prop · H703124 · 2020-04-21 00:00:00 — (1994:1564) om alkoholskatt, och (1994:1564) om alkoholskatt, enligt 9 kap. 2, 3, 4, 5, 6, 8 a eller enligt 9 kap. 2, 3, 4, 5, 6, 8 a eller tredje stycket, 10 lagen (1994:1776) om skatt på lagen (1994:1776) om skatt på 3. beslut om återbetalning enligt 12 § lagen (1999:673) om skatt på Denna lag träder ikraft . Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. 1 Senaste lydelse 2011:1244. 2019/20:124 Bilaga 5 Sammanfattning av promemorian Återvinning ur nedlagda avfallsanläggningar Ökad återvinning är angeläget En ökad återvinning av resurser är generellt angeläget för att nå en hållbar utveckling som bygger på resurshushållning. Återvinningen ska vara av god kvalitèt, dvs. inte innebära risk för miljö och människors hälsa. Tack vare olika styrmedel har mängden deponerat avfall minskat markant och miljöpåverkan från både återvinning och deponering har minskat över tiden. har utifrån sin roll som nationellt samordnande myndighet för kretslopp och avfall att verka för ökad resurseffektivitet på ett miljö- och hälsomässigt säkert sätt. konstaterar att deponiåtervinning innebär både potentiella vinster och risker för miljön. Deponiåtervinning är en miljöfarlig verksamhet och omfattas av gällande miljölagstiftning. Osäker potential av resurser för återvinning ur nedlagda avfallsanläggningar, men begränsad jämfört med alternativa råvaror Kunskapen om nedlagda avfallsanläggningar i är bristfällig, såväl avseende storlek, antal som innehåll. Uppskattningar visar att det kan finnas relativt stora mängder metall och mineraler och organiskt material i nedlagda avfallsanläggningar, men mängderna är blygsamma jämfört med hur mycket som betraktas som gruvpotential och oftast även jämfört med vad som finns på marknaden i övrigt. Uppskattningarna av resursinnehåll är uppskalad från ett fåtal inventerade nedlagda avfallsanläggningar till att gälla för landets tusentals sådana vars innehåll varierar stort utifrån typ och ålder. Potentialen är ofta teoretisk, dvs. beaktar inte den tekniska och ekonomiska möjligheten att utvinna den. En avgörande faktor för att med vinst återvinna resurser ur deponier är storleken på de enskilda deponierna. De flesta kommunala deponierna i bedöms vara för små för att deponiåtervinning ur dem ska vara ekonomiskt lönsamt enligt forskare. För att en konkurrenskraftig återvinning ur nedlagda avfallsanläggningar ska komma till stånd saknas tillräcklig kunskap om var resurserna finns och hur stora de är, ibland även tekniska lösningar, men framförallt saknas det ekonomiska incitament i form av tillräckligt höga marknadspriser på de resurser som kan finnas i nedlagda avfallsanläggningar. Deponiåtervinning förekommer ännu endast i blygsam skala och i huvudsak i pilotskala. Återvinning ur kommunala deponier, de allra flesta industrideponier och förorenade områden, har sannolikt bäst ekonomiska möjligheter att komma till stånd i samband med att sanering eller avslutningsåtgärder ändå måste ske. För nedlagda utvinningsavfallsanläggningar och några enstaka industrideponier med homogent innehåll av metall- eller mineralrikt avfall, är det däremot möjligt att utvinning av metall och kan komma att ske även vid andra tillfällen om förutsättningarna är tillräckligt gynnsamma. Osäkra miljövinster av deponiåtervinning ur nedlagda avfallsanläggningar Det råder osäkerhet om hur stora de potentiella miljövinsterna är eftersom kunskapen är bristfällig om innehållet i de nedlagda deponierna. Miljövinsterna varierar beroende på deponins innehåll och hur det kan tas tillvara genom återvinning eller förbränning med energiutvinning, samt beroende på vilka skadliga utsläpp från kvarvarande/återdeponerat avfall som kan minskas genom att moderna miljöskyddskrav ställs på hantering av detta. Den betydande negativa miljöpåverkan som återvinning ur nedlagda deponier även kan medföra, såsom spridning av oönskade ämnen, gaser, buller och