prop · H703105 · 2020-03-16 00:00:00 — 3 § Kommunerna ska tillhandahålla vuxenutbildning. –på grundläggande nivå, –på gymnasial nivå, –som särskild utbildning på grundläggande nivå, –som särskild utbildning på gymnasial nivå, och –som svenska för invandrare. Paragrafen reglerar innehållet i vuxenutbildning. Ändringen i andra stycket innebär att den vuxenutbildningen utökas med två nya delar som benämns vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå och vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. Härigenom inordnas det som är särskild utbildning för vuxna i den kommunala vuxenutbildningen. Dessutom görs redaktionella ändringar av paragrafen. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 4 § Utbildning på grundläggande nivå syftar till att ge vuxna sådana kunskaper som de behöver för att delta i samhälls- och arbetslivet. Den syftar också till att möjliggöra fortsatta studier. Utbildning på gymnasial nivå syftar till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar den som utbildningen i gymnasieskolan ska ge. 2019/20:105 Särskild utbildning på grundläggande nivå syftar till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar den som utbildningen i grundsärskolan ska ge. Särskild utbildning på gymnasial nivå syftar till att ge vuxna kunskaper på en nivå som motsvarar den som utbildningen på nationella program i gymnasie- särskolan ska ge. Utbildning i svenska för invandrare syftar till att ge vuxna invandrare grundläggande kunskaper i svenska språket. Utbildningen syftar också till att ge vuxna invandrare som saknar grundläggande läs- och skrivfärdigheter möjlighet att förvärva sådana färdigheter. Utbildningen får ske på elevens modersmål eller något annat språk som eleven behärskar. Paragrafen reglerar syftet med vuxenutbildning. I tredje och fjärde styckena, som är nya, görs tillägg som innebär att syftet med vuxenutbildning som särskild utbildning på grund- läggande respektive gymnasial nivå förs in i bestämmelsen. Styckena motsvarar nuvarande 21 kap. 4 § som anger syftet med särskild utbildning för vuxna. Tilläggen innebär ingen förändring i sak utan är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbild- ning. Det nuvarande tredje stycket blir ett nytt femte stycke. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 5 § Utbildningen bedrivs i form av kurser. Utbildningen på gymnasial nivå be- drivs även i form av ett gymnasiearbete. Den särskilda utbildningen på gymnasial nivå bedrivs även i form av ett gymnasiesärskolearbete. På gymnasial nivå betecknas kursernas och gymnasiearbetets omfattning med gymnasiepoäng. Inom särskild utbildning på gymnasial nivå betecknas kursernas och gymnasie- särskolearbetets omfattning med gymnasiesärskolepoäng. Paragrafen reglerar formerna för vuxenutbildning. Ändringen i första stycket innebär att vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå läggs till. Dessutom görs redak- och språkliga ändringar. I det nya tredje stycket beskrivs hur omfattningen av kurser och gym- nasiesärskolearbete ska betecknas inom vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. Ändringarna i paragrafen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. De ändrade delarna av paragrafen motsvarar nuvarande 21 kap. 5 § som reglerar formerna för särskild utbildning för vuxna. Ändringarna innebär ingen förändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 6 § För varje kurs ska det finnas en kursplan när det gäller utbildning på grund- läggande nivå och särskild utbildning på grundläggande nivå. För varje ämne ska det finnas en ämnesplan när det gäller utbildning på gymnasial nivå och särskild utbildning på gymnasial nivå. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om kursplaner, ämnesplaner, gymnasiepoäng och gymnasiesärskole- poäng. Sådana föreskrifter får innebära att kursplaner eller ämnesplaner inte ska finnas eller att gymnasiepoäng eller gymnasiesärskolepoäng inte ska beräknas för vissa kurser. Paragrafen innehåller bestämmelser om kursplaner och ämnesplaner. Bestämmelserna i första stycket ändras så att de också gäller för kom- munal vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande och gymnasial nivå. I andra stycket görs en ändring som innebär att bemyndigandet för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter utvidgas till att även omfatta föreskrifter om gymnasiesär- skolepoäng. Ändringarna i första och andra styckena är en följd av att särskild utbild- ning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. De ändra- de delarna av