prop · H70374 · 2020-02-04 00:00:00 — Lagrådet anser att det språkligt sett är mindre lämpligt att använda ordet förvalta om något som håller på att genomföras. Lagrådet föreslår därför att ordet förvaltar ersätts av ”har hand om”. Motsvarande ändring bör göras i 14 §. I paragrafens tredje stycke anges vissa alternativa anknytningsfakta till en medlemsstat i EU som måste vara uppfyllda för att en person ska omfattas av definitionen av rådgivare. Lagrådet anser att förslaget skulle vinna i tydlighet om 6 § endast reglerar definitionen av begreppet rådgivare och bestämmelsen i tredje stycket om anknytningsfakta, med vissa språkliga ändringar, görs om till en egen paragraf, 7 §. Lagrådet föreslår att denna paragraf får följande lydelse. En person ska anses som rådgivare enligt 6 § endast om denne 1. har hemvist i en medlemsstat, 2.tillhandahåller tjänster avseende arrangemanget från ett fast driftsställe i en medlemsstat, 3.är registrerad i eller lyder under lagstiftningen i en medlemsstat, eller 4.tillhör en bransch- eller yrkesorganisation för juridiska rådgivare, skatterådgivare eller konsulter i en medlemsstat. För det fall förslaget godtas medför det följdändringar i ett antal paragrafer. 33 b kap. 8 § I paragrafen anges vad som avses med användare. Med begreppet avses en person som tillhandahålls ett arrangemang (punkt 1), är redo att genomföra ett arrangemang (punkt 2) eller har påbörjat genomförandet (punkt 3). Det är oklart vad som inbegrips i att vara ”redo”. Av författningskommentaren framgår att avsikten är att beskriva att arrangemanget är klart för genomförande, men att detta ännu inte påbörjats. Lagrådet föreslår att punkten 2 formuleras enligt följande. 2.har ett rapporteringspliktigt arrangemang som är klart för genomförande, eller 33 b kap. 14 § Bestämmelserna i såväl första som andra stycket innebär att en användare av ett rapporteringspliktigt arrangemang, i vilket det finns flera användare, under vissa förutsättningar inte behöver lämna uppgifter. stadgas att en förutsättning för att undgå uppgiftsskyldigheten är att användaren kan visa att den som i stället är skyldig att lämna uppgifterna har gjort det. Bestämmelserna innehåller alltså en bevisregel som reglerar såväl bevisbördans placering som kravet på bevisningen. reglering saknas i de övriga paragrafer i kapitlet som innehåller bestäm- melser om liknande situationer, jfr t.ex. 11–12 §§. upplysts om att avsikten inte är att bevisbörda och beviskrav i de situationer som avses i 14 § ska bedömas på annat sätt än i övriga Det förhållandet att situationerna regleras olika kan leda till icke avsedda motsatsslut. Av det skälet bör antingen bevisregeln tas bort i 14 § eller föras in i de bestämmelser som reglerar de likartade Underrubriken närmast före 33 b kap. 16 § Underrubriken före 16 och 17 §§ anger att dessa paragrafer innehåller undantag från huvudregeln i 15 §. I 16 § anges dock att uppgifter enligt huvudregeln ska lämnas endast i den utsträckning den uppgiftsskyldige känner till dem eller har tillgång till dem. Detta är inget undantag, utan endast en nödvändig begränsning av uppgiftsskyldigheten till uppgifter som den uppgiftsskyldige känner till eller har tillgång till. däremot ett undantag som beror på tystnadsplikten för advokater. 2019/20:74 Bilaga 7 Lagrådet föreslår därför att underrubriken ”Undantag” flyttas till närmast före 17 §. 33 b kap. 16 § Paragrafen innehåller en tidsbestämning vad avser skyldigheten att lämna uppgifter på så sätt att den uppgiftsskyldige ska känna till uppgifterna eller ha tillgång till dem när de ska lämnas. Denna tidsbestämning förefaller överflödig, men skulle kunna leda till en feltolkning. Bestämmelsen skulle, strikt enligt ordalydelsen, kunna tolkas så att uppgiftsskyldigheten bortfaller om den uppgiftsskyldige får kännedom eller tillgång till uppgifterna efter den dag då uppgifterna skulle ha lämnats enligt 18–20 §§. Lagrådet föreslår att orden ”då uppgifterna ska lämnas” utgår. 