prop · H80327 · 2020-10-06 00:00:00 — Sådana flygningar bör därför benämnas EES-flygningar. I utsläppshandelslagen anges att varje utsläppsrätt innebär en rätt att släppa ut ett ton koldioxid eller ett ton koldioxidekvivalenter i enlighet med lagen och föreskrifter som meddelas med stöd av lagen (3 kap. 5 §). Innebörden av bestämmelsen, som ansluter till defini- tionen av utsläppsrätt i direktivet (artikel 3 a), bör överföras till den nya lagen men ges formen av en ordförklaring. Sedan den tredje handelsperioden har reglerna om övervakning, rapporte- ring och verifiering av utsläpp harmoniserats inom unionen. Under den fjärde handelsperioden, dvs. för utsläpp , gäller kommissionens genomförandeförordning (EU) 2018/2066 om över- vakning och rapportering av växthusgasutsläpp. Övervaknings- och rapporteringsförordningen innehåller bestämmelser om att verksamhets- utövare ska övervaka växthusgasutsläpp på grundval av en övervaknings- plan som ska ges in till den behöriga myndigheten för godkännande samt lämna in årliga utsläppsrapporter. Såväl övervakningsplanen som ut- släppsrapporten fyller en viktig funktion inom utsläppshandelssystemet. I avsnitt 6.12 föreslås att en överträdelse av skyldigheterna i vissa avseen- den ska vara förenad med straffansvar, varför det finns ett behov av att förklara termerna i lagen. Förklaringarna av termerna bör följa EU-förord- Prop. 2020/21:27 ningen. Från och med den fjärde handelsperioden ska enligt verksamhetsänd- ringsförordningen en verksamhetsutövare som omfattas av gratis till- delning av utsläppsrätter rapportera om verksamhetsnivån för varje delanläggning under det föregående kalenderåret. Rapporteringen ska möjliggöra en justering om verksamheten har ökat eller minskat med jämfört med den nivå som ursprungligen användes för att fastställa gratis tilldelning (artikel 10a.20 utsläppshandelsdirektivet). I av- snitt 6.12 föreslås att en överträdelse av skyldigheterna i vissa avseenden ska vara förenad med straffansvar, varför det finns ett behov av att förklara termen rapport om verksamhetsnivå i lagen. Förklaringen bör följa EU- förordningen. Som nämns i avsnitt 4.2 är de projektbaserade mekanismerna i Kyoto- protokollet inte aktuella för den fjärde handelsperioden. De ordförkla- ringar som rör Kyotoprotokollet (2 c och §§) bör därför inte föras över till den nya lagen. 6.3Regeringen får föreskriva om krav på tillstånd för att släppa ut växthusgaser Regeringens förslag: Regeringen ska få meddela föreskrifter om att det ska krävas tillstånd för att släppa ut växthusgaser från en anläggning och vad en ansökan om tillstånd ska innehålla. Frågor om tillstånd till utsläpp av växthusgaser ska prövas av en tillståndsmyndighet efter ansökan av verksamhetsutövaren. Regeringens bedömning: Bestämmelsen om översyn av tillstånd bör inte föras över till det nya regelverket. Promemorians förslag och bedömning stämmer överens med re- Remissinstanserna har inget att invända mot förslaget och bedöm- Skälen för regeringens förslag och bedömning: I utsläppshandels- lagen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att det ska krävas tillstånd för att släppa ut växthusgaser (2 kap. 1 §). möjliggörs ett genomförande av artikel 4 i utsläppshandelsdirektivet. detaljerade bestämmelserna i utsläppshandelsdirektivet om vilka anlägg- ningar som ska omfattas av utsläppshandelssystemet (artikel 4 och bi- laga I) har genomförts genom bestämmelser i utsläppshandelsförord- ningen (17 a §) och bilaga 2 till förordningen. För de anläggningar som omfattas av utsläppshandelssystemet krävs tillstånd för att släppa ut växt- En allmän förutsättning för att kunna ge tillstånd till utsläpp är 2020/21:27 bl.a. att nödvändiga miljötillstånd enligt eller äldre miljölag- stiftning finns (2 kap. 5 § utsläppshandelslagen). Ett tillstånd till utsläpp av växthusgaser ska förenas med villkor om skyldighet för verksamhets- utövaren att övervaka och rapportera utsläppen samt att överlämna utsläppsrätter (2 kap. 7 § utsläppshandelslagen). I utsläppshandelslagen anges vad en ansökan om tillstånd ska innehålla (2 kap. 4 §). Även enligt den nya lagen bör regeringen få meddela föreskrifter om till- ståndskrav. Bestämmelsen bör innebära att regeringen får meddela föreskrifter om att det ska krävas tillstånd för att släppa ut växthusgaser från en anläggning och vad en ansökan om tillstånd ska innehålla. Genom bemyndigandet får regeringen meddela föreskrifter om förutsättningarna för ett sådant till- stånd och de närmare villkoren för tillstånd. Frågor om tillstånd till utsläpp av växthusgaser bör i likhet med vad som gäller prövas efter ansökan av verksamhetsutövaren av en tillstånds- myndighet. Den myndigheten är . Bestämmelsen i utsläppshandelslagen om översyn av tillstånd senast efter det att ett tillstånd till utsläpp av växthusgaser har getts (2 kap. 9 a §), bör inte föras över till den nya lagen. Den artikel i utsläpps- handelsdirektivet som bestämmelsen genomför har utgått. 6.4Regeringen får föreskriva om skyldighet att anmäla ändringar av verksamheten Regeringens förslag: Regeringen ska få meddela föreskrifter om att verksamhetsutövaren ska anmäla ändringar av verksamheten. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inget att invända mot IKEM och anser att det är mer precist att låta skyldigheten att anmäla ändringar omfatta anläggningar i stället för verk- samheter. Skälen för regeringens förslag: Enligt utsläppshandelslagen ska en verksamhetsutövare anmäla sådana ändringar av anläggningen eller verksamheten som kan påverka utsläppen av de växthusgaser som tillståndet avser (2 kap. 8 §). Vidare ska en ny verksamhetsutövare som tagit över driften anmäla detta till tillståndsmyndigheten. Till skillnad från vad som gäller enligt utsläppshandelslagen bör bestäm- melser om anmälningsskyldighet vid förändringar från och med den fjärde handelsperioden finnas på förordningsnivå. Regeringen bör därför få meddela föreskrifter om sådan anmälningsskyldighet. Till skillnad från dagens reglering bör bemyndigandet även omfatta anmälningsskyldighet vid betydande förändringar av flygverksamhet. IKEM och anser att det inte är tillräckligt precist att låta bestämmelsen omfatta ”verksamhet”, utan att anmälningsskyldigheten i stället bör omfatta ”anläggning”. Regeringen konstaterar att den nuvaran- de bestämmelsen omfattar ändring av såväl ”anläggning” som ”verksam- het”. Den nuvarande regleringen gäller således ”verksamhet” i vid be- märkelse, vilket även omfattar ”anläggning”. Regeringen anser därför att det är tillräckligt precist att den nya bestämmelsen omfattar ändring av Prop. 2020/21:27 verksamhet. 6.5Ett tillstånd ska i vissa fall kunna återkallas och villkor omprövas Regeringens förslag: ska få återkalla ett till- stånd till utsläpp av växthusgaser, om –verksamhetsutövaren inte har följt ett tillståndsvillkor och av- vikelsen är av allvarlig art, –verksamhetsutövaren allvarligt åsidosätter det som är föreskrivet om rapportering eller överlämnande av utsläppsrätter, –de tillstånd som behövs enligt eller äldre miljölag- stiftning saknas, –tillståndet ersätts med ett nytt tillstånd, eller –verksamheten inte kräver tillstånd för att släppa ut växthusgaser. Om det behövs för att uppfylla förpliktelser till följd av EU- medlemskapet ska tillståndsmyndigheten kunna återkalla ett tillstånd till utsläpp av växthusgaser eller ändra eller upphäva villkor i ett sådant tillstånd. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inget att invända mot IKEM och anser att formuleringen om återkallelse av tillstånd om det behövs till följd av EU-medlemskapet inte är rättssäker eftersom det inte går att utläsa vilka förpliktelser till följd av EU-medlem- skapet som åsyftas, vilket skapar osäkerhet om givna tillstånd och inte är förenligt med förutsebara och lika spelregler för industrin. Skälen för regeringens förslag: I utsläppshandelslagen anges att till- ståndsmyndigheten får återkalla ett tillstånd om t.ex. ett tillståndsvillkor inte följts eller verksamhetsutövaren på annat sätt åsidosatt kravet på rapportering eller överlämnande av utsläppsrätter (2 kap. 10 §). Bestäm- melsen bör föras över till det nya regelverket. I utsläppshandelslagen ges tillståndsmyndigheten också befogenhet att i vissa fall återkalla ett tillstånd eller ändra eller upphäva ett villkor i enlig- het med artikel 24.1 i utsläppshandelsdirektivet (2 kap. 11 §). Syftet med bestämmelsen är att ge tillståndsmyndigheten befogenhet att återkalla ett tillstånd, eller ändra eller upphäva villkoren i ett tillstånd, för det fall ut- släppshandelssystemet kommer att omfatta flera växthusgaser och verk- samhetsutövaren i förekommande fall saknar tillstånd till utsläpp av andra växthusgaser än koldioxid (se prop. 2004/05:18). Det saknas skäl att införa en bestämmelse som har motsvarande begränsning i den nya lagen. Mot bakgrund av att bestämmelsen i utsläppshandelslagen om översyn av tillstånd senast efter tillståndsgivningen (2 kap. 9 a §) inte förs över till det nya regelverket finns det dock ett behov för tillstånds- myndigheten att kunna återkalla tillstånd och ompröva villkor, om det behövs för att uppfylla förpliktelser till följd av EU-medlem- skapet. Det överensstämmer också med vad som gäller enligt (jfr 24 kap. 3 § 7). Den bestämmelsen har funnits sedan balken antogs. 2020/21:27 förarbetena anges att den grunden för återkallelse av tillstånd eller omprövning av villkor är en nödvändig följd av medlemskapet i EU. Om EU t.ex. förbjuder användningen av ett bekämpningsmedel måste kunna återkalla ett av svenska myndigheter tidigare givet godkännande (prop. 1997/98:45 del 2, s. 255). Regeringen instämmer därmed inte med de invändningar som IKEM och har mot bestämmelsen. Bestämmelserna om återkallelse av tillstånd eller ändring eller upp- hävande av villkor bör i likhet med vad som gäller enligt placeras på lagnivå. 6.6Regeringen får föreskriva om krav på övervakning och rapportering av utsläpp från flygverksamhet Regeringens förslag: Regeringen ska få meddela föreskrifter om att det ska krävas en övervakningsplan för att bedriva flygverksamhet. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Något krav på tillstånd för utsläpp från flygverksamheter finns inte i utsläppshandelsdirektivet. I stället anges att administrerande medlemsstater ska se till att varje luftfartygsoperatör lämnar in en övervakningsplan med åtgärder som ska vidtas för att över- vaka och rapportera utsläpp och med uppgifter om tonkilometer för in- lämnande av ansökan om tilldelning. Den administrerande medlemsstaten ska se till att dessa planer godkänns av den behöriga myndigheten (artikel ). Bestämmelserna om flygverksamhet i direktivet har genomförts i svensk rätt genom utsläppshandelslagen (2 kap. 12–15 §§). För att bedriva flyg- verksamhet krävs inte tillstånd enligt lagen. I stället krävs att verksam- heten – dvs. flygningar till eller från en flygplats inom EES – omfattas av en övervakningsplan (2 kap. 13 §). En verksamhet omfattas dock inte av kravet, om verksamheten är undantagen enligt föreskrifter som har med- delats med stöd av lagen. Sådana bestämmelser finns i utsläppshandels- förordningen (17 d–g §§). Bestämmelserna innehåller detaljerade kriterier enligt vilka det avgörs om en eller flera flygningar får genomföras utan att omfattas av utsläppshandelssystemet. Bestämmelserna som gäller flygverksamhet kan behöva ändras med kort tidsutrymme för det nationella genomförandet, t.ex. om kommissionen lägger fram ytterligare lagstiftningsförslag om att ta bort, ändra eller för- länga de undantag som införts före genomförandet av Icaos globala marknadsbaserade åtgärd Corsia. Regleringen av vilka flygverksamheter som ska omfattas av kravet på en övervakningsplan bör även i fortsätt- ningen finnas på förordningsnivå. I stället för att skyldigheten slås fast i lagen och undantag meddelas i förordningen bör det i lagen finnas ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om att det ska krävas en övervakningsplan för att få bedriva flygverksamhet. Övervakning, rapportering och verifiering av Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om –skyldighet att övervaka och rapportera utsläpp av växthusgaser, och –verifiering av uppgifter och ackreditering av kontrollörer. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: I utsläppshandelslagen finns vissa bestämmelser om övervakning och rapportering av utsläpp av växthus- gaser (5 kap. 1 §). Regeringen får också meddela föreskrifter om övervak- ning och rapportering och om krav som ska ställas på en kontrollör som ska verifiera utsläppen (5 kap. 3 §). Hur utsläppsrapporteringen går till på detaljnivå regleras numera i huvudsak i kommissionens genomförande- förordning (EU) 2018/2066 om övervakning och rapportering av växthus- gasutsläpp. Bestämmelser om verifiering finns i kommissionens genom- förandeförordning (EU) 2018/2067 om verifiering av uppgifter och ackre- ditering av kontrollörer. Bestämmelser som motsvarar bestämmelserna om övervakning och rapportering i utsläppshandelslagen bör därför inte in- föras i den nya lagen. I likhet med vad som gäller bör dock regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer få meddela ytterligare föreskrifter om övervakning, rapportering och verifiering av utsläpp och ackreditering av kontrollörer. 6.8Avgifter för myndigheters verksamhet Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om avgifter för myndigheters kostnader för prövning, kontoföring och tillsyn enligt –lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen, eller –EU-förordningar som har antagits med stöd av utsläppshandels- direktivet. Promemorians förslag stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: I utsläppshandelslagen finns be- myndiganden för regeringen att meddela föreskrifter om avgifter för kontoföringsmyndighets verksamhet (4 kap. 20 och 20 a §§) samt avgifter för tillsyn (7 kap. 9 §). Utsläppshandelsförordningen innehåller före- skrifter om avgifter för kontoföring, men inga föreskrifter om avgifter för tillsyn. Trots det bör båda bemyndiganden föras över till den nya lagen och även kompletteras med en möjlighet för regeringen att meddela före- skrifter om avgifter för prövning. Någon ändring av avgiftssystemet, ut- över justeringen av bemyndigandet, föreslås dock inte. Genom bemyndig- andet finns dock förutsättningar för att införa sådana bestämmelser om regeringen efter ytterligare utredning skulle finna att det är lämpligt. 6.9Utsläpp av växthusgaser ska täckas av utsläppsrätter Regeringens förslag: Regeringen ska få meddela föreskrifter om att utsläpp av växthusgaser från anläggningar med stöd av ett tillstånd eller från flygverksamhet ska täckas av utsläppsrätter. Utsläppsrätter ska, efter ansökan, få tilldelas en verksamhetsutövare som –har tillstånd till att släppa ut växthusgaser, för en anläggning som omfattas av tillståndet, eller –driver sådan verksamhet som utgörs av s.k. EES-flygningar, för den verksamhet som omfattas av en övervakningsplan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om tilldelning av utsläppsrätter. Verksamhetsutövaren för en anläggning eller för sådana EES-flyg- ningar som ska omfattas av en övervakningsplan, ska överlämna det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen från verksamheten. Regeringen ska få meddela –föreskrifter om utfärdande och återlämnande och överlämnande av utsläppsrätter, –föreskrifter om undantag från skyldigheten att överlämna utsläpps- rätter, och –ytterligare föreskrifter om skyldigheten att överlämna utsläpps- rätter. En utsläppsrätt ska få överlåtas till fysiska och juridiska personer i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och