prop · H703117 · 2020-03-17 00:00:00 — Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inte yttrat sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att det är angeläget att den nya lagen och lagändringarna träder i kraft . , och Svensk Försäkring påtalar finns det dock utmaningar med det i promemorian föreslagna ikraftträdandet. Flera av de lagändringar som föreslås kommer att kräva anpassningar av myndigheters föreskrifter, handläggarstöd och datasystem. Även kreditinstitut och försäkringsgivare kommer att behöva anpassa sina rutiner och datasystem till de nya bestämmelserna. Vidare behöver Arbetsförmedlingen utveckla ett tekniskt system för att kreditinstitut och försäkringsgivare säkert och enkelt ska kunna föra över uppgifter till myndigheten. Utvecklingen av ett sådant system kan behöva ske i konsultation med kreditinstitut och försäkringsgivare. För att ge de myndigheter och företag som berörs av förslagen förutsättningar att anpassa sina verksamheter och system bedömer regeringen att den nya lagen och lagändringarna bör träda i kraft . Regeringens bedömning: Det finns inte behov av några övergångsbestämmelser. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har yttrat sig särskilt i frågan. Skälen för regeringens bedömning: Den tänkta statliga ersättningen vid etableringsjobb är en helt ny modell för att subventionera anställningar. Det behövs inga övergångsbestämmelser när det gäller de föreslagna ändringarna som rör den tänkta statliga ersättningen. Skyldigheterna för kreditinstitut och försäkringsgivare att på begäran Prop. 2019/20:117 lämna ut uppgifter föreslås gälla om någon har en anställning med ekonomiskt stöd som har beslutats av Arbetsförmedlingen. Att det ekonomiska stödet har beslutats före den föreslagna lagens ikraftträdande bedöms sakna egentlig betydelse för kreditinstitutens och försäkringsgivarnas skyldigheter. Därför behövs inga övergångsbestämmelser när det gäller det förslaget. Förslaget om kreditering av stöd för anställning på skattekonto innebär att stöd som inte får krediteras kommer att kunna krediteras med stöd av den ändrade lagen, t.ex. lönebidrag som lämnas enligt förordningen (2017:462) om särskilda insatser för personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga. Utan någon övergångsbestämmelse kommer stöd som inte kunde krediteras att kunna krediteras även om beslut om stödet fattades före ikraftträdandet. Det bedöms vara en lämplig ordning varför någon övergångsbestämmelse inte föreslås. Inte heller när det gäller de lagförslag som har att göra med behandling av personuppgifter eller sekretess bedöms det finnas något behov av övergångsbestämmelser. I propositionen lämnas förslag i syfte att skapa förutsättningar för att införa en statlig ersättning för arbete i s.k. etableringsjobb. Vidare lämnas förslag som syftar till att förbättra förutsättningarna för att motverka felaktiga utbetalningar och stärka kontrollen inom den arbetsmarknadspolitiska verksamheten. Vissa remissinstanser har lämnat synpunkter på konsekvenser av den reglering som är tänkt att göras på förordningsnivå för etableringsjobben. Dessa synpunkter behandlas inte i denna proposition utan kommer att beaktas inom ramen för det fortsatta förordningsarbetet. Som framgår i propositionen ska både lön och den tänkta statliga ersättning som lämnas vid etableringsjobb ingå vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst, berättiga till pension och ingå vid beräkning av arbetslöshetsersättning. Det innebär att individen har ett socialt skydd vid t.ex. sjukdom, pension och arbetslöshet som baseras på hela individens inkomst för arbete i etableringsjobb. Konsekvenser för statliga myndigheter och arbetslöshetskassorna Flera av förslagen som lämnas i propositionen bedöms medföra ekonomiska konsekvenser för Arbetsförmedlingen och för att utveckla it-system och ökad administration med ett nytt stöd att hantera. Därtill medför förslaget möjligheter för Arbetsförmedlingen att behandla