prop · H703122 · 2020-03-31 00:00:00 — 18 Senaste lydelse 2014:942. ska godkänna en fysisk person som har utsetts som deklarationsombud av den som omfattas av ett identifieringsbeslut enligt 4 b, 4 c eller 4 d § (unionsordningen), om den som utsetts uppfyller kraven enligt 6 kap. 6 och 7 §§ skatteförfarande- lagen (2011:1244). 2. det sammanlagda beloppet av mervärdesskatten på varorna fördelat på skattesatser, för varje annat EU-land varifrån varor sänds eller transporteras, och 3. det registreringsnummer till mervärdesskatt eller motsvarande uppgift som tilldelats i varje annat EU-land varifrån varor sänds eller tilldelats ett sådant nummer. Uppgifterna i första stycket ska försäljning av varor som inte om- fattas av 6 kap. 10 § försäljning av varor av en beskattningsbar person som använder ett elektroniskt gränssnitt enligt 6 kap. 10 § mervärdesskatte- lagen, och 3. omsättning av varor inom ett EU-land av en beskattningsbar person som använder ett elektroniskt gränssnitt enligt 6 kap. 10 § mervärdesskattelagen. deklaration ska ha kommit in till deklaration ska ha kommit in till senast den 20 i ska godkänna en fysisk person som har utsetts som deklarationsombud av den som omfattas av ett identifieringsbeslut enligt 4 b §, om den som utsetts uppfyller kraven enligt 6 kap. 6 och 7 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244). 19Senaste lydelse 2014:942. 20Senaste lydelse 2014:942. Följande bestämmelser i skatteförfarandelagen tillämpas för 1.behörighet och återkallelse av godkännande: 6 kap. 5 § första stycket 1–3 och 8 §, 2.omprövning och överklagande; 66 och 67 kap., 3.besluts verkställbarhet: 68 kap. 1 § och 3 § 1. Den som ett identifieringsbeslut Den som ett identifieringsbeslut gäller för enligt denna lag eller gäller för enligt denna lag eller enligt motsvarande bestämmelser i enligt motsvarande bestämmelser i ett annat EU-land ska genom ett annat EU-land ska genom dokumentation se till att det finns dokumentation se till att det finns underlag för de omsättningar som underlag för de omsättningar som omfattas av beslutet. skaperna ska vara så detaljerade att kan avgöra om en avgöra om en särskild mervärdes- tion eller en deklaration som bestämmelser i ett annat EU-land är annat EU-land är korrekt. För en representant gäller Om begär det, ska Om begär det, ska den beskattningsbara personen göra sådant underlag som avses i första eller dennes representant göra sådant underlag som avses i första stycket tillgängligt på elektronisk Underlaget ska bevaras efter utgången av det år då den transaktion som underlaget avser utfördes. Om ett identifieringsbeslut enligt 4 b § gäller en mervärdesskatte- grupp, ska det underlag som avses i 25 § första stycket finnas till- gängligt hos den huvudman som har utsett för gruppen enligt 6 a kap. 4 § mervärdesskatte- lagen (1994:200). 21Senaste lydelse 2014:942. 22Senaste lydelse 2014:1511. Vid import av varor där transporten av varorna avslutas här i landet får den som anmäler varornas ankomst till åt den person som varorna är avsedda för tillämpa det särskilda för- farande vid import som framgår av 28 och 29 §§, om 1. varorna transporteras i försändelser med ett verkligt värde på högst , 2. den särskilda ordningen i 4 e § eller bestämmelser som i ett annat EU-land motsvarar den särskilda ordningen i artiklarna 369l–369x i rådets direktiv /112/EG inte tillämpas för varorna, och 3. varorna inte är punktskatte- pliktiga. Skyldig att betala mervärdesskatt enligt 1 kap. 2 § första stycket 6 mervärdesskattelagen är den person som de importerade varorna är avsedda för. Den person som anmäler varornas ankomst till enligt 27 § ska ta ut mervärdesskatt från den som varorna är avsedda för och betala in mervärdesskatten senast då skyldighet att betala tull enligt tullagstiftningen skulle ha inträtt om det hade funnits skyldighet att betala tull. Den som anmäler varorna ska också redovisa mervärdesskatten i en sammanställning som ska ges in till som anges i andra stycket. I sammanställningen ska det totala beloppet av den mervärdesskatt som tagits ut under den aktuella kalendermånaden anges. Den som tillämpar det särskilda förfarandet för import ska genom räkenskaper eller annan lämplig dokumentation se till att det finns underlag för de importer som omfattas av det särskilda för- så detaljerade att kan avgöra om en sammanställning enligt 28 § tredje stycket är korrekt. Om begär det, ska den som tillämpar det särskilda förfarandet för import göra under- laget tillgängligt på elektronisk efter utgången av det år då den transaktion som underlaget avser Motsvarighet i svenska kronor till vissa belopp Motsvarigheten i svenska kronor till beloppet i 4 e § 2 och 27 § 1 är detsamma som motsvarigheten i svenska kronor till beloppet för tullfrihet för varor av ringa värde enligt artikel 23 i rådets förordning (EG) nr 1186/2009 av om upp- rättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse (kodifierad version). 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 2019/20:122 2.5 Förslag till lag om ändring i tullagen Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § tullagen (2016:253) ska ha följande lydelse. Mervärdesskatt som avses i 1 § första stycket ska inte tas ut enligt denna lag utan i enlighet med skatteförfarandelagen (2011:1244), om deklaranten eller, om deklaranten är ett ombud, den för vars räkning ombudet handlar är registrerad till mervärdesskatt i för beslutet om fastställande av tull och 1.agerar i egenskap av beskattningsbar person enligt mervärdesskatte- lagen (1994:200) vid importen eller införseln, eller 2.är en juridisk person som inte agerar i egenskap av beskattningsbar person enligt mervärdesskattelagen vid importen eller införseln. Det som sägs om beskattningsunderlag i 1 § gäller även i de fall som avses i första stycket. Vid tillämpning av det särskilda förfarandet för mervärdesskatt vid import i 27–29 §§ lagen (2011:1245) om särskilda ordningar för mervärdesskatt för distansförsäljning av varor och för tjänster ska mervärdesskatt alltid tas ut enligt 1 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. 3 Ärendet och dess beredningProp. kom Europeiska unionens råd överens om det s.k. e- handelspaketet. Paketet består av ändringar i rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet), rådets direktiv /132/EG av om tillämpningsområdet för artikel 143 b och c i direktiv /112/EG vad gäller befrielse från mervärdesskatt vid slutlig import av vissa varor (direktiv /132/EG), förordning 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri (förordningen om administrativt samarbete) och genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt (genomförandeförordningen).1 Syftet med ändringarna är bl.a. att förenkla för företagen, förbättra konkurrensen och minska skattebortfallet. Europeiska kommissionen avsåg att återkomma med ytterligare förslag till ändringar i genomförandeförordningen som skulle komplettera ändringarna i mervärdesskattedirektivet. Det visade sig därefter att det även fanns behov av kompletterande ändringar i mervärdesskatte- direktivet. Kommissionen lade fram förslag om detta . beslutade rådet om en allmän inriktning i fråga om kommissionens förslag till ändring av mervärdesskattedirektivet och genomförandeförordningen (COM(2018)819 final och (COM(2018)821 final) och förslagen antogs den 21 november 2019.2 Ändringarna i e-handelspaketet genomförs i två steg. Det första steget avser ändringar i mervärdesskattedirektivet, som har genomförts i svensk rätt och började tillämpas , och ändringar i genomförandeförordningen som blev tillämpliga samma datum. Det andra steget avser ändringar i mervärdesskattedirektivet och direktiv /132/EG som ska vara genomförda av medlemsstaterna samt ändringar i förordningen om administrativt samarbete som blir tillämpliga i medlemsstaterna samma datum. Även de kompletterande ändringarna som antogs ska vara genomförda av medlemsstaterna (ändringarna i mervärdesskattedirektivet) och blir tillämpliga (ändringarna i genomförandeförordningen). I denna proposition behandlas 1 Rådets direktiv (EU) 2017/2455 av om ändring av direktiv 2006/112/EG och direktiv /132/EG vad gäller vissa skyldigheter på mervärdesskatteområdet för tillhandahållande av tjänster och distansförsäljning av varor, rådets förordning (EU) 2017/2454 av om ändring av förordning (EU) nr 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri samt rådets genomförandeförordning (EU) 2017/2459 av om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt. 2 Rådets direktiv (EU) av om ändring av direktiv /112/EG vad gäller bestämmelserna om distansförsäljning av varor och vissa inhemska leveranser av varor, samt rådets genomförandeförordning (EU) 2019/2026 av om ändring av genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 vad gäller leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster som förmedlas genom elektroniska gränssnitt och de särskilda ordningarna för beskattningsbara personer som tillhandahåller tjänster till icke beskattningsbara personer, som utför distansförsäljning av varor och vissa inhemska leveranser av varor. 