paragrafen motsvarar nuvarande 21 kap. 5 a § som reglerar formerna för särskild utbildning för vuxna. Ändringarna innebär ingen för- ändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 7 § Utbildningen ska vara avgiftsfri, om inte något annat följer av denna lag eller av föreskrifter som har meddelats med stöd av 3 kap. 21 §. Det får dock förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. Huvudmannen får bestämma att böcker och andra lärverktyg, som varje elev inom utbildning på grundläggande eller gymnasial nivå eller inom särskild utbild- ning på grundläggande eller gymnasial nivå har för eget bruk och får behålla som sin egendom, ska anskaffas av eleverna själva eller erbjudas mot avgifter som högst motsvarar huvudmannens anskaffningskostnader. Lärverktyg som används i utbildningen ska i övrigt tillhandahållas utan kostnad för eleverna. Elever inom utbildning i svenska för invandrare ska utan kostnad ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning. Huvudmannen får dock besluta att elever ska hålla sig med enstaka egna lärverktyg. Avgifter får inte tas ut i samband med ansökan om plats. Paragrafen innehåller bestämmelser om avgifter. Andra stycket ändras så att bestämmelsen även omfattar vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande och gymnasial nivå. Ändringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. De ändrade delarna av paragrafen motsvarar nuvarande 21 kap. 6 §. Ändringarna innebär ingen förändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 9 § Den som har antagits till en kurs har rätt att fullfölja kursen. Huvudmannen får dock besluta att utbildningen på kursen ska upphöra, om eleven saknar förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen eller annars inte gör tillfredsställande framsteg. Den vars utbildning på grundläggande nivå eller särskilda utbildning på grund- läggande nivå har upphört enligt andra stycket ska på nytt beredas sådan ut- bildning, om det finns särskilda skäl för det. Den vars utbildning på gymnasial nivå eller särskilda utbildning på gymnasial nivå har upphört enligt andra stycket får på nytt beredas sådan utbildning, om det finns särskilda skäl för det. 2019/20:105 Den vars utbildning i svenska för invandrare har upphört enligt andra stycket eller som frivilligt avbrutit sådan utbildning ska på nytt beredas sådan utbildning, om det finns särskilda skäl för det. Utbildningen får avbrytas även enligt bestämmelserna i 5 kap. 17–20 §§. Paragrafen innehåller bestämmelser om rätt att fullfölja utbildning och om huvudmannens möjligheter att besluta att en elevs utbildning ska upphöra. I tredje stycket regleras möjligheterna för en elev, vars utbildning har upphört, att på nytt beredas utbildning. Bestämmelsen ändras på så sätt att den också omfattar vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande och gymnasial nivå. Ändringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skol- väsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. De ändrade delarna av paragrafen motsvarar nuvarande 21 kap. 9 §. Änd- ringarna innebär ingen förändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 10 § Hemkommunen ansvarar för att de som enligt 11 eller 11 a § har rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå eller i särskild utbildning på grund- läggande nivå och som önskar det, också får delta i sådan utbildning. Varje kommun ska aktivt verka för att nå de vuxna i kommunen som har rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå eller i särskild utbildning på grund- läggande nivå och för att motivera dem att delta i sådan utbildning. Paragrafen innehåller bestämmelser om kommunens ansvar för vuxenutbildning på grundläggande nivå. Första och andra styckena ändras så att bestämmelserna även gäller för vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå. Ändringarna av paragrafen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. De ändrade delarna av paragrafen motsvarar nuvarande 21 kap. 10 § som reglerar kommunernas ansvar för särskild utbildning för vuxna på grundläggande nivå. Ändringarna innebär ingen förändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 10 a § Hemkommunen är skyldig att se till att den som avser att påbörja ut- bildning på grundläggande nivå eller särskild utbildning på grundläggande nivå erbjuds studie- och yrkesvägledning. Paragrafen innehåller bestämmelser om hemkommunens skyldighet att erbjuda studie- och yrkesvägledning. Paragrafen ändras så att bestämmelserna även gäller för vuxenutbildning som särskild