uppgifter för kontroll av ekonomiska stöd. 2019/20:117 Regeringens bedömning är att kostnaderna för Arbetsförmedlingen ökar mest inledningsvis i samband med att systemstöd byggs upp men att de ökade kostnaderna därefter blir lägre eftersom mycket av ansökningsförfarandet och hanteringen ska ske elektroniskt och automatiserat. Efter förslag i budgetpropositionen har Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag ökats med 2020, framför allt för utveckling av systemstöd för att hantera etableringsjobb. har beräknats för Arbetsförmedlingens hantering och administration av det nya stödet. På motsvarande sätt har förvaltningsanslag ökats med 2020 för utveckling av systemstöd och hantering och administration av det nya stödet. Ungefär motsvarande belopp har beräknats (prop. 2019/20:1, bet. 2019/20:AU2, rskr. 2019/20:127 och bet. 2019/20:SfU1, rskr. 2019/20:125). a-kassa påpekar att administrationen kommer att öka för dem eftersom de, jämfört med tidigare subventionerade anställningar, kommer att behöva ta hänsyn till inkomst från två håll, dvs. arbetsgivaren och staten. De bedömer ändå att det är hanterbart. Regeringen är medveten om att etableringsjobben kan innebära ökad administration för arbetslöshetskassorna eftersom förslaget innebär att den statliga individersättningen ska berättiga till arbetslöshetsersättning. Regeringen bedömer att arbetslöshetskassorna kommer att kunna hantera detta inom ramen för sina uppdrag. Etableringsjobb, den statliga ersättningen och dess förhållande till socialförsäkringsförmånerna kommer att medföra överklagbara beslut. De allmänna förvaltningsdomstolarna kan därmed få en ökad arbetsbelastning. Regeringen bedömer att antalet överklaganden kommer att vara begränsat och att kostnadsökningarna därför ryms inom ramen för befintliga anslag. Konsekvenser för staten i övrigt Förslaget att statlig ålderspensionsavgift ska betalas för den statliga ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb och förslaget att statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb ska ingå vid beräkningen av dagsförtjänsten medför ökade utgifter för staten. Den närmare utformningen av regelverket för etableringsjobben och den tänkta statliga ersättningen för etableringsjobb kommer att göras på förordningsnivå. anser att det borde ha redovisats en bedömning av förslagets påverkan på statens budget och de offentliga finanserna. anser det önskvärt att konsekvensanalysen utvecklas exempelvis vad gäller konsekvenserna för statens budget och att en bedömning av kostnaderna för etableringsjobben utifrån befintlig information om utformningen, t.ex. parternas förslag, hade varit önskvärd. Regeringens bedömning är att införandet av etableringsjobb ökar sysselsättningen . Etableringsjobben sänker arbetskostnaden för nyanlända och långtidsarbetslösa. Den lägre arbetskostnaden förväntas leda till ökad efterfrågan att anställa personer inom dessa grupper, vilket i viss mån bedöms leda till högre sysselsättning i ekonomin som helhet . Trots en ökad sysselsättning innebär etableringsjobben ökade utgifter för Ersättningen för etableringsjobb beräknas medföra utgifter för Prop. 2019/20:117 staten på 2020, 2021 och bedömer regeringen att färre personer kommer att anställas genom den befintliga subventionerade anställningen nystartsjobb. Vidare bedöms utgifterna för aktivitetsstöd och etableringsersättning minska något. I budgetpropositionen har nettoeffekten för ersättningen för etableringsjobb och nystartsjobb beräknats till 2020, 2021 och 2022 (prop. 2019/20:1 utg.omr. 14 avsnitt 4.7.12). Regeringen bedömer vidare att införandet av etableringsjobb och bedömningen att den statliga ersättningen vid etableringsjobb ska ingå vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst innebär något ökade kostnader för förmåner i trygghetssystemen, som sjukpenning och inkomstgrundad föräldrapenning, eftersom vissa personer som kommer att få etableringsjobb tidigare inte har varit berättigade till sådana förmåner. Beräkningar för kostnader för införandet av etableringsjobb som helhet återfinns i budgetpropositionen . De lagförslag som lämnas i propositionen bedöms inte medföra några direkta konsekvenser för kommunerna. Bedömningen om att den statliga ersättningen vid etableringsjobb ska ingå vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst, berättiga till pension och ingå vid beräkning av arbetslöshetsersättning kan medföra minskade kostnader för kommunernas ekonomiska bistånd. Det är svårt att uppskatta hur många företag som kommer att beröras av arbetsgivarens uppgiftsskyldighet genom etableringsjobben och inom vilka branscher dessa kommer att finnas. Befintliga subventionerade anställningar som nystartsjobb, yrkesintroduktionsanställning och introduktionsjobb, inklusive tidigare särskilt anställningsstöd och förstärkt särskilt anställningsstöd, nyttjas främst inom hotell- och restaurang, handel, fastighetsservice- och andra stödtjänster samt bygg och tillverkning. Förslaget om arbetsgivares uppgiftsskyldighet gentemot handläggande myndighet handlar om att säkerställa och effektivisera hanteringen och kontrollen. Bedömningen är att uppgiftsskyldigheten krävs för att etableringsjobben ska komma till stånd samt för att säkerställa korrekta utbetalningar. Dessa uppgiftsskyldigheter kan medföra en ökad belastning för företagen jämfört med om de anställer personer utan stöd. De tänkta uppgifterna som företagen ska redovisa är uppgifter som företagen redan har och som därmed bör vara enkla att redovisa. Uppgiftsskyldigheten bedöms därmed leda till en något ökad administration och därmed marginellt ökad kostnad. För företag som använder sig av anställningsstöd lämnas redan delar av denna typ av information. Företag berörs också av förslagen kopplade till skattekreditering och skyldigheter att lämna vissa uppgifter till berörda myndigheter. Förslagen syftar till att effektivisera kontrollen och minska fusk och överutnyttjande. 2019/20:117 Förslaget om en skyldighet för kreditinstitut och försäkringsgivare att lämna vissa uppgifter till Arbetsförmedlingen kan medföra en kostnad för dessa företag. Regeringen bedömer att förslaget medför en begränsad ökning av de administrativa kostnaderna för de företag som träffas av detta sett (jfr prop. 2017/18:291 s. 40). På kort sikt kan förslaget komma att medföra en viss ökning av de administrativa kostnaderna för företagen, eftersom visst material kan behöva digitaliseras samt gemensamma standarder och rutiner utarbetas. Den närmare kostnaden, tidsåtgången och påverkan på företagens övriga verksamhet är i hög grad beroende av de olika företagens organisation och befintliga rutiner. Att uppgiftslämnandet kommer att ske på ett standardiserat och förutsebart sätt ökar emellertid möjligheterna till automatiserad hantering, vilket bör kunna medföra en viss minskning av de administrativa kostnaderna för flertalet aktörer, även för mindre företag. Regeringen anser inte att det skulle vara möjligt att hämta in de uppgifter som omfattas av förslaget genom ett informationsutbyte mellan berörda myndigheter, eftersom uppgifterna inte finns tillgängliga där. Regeringens uppfattning är därför att det saknas mindre ingripande alternativ för att åstadkomma den önskade förändringen. Förslaget bedöms inte påverka konkurrensförhållandena för de berörda företagen. De lagförslag som lämnas i denna proposition bedöms inte påverka små företag i någon större utsträckning än andra företag. Det finns därför inte skäl att här särskilt bedöma lagförslagens konsekvenser för små företag. Konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män Könsfördelningen bland de anställda i olika branscher har visat sig vara relativt trögrörlig . Hur många kvinnor respektive män som kommer att få etableringsjobb bedöms därför i stor utsträckning styras av hur könsfördelningen ser ut i de branscher som kommer att använda sig av etableringsjobb. Både kvinnor och män ska från samhällets sida mötas av samma