anknytning till EU. En användare av ett rapporteringspliktigt arrangemang blir också uppgiftsskyldig om råd- givaren (eller samtliga rådgivare för det fall det finns flera) är förhindrad att lämna fullständiga uppgifter på grund av advokatsekretess. Särskilda bestämmelser föreslås för situationer där det finns flera rådgivare eller användare, eller då någon är uppgiftsskyldig i flera olika EU-länder. Dessa bestämmelser innebär att det ofta är tillräckligt att uppgifter lämnas av enbart en aktör, och i bara ett land. Information till den som är skyldig att lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang Om en svensk rådgivare är förhindrad att lämna fullständiga uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang på grund av advokatsekretess ska rådgivaren informera övriga rådgivare deras uppgiftsskyldighet. Om det inte finns någon annan rådgivare som är skyldig att lämna fullständiga uppgifter ska motsvarande information i stället lämnas till användaren av arrangemanget. Vilka uppgifter som ska lämnas Den information som ska lämnas om ett rapporteringspliktigt arrangemang omfattar bl.a. identifikationsuppgifter för samtliga rådgivare och användare, en beskrivning av arrangemanget och de regler som utgör grunden för arrangemanget, uppgift om det datum då det första steget i arrangemanget genomfördes eller ska genomföras, uppgift om värdet av arrangemanget samt uppgift om de medlemsstater som sannolikt kommer att beröras av arrangemanget. Det är enbart uppgifter som den uppgiftsskyldige har kännedom om eller tillgång till som behöver lämnas. Vissa uppgifter behöver inte lämnas av en rådgivare i den utsträckning denne är förhindrad att lämna uppgifterna på grund av advokatsekretess. När uppgifterna ska lämnas Uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang ska lämnas inom en 30- dagarsfrist. För rådgivare räknas tiden som huvudregel från och med dagen efter den dag då rådgivaren gjorde arrangemanget tillgängligt eller från och med dagen efter den dag då det första steget i arrangemanget genomfördes, beroende på vad som inträffar först. För vissa rådgivare räknas dock tiden i stället från och med dagen efter den dag då rådgivaren tillhandahöll sina tjänster avseende arrangemanget. För användare räknas tiden från och med dagen efter den dag då arrangemanget tillhandahölls till användaren eller från och med dagen efter den dag då denne genomförde det första steget i arrangemanget, beroende på vad som inträffar först. Den som är rådgivare ska lämna periodiska uppdateringar avse-ende vissa arrangemang. Det gäller arrangemang som inte i väsentlig mån behöver anpassas för att kunna genomföras av nya användare och som därför kan marknadsföras till en större krets. Uppdateringarna ska bl.a. innehålla uppgifter om nya användare av arrangemanget. Uppdateringarna ska lämnas vid utgången av varje kalenderkvartal. Bestämmelsen är avsedd att träffa vad som i DAC 6 benämns marknadsförbara arrangemang. Utredningens bedömning är att sådana arrangemang enbart torde förekomma i begränsad utsträckning i . 2019/20:74 Bilaga 3 En ny särskild avgift i form av en rapporteringsavgift införs i skatteför- farandelagen. En rapporteringsavgift ska tas ut om den som ska lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang inte har gjort det i rätt tid. Denna avgift uppgår till för rådgivare och för användare. Om uppgiftsskyldigheten inte har fullgjorts ska en andra rapporteringsavgift tas ut. Denna uppgår till lägst för rådgivare och för användare. Om överträdelsen begås i den uppgiftsskyldiges näringsverksamhet kan avgiften dock bli högre, beroende på omsättningen i denna näringsverksamhet. Den högsta avgiften uppgår till för rådgivare och för användare. Rapporteringsavgift ska också tas ut om den som ska lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang har lämnat felaktiga eller ofullständiga uppgifter. I ett sådant fall ska rapporteringsavgift dock inte tas ut om bristen är av mindre betydelse, eller om den uppgiftsskyldige på eget initiativ har rättat de felaktiga uppgifterna eller lämnat uppgifter som har saknats. Rapporteringsavgiften vid felaktiga eller ofullständiga uppgifter uppgår till för rådgivare och för användare. I och med att rapporteringsavgiften införs i form av en särskild avgift kommer befintliga bestämmelser i skatteförfarandelagen om bl.a. befrielse att bli tillämpliga. 