i ett tredje land där sådana utsläppsrätter har erkänts i enlighet med artikel 25 i utsläpps- handelsdirektivet. Regeringens bedömning: Bestämmelsen om att en verksamhetsut- övare vid överlämnandet inte får tillgodoräkna sig utsläppsrätter som har utfärdats för en flygverksamhet bör inte föras över till det nya regelverket. Promemorians förslag och bedömning stämmer överens med rege- ringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inget att invända mot förslagen. och Transportstyrelsen anser att bestäm- melsen som anger en skyldighet för den verksamhetsutövare som omfattas av en övervakningsplan att överlämna utsläppsrätter bör förtydligas. Skälen för regeringens förslag och bedömning Krav på täckning för utsläpp av växthusgaser Enligt utsläppshandelsdirektivet ska medlemsstaterna se till att verksam- hetsutövare överlämnar det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda utsläppen från anläggningen eller flyg- verksamheten under det föregående kalenderåret (artikel 12.2a och 12.3). Kravet har i svensk rätt genomförts genom utsläppshandelslagen (2 kap. 16 §). Förutom ett tillstånd till utsläpp av växthusgaser eller en godkänd övervakningsplan krävs således även utsläppsrätter som täcker de gjorda Prop. 2020/21:27 utsläppen. I enlighet med den bedömning som görs i avsnitt 6.1 bör den nya lagen innehålla ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om att utsläpp av växthusgaser från anläggningar med stöd av ett tillstånd eller från flygverksamhet ska täckas av utsläppsrätter. Föreskrifter om det s.k. täckningskravet bör placeras på förordningsnivå. Gratis tilldelning av utsläppsrätter Utsläppshandelsdirektivet innehåller regler om hur gratis tilldelning av ut- släppsrätter för anläggningar ska ske (artikel 10 a). För handelsperioden som börjar 2021 gäller den s.k. tilldelningsförord- ningen, kommissionens delegerade förordning (EU) 2019/331 om gratis tilldelning av utsläppsrätter. För flygsektorn sker gratis tilldelning av utsläppsrätter utifrån tonkilometer, dvs. antal ton som transporteras, multiplicerat med transportsträckan i kilometer (artikel 3e i utsläppshandelsdirektivet). Tonkilometer är ett mått på hur effektivt luftfartygsoperatören transporterar gods eller passagerare under en flygning. Bestämmelser om tilldelning finns i utsläppshandelslagen. Den som av- ser att driva en tillståndspliktig verksamhet eller flygverksamhet får ansöka om tilldelning av utsläppsrätter för den perioden (3 kap. 1 §). En verksamhetsutövare som har tillstånd och som har ansökt om tilldelning får tilldelas överlåtbara utsläppsrätter för den eller de an- läggningar som tillståndet avser (3 kap. 4 §). Den som driver flygverk- samhet får tilldelas överlåtbara utsläppsrätter för den verksamhet som om- fattas av en godkänd övervakningsplan (3 kap. 4 a §). De ytterligare be- stämmelser om tilldelning som behövs finns i utsläppshandelsförordning- en och har meddelats med stöd av ett bemyndigande i lagen (3 kap. 6 §). För handelsperioden som börjar 2021 saknas det i huvudsak behov av nationell reglering om tilldelning för anläggningar. De nationella före- skrifter om tilldelning som kommer att behövas för handelsperioden är bestämmelser om utpekande av en myndighet som prövar frågor om till- delning av utsläppsrätter och vissa uppgifter som åligger tilldelnings- myndigheten. När det gäller flygsektorn saknas harmoniserade regler för gratis tilldelning. I utsläppshandelsdirektivet föreskrivs att en översyn av direktivets tillämpningsområde för flyg ska göras när det finns mer säker- het om innehållet i Icaos marknadsbaserade åtgärd Corsia (artikel 28b). meddelade beslut om tilldelning avseende flygsektorn för perioden –2023. Det kommer inte att finnas något behov av detaljerade regler om tilldelning innan översynen enligt artikel 28b är gjord. När det gäller utfärdande av utsläppsrätter finns det däremot