33 b kap. 18 § I paragrafens första stycke punkt 2 sägs bl.a. att en viss tidpunkt för en rådgivares uppgiftsskyldighet inträffar ”den dag arrangemanget är redo för genomförande”. Av författningskommentaren framgår att avsikten är att beskriva tidpunkten när arrangemanget är klart för genomförande men detta ännu inte påbörjats. Denna avsikt framgår tydligare om författnings- kommentarens ord används. Lagrådet föreslår att första stycket 2 formuleras enligt följande. 2.den dag arrangemanget blev klart för genomförande, eller 33b kap. 19 § I paragrafen anges motsvarande bestämmelser för en användares uppgiftsskyldighet som för en rådgivares enligt 18 § och motiveras i författningskommentaren på samma sätt. Lagrådet föreslår därför att punkt 2 formuleras enligt följande. 2.den dag arrangemanget blev klart för genomförande av användaren, eller 33 b kap. 21 § Paragrafen innehåller bestämmelser om informationsskyldighet i vissa fall när en uppgiftsskyldig rådgivare är förhindrad att lämna uppgifter enligt 15 § på grund av att rådgivaren lyder under tystnadsplikten för advokater. Det anges att om rådgivaren är förhindrad att lämna ”fullständiga” uppgifter enligt 15 § ska samtliga andra rådgivare informeras om deras skyldighet att lämna uppgifter. Samma bestämning av uppgiftsskyldigheten till ”fullständiga” uppgifter finns i andra stycket, som säger att om det inte finns någon annan rådgivare som kan lämna uppgifterna ska användaren i stället informeras. Det förefaller dock som om bestämningen till ”fullständiga” uppgifter gör paragrafen svårtillämpad eftersom begreppet är oklart. Avsikten är att ange att det endast är de uppgifter enligt 15 § som rådgivaren är förhindrad att lämna som utlöser informationsskyldigheten. Lagrådet föreslår att paragrafen får följande lydelse (Lagrådets ändringsförslag understrukna). Om en uppgiftsskyldig rådgivare är förhindrad att lämna de uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang som anges i 15 § på grund av tystnadsplikten för advokater ska rådgivaren informera samtliga andra rådgivare avseende arrangemanget om rådgivares skyldighet att lämna uppgifter. Om det inte finns någon annan rådgivare som är skyldig att lämna uppgifterna om det rapporteringspliktiga arrangemanget eller om samtliga andra rådgivare är förhindrade att lämna uppgifterna på grund av tystnadsplikten för advokater eller motsvarande regler i någon annan medlemsstat, ska den uppgiftsskyldige rådgivaren informera användaren av arrangemanget om användarens skyldighet att lämna uppgifter. 49 c kap. 1–4 §§ 49 c kap. innehåller bestämmelser om rapporteringsavgift. I 1–4 §§ regleras under vilka förutsättningar rapporteringsavgift får tas ut och i 5–7 §§ hur rapporteringsavgiften ska beräknas. I 1 och 2 §§ används begreppen rapporteringsavgift, andra rapporteringsavgift och tredje rapporteringsavgift. Språkbruket leder tankarna till att det först måste ha tagits ut en rapporteringsavgift för att en andra avgift ska kunna tas ut och likaså att en andra rapporteringsavgift måste ha tagits ut för att en tredje avgift ska kunna tas ut. Så är emellertid inte fallet. Det är de i paragraferna angivna tidsgränserna och övriga förutsättningar som avgör när de olika rapporteringsavgifterna ska kunna tas ut. För det fall det klart framgår att den som ska lämna uppgifter inte har gjort det från den tidpunkt då skyldigheten skulle ha fullgjorts och dessutom tar kontakt med den rapporteringsskyldige innan föreskrivna uppgifter har lämnats, kan tre rapporteringsavgifter tas ut vid ett och samma tillfälle. Mot denna bakgrund anser Lagrådet att begreppen andra och tredje rapporteringsavgift bör utgå och att det i stället hänvisas till den paragraf som anger hur rapporteringsavgiften ska beräknas. Detta innebär att det i 1 § bör anges att ”Rapporteringsavgift ska tas ut enligt 5 § om det klart framgår att…”. Vidare bör 2 § utformas på följande sätt. Om det klart framgår att den som ska lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang inte har lämnat föreskrivna uppgifter från den tidpunkt då skyldigheten skulle ha fullgjorts enligt 33 b kap. 18, 19 eller 20 §, ska utöver avgift enligt 1 § rapporteringsavgift enligt 6 § tas ut. 