2019/20:74 Bilaga 3 Automatiskt utbyte av upplysningar ska till varje annan medlemsstats behöriga myndighet och till Europeiska kommissionen genom automatiskt utbyte lämna upplysningar om rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang. Upplys- ningarna ska lämnas inom efter utgången av det kalenderkvartal då uppgifterna lämnas till av en uppgiftsskyldig rådgivare eller användare. Bestämmelser om informationsutbytet föreslås tas in i lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. DAC 6 innebär att upplysningar även ska lämnas från samtliga andra medlemsstaters behöriga myndigheter till om rapporterings– pliktiga gränsöverskridande arrangemang. kan på detta sätt få kännedom om rapporteringspliktiga arrangemang i andra medlemsstater som t.ex. har påverkat den svenska skattebasen negativt. Som en följd av det föreslagna nya regelverket föreslås mindre ändringar i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). De nya reglerna föreslås träda i kraft . Uppgifter ska lämnas om arrangemang där någon omständighet som utlöser uppgiftsskyldighet har inträffat efter . Uppgifter ska även lämnas om sådana gränsöverskridande arrangemang som är rapporteringspliktiga enligt DAC 6 och där det första steget har genomförts mellan och . Uppgifter om sådana arrangemang ska lämnas . Bestämmelserna om rapporteringsavgift ska inte tillämpas på sådana arrangemang. Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om rapporteringspliktiga arrangemang Härigenom föreskrivs1 följande. Lagens innehåll och tillämpningsområde 1 § I denna lag finns bestämmelser om vad som avseende rapporteringspliktiga arrangemang finns i skatteförfarandelagen (2011:1244). 2 § Lagen gäller för arrangemang som inte är gränsöverskridande och som avser skatt som tas ut enligt inkomstskattelagen (1999:1229) eller lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Lagen gäller också för gränsöverskridande arrangemang som avser skatter som omfattas av lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. 3 § Lagen gäller, utöver vad som följer av 2 §, även för gränsöverskridande arrangemang som 1.skulle kunna påverka rapporteringsskyldigheten enligt rådets direktiv /107/EU av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning, enligt det multilaterala avtalet mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton som undertecknades eller enligt liknande avtal om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, eller 2.skulle kunna försvåra identifieringen av verkligt huvudmannaskap. 4 § I lagen finns –definitioner och förklaringar (5–12 §§), –huvudregler om rapporteringspliktiga arrangemang (13 §), –bestämmelser om undantag (14 och 15 §§), och –bestämmelser om kännetecken (16–28 §§). 5 § En person anses vid tillämpning av denna lag vara hemmahörande i en viss jurisdiktion om personen enligt lagstiftningen i denna jurisdiktion hör hemma där i skattehänseende, utan hänsyn till vad som följer av skatteavtal. 1 Jfr rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning, i lydelsen enligt rådets direktiv (EU) 2018/822. 2019/20:74 Bilaga 4 6 § Med gränsöverskridande arrangemang avses i denna lag ett arrangemang som berör mer än en medlemsstat i Europeiska unionen, eller en medlemsstat och ett tredjeland, och som uppfyller minst ett av följande villkor: 1.samtliga deltagare i arrangemanget är inte hemmahörande i samma jurisdiktion, 2.en eller flera av deltagarna i arrangemanget är hemmahörande i mer än en jurisdiktion, 3.en eller flera av deltagarna i arrangemanget bedriver näringsverksamhet i en annan jurisdiktion via ett fast driftställe och arrangemanget är hänförligt till det fasta driftstället, 4.en eller flera av deltagarna i arrangemanget bedriver verksamhet i en annan jurisdiktion utan att vara hemmahörande eller ha ett fast driftställe i denna jurisdiktion, 5.arrangemanget skulle kunna påverka rapporteringsskyldigheten enligt rådets direktiv /107/EU av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning, enligt det multilaterala avtalet mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton som undertecknades eller enligt liknande avtal om automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton, 6.arrangemanget skulle kunna försvåra identifieringen av verkligt huvudmannaskap. 7 § Med verklig huvudman avses i denna lag detsamma som i 1 kap. 3– 7 §§ lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän. 8 § Med person avses i denna lag detsamma som i 7 § lagen (2012:843) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning. avses i denna lag en person som inte är en fysisk person. 9 § Med anknutna personer avses i denna lag två personer som är närstående till varandra på något av följande sätt: 1.en person deltar i ledningen av en annan person genom att utöva ett väsentligt inflytande över denna andra person, 2.en person kontrollerar av rösterna i den andra personen, 3.en person innehar, direkt eller indirekt, av kapitalet i den andra personen, 4.en person har rätt till eller mer av vinsten i den andra personen. Om fler än en person uppfyller ett villkor som anges i första stycket när det gäller en och samma person, eller om en och samma person uppfyller ett sådant villkor när det gäller flera personer, ska samtliga personer anses vara anknutna personer. 