prop · H80372 · 2020-12-18 00:00:00 — utredningsåtgärd kan vidtas som ger motsvarande resultat som den åtgärd som utredningsordern avser. Föreläggande att bevara en viss lagrad uppgift När en utredningsorder för ett föreläggande att bevara en viss lagrad uppgift enligt 27 kap. 16 § har verkställts, tillämpas 32 § första, fjärde och femte styckena. Domstolens beslut enligt 2 kap. Domstolens beslut enligt 2 kap. 5, 14 och 16 §§ får överklagas. 5, 14, 16 och 16 a §§ får överklagande gäller vad som är gäller vad som är föreskrivet i annan författning för beslut angående den åtgärd som avses i författning för beslut om den åtgärd som avses i utredningsordern. Ett beslut i fråga om att utfärda en utredningsorder får inte överklagas. Domstolens beslut enligt 3 kap. Domstolens beslut enligt 3 kap. 9, 32 och 33 §§ får överklagas. 9, 32, 33 a §§ får överklagande gäller vad som är gäller vad som är föreskrivet i angående en åtgärd som motsvarar författning för beslut om en åtgärd som motsvarar den åtgärd som överklagas på det sätt som gäller 25 § får överklagas på det sätt som Övriga beslut i fråga om erkännande och verkställighet av en utredningsorder får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning undertecknade konvention om it-relaterad brottslighet (kallad Budapestkonventionen) och tilläggsprotokollet till konventionen . och tilläggsprotokollet i den officiella engelska lydelsen och svensk översättning finns i bilagorna 1 och 2. Frågan om bör tillträda Budapestkonventionen och tilläggsprotokollet samt vilka lagändringar som krävs för ett tillträde behandlades i departementspromemorian Brott och brottsutredning i it- miljö (Ds 2005:6). En sammanfattning av promemorian i relevanta delar finns i bilaga 3. Departementspromemorian har remissbehandlats. förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. finns tillgängliga i (Ju2005/02234). behandlar regeringen promemorians förslag att ska tillträda Budapestkonventionen och tilläggsprotokollet. Efter att promemorian hade remitterats kom förutsättningarna för bedömningen av om svensk rätt uppfyller konventionens krav väsentligen att förändras genom ett antal lagstiftningsärenden på området. beslutade därför att ge en särskild utredare i uppdrag att på nytt analysera behovet av och lämna förslag på de författningsändringar som krävs för att ska kunna tillträda konventionen och tilläggsprotokollet (dir. 2011:98). Utredningen överlämnade betänkandet kon- vention om it-relaterad brottslighet (SOU 2013:39). betänkandet i relevanta delar finns i bilaga 5. relevanta delar finns i bilaga 6. Betänkandet har remissbehandlats. förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. av remissyttrandena i ärendet finns tillgänglig i (Ju2013/04173). I propositionen behandlar regeringen utredningens förslag som rör genomförandet av Budapestkonventionen i svensk rätt. delar av betänkandet som rör och rådets direktiv 2013/40/EU av om angrepp mot informationssystem och om ersättande av rådets rambeslut /222/RIF har behandlats i propositionen Skärpt straff för dataintrång (prop. 2013/14:92). Sedan betänkandet remitterades har lagen (2017:1000) om en europeisk I promemorian Kompletterande förslag inför ett tillträde till Budapestkonventionen lämnas förslag på vilka ändringar som behöver göras i den lagen bl.a. i anledning av det nya tvångsmedel som föreslagits av utredningen. En sammanfattning av promemorian i relevanta lagförslag finns i bilaga 9. remissinstanserna finns i bilaga 10. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2020/01688). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslag som överensstämmer med lagförslagen i denna Lagrådets yttrande finns i bilaga 11. förslagen utan erinran. Dagens samhälle präglas av att informationsteknik genomsyrar i stort sett alla sektorer. Internet har skapat nya möjligheter att snabbt, enkelt och billigt ta del av, hämta in och distribuera stora mängder information. innebär en ökad användning av internet en förhöjd risk för att datorer och deras nätverk används som verktyg för att begå brott. Detta har skapat behov av en samordnad, effektiv kamp över gränserna mot itrelaterad brottslighet. Budapestkonventionen har utarbetats för att tillgodose det behovet. beslutade straffrättsliga styrkommitté (CDPC) att uppdra åt en expertkommitté att utreda frågor rörande it-rela- terad brottslighet. Efter beslut i ministerrådet påbörjades arbetet med en konvention om it-relaterad brottslighet . Konventionen antogs av ministerrådet och öppnades för undertecknande 2001. Den trädde i kraft . har 68 stater undertecknat konventionen och 65 stater ratificerat den, bland dem den absoluta majoriteten av EU:s medlemsstater och de övriga nordiska länderna. Budapestkonventionen har tre huvudsyften. Det första är att åstadkomma en tillnärmning av ländernas nationella straffrätt beträffande vissa gärningar. Det andra är att säkerställa att det finns nationella processrättsliga bestämmelser som tillgodoser behovet av att utreda och lagföra de brott som behandlas i konventionen och andra brott som begås med hjälp av datorer samt att kunna ta till vara bevisning i elektronisk form. Det tredje är att lägga grunden för ett snabbt och effektivt internationellt samarbete vid bekämpningen av it-relaterade brott. Konventionen är indelad i fyra kapitel. Dessa innehåller definitioner (kapitel I), bestämmelser om straff- och processrättsliga åtgärder som ska vidtas på nationell nivå (kapitel II), bestämmelser om internationellt samarbete (kapitel III) och slutbestämmelser (kapitel IV). I kapitel II är bestämmelserna uppdelade i tre avsnitt. Bestämmelserna i avsnitt 1 ställer krav på kriminalisering av vissa gärningar som begås med hjälp av ett datorsystem. De processrättsliga reglerna finns i avsnitt 2. Där ställs krav på att medlemsstaterna ska kunna vidta olika former av åtgärder vid utredningen av de brott som omfattas av konventionen. I avsnitt 3 finns regler om domsrätt. Bestämmelserna om internationellt samarbete i kapitel III utgör en betydande del av konventionen. Kapitlet är uppdelat i två avsnitt: ett allmänt avsnitt där de grundläggande principerna för samarbetet läggs fast och ett avsnitt med särskilda bestämmelser om rättslig hjälp med olika former av åtgärder. Ett tilläggsprotokoll öppnades för undertecknande och trädde i kraft . Tilläggsprotokollet kriminaliserar gärningar av rasistisk och främlingsfientlig natur begångna med hjälp av datorsystem. har 45 stater undertecknat tilläggsprotokollet och 32 stater ratificerat det. Tilläggsprotokollet är uppbyggt på samma sätt som konventionen. Det innehåller gemensamma bestämmelser (kapitel I), bestämmelser om straffrättsliga åtgärder (kapitel II), bestämmelser om 2020/21:72 förhållandet mellan konventionen och tilläggsprotokollet (kapitel III) samt slutbestämmelser (kapitel IV). Bestämmelserna i kapitel II ställer krav på kriminalisering av vissa gärningar av rasistisk och främlingsfientlig natur som begås med hjälp av ett datorsystem. Tillämpningsområdet för konventionens processrättsliga bestämmelser och bestämmelser om internationellt samarbete utvidgas också till att gälla brott som omfattas av tilläggsprotokollet, vilket framgår av kapitel III. Mot bakgrund av den snabba teknikutvecklingen och inte minst den ökade användningen av s.k. molntjänster inleddes ett arbete med att ta fram ett andra tilläggsprotokoll till konventionen. I det arbetet ska bl.a. övervägas hur det rättsliga samarbetet kan effektiviseras ytterligare och om det finns behov av ett direktsamarbete med tjänsteleverantörer i en annan jurisdiktion för utlämnande av data i vissa situationer. Arbetet med protokollet beräknas vara klart . 5Sverige ska tillträda Budapestkonventionen Regeringens förslag: godkänner att tillträder Budapestkonventionen och tilläggsprotokollet. Departementspromemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: har länge intagit en ledande position i fråga om it-användning. Regeringens ambition är att ska vara ledande i användningen av it för att nå tillväxt-, välfärds-, demokrati- och klimatmål. Detta förutsätter, vid sidan av bl.a. väl utvecklade säkerhetslösningar, en straffrättslig lagstiftning som ger ett gott skydd mot missbruk av den nya tekniken och en processrättslig lagstiftning som ger goda möjligheter att effektivt utreda och lagföra it-relaterade brott. Teknikutvecklingen har dessvärre en tydlig baksida och har medfört nya möjligheter att begå brott utan att gärningsmannen befinner sig i det land där brottet får effekt. Det har också skapats nya möjligheter för den som begår ett brott att dölja sin identitet. It-relaterade brott kan snabbt få stor omfattning och spridning, bevis kan utplånas och ekonomiskt utbyte av brott flyttas mellan länder på . Vissa it-relaterade brott kan bara utredas om de brottsbekämpande myndigheterna får tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. Detta medför nya utmaningar för de brottsbekämpande myndigheterna och ett ökat behov av ett effektivt internationellt samarbete. bör delta än mer aktivt i det samarbetet. Det är viktigt att värna om grundläggande värden, normer och principer för den svenska rättsstaten. Särskilt viktigt i sammanhanget är upprätthållandet av de mänskliga rättigheterna, inte minst yttrandefriheten och informationsfriheten. Rätten till skydd för den personliga integriteten och värnandet om den enskildes rättssäkerhet är andra viktiga värden. Budapestkonventionen och tilläggsprotokollet har tillkommit i syfte att Prop. 2020/21:72 effektivisera det internationella samarbetet mot it-relaterad brottslighet. I departementspromemorian Brott och brottsutredning i it-miljö (Ds 2005:6) görs bedömningen att bör tillträda såväl Budapestkonventionen som tilläggsprotokollet. Promemorian har remissbehandlats och samtliga remissinstanser som yttrar sig i frågan är positiva till att konventionen och tilläggsprotokollet tillträds. Det finns starka skäl för att delta aktivt i det internationella samarbetet mot it-brottslighet, inte minst för att kunna utreda och lagföra allvarliga brott som t.ex. it-relaterade barnpornografibrott. Regeringen anser att bör ratificera Budapestkonventionen och tilläggsprotokollet. Eftersom ett tillträde medför lagändringar krävs godkännande (se 10 kap. 3 § regeringsformen). föreslår att godkänner att tillträder Budapestkonventionen och tilläggsprotokollet. Budapestkonventionen innehåller krav på att konventionsstaterna kriminaliserar vissa gärningar. Konventionen innehåller också krav på att staterna inför en möjlighet att vidta vissa processrättsliga åtgärder och lämnar internationell rättslig hjälp med sådana åtgärder vid utredningen av dessa brott. Konventionsstaterna har också möjlighet att lämna reservationer och förbehåll i begränsade delar om det krävs på grund av den nationella rättsordningen. Konventionens bestämmelser bör i likhet med andra överenskommelser av liknande slag omarbetas till svensk författningstext. Om svensk rätt redan uppfyller konventionens krav behövs inga författningsändringar. Utredningens bedömning är att svensk rätt redan uppfyller konventionens krav på straffrättsliga bestämmelser fullt ut men att lagändringar är nödvändiga för att uppfylla kraven i den processrättsliga regleringen och i bestämmelserna om internationellt samarbete. Behovet av och i förekommande fall förslag till lagändringar behandlas i avsnitt 6.1–6.3. lämnade inga förbehåll vid undertecknandet av konventionen eller tilläggsprotokollet. Möjligheten att göra det kvarstår emellertid fram till ratificeringen. Behovet av förbehåll tas upp i avsnitt 6.4. De artiklar i konventionen och tilläggsprotokollet som regeringen bedömer att svensk rätt redan uppfyller behandlas i avsnitt 7–8. 