förväntningar och ges rätt förutsättningar för att kunna försörja sig själva genom inträde på arbetsmarknaden. Det är en viktig del för att uppnå det jämställdhetspolitiska målet om ekonomisk jämställdhet. Generellt sett är könsfördelningen skev för befintliga subventionerade anställningar eftersom män tar del av dessa i större utsträckning än kvinnor. Om etableringsjobben antas fördela sig ungefär som nystartsjobb, som i vissa delar liknar etableringsjobb, kan en större andel väntas komma män till del. Konsekvenser för internationella åtaganden Flera av förslagen i denna proposition aktualiserar EU:s dataskyddsförordning. Överväganden i enlighet med data-skyddsförordningen har gjorts i respektive avsnitt. I övrigt bedöms inte förslagen beröra de skyldigheter som följer av medlemskap i . De lagförslag som lämnas bedöms ligga i linje med åtaganden enligt relevanta ILO-instrument. Förslagen bedöms inte ha några andra konsekvenser för övriga internationella åtaganden. Konsekvenser när det gäller överutnyttjande och brottslighet Förtroendet för välfärdssystemen bygger på att offentliga ersättningar och bidrag endast lämnas till personer som behöver och har rätt till dessa enligt Det finns arbetsgivare som systematiskt över- utnyttjar dagens befintliga subventionerade anställningar. Konstruktionen av etableringsjobben med den tänkta statliga ersättningen innebär ett helt nytt sätt att stimulera anställningar genom att en statlig subvention lämnas direkt till individen. Att insatsen i sig är ny kan öka risken för överutnyttjande och fusk. lyfter bl.a. detta i sitt remissvar och påtalar risken att etableringsjobb används för arbete som sedan inte utförs eller andra former av missbruk I propositionen lämnas förslag som bedöms innebära förbättrade kontrollmöjligheter både för befintliga subventionerade anställningar och den tänkta modellen med etableringsjobb och statlig ersättning. bakgrund av befintliga kontrollstrukturer hos berörda myndigheter och förslagen som lämnas här gör regeringen bedömningen att det vidtas åtgärder som förväntas hindra felaktiga utbetalningar och fusk. Förslagen bedöms inte få några miljömässiga konsekvenser. 11.1Förslaget till lag om skyldighet för kreditinstitut och försäkringsgivare att lämna vissa uppgifter till Arbetsförmedlingen I denna lag betyder 1.kreditinstitut: kreditinstitut enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse samt ett utländskt kreditinstitut enligt den lagen om institutet har filial i , och 2.försäkringsgivare: försäkringsföretag enligt försäkringsrörelselagen (2010:2043), tjänstepensionsföretag enligt lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag samt EES-försäkringsgivare och försäkringsgivare från tredjeland enligt lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i . Förslaget behandlas i avsnitt 8.1.2. I paragrafen anges vad som i lagen menas med kreditinstitut och I lagen har begreppen kreditinstitut, utländskt kredit- institut, försäkringsföretag, tjänstepensionsföretag, EES-försäkringsgivare och försäkringsgivare från tredjeland samma innebörd som de har i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, försäkringsrörelselagen 2019/20:117 (2010:2043), lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag respektive lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i . Paragrafen är utformad i enlighet med Lagrådets förslag. skyldighet att lämna uppgifter Ett kreditinstitut ska på begäran lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen om en arbetsgivares förhållande till institutet, om uppgifterna behövs för att kontrollera om lön har betalats ut till den som har en anställning med ekonomiskt stöd beslutat av Arbetsförmedlingen och i sådant fall med vilket belopp. Ett kreditinstitut ska på begäran också lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen om vilket förhållande till institutet en enskild med en sådan anställning som avses i första stycket har, om uppgifterna behövs för att fastställa om