prop · H703118 · 2020-03-17 00:00:00 — 13 §§ finns närmare bestämmelser om upprättandet av verkställighetsplanen. Verkställighetsplanens innehåll regleras i 14 och 15 §§. I 14 § anges vissa inslag som är obligatoriska och som Kriminalvården ska besluta om. Bestämmelser om vilka andra frågor som får regleras i planen finns i 15 §. Av 16 § framgår att verkställighetsplanen löpande ska följas upp och ändras vid behov. 8 § Kriminalvården ska förordna en särskild koordinator för den dömde. Koordinatorn ska hålla regelbunden kontakt med den dömde och träffa honom eller henne under verkställigheten samt genom kontroll, stöd och hjälp verka för att verkställighetsplanen följs. Paragrafen reglerar Kriminalvårdens skyldighet att förordna en särskild koordinator för den dömde samt anger koordinatorns huvudsakliga uppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.5. I paragrafen anges att Kriminalvården ska förordna en särskild koordinator för den dömde. Eftersom koordinatorn förutsätts medverka redan vid verkställighetsplaneringen, bör förordnandet ske efter det att domen eller beslutet i den del som avser ungdomsövervakning är verkställbar mot den dömde. Uppgiften som koordinator ställer stora krav på erfarenhet och kunskap. Den som förordnas bör därför som utgångspunkt vara en särskilt kvalificerad socialarbetare eller en person med likvärdig kompetens eller erfarenhet. Normalt bör det vara fråga om en anställd inom . För varje person som döms till ungdomsövervakning ska det förordnas endast en koordinator och det bör, så långt som det är möjligt och lämpligt, vara fråga om en och samma person under hela verkställigheten. I paragrafen anges vidare att koordinatorn ska hålla regelbunden kontakt med den dömde och träffa honom eller henne under verkställigheten samt genom kontroll, stöd och hjälp verka för att verkställighetsplanen följs. Koordinatorns främsta medel för att kontrollera att verkställighetsplanen följs och att praktiskt verka för detta är de möten som han eller hon ska ha med den dömde (17 §). På så sätt ges koordinatorn möjlighet att få inblick i den dömdes liv och förehavanden och att kontrollera att den unge följer det han eller hon ska göra enligt planen, t.ex. fullfölja skolundervisning, delta i någon särskild fritidsverksamhet eller underkasta sig viss behandling. Koordinatorns uppgift i detta hänseende ska dock inte endast vara kontrollerande. Lika viktigt är det att koordinatorn genom stöd och hjälp verkar för att den dömde följer sina skyldigheter enligt verkställighetsplanen. Det kan exempelvis ske genom allmänna påstötningar och påminnelser eller motivationshöjande samtal. En annan uppgift för koordinatorn kan vara att i brottsförebyggande syfte ha strukturerade samtal kring särskilda teman med den unge, om det har föreskrivits i verkställighetsplanen. Koordinatorn kan även ge den dömde mer praktisk hjälp för att han eller hon ska kunna genomföra de insatser som anges i verkställighetsplanen. Det kan handla om hjälp med att hitta struktur i vardagen för att t.ex. passa tider för deltagande i olika inslag i planen. Det kan också finnas behov av att följa upp att de insatser som beslutats av andra myndigheter realiseras på det sätt som bestämts och att den dömde således har en möjlighet att göra det som anges i verkställighetsplanen. Beroende på vilka inslag som regleras i planen kan det handla om kontakter med t.ex. eller skolan. En fungerande uppföljning i detta hänseende kan innebära att det krävs ett informationsutbyte av uppgifter som omfattas av sekretess eller tystnadsplikt. I offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, finns vissa sekretessbrytande bestämmelser som möjliggör uppgiftslämnande i syfte att underlätta kontrollen av att verkställighetsplanen följs (23 kap. 6 a § och 26 kap. 9 b §). När det gäller kontrollen av att inskränkningarna i den dömdes rörelsefrihet följs ska denna, om det inte finns särskilda skäl mot det, göras med hjälp av elektroniska hjälpmedel (se 19 §). Det ankommer således inte i första hand på koordinatorn att kontrollera att det inslaget i verkställighetsplanen följs. 