2019/20:74 Bilaga 7 2019/20:74 Bilaga 7 Under samma förutsättningar ska ytterligare en rapporteringsavgift enligt 6 § tas ut. Detta gäller dock inte om föreskrivna uppgifter har lämnats innan tagit kontakt med den som ska lämna uppgifter med anledning av en utredning om en sådan rapporteringsavgift som avses i första stycket. I 3 och 4 §§ regleras hanteringen av bristfälliga uppgifter och rättelse på eget initiativ. Lagrådet anser att 3 § har fått en mindre lyckad utformning och menar dessutom att förståelsen för det som regleras i dessa paragrafer skulle vinna på att 3 §, med vissa språkliga ändringar, görs till ett nytt andra stycke i nuvarande 4 §. Lagrådet föreslår därvid att den paragrafen får följande lydelse. Rapporteringsavgift får inte tas ut om uppgifter lämnats inom den tidsfrist som anges i 1 respektive 2 § och 1.uppgifterna har brister som endast är av mindre betydelse, eller 2.den uppgiftsskyldige på eget initiativ därefter har rättat uppgifterna så att de uppfyller vad som föreskrivs i 33 b kap. 15–17 §§. Om uppgifter som lämnats är så bristfälliga att de uppenbart inte kan läggas till grund för de syften som anges i 33 b kap. 2 § kan de inte rättas med sådan verkan som avses i första stycket 2. 52 kap. 8 d § och 66 kap. 24 a § Paragraferna reglerar tidpunkten inom vilken beslut om rapporteringsavgift och omprövning av sådana beslut ska meddelas. Besluten ska fattas ”senast efter det kalenderår då”. I skatte- förfarandelagen i övrigt används normalt i stället det mer precisa begreppet ”från utgången av det kalenderår då”. Något skäl mot att använda denna skrivning i de nu aktuella bestämmelserna har inte framkommit. Lagrådet anser därför att detta begrepp bör användas även i dessa paragrafer. Förslaget till lag om ändring i lagen om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning 12 d och 12 e §§ Bestämmelserna skulle få en mer stringent och logisk uppbyggnad om det i den första paragrafen uttömmande reglerades vilka upplysningar som ska lämnas, i den därpå följande paragrafen de fall då upplysning inte ska lämnas och i en ny sista paragraf – 12 f § – tidpunkten för när upplysningarna senast ska lämnas. Bestämmelsen i 12 e § första stycket bör därför sammanföras med bestämmelsen i 12 d § första stycket och 12 e § andra stycket bli ett nytt andra stycke i 12 d §. Bestämmelsen om vilka uppgifter som inte ska lämnas till Europeiska kommissionen bör läggas i ett nytt tredje stycke i 12 d §. I enlighet med vad som bekräftats vid föredragningen bör det i den bestämmelsen klargöras att referens- nummer som tilldelats det rapporteringspliktiga arrangemanget av inte ska lämnas till kommissionen. bestämmelser som innehåller uppgifter som inte ska lämnas, bör därför en hänvisning till andra stycket införas. Lagrådet föreslår följande lydelse. ska till varje annan medlemsstats behöriga myndighet och till Europeiska kommissionen genom automatiskt utbyte lämna upplysning om sådana uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang som har fått enligt 33 b kap. 15–17 och 20 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244). ska även lämna upplysning om det referensnummer som tilldelats det rapporteringspliktiga arrangemanget av eller en annan medlemsstats behöriga myndighet. Upplysning till Europeiska kommissionen ska inte lämnas om uppgifter som avses i andra stycket eller i 33 b kap. 15 § första stycket 1, 3 och 8 och andra stycket skatteförfarandelagen. ska inte lämna de upplysningar som avses i 12 d § om uppgifterna är så bristfälliga att de uppenbart inte kan läggas till grund för de syften som anges i 33 b kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244). Upplysningarna enligt 12 d § ska lämnas inom efter utgången av det kalenderkvartal då uppgifter lämnades till enligt 33 b kap. skatteförfarandelagen (2011:1244). Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. 2019/20:74 Bilaga 7 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Genomförande av EU:s direktiv om automatiskt utbyte av upplysningar som rör rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang