prop · H703138 · 2020-03-26 00:00:00 — Tredje stycket, som är nytt, innebär att vid tillämpningen av bestämmel- serna om bosättningskrav för styrelseledamöter och verkställande direktör i 7 kap. 8 och 30 §§ lagen om ekonomiska föreningar för ömsesidiga för- säkringsbolag, ska det som i den lagen sägs om i stället avse . Detta innebär att det i fortsättningen är Finansinspek- tionen som ska pröva om det finns skäl för undantag från bosättningskravet för styrelseledamöter och verkställande direktör i ett ömsesidigt försäk- ringsbolag. Detta överensstämmer med det som gäller för en motsvarande prövning för försäkringsaktiebolag (se 11 kap. 1 § andra stycket 1). 81 § Vid fusion med ett ömsesidigt försäkringsbolag gäller 16 kap. lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar med de undantag och tillägg som följer av andra stycket. I stället för 16 kap. 17–19, 21–23 och 41 §§ lagen om ekonomiska föreningar tillämpas 82–84 och 86 §§ i detta kapitel. I 85 § i detta kapitel finns regler om tillämpning av 16 kap. 24 § lagen om ekonomiska föreningar. I 86 § i detta kapitel finns regler om tillämpning av 16 kap. 28 och 29 §§ samma lag. När 16 kap. 20 § lagen om ekonomiska föreningar tillämpas på ett ömsesidigt Prop. 2019/20:138 försäkringsbolag ska det som sägs om i stället avse Finans- Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka bestämmelser i 16 kap. lagen om ekonomiska föreningar som gäller för ömsesidiga försäkrings- bolag vid fusion. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I andra stycket görs en följdändring med anledning av ändringen i 85 § (se författningskommentaren till den paragrafen). I tredje stycket, som är nytt, införs en bestämmelse om att det som sägs i 16 kap. 20 § lagen om ekonomiska föreningar om i stället ska avse när den bestämmelsen tillämpas på ömse- sidiga försäkringsbolag. Detta motsvarar i sak det som gäller för försäk- ringsaktiebolag (11 kap. 1 § andra stycket 2). Det innebär att den möjlighet som har att besluta om att en fusionsplan inte får verkställas gäller som handlägger en ansökan om tillstånd att verkställa en sådan plan. Det är Finansinspek- tionen som handlägger sådana ansökningar och ändringen utgör bara ett förtydligande och inte någon ändring i sak. Ändringen motsvarar änd- ringen för försäkringsföreningar (se 13 kap. 32 §). 82 § När fusionsplanen gäller i samtliga försäkringsbolag, ska såväl det eller de överlåtande bolagen som det övertagande bolaget ansöka om tillstånd att verkställa planen. Vid en gränsöverskridande fusion ska ansökan göras av det eller de svenska bolag som deltar i fusionen. Ansökan ska göras hos . Vid fusion genom kombination ska försäkringsbolagen dessutom ansöka om till- stånd enligt 2 kap. 4 § och godkännande av bolagsordningen enligt 2 kap. 8 § för det övertagande bolaget. Vid gränsöverskridande fusion gäller detta bara om det övertagande bolaget ska ha sin hemvist i . En ansökan enligt första stycket ska lämnas in inom efter det att fusionsplanen gäller i samtliga bolag och, om fusionsplanen har registrerats enligt 16 kap. 12 § lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar, senast efter det att fusionsplanen har kungjorts enligt 19 kap. 5 § samma lag. ska underrätta och om ansök- ningar enligt första stycket. ska också underrätta om beslut som har meddelats med anledning av sådana ansökningar och fått laga kraft. Paragrafen innehåller bestämmelser om fusion för ömsesidiga försäkrings- bolag. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I fjärde stycket finns bestämmelser om att ska under- rätta vissa myndigheter om dels en ansökan om att verkställa en fusions- plan, dels beslut som har meddelats med anledning av en sådan ansökan. Ändringen innebär att det bara är som ska underrättas om slutliga beslut som har meddelats med anledning av ansökningar om tillstånd att verkställa en fusionsplan och som har fått laga kraft. Genom ändringen överensstämmer bestämmelserna för ömsesidiga försäkrings- bolag om underrättelseskyldighet med det som gäller vid ansökningar om tillstånd att verkställa en fusionsplan enligt 11 kap. 33 § och 13 kap. 33 §, dvs. det som gäller vid motsvarande förfarande för försäkringsaktiebolag och försäkringsföreningar. 