2019/20:118 Genom den kontakt som koordinatorn får med den dömde finns det också möjlighet att ge honom eller henne stöd och hjälp på andra områden än de som regleras i verkställighetsplanen. Det kan t.ex. handla om hjälp med myndighetskontakter, ansökningar eller andra frågor i de fall den dömde saknar stöd från andra vuxna i sin närhet. Den regelbundna kontakten innebär också att den dömdes förehavanden och sociala situation blir tydlig för koordinatorn, vilket i sin tur kan indikera om det finns risk för återfall i brott eller antisociala kontakter. Om koordinatorn får kännedom om att den dömde missköter åliggandena enligt planen eller om det på något annat sätt indikeras att det finns risk för fortsatt brottslighet eller en ogynnsam utveckling, kan det motivera att det vidtas åtgärder inom ramen för påföljden, t.ex. ändringar av verkställighetsplanen (se 16 §). 9 § i den kommun som enligt socialtjänstlagen (2001:453) har ansvar för den dömde ska utse en särskild handläggare för honom eller henne under verkställigheten. Paragrafen reglerar socialnämndens skyldighet att utse en särskild handläggare för den dömde under verkställigheten. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.3. Skyldigheten enligt paragrafen att utse en handläggare gäller för socialnämnden i den kommun som enligt socialtjänstlagen har ansvaret för den dömde. Den särskilda handläggaren ska företräda socialnämnden vid verkställighetsplaneringen (se vidare kommentaren till 12 §). Under verkställigheten ska den särskilda handläggaren vara Kriminalvårdens kontaktperson och den som koordinatorn kan vända sig till när det uppkommer frågor som berör . Vidare ska handläggaren medverka vid uppföljning och ändring av verkställighetsplanen. 10 § I inledningen av verkställigheten ska det göras en utredning om den dömdes förhållanden, i syfte att fastställa vilka åtgärder som kan vidtas för att förebygga att han eller hon återfaller i brott eller på annat sätt utvecklas ogynnsamt (verkställighetsplanering). Verkställighetsplaneringen ska mynna ut i en verkställighetsplan. Paragrafen innehåller grundläggande bestämmelser om verkställighetsplanering. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Av paragrafen framgår att det i inledningen av verkställigheten ska göras en utredning om den dömdes förhållanden. Verkställigheten ska påbörjas efter det att domen eller beslutet i den del som avser påföljden är verkställbar mot den dömde (se 3 §). Syftet med utredningen är att fastställa vilka åtgärder som kan vidtas för att förebygga att den dömde återfaller i brott eller på annat sätt utvecklas ogynnsamt. Verkställighetsplaneringen ska innehålla en omfattande och allsidig utredning av den unge och dennes personliga och sociala förhållanden. Arbetet under verkställighetsplaneringen handlar om att identifiera dels vilka riskfaktorer som kan antas bidra till att den dömde återfaller i brott och hur de kan motverkas, dels vilka skyddsfaktorer som kan antas minska risken för återfall eller en ogynnsam utveckling och hur de kan Prop. 2019/20:118 understödjas. Av paragrafen följer vidare att utredningen ska ligga till grund för bedömningen av vilka inslag som ska regleras i en individuellt utformad verkställighetsplan. 11 § Verkställighetsplaneringen ska genomföras av Kriminalvården i samråd med den dömde. Om det är möjligt, ska samråd ske med hans eller hennes vårdnadshavare. I de fall det bedöms lämpligt får samråd även ske med andra personer. verkställighetsplaneringen och samråd som ska ske vid denna. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. Av paragrafen följer inledningsvis att Kriminalvården ska ansvara för Det kan t.ex. inrättas särskilda arbetsgrupper inom som ansvarar för kartläggning och bedömning av vilka åtgärder och insatser som framstår som påkallade. svarar då för utarbetande av verkställighetsplanen. I en arbetsgrupp bör det t.ex. ingå en psykolog och en socionom eller beteendevetare med kompetens att arbeta med unga och deras familjer och nätverk. särskilda koordinator som ska utses för den unge bör också delta i verkställighetsplaneringen (se 8 §). Vidare följer av paragrafen att verkställighetsplaneringen ska genomföras i samråd med den dömde. I 32 kap. 3 a § anges att den som döms till ungdomsövervakning ska medverka i Den dömdes egna uppgifter har betydelse för att dels utröna hans eller hennes behov av åtgärder, dels bedöma vilka åtgärder han eller hon har förutsättningar att genomgå. gäller i förhållande till arbetet under utredningen, men däremot inte i förhållande till upprättandet av verkställighetsplanen. inget krav på den dömdes eller dennes vårdnadshavares samtycke när det gäller inslagen i verkställighetsplanen. Med hänsyn till kartläggningens innehåll och omfattning ska den dömde medverka under en inte obetydlig Utredningen bör förläggas så att den får så liten inverkan som möjligt på den dömdes skolgång eller annan sysselsättning. Om den dömde inte inställer sig för att medverka i verkställighetsplanering, kan Kriminalvården begära hjälp av för att hämta honom eller henne (se 23 §). I paragrafen anges vidare att samråd om möjligt ska ske med den dömdes Bestämmelsen tar sikte på de fall där den dömde är under Med hänsyn till att vårdnadshavare typiskt sett har en viktig roll för att förebygga att den unge återfaller i brott eller på annat sätt utvecklas ogynnsamt är det angeläget att de involveras i verkställighetsplaneringen i de fall det är möjligt. Vad som exempelvis kan göra samråd omöjligt är om vårdnadshavarna helt motsätter sig att medverka. I andra fall kan förhållandet mellan den dömde och en vårdnadshavare eller omständigheter kopplade till vårdnadshavarens person också omöjliggöra ett meningsfullt samråd. I paragrafen anges slutligen att samråd får ske även med andra personer, om det bedöms lämpligt. 2019/20:118 ungdomsövervakning vara . Även beträffande den som är myndig kan det finnas goda skäl att samråda med hans eller hennes föräldrar eller andra som har eller har haft en fostrande roll, inte minst om den dömde fortfarande bor kvar i föräldrahemmet. Det kan även, oavsett om den dömde är myndig eller inte, finnas skäl att samråda med andra personer i dennes närhet. 12 § Vid verkställighetsplaneringen ska samverkan ske med socialnämnden i den kommun som enligt socialtjänstlagen (2001:453) har ansvar för den dömde och vid behov även med andra berörda myndigheter och aktörer. Paragrafen reglerar Kriminalvårdens samverkan med socialnämnden samt andra berörda myndigheter och aktörer vid verkställighetsplaneringen. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1, 5.3.2 och 5.6.1. I paragrafen anges att samverkan ska ske med socialnämnden i den kommun som enligt socialtjänstlagen har ansvar för den dömde. framgår av 9 § ska den berörda socialnämnden utse en särskild handläggare som ska företräda nämnden vid verkställighetsplaneringen. Handläggaren kan bidra med uppgifter om den dömdes personliga förhållanden och eventuella tidigare insatser av betydelse för utformningen av verkställighetsplanen. Vidare ska handläggaren redovisa bedömning av vilka åtgärder och insatser som bör ingå i den individuella verkställighetsplanen, t.ex. deltagande i behandling eller programverksamhet inriktad på unga lagöverträdare, vård och stöd vid missbruk och beroende eller familje- och nätverksarbete. Vidare följer av paragrafen att Kriminalvården vid behov även ska samverka med andra berörda myndigheter och aktörer. framkommer vid kontakter med den dömde, dennes vårdnadshavare och ska det göras en bedömning i det enskilda fallet av vilken ytterligare samverkan som är nödvändig för den utredning om den dömdes förhållanden som ska göras vid verkställighetsplaneringen. med myndigheter och andra aktörer kan vidare klargöras vilka insatser som finns att tillgå utanför Kriminalvårdens regi och som den dömde är i Om den dömde går