utbildning. Ändringen är en följd av att sär- skild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skol- väsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. De ändrade delarna av paragrafen motsvarar nuvarande 21 kap. 10 a § som reglerar kommunernas ansvar att erbjuda studie- och yrkesvägledning inom särskild utbildning för vuxna. Ändringen innebär ingen förändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 11 § En vuxen har rätt att delta i utbildning på grundläggande nivå från och med andra kalenderhalvåret det år då han eller hon fyller , om han eller hon 1. är bosatt i landet, 2. saknar sådana kunskaper som normalt uppnås i , och 3. har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. I paragrafen anges villkoren för att en person ska ha rätt att delta i kom- munal vuxenutbildning på grundläggande nivå. Ändringen innebär att andra–fjärde styckena flyttas till tre nya para- grafer som benämns 11 b–11 d §§. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 11 a § En vuxen med utvecklingsstörning har rätt att delta i särskild utbildning på grundläggande nivå det år han eller hon fyller , om han eller hon 1.är bosatt i landet, 2.saknar sådana kunskaper som utbildningen i grundsärskolan syftar till att ge, 3.har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Av 29 kap. 8 § följer att det som sägs i denna lag om personer med utvecklings- störning också ska gälla för vissa andra vuxna. Paragrafen är ny. I paragrafen regleras rätten att delta i vuxen- utbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå. I första stycket anges villkoren för att en person ska ha rätt att delta i denna typ av utbildning. Bestämmelserna motsvarar nuvarande 21 kap. 11 § första stycket som reglerar rätten att delta i särskild utbildning för vuxna på grundläggande nivå. Andra stycket innehåller en hänvisning till 29 kap. 8 § och motsvarar nuvarande 21 kap. 2 § fjärde stycket. Ändringarna är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. Ändringarna innebär ingen för- ändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 11 b § Den som har rätt att delta i utbildning enligt 11 eller 11 a § har rätt att delta i sådan utbildning även i en annan kommun än hemkommunen, om utbild- ningen tillhandahålls där. I paragrafen, som är ny, regleras rätten att delta i utbildning i en annan kommun än hemkommunen. För vuxenutbildningen på grundläggande nivå regleras rätten att delta i vuxenutbildning i en annan kommun i nuvarande 11 § andra stycket. Inom särskild utbildning för vuxna finns ingen motsvarande rätt att delta i utbildning i en annan kommun. Den nya bestämmelsen innebär att det kommer att finnas samma rätt till utbildning i en annan kommun inom vuxenutbildning som särskild utbild- ning på grundläggande nivå och inom vuxenutbildning på grundläggande nivå. Ändringarna görs med anledning av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2 och 5.4. 11 c § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att rätt enligt 11 eller 11 a § ska inträda tidigare än vad som anges där. Paragrafen är ny. Den innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela vissa föreskrifter om när rätten till utbildning ska inträda. Bestämmelsen gäller både för vuxenutbildning på grund- läggande nivå och vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå. Ändringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. Bestämmel- serna motsvarar nuvarande 11 § tredje stycket och 21 kap. 11 § andra stycket. Ändringen innebär ingen förändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2 och 5.4. 11 d § Bestämmelserna i 11 §, 11 a § första stycket och 11 b § gäller inte intagna i kriminalvårdsanstalt. Av 24 kap. 10 § framgår att Kriminalvården ansvarar för deras utbildning. Paragrafen, som är ny, innehåller en hänvisning till 24 kap. 10 §. Ändringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolfor- men vuxenutbildning. Motsvarande hänvisning finns i nuvarande 11 § fjärde stycket och 21 kap. 11 § tredje stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 12 § Om en elev i utbildning på grundläggande nivå eller i särskild utbildning på grundläggande nivå har bristfälliga kunskaper i svenska språket, får utbild- ningen tillhandahållas på elevens modersmål eller något annat språk som eleven behärskar. Sådan utbildning ska kompletteras med undervisning eller träning i svenska språket. Paragrafen innehåller bestämmelser om utbildning på ett annat språk än svenska. Paragrafen ändras så att bestämmelsen även gäller för