10 § Vid bedömningen av om personer är anknutna till varandra enligt 9 § ska personer som agerar tillsammans i fråga om innehav av kapitalet eller rösterna i ett företag behandlas som en enda person. Vid ett indirekt innehav ska bedömningen av om villkoret i 9 § första stycket 3 är uppfyllt göras genom att andelarna på respektive nivå multipliceras med varandra. En person som innehar av rösterna ska anses inneha av rösterna. Vid tillämpningen av 9 § ska en fysisk person och dennes make eller maka och släktingar i rätt upp- eller nedstigande led räknas som en enda person. 11 § Med rådgivare avses i denna lag detsamma som i 33 b kap. 8 § skatteförfarandelagen (2011:1244). 12 § Med användare avses i denna lag detsamma som i 33 b kap. 10 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Huvudregler om rapporteringspliktiga arrangemang 13 § Ett arrangemang som inte är gränsöverskridande är rapporteringspliktigt om det uppvisar något av de kännetecken som anges i 16–20 §§. Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt om det uppvisar något av de kännetecken som anges i 16–28 §§. För att ett arrangemang som avses i 16–21 §§ eller 22 § 2 a), 3 eller 4 ska vara rapporteringspliktigt krävs också att en skatteförmån är den viktigaste fördel, eller en av de viktigaste fördelar, som en person rimligen kan förvänta sig av arrangemanget. 16 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innebär att en inkomst omvandlas till en tillgång eller gåva, eller till en annan kategori av inkomst som beskattas lägre eller undantas från beskattning. Användning av ett förvärvat företags underskott 17 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om 1.det innefattar förvärv av andelar i ett företag, 2.den huvudsakliga verksamheten i företaget avvecklas i samband med förvärvet, och 3.förvärvaren, eller en till förvärvaren anknuten person, använder företagets underskott hänförliga till tid före förvärvet för att minska sin skattepliktiga inkomst. 2019/20:74 Bilaga 4 2019/20:74 Bilaga 4 18 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om arrangemanget 1.väsentligen är standardiserat till dokumentation eller struktur, och 2.är tillgängligt för fler än en användare utan att i väsentlig mån behöva anpassas för att kunna genomföras. 19 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om användaren eller en deltagare i arrangemanget har förbundit sig att inte röja för andra rådgivare, eller för eller en utländsk skattemyndighet, hur en skatteförmån kan uppnås genom arrangemanget. Ersättning kopplad till skatteförmånen 20 § Ett arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om rådgivarens ersättning 1.fastställs med hänsyn till storleken av den skatteförmån som arrangemanget medför, eller 2.är beroende av om arrangemanget verkligen medför en skatteförmån. 21 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innefattar cirkulära transaktioner som resulterar i att medel förs ut ur och sedan tillbaka in i en jurisdiktion, genom 1.mellanliggande företag utan annan kommersiell huvudfunktion, eller 2.transaktioner som neutraliserar eller upphäver varandra eller som har andra liknande egenskaper. 22 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innefattar avdragsgilla gränsöverskridande betalningar mellan två eller flera anknutna personer, och 1.mottagaren inte är hemmahörande i någon jurisdiktion, 2.mottagaren är hemmahörande i en jurisdiktion som a)inte tar ut någon inkomstskatt för juridiska personer eller där skattesatsen för sådan skatt uppgår till noll, eller i det närmaste noll, procent, eller b)är upptagen i en förteckning över jurisdiktioner utanför Europeiska unionen som av medlemsstaterna gemensamt eller inom ramen för och utveckling () har bedömts vara icke samarbetsvilliga, 3. betalningen är helt undantagen från beskattning i den jurisdiktion där mottagaren är hemmahörande, eller 4. betalningen är föremål för en förmånlig skatteregim i den jurisdiktion där mottagaren är hemmahörande. 23 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 1.avdrag för samma värdeminskning på en tillgång begärs i mer än en jurisdiktion, 2.befrielse från dubbelbeskattning av samma inkomst eller tillgång begärs i mer än en jurisdiktion, eller 3.arrangemanget innefattar överföringar av tillgångar och det i de berörda jurisdiktionerna finns en betydande skillnad i det belopp som ska anses utgöra betalning för tillgångarna. Påverkan på rapporteringsskyldigheten vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton 24 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det kan antas leda eller syfta till ett kringgående av skyldigheten att lämna kontrolluppgift enligt 22 b kap. skatteförfarandelagen (2011:1244) eller motsvarande skyldighet i en utländsk jurisdiktion, eller om det utnyttjar avsaknaden av en sådan skyldighet. 