i eller gymnasieskolan bör kontakt tas med huvudmannen för den dömdes utbildning. information inhämtas från om omständigheterna kring den brottslighet som den unge är dömd för och andra omständigheter av betydelse, t.ex. om den unge har kopplingar till ett kriminellt nätverk eller är misstänkt för ytterligare brottslighet. I förekommande fall bör information även inhämtas från andra myndigheter och aktörer som varit i kontakt med den unge. Det kan handla om barn- och ungdomspsykiatrin, ett särskilt ungdomshem, ett familjehem eller en missbruksklinik. I vissa fall kan det finnas begränsade möjligheter för , myndigheter och andra aktörer att lämna uppgifter till Kriminalvården på grund av sekretess. Om möjligt bör i sådana fall ett informationsutbyte komma till stånd genom att den dömde, och i förekommande fall hans eller hennes vårdnadshavare, samtycker till att uppgifter lämnas ut. samtycke inte lämnas, finns det särskilda sekretessbrytande bestämmelser i OSL som kan säkerställa att ett informationsutbyte kan ske utan hinder av sekretess (se 23 kap. 6 a §, 26 kap. 9 b § och 35 kap. 10 b §). uppgifter som omfattas av sekretess, exempelvis uppgifter som omfattas Prop. 2019/20:118 av hälso- och sjukvårdssekretess enligt 25 kap. 1 § OSL, kan lämnas till Kriminalvården endast om den unge samtycker till att uppgifterna lämnas 13 § Verkställighetsplanen ska vara upprättad senast efter det att domen eller beslutet i den del som avser ungdomsövervakning är verkställbar mot den dömde. I paragrafen regleras tidpunkten för när verkställighetsplanen ska vara upprättad. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.1. I paragrafen anges att verkställighetsplanen ska vara upprättad senast efter det att domen eller beslutet i den del som avser ungdomsövervakning är verkställbar mot den dömde. Av 3 § framgår när en dom eller ett beslut i fråga om påföljden ungdomsövervakning får verkställas. Om det inte är möjligt att ta fram en verkställighetsplan från den tidpunkten, kan det saknas förutsättningar för att verkställa påföljden på ett ändamålsenligt sätt. Det kan då bli aktuellt för Kriminalvården att underrätta om detta (se 26 § beträffande underrättelse i fråga om anledning till varning eller undanröjande av påföljden). 14 § Verkställighetsplanen ska innehålla föreskrifter om att den dömde ska träffa koordinatorn i enlighet med vad som anges i 17 § och om inskränkningar i den dömdes rörelsefrihet i enlighet med vad som anges i 18–21 §§. Verkställighetsplanen ska även innehålla en föreskrift om att den dömde ska vara förbjuden att under verkställigheten bruka narkotika, alkohol, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Paragrafen reglerar vad verkställighetsplanen ska innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 5.1 och 5.3.2. I paragrafen anges vilka frågor som ska regleras i verkställighetsplanen. Det är således obligatoriska inslag i planen. Av 32 kap. 3 a § följer att den som döms till ungdomsövervakning ska följa det som anges i verkställighetsplanen. Av första stycket framgår att verkställighetsplanen ska innehålla en föreskrift om att den dömde ska träffa koordinatorn under verkställigheten. Föreskriften ska utformas med beaktande av vad som anges i 17 §. Vidare anges att verkställighetsplanen ska innehålla en föreskrift om inskränkningar i den dömdes rörelsefrihet. Föreskriften ska utformas med beaktande av vad som anges i 18–21 §§. Av andra stycket framgår att verkställighetsplanen ska innehålla en föreskrift om att den dömde är förbjuden att under verkställigheten bruka narkotika, alkohol, något annat berusningsmedel samt vissa andra medel och hälsofarliga varor. Med annat berusningsmedel avses preparat som t.ex. thinner. 