lukt, ska hanteras i en miljöprövning av deponiåtervinningen. Det finns inte tillräckliga skäl för staten att generellt gynna deponiåtervinning ur nedlagda avfallsanläggningar bedömning är att det inte finns tillräckliga samhällsekonomiska skäl för staten att generellt gynna deponiåtervinning ur nedlagda avfallsanläggningar. Dels förefaller omfattningen av kommersiellt intressanta deponier för deponiåtervinning vara mycket begränsad, dels föreligger osäkerhet om det finns tillräckliga miljövinster av återvinning just ur dessa deponier för att motivera ett generellt statligt stöd. Antalet övriga, dvs. icke kommersiellt intressanta, nedlagda deponier är osäkert, men bedöms uppgå till flera tusen. En betydande andel av dessa är angelägna att åtgärda av miljöskäl, där de lokala förutsättningarna naturligt beaktas. Dessa kan hanteras genom det regelverk som finns för efterbehandling. Det finns inte skäl för staten att ha särskilda prioriteringsgrunder eller ett särskilt stöd för nedlagda deponier jämfört med andra förorenade områden. Det finns inget som hindrar återvinning av uppgrävt material vid sanering, utan det ska snarare återvinnas när det är möjligt. Vidare kommer återvinning ur nedlagda deponier att ha en obetydlig påverkan på utvinning av jungfruliga resurser och därmed även på utsläpp från gruvdrift och malmförädling till följd av att mängden resurser i deponier är mycket begränsad i förhållande till de mängder som finns på marknaden. Det finns skäl att undanröja onödiga hinder Det kan dock finnas enskilda nedlagda avfallsanläggningar där det potentiellt kan finnas resurser som eller kan återvinnas med företagsekonomisk vinst och generera miljönytta. Det finns därför skäl att om möjligt förtydliga och komplettera dagens regelverk så att inte onödiga hinder för deponiåtervinning ur nedlagda avfallsanläggningar föreligger, eller i vart fallminska hindren. Ett antal frågor och problem som upplevs som hinder för att genomföra deponiåtervinning har identifierats tillsammans med berörda aktörer såsom potentiella verksamhetsutövare och forskare. Dessa rör dels avfallsskatten, dels med under- och bakomliggande lagstiftning. 2019/20:124 Bilaga 5 Varför det inte är möjligt att införa bestämmelser om befrielse från avfallsskatt vid återdeponering av restavfall från deponiåtervinning En effekt av avfallsskatten som kan upplevas som hinder för deponiåtervinningen i samband med att detta förs in på en avfallsanläggning för att återdeponeras. Enligt analys är det inte möjligt att införa bestämmelser i om befrielse från avfallsskatt vid återdeponering av restavfall från deponiåtervinning. Sådan skattebefrielse utgör statligt stöd till miljöskydd, vilket inte får lämnas till ”företag som befinner sig i svårigheter”. innebär i praktiken ett krav på att skattebefrielsen ska ske genom återbetalning från staten direkt till stödmottagaren (avfallslämnaren). LSA:s grundkonstruktion (nettodeponimetoden) innebär att avfallsmottagaren får göra avdrag för skatten när avfall förs ut från en skattepliktig anläggning. Det kan då inte införas bestämmelser om rätt till återbetalning av samma skatt till avfallslämnaren. Därmed saknas anledning att inom ramen för detta uppdrag göra en utredning av om det nya regelverket angående statsstöd även i andra avseenden innebär ett hinder för en sådan skattebefrielse. En skattebefrielse vid återdeponering av restavfall från deponiåtervinning skulle även innebära en uppenbar risk för ökade problem vid kontrollen av att avfallsskatt redovisats korrekt. Förslag för att undvika dubbelbeskattning av avfall som återdeponeras och att avfall som återvinns belastas med skatt En annan effekt av avfallsskatten vid deponiåtervinning är att under vissa omständigheter kommer restavfall att dubbelsbeskattas och avfall som återvinns att belastas med skatt. föreslår därför i samverkan med att bestämmelser om återbetalning av tidigare betald skatt införs i en ny 12 § i LSA, samt att vissa kompletterande bestämmelser, bl.a. avseende ansökningsperiod, införs i en ny 13 § i LSA. Promemorian Återvinning ur nedlagda avfallsanläggningar Följande remissinstanser har yttrat sig över promemorian: Förvaltningsrätten i , , , , , Avfall , Kommuner och Regioner (tidigare Kommuner och Landsting), Återvinningsindustrierna, geologiska undersökning, , , , och . Följande remissinstanser avstår från att yttra sig eller har inte avhörts: , , , Innovations- och kemiindustrierna, , SveMin, Svenska Energiaskor, , , Teknikföretagen, byggindustrier och IVL . Utanför remisslistan har följande inkommit med svar: 2019/20:124 Bilaga 6 2019/20:124 Bilaga 7 Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring lagen (1999:673) om skatt på avfall Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:673) om skatt på avfall dels att 3 och 11 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas två nya paragrafer, 12 och 13 §§, av följande lydelse. Bestämmelserna i 1 § gäller dock Bestämmelserna i 1 § gäller dock a) jord, a) jord, grus, sand, lera, skiffer, kalkstoft, kalksten eller annan sten, kalkstoft, kalksten eller annan sten, b)bergrester från gruvindustriell verksamhet, c)avfallssand från gruvindustriell verksamhet och avfall från vattenrening vid sådan verksamhet samt järnhaltigt avfall från rökgasrening vid tillverkning av järnmalmspellets, 2. radioaktivt avfall, 3. vattenverksslam i slambassäng, eller 4. flytande avfall i vassbädd. I fråga om avfall från vattenrening vid gruvindustriell verksamhet och järnhaltigt avfall från rökgasrening vid tillverkning av järnmalmspellets gäller första stycket 1 endast under förutsättning att deponering eller förvaring sker tillsammans med avfallssand från gruvindustriell verksamhet Den som är skattskyldig får göra avdrag även för skatt på 1. vatten eller stabiliserande ämnen som utanför anläggningen tillsatts till aska, 2. förorenad jord från marksanering, 3. muddermassor från sanering och fördjupning av vattenområden, 4. avfall från sanering av upplag för farligt avfall, 5. slam från behandling av lakvatten från anläggning där gips deponeras, Senaste lydelse 2000:1429. Senaste lydelse 2008:242. 6.avfall från rening av kommunalt avloppsslam som förorenats på grund av verksamhet vid , 8.fluor- och svavelhaltigt avfall från rökgasrening vid tillverkning av järnmalmspellets, 9.grönlutslam från kausticeringsprocesser, 10. returfiberavfall och avsvärt- 10. askor från eldning av eldning av avsvärtningsslam, 11.slam från framställning av dikalciumfosfat, kalciumklorid och natriumfosfat, 12.kalciumfluoridslam från framställning av aluminiumfluorid, 13.gipsslam från framställning av uppkolningsmedel, 14.elfilterstoft från framställning av kalciumkarbid, 15.slagger från metallurgiska processer, 16.stoft och slam från rening av gaser från framställning av råstål och råjärn, 19.stoft och slam från rening av rökgaser och processvatten vid framställning av koppar, zink och bly, 20. katodrester, 20. katodrester och blästerstoft kolavfall samt stoft och slam från från rening av rökgaser vid framställning av aluminium, framställning av aluminium, 21.stoft och slam från rening av rökgaser från framställning av ferrolegeringar, 23.avfall från rensprocessen vid upparbetning av återvunnet glas, och 24. biobränsleaska, vars halt av 24. biobränsleaska, vars halt av cesium-137 uppgår till minst fem cesium-137 uppgår till minst tio kilobecquerel per kilogram och avfallsanläggning som uppfyller de avfallsanläggning som uppfyller de för deponering av sådan aska. för deponering av sådan aska. Vid fastställandet av halten cesium-137 enligt första stycket 24 ska askans torrvikt användas. Om avfall flyttas från ett område som tidigare ansetts vara en sådan anläggning som avses i 1 § första eller andra stycket, medges återbetalning av skatten på avfallet om avfallet 1. förts in på en sådan anläggning som avses i 1 § första