personen är innehavare av ett visst konto. Förslaget behandlas i avsnitt 8.1.4. I paragrafen regleras kreditinstituts skyldighet att lämna vissa uppgifter till Arbetsförmedlingen. I första stycket anges vad som gäller i fråga om uppgifter om juridiska personers och enskilda näringsidkares förhållanden till kreditinstitut. De uppgifter som omfattas av uppgiftsskyldigheten när det gäller dessa är sådana uppgifter som behövs för att kontrollera löneutbetalningar. Arbetsförmedlingen behöver för detta ändamål kunna få uppgifter som bekräftar eller motsäger de löneuppgifter som en arbetsgivare har uppgett till myndigheten. Utanför uppgiftsskyldigheten faller sådana uppgifter som inte är nödvändiga för kontroll av löneutbetalningar, t.ex. uppgifter om konton som inte används för löneutbetalningar. De uppgifter ett kreditinstitut är skyldigt att lämna är de som behövs för att kontrollera om lön har betalats ut för den som har en anställning med ekonomiskt stöd beslutat av Arbetsförmedlingen. Som exempel kan nämnas stöd för nystartsjobb och särskilt anställningsstöd. Den som deltar i den statliga arbetsmarknadspolitiska verksamheten utan att vara anställd omfattas inte av skyldigheten för juridiska personer och enskilda näringsidkare att lämna uppgifter, t.ex. den som har en praktikplats som har förmedlats av Arbetsförmedlingen. Bestämmelsen är utformad med beaktande av Lagrådets förslag. I andra stycket anges vad som gäller i fråga om uppgifter om den som har en anställning med ekonomiskt stöd som har beslutats av Arbetsförmedlingen. När det gäller en sådan person begränsar sig ett kreditinstituts uppgiftsskyldighet till uppgifter som behövs för att avgöra om personen är innehavare av ett visst konto. Försäkringsgivares skyldighet att lämna uppgifter En försäkringsgivare ska på begäran lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen om en enskilds förhållande till företaget, om uppgifterna behövs för att kontrollera om den som har en anställning med ekonomiskt Prop. 2019/20:117 stöd beslutat av Arbetsförmedlingen omfattas av någon försäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 8.1.5. I paragrafen regleras försäkringsgivares skyldighet att lämna vissa uppgifter till Arbetsförmedlingen. Uppgiftsskyldigheten avser uppgifter om enskildas förhållande till företagen, dvs. alla juridiska och fysiska personer som inte är myndigheter eller andra offentliga organ. De uppgifter som ska lämnas är uppgifter om en person, som har en anställning med ekonomiskt stöd som Arbetsförmedlingen har beslutat om, omfattas av en viss försäkring. Uppgifterna som ska lämnas är de som behövs för att Arbetsförmedlingen ska kunna avgöra om de uppgifter som arbetsgivaren har lämnat till myndigheten är riktiga. För detta ändamål behöver Arbetsförmedlingen normalt veta om en viss person omfattas av t.ex. en arbetsskadeförsäkring, sjukförsäkring eller pensionsförsäkring och för vilken tid försäkringen gäller. De som omfattas är de som har någon typ av statligt subventionerad anställning, förutom nystartsjobb, där stödet beslutas av Arbetsförmedlingen. Den som deltar i den statliga arbetsmarknadspolitiska verksamheten utan att vara anställd avses inte, t.ex. den som har en praktikplats som har förmedlats av Arbetsförmedlingen. Hur uppgifterna ska lämnas De uppgifter som ska lämnas enligt denna lag ska utan dröjsmål lämnas elektroniskt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om hur uppgifterna ska lämnas. Förslaget behandlas i avsnitt 8.1.3. Paragrafen innehåller ett skyndsamhetskrav och ett krav på att uppgifterna ska lämnas i elektronisk form. Paragrafen innehåller även ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om hur uppgifter ska lämnas enligt denna lag. 11.2 Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringsbalken Ersättning med för utfört arbete för någon annans räkning ska räknas som inkomst av anställning. om betalningsmottagaren inte är anställd av den som betalar ersättningen. Den som har