15 § Verkställighetsplanen får innehålla föreskrifter om 1. boende, 2.skolgång eller annan sysselsättning, 5.annan vård och behandling, och 6.andra åtgärder som syftar till att förebygga att den dömde återfaller i brott eller på annat sätt utvecklas ogynnsamt. Paragrafen innehåller en uppräkning av frågor som får regleras i verkställighetsplanen utöver det som anges i 14 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.1 och 5.3.2. I paragrafen anges i punkterna 1–6 frågor som får ingå i verkställighetsplanen. I motsats till vad som gäller för de obligatoriska inslagen enligt 14 § har Kriminalvården en möjlighet men inte en skyldighet att reglera dessa frågor. Bedömningen av om någon eller flera av de uppräknade punkterna ska regleras i verkställighetsplanen ska grunda sig på vad som framkommit under verkställighetsplaneringen om de riskfaktorer som bör motverkas och skyddsfaktorer som bör understödjas. Syftet med att reglera ett sådant inslag ska således vara att uppnå den allmänna målsättningen med verkställigheten, dvs. att så långt som möjligt förebygga att den dömde återfaller i brott eller på annat sätt utvecklas ogynnsamt (se 6 §). Av 32 kap. 3 a § följer att den som döms till ungdomsövervakning ska följa det som anges i verkställighetsplanen. Om en sådan fråga som anges i paragrafen regleras i verkställighetsplanen, finns alltså en skyldighet för den dömde att följa det som har föreskrivits. Av punkt 1 framgår att verkställighetsplanen får innehålla en föreskrift om den dömdes boende. Som utgångspunkt, särskilt om den dömde är underårig, finns det skäl att i verkställighetsplanen ange var den dömde ska bo för att på så sätt eftersträva stabilitet under verkställigheten. Om det inte framkommer något annat under utredningen, bör det i verkställighetsplanen anges att den dömde ska fortsätta bo hemma hos sina vårdnadshavare. Om det framkommer under utredningen att hemförhållandena är så bristfälliga att den unges hälsa eller utveckling riskerar att skadas eller att den unge genom sin livsföring utsätter sig själv för stora risker, kan socialnämnden göra bedömningen att det finns förutsättningar för vård enligt 2 eller 3 § lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga. Om boendeförhållandena ändras med stöd av den lagstiftningen, kan de nya boendeförhållandena anges i verkställighetsplanen. Av punkt 2 framgår att den dömdes skolgång eller annan sysselsättning får regleras i verkställighetsplanen. I de fall den dömde är skolpliktig bör det anges i verkställighetsplanen att han eller hon ska gå i skolan. I de fall den dömde inte är skolpliktig eller deltar i utbildning kan det bli fråga om att under verkställighetsplaneringen anvisa den dömde en utbildning inom skolväsendet eller i vissa fall utbildning inom folkbildningen, t.ex. en studiemotiverande kurs inom folkhögskolan alternativt någon form av praktik. Förutsatt att en sådan utbildning eller praktik kan komma igång under verkställigheten kan detta anges i verkställighetsplanen. De bestämmelser som kan finnas i andra författningar om t.ex. behörighet och antagning till utbildningen gäller även för en dömd som får en anvisning om utbildning i en verkställighetsplan. Av punkt 3 framgår att föreskrifter om den dömdes fritid får ingå i verkställighetsplanen. En sådan reglering kan syfta till att understödja en meningsfull sysselsättning som i sin tur kan bidra till prosociala kontakter samt fysisk och psykisk hälsa. Det kan t.ex. handla om att den dömde ska fortsätta med eller prova på någon idrott eller deltagande i någon annan organiserad fritidsverksamhet. Av punkt 4 och punkt 5 framgår att en föreskrift om att den dömde ska medverka i missbruksbehandling respektive annan vård och behandling får ingå i verkställighetsplanen. Det kan gälla behandling för drog- eller alkoholmissbruk, kontakt med psykolog eller terapeut, psykiatrisk behandling eller behandling mot spelmissbruk. Den typen av inslag bör beslutas efter nära samråd med den unge. Av punkt 6 framgår att även andra åtgärder som syftar till att förebygga att den dömde återfaller i brott eller på annat sätt utvecklas ogynnsamt får regleras i verkställighetsplanen. Det kan t.ex. bedömas lämpligt att den unge genomgår något av de program som bedrivs inom eller kriminalvården, exempelvis någon form av påverkansprogram eller program för dömda som vill lämna kriminellt umgänge. Det kan också föreskrivas att den unge i brottsförebyggande syfte ska genomgå strukturerade samtal kring särskilda teman som t.ex. syftar till attitydförändring. 