2019/20:122 ändringarna i mervärdesskattedirektivet och i direktiv /132/EG som ska vara genomförda . Rådets direktiv /2455 och 2019/1995 finns i bilaga 1 och 2. I en promemoria från , Ändrade mervärdesskatte- regler vid e-handel mellan företag och konsumenter, lämnades förslag på ändringar i bland annat mervärdesskattelagen (1994:200) och lagen (2011:1245) om särskilda ordningar för mervärdesskatt för tele- kommunikationstjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster i syfte att genomföra det andra steget i e-handelspaketet i svensk rätt. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (Fi2019/02563/S2). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag, som behandlas i avsnitt 6.6, 6.7 och i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissens förslag har ändringar gjorts i 4 d och 12 §§ lagen (2011:1245) om särskilda ordningar för mervärdesskatt för telekommunikationstjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster som innebär att plattformsföretag som är etablerade i kan få ett identifieringsbeslut för unionsordningen om de möjliggör omsättning av varor i ett annat EU-land och transporten av varorna påbörjas och avslutas inom det EU-landet, se avsnitt 6.4. Ändringarna är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Regeringen har därför inte inhämtat Lagrådets yttrande i denna del. Dessutom har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Mervärdesskatt ska tas ut vid leverans av varor mot ersättning som görs inom en medlemsstats territorium av en beskattningsbar person som agerar i denna egenskap, artikel 2.1 a i rådets direktiv /112/EG av om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mer- värdesskattedirektivet). Med leverans av varor avses enligt artiklarna 14– 19 i mervärdesskattedirektivet bl.a. överföring av rätten att såsom ägare förfoga över materiella tillgångar, artikel 14.1. Reglerna om var en vara ska anses ha levererats, dvs. platsen för leverans, finns i avdelning V, artiklarna 31–36a, i mervärdesskattedirektivet. Platsen för leverans i fråga om varor som ska transporteras till köparen är den plats där varan befinner sig då transporten till förvärvaren avgår, dvs. avgångsorten, artikel 32 första stycket. Om leveransen görs till en icke beskattningsbar person, en icke beskattningsbar juridisk person eller en beskattningsbar person vars gemenskapsinterna förvärv inte är föremål för mervärdesskatt i enlighet med artikel 3.1 är platsen för leverans dock den plats där varorna befinner sig när transporten avslutas, alltså destinationsorten, artikel 33. Detta gäller dock inte om säljarens leveranser till den medlemsstat dit varorna transporteras understiger ett visst tröskelbelopp, lägst och högst , artikel 34. Denna s.k. omsättningströskel för distanshandel innebär att en beskattningsbar person som ägnar sig åt distanshandel till andra EU- länder inte behöver registrera sig i destinationslandet om omsättningarna inte överstiger omsättningströskeln för respektive EU-land. Import av varor med lågt värde Med import av varor avses införsel i gemenskapen av varor som inte är i fri omsättning, artikel 30 mervärdesskattedirektivet. Import av varor ska vara föremål för mervärdesskatt, artikel 2.1 d. Medlemsstaterna ska dock enligt artikel 143 undanta viss import från mervärdesskatt, däribland slutlig import av varor som omfattas av rådets direktiv /132/EG av om tillämpningsområdet för artikel 143 b och c i direktiv /112/EG vad gäller befrielse från mervärdesskatt vid slutlig import av vissa varor (direktiv /132/EG). Enligt bestämmelserna i det direktivet ska varor med ett sammanlagt värde som inte överstiger vara skattebefriade vid import. Medlemsstaterna får dock bevilja befrielse för import av varor vars sammanlagda värde överstiger men inte är högre än . Medlemsstaterna får vidare undanta varor som har importerats per postorder från skattebefrielsen (artikel 23). Skattebefrielse ska inte beviljas för punktskattepliktiga varor (artikel 24). Av artikel 58 i mervärdesskattedirektivet framgår att platsen för tillhanda- hållande av telekommunikationstjänster, radio- och televisionssändningar samt tjänster som tillhandahålls på elektronisk väg till någon som inte är en beskattningsbar person ska vara platsen där personen är etablerad, är bosatt eller stadigvarande vistas. kan den beskattningsbara personen, i stället för att registrera sig till mervärdesskatt i alla de EU-länder där köparna finns och redovisa och betala mervärdes- skatt enligt de ländernas bestämmelser, redovisa och betala mervärdesskatt enligt de särskilda ordningarna för telekommunikationstjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster (de särskilda ordningarna). Bestämmelser om de särskilda ordningarna finns i avdelning XII, kapitel 6 i mervärdesskattedirektivet. De särskilda ordningarna brukar kallas en enda kontaktpunkt, Shop (). De innebär att den beskattningsbara personen är registrerad i en medlemsstat (identifierings- staten) och redovisar och betalar all mervärdesskatt för de aktuella tjänsterna till skattemyndigheten i den medlemsstaten, även sådan skatt som är hänförlig till andra EU-länder för att köparna finns där. Myndigheten i identifieringsstaten överför uppgifterna till skattemyndig- 2019/20:122 hetens motsvarighet i de andra medlemsstaterna. Hur överföringarna går till framgår av bestämmelserna i förordning 904/2010 om administrativt samarbete och kampen mot mervärdesskattebedrägeri. De särskilda ordningarna gäller för företag som är etablerade i ett EU- land men inte i det EU-land där tjänsterna är omsatta (unionsordningen, artiklarna 369a–369k) och företag som inte är etablerade i något EU-land men säljer de aktuella tjänsterna till icke beskattningsbara personer i EU (tredjelandsordningen, artiklarna 358a–369). Kompletterande bestäm- melser om de särskilda ordningarna finns i underavsnitt 4 i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 av om fastställande av tillämpningsföreskrifter för direktiv /112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt (genomförandeförordningen). Genomförandeförordningen är direkt tillämplig i medlemsstaterna. Mervärdesskatt ska betalas till staten vid sådan omsättning inom landet av varor eller tjänster som är skattepliktig och görs av en beskattningsbar person i denna egenskap, i den utsträckning den beskattningsbara personen inte är befriad från skatt på omsättningen, 1 kap. 1 § 1 mervärdesskatte- lagen (1994:200), förkortad ML. Med omsättning av vara förstås att en vara överlåts mot ersättning eller tas i anspråk genom uttag, 2 kap. 1–3 §§ ML. Mervärdesskattedirektivets regler om var en vara anses ha levererats har införts i svensk rätt genom 5 kap. 2–2 d §§ och 3–3 a §§ ML. Av dessa bestämmelser framgår om en vara är omsatt inom landet eller utomlands. Om varan är omsatt utomlands tas det inte ut någon mervärdesskatt i . Enligt huvudregeln är en vara som enligt avtalet mellan säljare och köpare ska transporteras till köparen omsatt inom landet om den finns här i landet då säljaren, köparen eller någon annan påbörjar transporten till köparen, 5 kap. 2 § första stycket 1 ML. är också omsatt här om den inte finns här i landet då transporten påbörjas men transporteras av säljaren från ett annat EU-land till en köpare i , om värdet av säljarens sammanlagda omsättning här i landet överstiger under det löpande eller föregående kalenderåret eller om säljaren har uppfyllt de villkor som det land där transporten påbörjas har för att omsättningen inte ska anses vara gjord i det landet, 5 kap. 2 § första stycket 4 och andra stycket ML. Om en konsument i t.ex. köper varor via internet från en säljare i ett annat EU-land och säljarens omsättningar till understiger under det löpande och det föregående kalenderåret behöver säljaren inte registrera sig i och ta ut svensk mervärdesskatt för omsättningarna. I stället gäller reglerna i säljarens land. Av 5 kap. 2 a § första punkten ML framgår motsvarigheten till 5 kap. 2 § första stycket 4 samt andra stycket ML när det är fråga om distansförsäljning från till en köpare i ett annat EU-land. Av första punkten, som motsvarar artikel 33 och 34 i mervärdesskattedirektivet, framgår att varan inte anses omsatt inom landet om den transporteras från till en köpare i ett annat EU-land och säljaren är eller är skyldig att vara registrerad i destinationslandet för distansförsäljningen. Bestämmelsen är tillämplig om säljarens omsättning i destinationslandet överstiger tröskelvärdet i det landet. Med import menas att en vara förs in till från tredjeland, dvs. transporteras fysiskt till från en plats utanför EU. kan dock vid transitering transporteras genom ett annat EU-land (2 kap. 1 a § ML). Mervärdesskatt ska betalas vid sådan import av varor till landet som är skattepliktig (1 kap. 1 § första stycket 3 ML). Skattskyldigheten för mervärdesskatt är kopplad till tullagstiftningens regler, och uppkommer alltså vid samma tillfälle som skyldigheten att betala tull (1 kap. 5 § ML). Bestämmelsen motsvaras av artiklarna 70–71 i mervärdesskattedirektivet. Vid import av varor är det den som enligt tullagstiftningen är skyldig att betala tull eller skulle ha varit det om varorna hade varit tullbelagda, som är skattskyldig för mervärdesskatten vid importen (1 kap. 2 § första stycket 6 a–e ML), som motsvaras av artikel 201 i mervärdesskatte- direktivet. När en tullskuld uppkommer i är det således den som är skattskyldig som är skyldig att betala tullen, 1 kap. 2 § första stycket 6 a. När en tullskuld inte uppkommer är den skattskyldig som skulle ha varit skyldig att betala tullen om importen eller införseln hade varit tullbelagd (samma bestämmelse 6 b). Det inträffar när en vara inte är belagd med tull eller importen är befriad från tull. Vidare kan detta inträffa när det i skattehänseende är fråga om import trots att det inte är det i tullhänseende, t.ex. då varan förs in till från ett område som är inom EU:s tullområde men utanför mervärdesskatteområdet, t.ex. . har den grundläggande uppgiften att utföra tullkontroller. är också beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import i vissa fall, exempelvis när den som importerar varan är en privatperson. är dock beskattningsmyndighet om deklaranten är registrerad till mervärdesskatt i för beslutet om fastställande av tull och agerar i egenskap av beskattningsbar person enligt ML vid importen eller införseln, eller är en juridisk person som inte agerar i egenskap av beskattningsbar person enligt ML vid importen eller införseln. Alla varor som förs in i från ett tredjeland ska deklareras till . Varorna ska hänföras till ett tullförfarande. Det vanligaste tullförfarandet är övergång till fri omsättning. En övergång till fri omsättning medför bl.a. att tillämpliga importtullar och andra eventuella avgifter tas ut. Genom övergången till fri omsättning ändras varornas tullstatus från icke-unionsvaror till unionsvaror. Varorna kan då cirkulera fritt inom EU. Av artikel 5.6 i och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av om fastställande av en tullkodex för unionen (unionstullkodex) framgår att med tullombud avses varje person som av en annan person har utsetts att genomföra de åtgärder och formaliteter som enligt tullagstiftningen erfordras vid den senares kontakter med tullmyndigheter. Av artikel 18 unionstullkodex framgår att ombudskapet får vara direkt, varvid tullombudet ska agera i en annan persons namn och för dennes räkning, eller indirekt, varvid tullombudet ska agera i eget namn men för en annan persons räkning. Vanligen tar ombudet (exempelvis expressaktörer) på sig att betala mervärdesskatten för importörens räkning och använder då de tillstånd de har till betalningsanstånd (tidigare ”kredittillstånd”). I fråga om varor som transporteras med post och järnväg finns särskilda regler i tullförordningen (2016:287). Av reglerna följer att postoperatören ska utföra tullkontroll på varor som transporteras med post, 5 kap. 3 § tullförordningen. Med postoperatör avses i detta sammanhang en operatör som är etablerad i och som utsetts av en medlemsstat att tillhandahålla internationella tjänster som regleras i världspostkonventionen, se artikel 1.25i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 av om komplettering av och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex (kompletteringsförordningen). I är detta (publ). Det innebär att om något skickas med postoperatören i ett annat land är det som transporterar varan i . Med varor i postförsändelser avses i detta sammanhang andra varor än brevförsändelser, inneslutna i ett postpaket eller paket och transporterade under ansvar av eller av en postoperatör i enlighet med bestämmelserna i världspostkonventionen, se artikel 1.24 i kompletteringsförordningen. är således direkt ombud vid deklarering av varor som kommer till via postförsändelser. Det innebär att utför tullformaliteter åt den som importerar varan, dvs. betalar in tull och mervärdesskatt för personens räkning. Det är dock fortfarande mottagaren som är ansvarig för att varan deklareras och att rätt avgifter betalas in. Import av varor med lågt värde Av 3 kap. 30 § första stycket ML framgår att sådan import som medför frihet från skatt enligt lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import, förkortad LFS, ska undantas från mervärdesskatteplikt. Av 2 kap. 2 § första stycket LFS framgår det att frihet från skatt vid import ska medges en vara som övergår till fri omsättning under sådana omständigheter som för en tullpliktig vara medför tullbefrielse enligt bl.a. rådets förordning (EG) nr 1186/2009 av om upprättandet av ett gemenskapssystem för tullbefrielse (kodifierad version). Detta gäller om inte annat följer av 2 kap. 3 § LFS. Av artiklarna 23–24 i förordning 1186/2009 framgår det att försändelser av ringa värde under vissa förutsättningar ska vara befriade från importtull. Av 2 kap. 3 § 6 LFS framgår att rätt till frihet från skatt vid import enligt 2 § inte föreligger om den importerade varan utgörs av försändelser som utgör ett led i en postorderförsäljning.