6Behovet av lagändringar och förbehåll 6.1Skyndsamt säkrande av lagrade uppgifter (artikel 16 och 29) En möjlighet till frysning av uppgifter införs Regeringens förslag: Den som i elektronisk form innehar en viss lagrad uppgift som skäligen kan antas ha betydelse för utredningen om ett brott ska kunna föreläggas att bevara uppgiften. det anges uppgiften ska bevaras. bestämmas till längre än nödvändigt och får inte överstiga från dagen för beslutet. Om det finns särskilda skäl får tiden förlängas med . Ett föreläggande får inte riktas mot den som skäligen kan misstänkas för brott eller mot någon till honom eller henne närstående. I föreläggandet får det anges att den som har förelagts att bevara en viss uppgift inte får uppenbara att åtgärden har vidtagits. Den som förelagts att bevara en viss uppgift får begära rättens prövning av åtgärden. Rätten ska pröva frågan skyndsamt. Om ett föreläggande riktas mot en sådan tjänsteleverantör som omfattas av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation ska vissa bestämmelser i den lagen om bl.a. ersättning och tystnadsplikt gälla. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslår att tiden för bevarande ska få förlängas med . Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. , , () och advokatsamfund avstyrker helt eller delvis förslaget. , och Säkerhetspolisen understryker att möjligheten till föreläggande om bevarande är ett efterlängtat verktyg som länge efterfrågats inom brottsbekämpningen. , Datainspektionen, Justitiekanslern (), , ombudsmän (), och lämnar synpunkter avseende balansen mellan en effektiv brottsbekämpning och skyddet av enskildas integritet. Hovrätten för och JO anser att det i viss mån finns en risk för att principen om förbud mot självinkriminering åsidosätts. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB), Hovrätten för , och har synpunkter på bestämmelsernas tillämpning i förhållande till proportionalitetsprincipen. , och uttrycker oro över att den föreslagna skyldigheten att bevara lagrade uppgifter kan uppfattas som en utökad skyldighet att inskaffa eller lagra uppgifter i förväg och över att ett föreläggande om bevarande kan vara generellt, t.ex. avse samtliga e-postmeddelanden som förmedlats via en viss server. IT & Telekomföretagen, Rättighetsalliansen, , och påpekar att bestämmelserna kan komma i konflikt med bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt i annan lagstiftning och att de kan medföra lojalitetskonflikter för den som har förelagts. , Hovrätten för och ifrågasätter om straffbestämmelsen i 17 kap. 13 § är en tillräcklig sanktion för att bestämmelsen ska få avsedd effekt. , Rättighetsalliansen, Säkerhetspolisen och efterfrågar en utökad möjlighet till förlängning av tiden för ett bevarande. Hovrätten över och ifrågasätter utrymmet för muntliga förelägganden på grund av risken för oklarheter och har, liksom IT & Telekomföretagen, synpunkter på mot vem ett föreläggande ska riktas. , , Hovrätten för och , Hovrätten för , JO, Juliagruppen, , Rättighetsalliansen och Prop. 2020/21:72 Säkerhetspolisen har synpunkter på bestämmelsernas utformning och MSB anser att en rad praktiska aspekter av förslaget behöver tydliggöras. Skälen för regeringens förslag En möjlighet till frysning av uppgifter införs Brottsutredande myndigheter ska enligt konventionen ha möjlighet att skyndsamt säkra särskilt angivna datorbehandlingsbara uppgifter som redan finns lagrade (se artikel 16). Artikeln syftar till att ge brottsutredande myndigheter möjlighet att säkra lagrade datorbehandlingsbara uppgifter i avvaktan på ett eventuellt beslut om andra tvångsåtgärder, en form av s.k. frysning. Ett säkrande innebär att uppgifterna ska bevaras på ett betryggande sätt. De uppgifter som avses kan vara av vilket slag som helst, t.ex. en digitalt lagrad bild, innehållet i ett meddelande eller uppgifter om ett meddelandes ursprung och adressat. Att uppgiften ska vara lagrad betyder att den ska finnas bevarad elektroniskt. Både sådana uppgifter som finns lagrade på grund av regler om datalagring och sådana som lagrats av annan anledning omfattas alltså. Förslaget innebär ingen utökad skyldighet att lagra elektronisk information. Uppgiften