16 § Kriminalvården ska följa upp verkställighetsplanen under verkställigheten. Uppföljningen ska ske minst . Vid behov ska verkställighetsplanen ändras. Vid uppföljningen ska samverkan ske med socialnämnden i den kommun som enligt socialtjänstlagen (2001:453) har ansvar för den dömde och vid behov även med andra berörda myndigheter och aktörer. Paragrafen reglerar uppföljning av verkställighetsplanen. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.2. I första stycket anges att det ska ske en uppföljning av verkställighetsplanen minst . Kravet på uppföljning innebär att Kriminalvården regelbundet ska bedöma hur de inslag som ingår i verkställighetsplanen fungerar för den dömde. Av betydelse för bedömningen är bl.a. vilka förändringar som har skett i den dömdes livssituation och om de mål som har satts upp har uppnåtts. Om den dömde blir föremål för vård enligt lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga under verkställigheten, finns det skäl att följa upp verkställighetsplanen och dess innehåll. Av första stycket framgår också att verkställighetsplanen ska ändras om det finns behov av det. Ändrade förhållanden eller nya bedömningar kan medföra att planen måste ändras under verkställigheten. Det kan gälla såväl de obligatoriska inslagen som de frågor som verkställighetsplanen får reglera enligt 15 §. Det är viktigt att den dömde har klart för sig vilka inslag som verkställighetsplanen innehåller. Det är därför angeläget att planen uppdateras för det fall det görs ändringar i den samt att det förmedlas till den dömde på ett tydligt och lämpligt sätt. I andra stycket anges att vid uppföljningen ska samverkan ske med socialnämnden i den kommun som enligt socialtjänstlagen har ansvar för den dömde samt vid behov även med andra berörda myndigheter och Se om samverkan vidare kommentaren till 12 §. Bestämmelserna i 20 och 21 §§ har företräde framför paragrafen. 17 § Den dömde ska träffa koordinatorn under verkställigheten, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Tid och plats för mötena ska bestämmas av koordinatorn, efter samråd med den dömde. Om innehållet i verkställighetsplanen motiverar det, får Kriminalvården besluta att antalet möten ska begränsas till ett . Detsamma gäller om den dömde är föremål för vård enligt lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av Om den dömde inte följer verkställighetsplanen på ett godtagbart sätt, får Kriminalvården besluta att antalet möten ska utökas, dock inte till fler än tre i Paragrafen reglerar den dömdes skyldighet att träffa koordinatorn. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.5 och 5.5.1. I första stycket anges att den dömde ska träffa koordinatorn två gånger i veckan under verkställigheten om inte annat följer av andra eller tredje Kriminalvården ska således som huvudregel besluta att den unge ska träffa koordinatorn . Vad som gäller i detta avseende ska anges i verkställighetsplanen (se 14 §). Vidare anges att tid och plats för mötena ska bestämmas av koordinatorn efter samråd med den Mötena bör i möjligaste mån inte inkräkta på skolgång, praktik eller liknande, utan förläggas till andra tider. Den unge är skyldig att inställa sig enligt vad som anges i verkställighetsplanen. Det ligger dock i sakens natur att tid och plats måste bestämmas även med hänsyn till den unges synpunkter och förutsättningar, eftersom sådana hänsynstaganden kan bidra till att verkställigheten sköts i större utsträckning. mötena ska vara får avgöras utifrån förhållandena i det enskilda fallet. Av andra stycket framgår att Kriminalvården får besluta att antalet möten ska begränsas till ett , om innehållet i verkställighetsplanen i övrigt motiverar det. Så kan vara fallet t.ex. om regelbundna