vuxen- utbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå. Ändringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. De ändrade delarna av paragrafen motsvarar nuvarande 21 kap. 12 § som reglerar utbildning på ett annat språk inom särskild ut- bildning för vuxna på grundläggande nivå. Ändringen innebär ingen för- ändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 13 § En ansökan om att delta i utbildning på grundläggande nivå eller i särskild utbildning på grundläggande nivå ska ges in till den sökandes hemkommun. sökande ska tas emot till utbildningen, om de villkor som anges i 11 eller 11 a § är uppfyllda. Paragrafen innehåller bestämmelser om ansökan och mottagande. Paragrafen ändras så att bestämmelserna även gäller för vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå. Änd- ringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. Ändringen motsvarar delvis nuvarande 21 kap. 7 § första stycket som reglerar ansökan inom särskild utbildning för vuxna på grundläggande nivå. Någon förändring i sak är inte avsedd. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 14 § Om en ansökan avser en utbildning som anordnas av en annan huvudman, ska hemkommunen skyndsamt sända ansökan vidare till den huvudmannen. Till ansökan ska ett yttrande fogas där hemkommunen redovisar sin bedömning av om den sökande uppfyller de villkor som anges i 11 eller 11 a §. Den huvudman som anordnar en utbildning beslutar om den sökande ska tas emot till utbildningen. Den andra huvudmannen får ta emot den sökande, även om hemkommunen har bedömt att den sökande inte har rätt att delta i utbildningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om förfarandet när en ansökan avser en utbildning som anordnas av en annan huvudman än hemkommunen. Första stycket ändras så att bestämmelserna även gäller för vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå. Ändring- en är en följd av att det införs en rätt till sådan utbildning i en annan kom- mun, se författningskommentaren till 20 kap. 11 b §. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2 och 5.4. 15 § En kommun, som i sin utbildning på grundläggande nivå eller i sin särskilda utbildning på grundläggande nivå har en elev som kommer från en annan kom- mun, ska få ersättning för sina kostnader för den elevens utbildning från elevens hemkommun. Detta gäller endast om hemkommunen har bedömt eller, efter överklagande av ett beslut enligt 14 § andra stycket, beslut har meddelats att eleven har rätt att delta i utbildningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om interkommunal ersättning. Ändringen innebär att den skyldighet att betala interkommunal ersätt- ning som regleras i paragrafen också kommer att gälla inom vuxenutbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå. Bestäm- melsen skiljer sig från vad som gäller inom särskild utbildning för vuxna på grundläggande nivå. Inom den skolformen finns ingen skyldig- het för hemkommunen att betala interkommunal ersättning vilket hänger samman med att det inte heller finns någon rätt att delta i särskild utbild- ning för vuxna i en annan kommun. Enligt föreslagen ändring i 20 kap. 11 b § kommer det dock att införas en sådan rätt inom vuxen- utbildning som särskild utbildning på grundläggande nivå, se författnings- kommentaren till den paragrafen. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2 och 5.4. 16 § Hemkommunen ansvarar för att de som enligt 19, 19 a eller 19 b § har rätt att delta i en utbildning och önskar delta i den, också får det. 2019/20:105 därutöver erbjuda utbildning på gymnasial nivå och särskild utbildning på gymnasial nivå. Kommunerna ska då sträva efter att erbjuda utbildning som svarar mot efterfrågan och behov. Paragrafen innehåller bestämmelser om kommunernas ansvar att erbjuda vuxenutbildning på gymnasial nivå. Paragrafen ändras på så sätt att andra meningen flyttas och blir en första mening. Enligt den nya första meningen ansvarar hemkommunen för att de som enligt 19, 19 a eller 19 b § har rätt att delta i en utbildning och önskar delta i den, också får det. Att det inom vuxenutbildning på gymnasial nivå i vissa fall finns en rätt att delta i utbildning i syfte att uppnå behörighet till högskoleutbildning eller att uppfylla krav på särskilda kunskaper för en utbildning inom regleras i de nämnda paragraferna. Det finns inte någon rätt att delta i särskild utbildning för vuxna på gymnasial nivå och denna typ av utbildning ger inte behörighet till högskoleutbildning eller yrkeshögskola. Detsamma kommer att gälla för vuxenutbildning som särskild