måste finnas lagrad när föreläggandet meddelas. Det går inte att förelägga någon att framöver lagra eller spara uppgifter. Föreläggandet ska avse en viss elektronisk uppgift. Det innebär att det i föreläggandet måste anges vilken specifik elektronisk uppgift som ska bevaras, t.ex. en viss datafil eller trafikuppgifter hänförliga till ett visst meddelande. Ett föreläggande kan alltså inte vara generellt och t.ex. utan närmare specificering endast ange att alla uppgifter som mottagits ska bevaras. Ett säkrande ska kunna göras både hos fysiska och juridiska personer, inklusive tillhandahållare av elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster. Det finns ingen motsvarighet till en sådan åtgärd i svensk rätt. För att uppfylla kraven i artikel 16 behöver därför en möjlighet till skyndsamt säkrande av lagrade datorbehandlingsbara uppgifter införas. Både , och anför att möjligheten att kunna utfärda ett föreläggande om bevarande är ett efterlängtat verktyg inom brottsbekämpningen. Som Rättighetsalliansen påpekar kan möjligheten till bevarande i förlängningen också innebära en förstärkning av integriteten för de som blir utsatta för brott och kränkningar på internet. Flera remissinstanser, bl.a. JO, Datainspektionen och , invänder att ett bevarande innebär ett intrång i den enskildes integritet och efterfrågar en tydligare behovsanalys. Som Datainspektionen påpekar har regeringen i tidigare sammanhang bedömt att redan själva lagringen av uppgifter utgör ett integritetsintrång, eftersom åtgärden bidrar till enskildas upplevelse av att få sin privata sfär och frihet inskränkt (se propositionerna Lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål – genomförande av direktiv /24/EG, prop. 2010/11:46 s. 19 och Datalagring vid brottsbekämpning – anpassningar till , prop. 2018/19:86 s. 34). 2020/21:72 Även ett bevarande av redan lagrade uppgifter kan bidra till enskildas upplevelse av att få sin privata sfär och frihet inskränkt (se t.ex. EU- domstolens dom i mål C 511/18, C 512/18 och C 520/18). Införandet av en möjlighet till föreläggande om bevarande kräver därför att åtgärden är välmotiverad. Det integritetsintrång ett föreläggande innebär är emellertid förhållandevis begränsat. Ett föreläggande enligt den föreslagna bestämmelsen ska vara avgränsat till en viss uppgift, kan bara avse uppgifter som redan finns lagrade och medför endast en skyldighet att bevara en uppgift , inte att lämna ut den. Ett föreläggande om bevarande kommer alltså inte, som bl.a. befarar, medföra att enskilda måste agera angivare eller tvingas åsidosätta sekretess eller tystnadsplikt i andra lagar. Ett föreläggande om bevarande kommer inte heller, som bl.a. , och befarar, att innebära en utökad skyldighet att inskaffa eller lagra uppgifter i förväg och inte heller en möjlighet till generella förelägganden om bevarande, t.ex. av samtliga e-postmeddelanden som förmedlats via en viss server. De brottsutredande myndigheterna framhåller att det finns ett stort behov av en möjlighet till föreläggande om bevarande. Utredningen av vissa it-relaterade brott, t.ex. barnpornografibrott, förutsätter att de brottsbekämpande myndigheterna får tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. Det medför ett ökat behov av att snabbt kunna säkra och bevara vissa lagrade elektroniska uppgifter. Tillgången till ett verktyg för frysning av uppgifter innebär också ökade möjligheter till ett effektivt internationellt samarbete vid bekämpningen av it-relaterade brott. I vissa fall ger det också de brottsbekämpande myndigheterna ett mindre ingripande alternativ till åtgärder som husrannsakan, edition och beslag, liksom de hemliga tvångsmedlen. Regeringen anser sammantaget att utredningens förslag om föreläggande om bevarande är välmotiverat och, i likhet med bl.a. JK, väl avvägt med hänsyn till behovet av åtgärden, åtgärdens effektivitet och de integritetsaspekter som gör sig gällande. Det bör därför införas en möjlighet att förelägga