25 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innefattar användning av personer, juridiska konstruktioner eller strukturer 1.som inte bedriver verklig ekonomisk verksamhet med stöd av lämplig personal, utrustning, tillgångar och anläggningar, 2.som är registrerade i, leds från, är hemmahörande i, kontrolleras från eller är etablerade i en jurisdiktion där någon av de verkliga huvudmännen inte är hemmahörande, och 3.vars verkliga huvudmän inte kan identifieras. 26 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innefattar användning av unilaterala regler om en schabloniserad beräkning av resultat eller vinstmarginaler (safe harbour). 27 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innefattar överföring av svårvärderade immateriella tillgångar mellan anknutna personer. Med svårvärderade immateriella tillgångar avses immateriella tillgångar eller rättigheter till immateriella tillgångar för vilka, 1.tillförlitliga jämförbara transaktioner saknas då de överförs, och 2.vid den tidpunkt då transaktionen inleddes, beräkningarna av framtida kassaflöden eller inkomster som väntas kunna härledas ur den immateriella tillgången eller de antaganden som används vid värderingen av den immateriella tillgången är mycket osäkra, vilket gör det svårt att förutsäga värdet på den immateriella tillgången för överföringen. 28 § Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt enligt 13 § om det innefattar en koncernintern gränsöverskridande överföring av funktioner, risker eller tillgångar och den överförande partens förväntade resultat före finansiella poster och skatter efter 2019/20:74 Bilaga 4 överföringen är av vad det förväntade resultatet skulle ha varit om överföringen inte hade gjorts. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet Härmed föreskrivs1 att 1 kap. 4 § lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet2 ska ha följande lydelse. 2019/20:74 Bilaga 4 Uppgifter får behandlas för att tillhandahålla information som behövs hos för 1.fastställande av underlag för samt bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter, 2.bestämmande av pensionsgrundande inkomst, 4.revision och annan analys- eller kontrollverksamhet, 5.tillsyn samt lämplighets- och tillståndsprövning och annan liknande prövning, a)enligt lagen (2007:324) om hantering av vissa borgenärsuppgifter, b)av andra frågor om ansvar för någon annans skatter och avgifter, c) enligt lagen (2015:912) om c) enligt lagen (2015:912) om automatiskt utbyte av upplysningar automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton och 22 b kap. om finansiella konton och 22 b kap. skatteförfarandelagen (2011:1244), skatteförfarandelagen (2011:1244), d) enligt lagen (2017:182) om d)enligt lagen (2017:182) om automatiskt utbyte av land-för- automatiskt utbyte av land-för- land-rapporter på skatteområdet och 33 a kap. skatteförfarande- och 33 a kap. skatteförfarande- 7.fullgörande av ett åliggande som följer av ett för bindande internationellt åtagande, 8.hantering av underrättelser från arbetsgivare om anställning av utlänningar som avses i lagen (2013:644) om rätt till lön och annan ersättning för arbete utfört av en utlänning som inte har rätt att vistas i , 9.hantering av uppgifter om sjuklönekostnad, och 10.tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten. Första och andra styckena gäller inte om annat följer av 3, 4 eller 6 §. Jfr rådets direktiv /16/EU av om administrativt samarbete i fråga om beskattning, i lydelsen enligt rådets direktiv (EU) 2018/822. Senaste lydelsen av lagens rubrik 2003:670. Senaste lydelse 2018:228. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härmed föreskrivs att 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretess-lagen (2009:400) ska ha följande lydelse. 2019/20:74 Bilaga 4 Sekretess gäller i verksamhet som avser bestämmande av skatt eller fastställande av underlag för bestämmande av skatt eller som avser fastighetstaxering för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. 1.i verksamhet som avser förande av eller uttag ur beskattningsdatabasen enligt lagen (2001:181) om behandling av uppgifter iSkatteverkets beskattningsverksamhet för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som har tillförts databasen, 2.hos kommun eller landsting för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som har lämnat i ett ärende om förhandsbesked i en skatte- eller taxeringsfråga, och