utbildning. För att förtydliga detta läggs det in i den första meningen att den gäller för utbildning på gymnasial nivå. Hemkommunens ansvar att tillhandahålla behörighetsgivande utbildning till alla som har rätt att delta i sådan enligt 19–19 b §§, kommer alltså även fortsättningsvis endast innebära en skyl- dighet att erbjuda vuxenutbildning på gymnasial nivå och inte vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. Ändringarna i paragrafen innebär också att bestämmelserna i de nya andra och tredje meningarna även gäller för vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. Ändringarna är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxen- utbildning. Andra och tredje meningarna motsvarar nuvarande 21 kap. 13 § som reglerar kommunernas ansvar att erbjuda särskild utbildning för vuxna på gymnasial nivå. Ändringarna i paragrafen innebär ingen förändring i sak. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 17 § Varje kommun ska informera om möjligheterna till utbildning på gymnasial nivå och särskild utbildning på gymnasial nivå samt aktivt verka för att vuxna i kommunen deltar i sådan utbildning. Paragrafen innehåller bestämmelser om information om utbildning på gymnasial nivå. Paragrafen ändras så att bestämmelserna även gäller för vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. Ändringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. Ändringen motsvarar nuvarande 21 kap. 14 § som inne- håller bestämmelser om information angående särskild utbildning för vuxna på gymnasial nivå. Någon förändring i sak är inte avsedd. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 18 § En region får tillhandahålla utbildning på gymnasial nivå inom områdena naturbruk och omvårdnad. Efter överenskommelse med en kommun får regionen tillhandahålla utbildning på gymnasial nivå även inom andra områden. En region får tillhandahålla särskild utbildning på gymnasial nivå efter överenskommelse med en kommun. Paragrafen innehåller bestämmelser om utbildning som regionerna till- handahåller. I andra stycket, som är nytt, görs ett tillägg som innebär att en region, efter en överenskommelse med en kommun, även får tillhandahålla kom- munal vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. Änd- ringen är en följd av att särskild utbildning för vuxna inte längre ska vara en egen skolform inom skolväsendet utan i stället ska ingå i skolformen vuxenutbildning. Ändringen motsvarar nuvarande 21 kap. 15 § som reglerar möjligheterna för en region att tillhandahålla särskild utbildning för vuxna på gymnasial nivå. Någon förändring i sak är inte avsedd. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 20 § En vuxen är behörig att delta i utbildning på gymnasial nivå det år han eller hon fyller , om han eller hon 1.är bosatt i landet, 2.saknar sådana kunskaper som utbildningen syftar till att ge, 3.har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen, och 4.i övrigt uppfyller föreskrivna villkor. Behörig är också den som är yngre än vad som anges i första stycket, men har slutfört utbildning på ett nationellt program i gymnasieskolan eller likvärdig utbildning och uppfyller övriga behörighetsvillkor. Paragrafen innehåller villkor för behörighet till vuxenutbild- ning på gymnasial nivå. Ändringen innebär att tredje och fjärde styckena flyttas till två ny para- grafer som benämns 20 b och 20 c §§, se författningskommentaren till de paragraferna. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2. 20 a § En vuxen med utvecklingsstörning är behörig att delta i särskild utbild- ning på gymnasial nivå det år han eller hon fyller , om han eller hon 1.är bosatt i landet, 2.saknar sådana kunskaper som utbildningen syftar till att ge, 3.har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen, och 4.i övrigt uppfyller föreskrivna villkor. Behörig är också den som är yngre än vad som anges i första stycket men har slutfört utbildning i gymnasiesärskolan eller likvärdig utbildning och uppfyller övriga behörighetsvillkor. Av 29 kap. 8 § följer att det som sägs i denna lag om personer med utvecklings- störning också ska gälla för vissa andra vuxna. Paragrafen är ny. Den innehåller villkor för behörighet till vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. I första stycket anges behörighetsvillkoren för att delta i vuxenutbildning som särskild utbildning på gymnasial nivå. 2019/20:105 melserna motsvarar nuvarande 21 kap. 16 § första stycket som reglerar behörighetsvillkoren för att delta i särskild utbildning för vuxna på gym- nasial nivå.