någon att bevara lagrade elektroniska uppgifter. Åtgärden är att betrakta som ett straffprocessuellt tvångsmedel och bör placeras i 27 kap. . Vem ska ett föreläggande kunna riktas mot? Ett föreläggande ska kunna riktas mot den som innehar uppgifterna (se artikel 16). Det innebär att uppgifterna antingen ska finnas lagrade hos personen eller på annat sätt vara under personens kontroll och åtkomst. I det senare fallet kan uppgifterna finnas lagrade på en server någon annanstans än där personen befinner sig. Lagrade uppgifter kan också innehas av flera olika personer , t.ex. om en person har sin e-post lagrad på en server hos en annan person. Ett föreläggande bör då kunna riktas mot såväl den som uppgifterna finns lagrade hos som den som på distans har kontroll över och åtkomst till uppgifterna. Hovrätten över och efterfrågar ytterligare förtydliganden av vilka ett föreläggande om bevarande ska kunna riktas mot. Uttrycket ”den som” innebär att föreläggandet ska kunna rikta sig mot både fysiska och juridiska personer, inklusive tillhandahållare av elektroniska kommunikationsnät eller kommunikationstjänster. Det bör ytterst vara den som beslutar om föreläggandet som också beslutar mot vem det ska riktas i varje enskilt ärende. Att, som IT&Telekomföretagen föreslår, låta systemägaren ha inflytande över vem som ska föreläggas kan försvåra brottsutredningen. Det finns emellertid inte några hinder mot att den som beslutar om ett föreläggande vid behov rådfrågar systemägaren. Konventionen förutsätter att ett säkrande ska kunna ske hos både enskilda och juridiska personer (se artikel 16). anser att de bevis som kan säkras genom förelägganden mot enskilda personer kommer att vara av liten betydelse. Som framgår i det följande innebär proportionalitetsprincipen att ett föreläggande om bevarande inte får utfärdas om det finns skäl att tro att uppgifterna inte kommer att kunna begäras utlämnade eller på annat sätt tas om hand i ett senare skede. framfört anses inte utgöra tillräckliga skäl att begränsa regeln till att endast omfatta juridiska personer. När ska ett föreläggande beslutas? Tidpunkten för när i en brottsutredning ett föreläggande om bevarande ska kunna beslutas framgår inte av konventionen. Regeringen delar utredningens bedömning att ett föreläggande ska kunna beslutas när någon innehar en viss lagrad uppgift i elektronisk form som skäligen kan antas ha betydelse för utredningen om ett brott. Ett säkrande av elektroniska uppgifter måste kunna göras i ett tidigt skede av en brottsutredning, på samma sätt som gäller för beslag och kvarhållande av försändelse. JO och Hovrätten för uppmärksammar risken för att bestämmelsens utformning kan strida mot förbudet mot självinkriminering om den person som förelagts att bevara en uppgift i ett senare skede blir misstänkt för brottet. förutsätter reglerna om förundersökningar i brottmål att den som blir skäligen misstänkt för ett brott kan vara skyldig att medverka i utredningen i ett tidigare skede. Regeringen har i samband med genomförandet av och rådets direktiv (EU) 2016/343 om förstärkning av vissa aspekter av oskuldspresumtionen och av rätten att närvara vid rättegången i straffrättsliga förfaranden bedömt att det är en nödvändig ordning som inte i sig står i strid med förbudet mot självinkriminering (se propositionen Genomförande av oskuldspresumtionsdirektivet, prop. 2017/18:58 s. 10). Förbudet mot självinkriminering bör mot denna bakgrund kunna upprätthållas med de föreslagna bestämmelserna. Om ett föreläggande om bevarande ska vara ett effektivt verktyg för de brottsutredande myndigheterna bör något krav inte ställas på att förundersökningen har kommit så långt att någon är skäligen misstänkt för brottet. Om det finns en skäligen misstänkt person ska ett föreläggande emellertid inte kunna riktas mot honom eller henne. Inte heller bör ett föreläggande kunna riktas mot den misstänktes närstående. Som utredningen föreslår bör detta framgå av författningstexten.