stycket, eller 2019/20:124 Bilaga 7 2019/20:124 Bilaga 7 2. tagits emot på en plats där avfallet är avsett att a. förbrännas, eller b. behandlasför materialåtervinning. Ansökan om återbetalning enligt första stycket görs skriftligen hos av den som var skattskyldig enligt 7 § då området upphörde att vara en sådan anläggning som avses i 1 § första eller andra stycket. Återbetalning enligt första stycket medges inte om möjlighet till avdrag för skatten följer av andra bestämmelser i denna lag. Ansökan om återbetalning enligt 12 § ska omfatta en period om ett kalenderkvartal och ska lämnas in till beskattningsmyndigheten efter kvartalets utgång. För att återbetalning enligt 12 § ska beviljas krävs att ersättningen för ett kalenderkvartal uppgår till . 2.Äldre bestämmelser gäller fortfarande för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Förslag till lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244) Härigenom föreskrivs att 53 kap. 5 § skatteförfarandelagen (2011:1244) ska ha följande lydelse. 2019/20:124 Bilaga 7 Som beslut om punktskatt anses också 1. beslut om återbetalning av skatt enligt a)25 § lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, b)29, 30 eller 40 a § lagen (1994:1563) om tobaksskatt, c)28, 29 eller 30 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt, eller d)14 § lagen (2018:696) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter, 2. beslut om återbetalning eller 2. beslut om återbetalning kompensation enligt 9 kap. 2, 3, 5, kompensation enligt 9 kap. 2, 3, 5, 5 a, 6, 8 a, 10 eller 11 § eller 11 kap. 5 a, 6, 8 a, 10 eller 11 § 12–15 §§ lagen (1994:1776) om 12–15 §§ skatt på energi. (1994:1776) om skatt på energi, 3.beslut om återbetalning enligt 12 § lagen (1999:673) om skatt på avfall. Denna lag träder i kraft 1 Senaste lydelse 2018:701. 2019/20:124 Bilaga 8 Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . Vissa ändringar i avfallsskattelagen Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i lagen (1999:673) om skatt på avfall, och 2.lag om ändring i skatteförfarandelagen (2011:1244). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga . Förslagen föranleder följande yttrande. Förslaget till lag om ändring i lagen om skatt på avfall I paragrafen regleras möjligheten till återbetalning av skatt om avfall flyttas från ett område som varit en sådan anläggning som varit skattepliktig, men är det och det därför inte är möjligt att göra avdrag när avfallet förs ut från anläggningen. Paragrafens syfte är att undvika dubbelbeskattning när avfall t.ex. flyttas från en anläggning för att återdeponeras på en annan i samband med sanering eller utgrävning av den först nämnda anläggningen. Det framstår som oklart vad som avses med att ett område ”tidigare” utgjort en anläggning som varit skattepliktig enligt vissa angivna bestämmelser, eftersom det citerade begreppet inte är ställt i förhållande till någon viss tidpunkt. I andra stycket, som reglerar när ansökan om återbetalning ska göras, anges emellertid att en sådan ska göras av den som var skattskyldig vid den ”tidpunkt då området upphörde att vara” en skattepliktig anläggning. Lagrådet anser att bestämmelserna i förevarande paragraf skulle bli tydligare och mindre svåra att tillämpa om förutsättningarna för återbetalning av skatten i första stycket anknöts till den omständighet som anges i andra stycket, dvs. den tidpunkt då området upphörde att vara en skattepliktig anläggning. Detta begrepp bör också belysas med ett exemplifierande resonemang i författningskommentaren. Eftersom 12 och 13 §§ är nya bestämmelser som inte ersätter några tidigare bestämmelser bör det förtydligas i författningskommentaren vad som avses med övergångsbestämmelsen om att äldre bestämmelser fortfarande gäller för förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. 2019/20:124 Bilaga 8 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Vissa ändringar i avfallsskattelagen