betalat ut sådan ersättning ska då anses som arbetsgivare, och den som har utfört arbetet ska anses som arbetstagare. avser statlig ersättning för arbete i etableringsjobb ska dock den för vars räkning arbetet har utförts anses som arbetsgivare. Det som anges i första stycket gäller inte om 2019/20:117 1. ersättningen betalas ut i form av pension, 2.ersättningen ska räknas som inkomst av annat förvärvsarbete enligt 10–15 §§, eller 3.ersättningen omfattas av undantag enligt 16–24 §§. Förslaget behandlas i avsnitt 6.4. Iparagrafen anges vilken ersättning som räknas som sjuk-penning- grundande inkomst i form av inkomst av anställning. Den statliga ersättning som lämnas för etableringsjobb utgör ersättning för utfört arbete för någon annans räkning och är således sådan inkomst av anställning som avses i första stycket. I en ny sista mening i stycket införs en bestämmelse som anger att när utbetalningen avser sådan statlig ersättning ska den för vars räkning arbetet har utförts anses som arbetsgivare. Detta innebär ett undantag från den grundläggande regleringen i styckets tredje mening om vem som ska anses vara arbetsgivare när betalningsmottagaren inte är anställd av den som har betalat ut sådan ersättning som avses i styckets första mening. Även om staten utbetalar viss ersättning för arbete i etableringsjobb ska således den för vars räkning arbete utförs anses som arbetsgivare. I övrigt görs en mindre redaktionell ändring i stycket. Sjukpenning lämnas inte på grundval av anställningsförmåner för tid som ingår i en sjuklöneperiod när den försäkrades arbetsgivare ska svara för sjuklön enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Sjukpenning lämnas inte heller på grundval av statlig ersättning för arbete i etableringsjobb för tid som ingår i en sjuklöneperiod när den försäkrades arbetsgivare i etableringsjobbet ska svara för sjuklön enligt samma lag. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. I paragrafen finns en bestämmelse om samordning mellan sjukpenning och sjuklön. Andra stycket är nytt och av det framgår att sjukpenning inte lämnas på grundval av statlig ersättning för arbete i etableringsjobb för tid som ingår i en sjuklöneperiod när den försäkrades arbetsgivare för etableringsjobbet ska svara för sjuklön enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Tillsammans med bestämmelsen i första stycket innebär det att, när det är fråga om en anställning i ett etableringsjobb, sjukpenning inte lämnas för tid som ingår i en sjuklöneperiod på grundval av vare sig anställningsförmåner från arbetsgivaren som ska svara för sjuklön eller statliga ersättningen för etableringsjobb hos den arbetsgivaren. Om en arbetsgivare ska svara för sjuklön för som sjukpenning kommer i fråga, ska sjukpenningens storlek beräknas på grundval av en sjukpenninggrundande inkomst som inte omfattar anställningsförmåner från den arbetsgivaren. Den sjukpenninggrundande inkomsten ska inte heller omfatta statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb hos den arbetsgivare som ska svara för sjuklön. Årsarbetstiden beräknas i de fall som anges i första stycket på grundval av beräknat antal timmar i förvärvsarbete hos arbetsgivare som inte ska svara för sjuklön. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. I första stycket finns en bestämmelse om beräkningsunderlaget för sjukpenning vid sjuklön. Bestämmelsen innebär att för den som förutom inkomst av anställning från den arbetsgivare som ska svara för sjuklön även har sjukpenninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete eller av någon annan anställning, ska sjukpenning som utges för som arbetsgivaren ska svara för sjuklön inte omfatta inkomstbortfallet från anställningen hos den arbetsgivaren, dvs. den arbetsgivare som ska svara för sjuklön. I en ny sista mening i stycket anges att den sjukpenninggrundande inkomsten inte ska omfatta statlig ersättning som lämnas för arbete i etableringsjobb hos den arbetsgivare som ska svara för sjuklön.