behov av regler från handelsperiodens början, se nedan. Bestämmelser om vilka som får tilldelas utsläppsrätter (motsvarande 3 kap. 4 och 4 a §§ utsläppshandelslagen) bör placeras på lagnivå. Regler om tilldelning bör i övrigt meddelas på förordningsnivå, dvs. regeringen bör få meddela ytterligare föreskrifter om tilldelning av utsläppsrätter. Utfärdande, återlämnande och överlämnande av utsläppsrätter En utsläppsrätt är enligt utsläppshandelslagen giltig enbart under den handelsperiod för vilken den är utfärdad (4 kap. 2 §). Den artikel i ut- släppshandelsdirektivet som bestämmelsen har sin grund i har ändrats genom ändringsdirektivet (artikel 13). Utsläppsrätter som utfärdas ska vara giltiga för obestämd tid. Utsläpps- rätter som utfärdas bör därför innehålla uppgifter som visar de utfärdades, och vara giltiga för obestämd tid för utsläpp som sker . Detta behöver återspeglas i det nya regelverket men denna reglering behöver inte finnas på lagnivå. I utsläppshandelsdirektivet finns bestämmelser om när utfärdande av utsläppsrätter ska ske (artiklarna 3e.5 och 11.2). Bestämmelserna genom- förs i utsläppshandelslagen. Utsläppsrätter som tilldelats för flygverk- samhet eller befintliga anläggningar ska i handelsperioden ut- färdas det år som tilldelningen avser (4 kap. 3 § första stycket). Utsläppsrätter som tilldelats för anläggningar hos nya del- tagare ska utfärdas med start det kalenderåret som anläggningen tagits i drift (4 kap. 3 § andra stycket). Enligt utsläppshandelslagen ska en verksamhetsutövare som tilldelats för många utsläppsrätter på grund av att denne inte informerat i föreskriven omfattning återlämna de utsläppsrätter som inte skulle ha lämnats (4 kap. 4 §). Bestämmelsen infördes – tillsammans med bestämmelser om en för- seningsavgift (8 kap. 5 b §) – för att förstärka utsläppshandelssystemets effektivitet (se prop. 2014/15:70 s. 32 f.). De bestämmelser i utsläppshandelslagen som redovisas ovan är av det slaget att de inte måste meddelas i lag. I enlighet med den bedömning som görs i avsnitt 6.1 bör bestämmelserna beslutas av regeringen i förordning. I utsläppshandelsdirektivet finns bestämmelser om överlämnande av utsläppsrätter (artikel 12.2a och 12.3). Bestämmelserna genomförs i ut- släppshandelslagen. ska verksamhetsutövarna överlämna utsläppsrätter motsvarande utsläppen under föregående år (6 kap. 1–1 b §§). Den nya lagen bör endast föreskriva den grundläggande skyldigheten att överlämna utsläppsrätter och i övrigt lämna bemyndi- ganden till regeringen. Bestämmelserna i lagen bör kompletteras med mer detaljerade föreskrifter om skyldigheten att överlämna utsläppsrätter och om undantag från denna skyldighet. I promemorian föreslås att verksamhetsutövaren för en anläggning eller för en sådan EES-flygning som omfattas av en övervakningsplan, ska överlämna det antal utsläppsrätter som motsvarar de sammanlagda ut- släppen från verksamheten. och Transportstyrelsen an- ser att bestämmelsen bör förtydligas eftersom den kan tolkas som att endast de utsläpp som inkluderats i en godkänd övervakningsplan ska täckas av utsläppsrätter. Myndigheterna anser att bestämmelsen bör om- formuleras så att även situationer där en övervakningsplan saknas helt, eller har för snäv omfattning, ska omfattas av skyldigheten att överlämna utsläppsrätter, oavsett om det skulle dröja innan bristerna hinner åtgärdas. Regeringen delar bedömningen att det avgörande är att verksamheten om- fattas av kraven på att upprätta en övervakningsplan. Det bör därför framgå att skyldigheten att överlämna utsläppsrätter gäller för den som ska om- Prop. 2020/21:27 fattas av en övervakningsplan. Den begränsning som finns i nuvarande lag (6 kap. 1 a §) om att en verk- samhetsutövare inte får tillgodoräkna sig utsläppsrätter som har utfärdats för en flygverksamhet vid överlämnande av utsläppsrätter som avser en anläggning gäller inte under den fjärde handelsperioden.