2019/20:138 85 § I stället för det som föreskrivs om tidpunkten för anmälan för registrering i 16 kap. 24 § andra stycket lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar, ska en sådan anmälan göras senast från det att tillstånd till verkställande av fusionsplanen har fått laga kraft. Paragrafen innehåller bestämmelser om registrering av fusion. Över- vägandena finns i avsnitt 6.1. Ändringen innebär att det hittillsvarande första stycket, om att det som sägs om föreningsregistret enligt vissa bestämmelser i lagen om ekonom- iska föreningar i stället ska avse försäkringsregistret, tas bort. Att det som sägs om föreningsregistret i stället ska avse försäkringsregistret för de ömsesidiga försäkringsbolagens del anges nu i 3 § första stycket 5 (se författningskommentaren till den bestämmelsen). I paragrafen, det hittillsvarande andra stycket, görs en följdändring med anledning av att det hittillsvarande första stycket tas bort. 86 § Bestämmelserna om fusion genom absorption i 16 kap. 28 och 29 §§ lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar ska bara gälla vid fusion mellan bolag enligt 80 § i detta kapitel. Moderbolaget ska ansöka om tillstånd att verkställa fusionsplanen hos Finans- inspektionen. Ansökan ska lämnas in senast efter det att fusionsplanen har blivit gällande hos moderbolaget och, om fusionsplanen har registrerats enligt 16 kap. 12 § lagen om ekonomiska föreningar, senast efter det att en uppgift om att planen har registrerats har kungjorts. I fråga om ett sådant ärende gäller 83 och 84 §§ i tillämpliga delar. Det som sägs om överlåtande bolag ska då avse dotterbolag och det som sägs om övertagande bolag ska avse moderbolag. ska underrätta och om ansök- ningar enligt andra stycket. ska också underrätta om beslut som har meddelats med anledning av sådana ansökningar och fått laga kraft. ska efter en underrättelse om ett sådant beslut registrera till- ståndet enligt 16 kap. 29 § lagen om ekonomiska föreningar. Paragrafen innehåller bestämmelser för ömsesidiga försäkringsbolag om absorption av ett helägt dotterbolag. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I fjärde stycket anges att ska underrätta Bolags- verket dels om ansökningar tillstånd att verkställa en fusionsplan av ett helägt dotterbolag, dels om beslut som har meddelats med anledning av en sådan ansökan och har fått laga kraft. Ändringen innebär att Finans- inspektionen även ska underrätta om en ansökan om tillstånd att verkställa en fusionsplan. Därigenom uppmärksammas om ansökningar om tillstånd att verkställa en fusionsplan och har möjlig- het att ingripa med stöd av 16 kap. 20 § lagen om ekonomiska föreningar när det finns skäl för det. Genom ändringen överensstämmer Finans- inspektionens underrättelseskyldighet vid absorption av ett helägt dotter- bolag med det som gäller vid ansökningar om tillstånd att verkställa en fusionsplan enligt 82 §, dvs. vid annan fusion än absorption av ett helägt dotterbolag. I stycket görs även redaktionella ändringar. Bestämmelsen i det hittillsvarande femte stycket överförs till fjärde stycket. Det förtydligas även att det bara är underrättelser till om beslut som har fått laga kraft som ska föranleda registrering enligt 16 kap. 29 § lagen om ekonomiska föreningar. Bestämmelsen i det hittillsvarande sjätte stycket om att det som sägs om Prop. 2019/20:138 föreningsregistret i 16 kap. 29 § i stället ska avse försäkringsregistret tas Detta följer i stället nu av 3 § första stycket 5 (se författnings- kommentaren till den bestämmelsen). 90 § För registrering av ett ömsesidigt försäkringsbolag gäller 19 kap. 2–9 §§ och 23 kap. 1 och 2 §§ lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar. För överklagande av beslut av gäller 21 kap. 1–3 §§ i denna lag i stället för 23 kap. 1 och 2 §§ lagen om ekonomiska föreningar. Paragrafen innehåller bestämmelser om registrering av ömsesidiga försäk- ringsbolag. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I första stycket tas bestämmelsen om att det som sägs i 19 kap. 2–9 §§ och 23 kap. 1 och 2 §§ lagen om ekonomiska föreningar om förenings- registret i stället ska avse försäkringsregistret i hittillsvarande andra meningen bort. Detta följer i stället nu av 3 § första stycket 5 (se författningskommentaren till den bestämmelsen). 2 § Lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar gäller för försäkringsföreningar om inte något annat följer av denna lag. Vid tillämpning av lagen om ekonomiska föreningar på försäkringsföreningar ska det som sägs om 1.ekonomisk förening avse försäkringsförening, och 2.föreningsregistret avse försäkringsregistret. Hänvisningar i lagen om ekonomiska föreningar till bestämmelser i samma lag ska i förekommande fall avse de bestämmelser i denna lag som gäller i stället för eller utöver lagen om ekonomiska föreningar. När 7 kap. 8 och 30 §§ lagen om ekonomiska föreningar tillämpas på en försäkringsförening ska det som sägs om i stället avse Finans- inspektionen. Paragrafen innehåller bestämmelser om att lagen om ekonomiska föreningar ska tillämpas på försäkringsföreningar och om hur den ska tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I första stycket görs en språklig ändring. I tredje stycket, som är nytt, anges att vid tillämpningen av bestämmel- serna om bosättningskrav för styrelseledamöter och verkställande direktör i 7 kap. 8 och 30 §§ lagen om ekonomiska föreningar på en försäkrings- förening ska det som i den lagen sägs om i stället avse . Genom ändringen flyttas prövningen av om det finns skäl för undantag från bosättningskravet från till Finans- inspektionen. Detta överensstämmer med det som gäller för en motsvaran- de prövning för försäkringsaktiebolag (se 11 kap. 1 § andra stycket 1). Motsvarande ändring görs för ömsesidiga försäkringsbolag (se författ- ningskommentaren till 12 kap. 3 §). 32 § Vid fusion med en försäkringsförening gäller inte 16 kap. 17–19, 21–23 och 41 §§ lagen (2018:672) om ekonomiska föreningar. I stället gäller 33–35 §§ i detta I 36 § i detta kapitel finns särskilda bestämmelser om tillämpning av 16 kap. 24 § lagen om ekonomiska föreningar. När fusionen avser en försäkrings- förening och ett helägt dotterbolag, gäller 33–35 §§ i tillämpliga delar. sägs där om överlåtande förening ska i stället avse dotterbolaget. När 16 kap. 20 § lagen om ekonomiska föreningar tillämpas på en försäkrings- förening ska det som sägs om i stället avse . Paragrafen anger vilka bestämmelser i 16 kap. lagen om ekonomiska föreningar som inte gäller för försäkringsföreningar vid fusion och om vilka bestämmelser i försäkringsrörelselagen som i stället ska tillämpas. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I andra stycket, som är nytt, införs en bestämmelse om att det som sägs i 16 kap. 20 § lagen om ekonomiska föreningar om i stället ska avse när bestämmelsen tillämpas på en försäk- Detta motsvarar i sak bestämmelsen i 11 kap. 1 § andra stycket 2 som gäller för försäkringsaktiebolag. Det innebär att den möjlighet som har att besluta om att en fusionsplan inte får verkställas, gäller som handlägger en ansökan om tillstånd att verkställa en sådan plan. som handlägger sådana ansökningar. bara ett förtydligande och inte någon ändring i sak. ändringen för ömsesidiga försäkringsbolag (se 12 kap. 81 § och författ- ningskommentaren till den paragrafen). 6 § ska förelägga ett försäkringsföretag att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att företaget kan uppfylla solvenskapitalkravet utan tillämpning av en tillfälligt justerad riskfri räntestruktur enligt 5 kap. 10 § eller ett tillfälligt avdrag enligt 5 kap. 12 § och att inom då bristen konstaterades överlämna en plan för infasning Företaget ska lämna en lägesrapport till . Paragrafen innehåller bestämmelser om särskilda krav för försäkrings- företag som har fått tillstånd att använda en tillfälligt justerad riskfri ränte- struktur vid beräkningen av den bästa skattningen eller ett tillfälligt avdrag vid beräkningen av de försäkringstekniska avsättningarna. nomför artiklarna 308d.5 b och 308e tredje stycket i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.80 i Omnibus II-direktivet. i avsnitt 6.7. får i ett enskilt fall besluta att ett försäkringsföretag får använda en tillfälligt justerad riskfri räntestruktur vid beräkningen av den bästa skattningen (5 kap. 10 §) eller ett tillfälligt avdrag vid beräk- ningen av de försäkringstekniska avsättningarna (5 kap. 12 §). villkoren för en justering eller ett avdrag och hur dessa ska beräknas anges i föreskrifter (5 kap. 1–13 §§ föreskrifter [FFFS 2015:21] om övergångsreglering för försäkrings- Om ett försäkringsföretag har fått tillstånd att använda sig av en justering eller ett avdrag ska enligt första stycket före- lägga företaget att vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att företaget kan uppfylla solvenskapitalkravet utan tillämpning av justeringen eller av- företaget att för bristens konstaterande över- lämna en plan för infasning. Ett försäkringsföretag som får använda sig av en tillfälligt justerad riskfri räntestruktur vid beräkningen av den bästa skattningen eller ett tillfälligt avdrag vid beräkningen av de försäkrings- tekniska avsättningarna ska enligt andra stycket lämna en lägesrapport till . I andra stycket görs ett tillägg för att fullt ut genomföra artiklarna 308d.5 b och 308e tredje stycket i Solvens II-direktivet. Detta innebär att en lägesrapport ska lämnas in . 24 § Om någon i ledningen för ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller de krav som anges i 19 kap. 63 § första stycket, får förelägga företaget att rätta till förhållandet. Detsamma gäller om ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller de krav som ställs på det enligt EU-förordningar som antagits med stöd av Solvens II-direktivet, 19 kap. eller föreskrifter som meddelats med stöd av det kapitlet. Paragrafen innehåller bestämmelser om ingripanden mot vissa holding- företag. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. I 19 kap. 63 § första stycket anges att ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag ska säkerställa att de som avses ingå i styrelsen för företaget eller vara verkställande direktör i det, eller vara ersättare för någon av dem uppfyller de krav som gäller för dem enligt lagen. De krav som avses är de generella lämplighetskraven, dvs. att dessa funktionärer ska ha de insikter och den erfarenhet som måste krävas av den som deltar i styrningen av ett försäkringsföretag och även i övrigt är lämplig för en sådan uppgift (2 kap. 4 § första stycket 4). Om någon i led- ningen i ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holding- företag inte uppfyller dessa generella lämplighetskrav har Finansinspek- tionen med stöd av hittillsvarande 19 kap. 64 § första stycket kunnat före- lägga företaget att rätta till förhållandet. har således med stöd av två olika bestämmelser kunnat förelägga ett försäkrings- holdingföretag att rätta till förhållandet om någon i dess ledning inte uppfyller de allmänna lämplighetskraven. Genom att 19 kap. 64 § upphävs undanröjs denna dubbelreglering när det gäller försäkringsholdingföretag. Första stycket ändras så att även får förelägga ett blandat finansiellt holdingföretag att rätta till förhållandet om någon i dess ledning inte uppfyller de allmänna lämplighetskraven. Detta överens- stämmer med det som gällt enligt 19 kap. 64 § första stycket i fråga om sådana företag. Ingen ändring i sak är avsedd. I andra stycket, som är nytt, anges att om ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller de krav som ställs på det enligt EU-förordningar som antagits med stöd av Solvens II-direk- tivet, 19 kap. eller föreskrifter som meddelats med stöd av det kapitlet får även i ett sådant fall förelägga företaget att rätta till förhållandet. Detta överensstämmer med det som gällt enligt 19 kap. 64 § andra stycket. Ingen ändring i sak är avsedd. 8§ När enligt 7 § ska vara grupptillsynsmyndighet, får inspek- tionen tillsammans med berörda behöriga myndigheter komma överens om att en annan myndighet inom EES än inspektionen ska utses till grupptillsynsmyndighet. får träffa en sådan överenskommelse, om det är olämpligt att 2019/20:138 inspektionen utses till grupptillsynsmyndighet med hänsyn till gruppens struktur och den relativa betydelsen av gruppens verksamhet i olika länder. Om det i ett annat fall än det som avses i första stycket skulle vara olämpligt med hänsyn till en grupps struktur och den relativa betydelsen av dess verksamhet i olika länder att grupptillsynsmyndigheten utses enligt de grunder som anges i artikel 247.2 i Solvens II-direktivet, får träffa en överens- kommelse om att inspektionen eller en behörig myndighet ska vara grupptillsyns- myndighet för gruppen. Om en överenskommelse enligt andra stycket innebär att utses till grupptillsynsmyndighet, ska inspektionen fatta ett beslut om detta och överlämna beslutet till gruppen. En överenskommelse enligt första eller andra stycket får träffas från den dag då frågan om en sådan överenskommelse väcktes av en berörd myndighet. Den berörda gruppen ska ges tillfälle att yttra sig. tionen får högst en gång väcka frågan om en sådan överenskommelse. Paragrafen innehåller bestämmelser om överenskommelse och beslut om utseende av grupptillsynsmyndighet. Ändringen i paragrafen genomför artikel 247.3 i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.65 i Omni- bus II-direktivet, fullständigt. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. I Solvens II-direktivet finns bestämmelser om vilken tillsynsmyndighet som också ska vara grupptillsynsmyndighet och ansvara för samordningen och utförandet av grupptillsynen (artikel 247.2). Om det i en grupp finns flera försäkringsföretag som auktoriserats i olika medlemsstater är ut- gångspunkten att den myndighet som utövar tillsyn över det ledande företaget, vanligtvis moderföretaget, också ska vara grupptillsynsmyndig- het (artikel 247.2 a). I direktivet regleras också vilken tillsynsmyndighet som ska vara grupptillsynsmyndighet när det ledande företaget är ett försäkringsholdingföretag, ett blandat finansiellt holdingföretag eller när det inte finns något moderföretag alls i gruppen (artikel 247.2 b). anges de fall när ska vara grupptillsynsmyndighet (se 7 §). Utöver detta gäller att , tillsammans med de be- höriga myndigheterna, får komma överens om att en annan tillsyns- myndighet än den som pekas ut i artikel 247.2, ska vara grupptillsyns- myndighet för en viss grupp. I första stycket anges att , när inspektionen enligt 7 § ska vara grupptillsynsmyndighet, i vissa fall får komma överens med de berörda behöriga myndigheterna om att en annan myndighet inom EES ska utses till grupptillsynsmyndighet. I andra stycket finns bestämmelser om att , i de fall inspektionen inte ska vara grupptill- synsmyndighet enligt 7 §, får komma överens med de berörda behöriga myndigheterna om att inspektionen ska vara grupptillsynsmyndighet. I tredje och fjärde styckena finns bestämmelser om förfarandet för och be- slut om sådana överenskommelser om utseende av grupptillsyns- myndighet som anges i första och andra styckena. I fjärde stycket görs ett tillägg för att genomföra artikel 247.3 andra stycket i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.65 i Omnibus II- Genom bestämmelsen begränsas möjlig- heter att väcka frågan om en överenskommelse om att en annan tillsyns- myndighet än den som anges i artikel 247.2 i Solvens II-direktivet ska ut- ses till grupptillsynsmyndighet. får väcka en sådan fråga högst en gång . Bestämmelsen gäller både om Finansinspek- tionen ska vara grupptillsynsmyndighet och om en behörig myndighet i ett Prop. 2019/20:138 annat land inom EES ska vara grupptillsynsmyndighet. 10 a § När är grupptillsynsmyndighet eller utövar tillsyn över ett enskilt försäkringsföretag som omfattas av grupptillsyn, ska inspektionen ingå en samordningsöverenskommelse med de berörda behöriga myndigheterna. En sådan överenskommelse ska avse inrättandet av ett tillsynskollegium och reglera verksamheten i det. Överenskommelsen ska undertecknas av inspektionen. Samordningsöverenskommelsen ska åtminstone innehålla förfaranden för 1.beslutsprocessen vid de beslut som avses i artiklarna 231, 232 och 247 i Solvens II-direktivet, och 2.det samråd som avses i artiklarna 218.5 och 248.4 i Solvens II-direktivet. Om Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten har fattat ett beslut om upprättande av en samordningsöverenskommelse ska Finansinspek- tionen, när inspektionen är grupptillsynsmyndighet, fatta sitt slutliga beslut i enlighet med Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndighetens beslut. ska överlämna sitt beslut till de berörda behöriga myndig- heterna. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om samordningsöverens- kommelser. Paragrafen genomför artikel 248.4 första och andra styckena och 248.5 första stycket i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.66 i Omnibus II-direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. I en grupp som ska omfattas av grupptillsyn kan det finnas företag som står under tillsyn som enskilda företag i olika länder inom EES. För en sådan grupp ska det inrättas ett tillsynskollegium (artikel 248.2 i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.66 i Omnibus II-direk- tivet). Tillsynskollegiet ska bestå av grupptillsynsmyndigheten, tillsyns- myndigheter i alla länder inom EES där något dotterföretags huvudkontor är beläget och Eiopa (artikel 248.3 första stycket i Solvens II-direktivet, i lydelsen enligt artikel 2.66 i Omnibus II-direktivet). Även tillsynsmyndig- heter för betydande filialer och anknutna företag ska ha rätt att delta i till- synskollegiet (artikel 248.3 andra stycket i Solvens II-direktivet). I första stycket anges grundläggande och formella krav för en samord- ningsöverenskommelse. ska, när inspektionen är grupptillsynsmyndighet eller utövar tillsyn över ett enskilt försäkrings- företag som omfattas av grupptillsyn, ingå en samordningsöverens- kommelse. Samordningsöverenskommelsen ska ingås med de berörda be- höriga myndigheterna, inbegripet grupptillsynsmyndigheten i de fall inte är grupptillsynsmyndighet. Förutom grupptillsynsmyndigheten avses med de berörda behöriga myndigheterna i första hand de tillsynsmyndigheter som anges i artikel 248.3första stycket i Solvens II-direktivet, dvs. tillsynsmyndigheterna i alla länder inom EES där något dotterföretags huvudkontor är beläget. En sådan tillsynsmyndighet ska delta i tillsynskollegiet (artikel 248.3 första stycket). Med de berörda behöriga myndigheterna avses även de tillsyns- myndigheter som anges i artikel 248.3 andra stycket, dvs. tillsynsmyndig- heter för betydande filialer och anknutna företag. För sådana tillsyns- myndigheter gäller att de har rätt att delta i tillsynskollegiet (artikel 248.3 andra stycket). I kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/35 av om komplettering av och rådets direktiv /138/EG om upptagande och utövande av försäkrings- 2019/20:138 verksamhet (Solvens II), i det följande benämnd Solvens II-förordningen, finns ytterligare bestämmelser om när tillsynsmyndigheter för betydande filialer och anknutna företag ska ha rätt att delta i tillsynskollegiet (artikel 354.2). Samordningsöverenskommelsen ska avse inrättandet av ett tillsyns- kollegium och reglera verksamheten i det. Det ska finnas en samordnings- överenskommelse för varje enskild grupp där flera berörda myndigheter i olika länder inom EES ska delta i grupptillsynen över gruppen. En samord- ningsöverenskommelse ska undertecknas av . I Solvens II-förordningen anges att en samordningsöverenskommelse ska vara skriftlig (artikel 355). I andra stycket anges krav på innehållet i en samordningsöverens- kommelse.