prop · H80313 · 2020-09-29 00:00:00 — Möjligheten att besluta om förbud är dock ett sistahandsalternativ när övriga möjligheter är uttömda eller bedöms som utsiktslösa. Regeringen bedömer att förbud kommer att bli sällsynt. När det gäller offentliga aktörer kan det antas att överlåtelser av det aktuella slaget är mycket ovanliga. Beslut om förbud mot sådana överlåtelser kan följaktligen antas bli än mer sällsynt. Risken för förelägganden och ogiltighet skulle även kunna ha den indirekta konsekvensen att priset för verksamheten eller egendomen blir lägre eller att potentiella köpare avstår från att lägga bud. Denna eventuella konsekvens borde dock plana ut i takt med att kunskapen om regleringen ökar. Mot denna bakgrund bedömer regeringen – till skillnad från Säkerhets- och försvarsföretagen – att förslagen i de allra flesta fall endast kommer medföra begränsade administrativa och andra kostnader för dem som bedriver säkerhetskänslig verksamhet. Kostnadsökningen för statliga myndigheter kan enligt regeringen hanteras inom befintliga ekonomiska ramar. Kostnaderna för kommuner bedöms vara begränsade. Eftersom förslagen innebär krav på företag i det breda allmänintresset snarare än i det egna företagsintresset anser Svenskt näringsliv att det bör utgå någon form av kostnadstäckning via offentliga medel när kostnaderna blir mer betydande. Rätten till ersättning och förslagens förhållande till egendomsskyddet och näringsfriheten utvecklas i avsnitt 6.4 och behandlas därför inte närmare här. Ekonomiska konsekvenser för samrådsmyndigheterna Förslagen innebär också ökade kostnader för de myndigheter som pekas ut som samrådsmyndigheter. Samrådsmyndigheterna ska i den rollen ansvara för samråd och kunna besluta om förelägganden och förbud mot överlåtelser. Regeringen har i budgetpropositionen föreslagit att de myndigheter som får ett utökat ansvar i och med detta förslag och kommande kompletteringar till säkerhetsskyddslagen tillförs sammanlagt 2021. Ekonomiska konsekvenser för domstolarna beslut om föreläggande under samråd ska enligt regeringens förslag få överklagas till Förvaltningsrätten i . För prövning i Kammarrätten i kommer det enligt förslaget krävas prövningstillstånd. Regeringen bedömer att ökningen av antalet mål kommer att bli begränsad. Även med beaktande av att målen – som Kammarrätten i påpekar – kan vara komplexa anser regeringen därför att kostnaderna för den ökade måltillströmningen kommer vara begränsade. Som Förvaltningsrätten i påpekar kan även domstolarnas säkerhetsskydd behöva anpassas med anledning av de säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som kan förekomma i målen. Regeringen anser dock att både kostnaderna för den något ökade måltillströmningen och eventuella anpassningar av säkerhetsskyddet bör rymmas inom befintliga anslag. Förslagen kan vidare innebära att den som avser köpa säkerhetskänslig verksamhet påverkas ekonomiskt eftersom föreläggande under samråd eller förbud i sällsynta fall kan innebära att ett köp måste begränsas eller avbrytas eller att det blir ogiltigt. Risken för att drabbas av sådana förelägganden eller förbud kan dock antas plana ut i takt med att kunskapen om den föreslagna regleringen ökar. Kommuner och regioner kan bedriva verksamhet av betydelse för säkerhet. Det kan inte uteslutas att säkerhetskänslig verksamhet eller egendom i sådan verksamhet som kommuner och regioner bedriver, till exempel räddningstjänst, energi- eller dricksvattenförsörjning och sjukvård, påverkas av förslagen. Om en samrådsmyndighet beslutar om föreläggande under ett samråd eller beslutar om förbud mot en överlåtelse innebär det att kommunen ifråga inte fritt kan förfoga över sin egendom. I enlighet med vad bland andra Region och kommun påpekar påverkar alltså förslagen den kommunala självstyrelsen. Den föreslagna regleringen går dock inte utöver vad som är nödvändigt för att skydda de mest skyddsvärda verksamheterna i samhället. Dessutom ska beslut om förelägganden eller förbud alltid föregås av en proportionalitetsbedömning i det enskilda fallet. Förslagen berör därför den kommunala självstyrelsen på det minst ingripande sätt som är möjligt. Förslagen påverkar inte jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslaget till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (2018:585) Paragrafen, som reglerar lagens tillämpningsområde, är ändrad på så sätt att det framgår att det i lagen finns bestämmelser som gäller den som avser att överlåta aktier eller andelar i en säkerhetskänslig verksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Överlåtelse av säkerhetskänslig verksamhet och viss egendom Paragrafen, som är ny, innehåller regler om att verksamhetsutövare ska göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning samt samråda inför vissa överlåtelser. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. 2020/21:13 Enligt första stycket ska en verksamhetsutövare som avser att genomföra vissa överlåtelser göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning enligt 8 § och samråda enligt 9 §. Verksamhetsutövare är den som bedriver den aktuella säkerhetskänsliga verksamheten. Med överlåtelse avses övergång av äganderätt genom till exempel köp, byte eller gåva. Av första punkten framgår att kraven gäller när överlåtelsen avser hela eller någon del av den säkerhetskänsliga verksamheten. Kraven gäller till exempel om verksamhetsutövaren vill överlåta hela inkråmet i ett bolag till någon utomstående aktör. De gäller även om verksamhetsutövaren avser att överlåta hela eller en viss del av den säkerhetskänsliga verksamheten till ett helägt dotterbolag. Kraven är vidare tillämpliga om en myndighet vill överlåta en säkerhetskänslig verksamhet till någon enskild aktör, dvs. vid privatisering av verksamhet. En överlåtelse av enbart vissa fysiska tillgångar, som inte innebär en möjlighet att driva den säkerhetskänsliga verksamheten, ska inte ses som en verksamhetsöverlåtelse. En sådan överlåtelse kan i stället omfattas av andra punkten. Av andra punkten följer att kraven på särskild säkerhetsskyddsbedömning, lämplighetsprövning och samråd också gäller om överlåtelsen avser egendom som har betydelse för säkerhet eller för ett för förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd (jfr 1 kap. 1 §). Det kan handla om bland annat inventarier eller en fysisk produkt, men även om immateriella tillgångar eller ritningar som tagits fram i verksamheten eller som ägs av denna. Bestämmelsen omfattar dock inte all egendom i en säkerhetskänslig verksamhet. Egendomen i sig måste ha betydelse för säkerhet, eller för ett för förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Det innebär att egendomen ska vara särskilt känslig och behöva skyddas mot antagonistiska angrepp. Exempel på sådan egendom kan vara kritisk infrastruktur i form av vissa energisystem eller viss teknik för elektronisk kommunikation. Ett annat exempel kan vara en produkt som används inom någon verksamhet av stor betydelse för säkerhet, och där säkerhet kan skadas om aktörer med antagonistiska syften får tillgång till produkten eller närmare kunskaper om den. En överlåtelse av egendomen ska kunna leda till en skada för säkerhet i ett nationellt perspektiv. I regel kan till exempel omsättningsvaror och egendom som framställs för försäljning inte anses ha sådan betydelse. Motsatsen kan däremot gälla för bakomliggande teknik eller ritningar avseende sådan egendom. Det åligger verksamhetsutövaren att med utgångspunkt i sin säkerhetsskyddsanalys (jfr 2 kap. 1 §) pröva om egendomen har betydelse för säkerhet eller för ett för förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Av andra stycket framgår att första stycket inte gäller för överlåtelser av fast egendom. Skyldigheterna gäller alltså inte om egendomen som ska överlåtas är en fastighet eller ett tillbehör till en fastighet som exempelvis en byggnad. Skyldigheterna omfattar inte heller fast egendom som ingår i en verksamhet som ska överlåtas. Tredje stycket innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter eller besluta om ytterligare undantag från skyldigheterna. Särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning Paragrafen är ny och innehåller regler om särskild säkerhetsskyddsbedömning och lämplighetsprövning. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Av första stycket framgår att verksamhetsutövaren, innan ett förfarande för sådan överlåtelse som avses i 7 § inleds, ska göra en särskild säkerhetsskyddsbedömning. Genom den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen ska verksamhetsutövaren identifiera vilka säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller vilken säkerhetskänslig verksamhet i övrigt som förvärvaren kan få tillgång till och som kräver säkerhetsskydd. Enligt andra stycket ska verksamhetsutövaren därefter, med utgångspunkt i den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och övriga omständigheter, pröva om överlåtelsen är lämplig från säkerhetsskyddssynpunkt. Verksamhetsutövaren ska inom ramen för prövningen bedöma om det över huvud taget är lämpligt att överlåta den aktuella verksamheten eller egendomen. När en viss förvärvare är aktuell ska verksamhetsutövaren också bedöma om det är lämpligt att överlåtelsen sker till den förvärvaren. En överlåtelse kan vara olämplig av flera skäl. Ett exempel kan vara att överlåtelsen kan befaras leda till att viss egendom kan användas på det sätt som behövs för att upprätthålla skyddet för säkerhet. Ett annat exempel kan vara att den som förvärvar egendomen genom förvärvet får viktig kunskap om säkerhetskänsliga verksamheter och att denna kunskap skulle kunna användas vid till exempel sabotage, terroristbrott eller andra antagonistiska handlingar. Prövningen bör baseras på en gedigen säkerhetsskyddsanalys och särskild säkerhetsskyddsbedömning samt sådan information om exempelvis hotbilder och beroenden mellan verksamheter som verksamhetsutövaren skaffat sig eller fått från sin tillsynsmyndighet. Av tredje stycket framgår att den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen ska dokumenteras. Av fjärde stycket framgår att överlåtelsen inte får genomföras om lämplighetsprövningen leder till bedömningen att överlåtelsen är olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt. Samråd, förelägganden och förbud Paragrafen är ny och innehåller bestämmelser om samråd. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Om verksamhetsutövarens lämplighetsprövning enligt 8 § leder till bedömningen att överlåtelsen inte är olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt, ska verksamhetsutövaren enligt första stycket samråda med en samrådsmyndighet. En naturlig utgångspunkt är att verksamhetsutövaren inleder samrådet genom att ge in en beskrivning av den planerade överlåtelsen samt dokumentationen av den särskilda säkerhetsskyddsbedömningen och lämplighetsprövningen till samrådsmyndigheten. Samrådet ska avse frågan om överlåtelsen är lämplig från säkerhetsskyddssynpunkt. Samrådet kan bland annat omfatta frågan om överlåtelsen bör begränsas på något sätt för att inte vara olämplig. prövning bör också innefatta en framåtsyftande bedömning av vad en överlåtelse kan innebära på . Ett exempel på en fråga som kan behöva analyseras är hur omvärldsförändringar kan påverka behovet av att en säkerhetskänslig verksamhet finns kvar i . omfattande samrådet behöver vara bör avgöras med hänsyn till omständig- heterna vid den aktuella överlåtelsen. Samrådet ska ha avslutats innan det planerade förfarandet för överlåtelse slutförs. bedömer att syftet med samrådet har uppfyllts och att verksamhets- utövaren kan gå vidare med det planerade förfarandet bör myndigheten fatta ett beslut om att avsluta samrådet utan vidare åtgärd. Enligt andra stycket får samrådsmyndigheten förelägga verksamhets- utövaren att vidta åtgärder för att fullgöra sina skyldigheter enligt säkerhetsskyddslagen och de föreskrifter som har meddelats i anslutning Verksamhetsutövarens skyldigheter kan följa av lagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och verkställighets- Ett föreläggande kan exempelvis gälla vad verksamhets- utövaren ska förbättra i fråga om informationssäkerhet, personalsäkerhet eller fysisk säkerhet (jfr 2 kap. 2–4 §§) för att överlåtelsen ska anses Ett föreläggande kan också innebära att verksamhetsutövaren vid en senare tidpunkt under samrådsförfarandet ska återrapportera till myndigheten hur olika åtgärder har genomförts. Det följer av 5 § förvaltningslagen (2017:900) att förelägganden får beslutas bara om det är måste göra en proportionalitets- bedömning i varje enskilt fall. Det innebär bland annat att ju mer ingripande en åtgärd är, desto mer angelägen måste åtgärden vara från Det följer av tredje stycket att skyldigheten att samråda och samråds- myndighetens befogenheter i andra stycket gäller även den som avser att överlåta aktier eller andelar i säkerhetskänslig verksamhet, dock inte aktier i aktiebolag som är publika enligt aktiebolagslagen (2005:551). Paragrafen är ny och innehåller regler om när samrådsmyndigheten får inleda ett samråd. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. Av bestämmelsen framgår att en samrådsmyndighet får inleda ett samråd, om överlåtaren inte gör det trots att samrådsskyldighet föreligger. Utgångspunkten är att överlåtaren ska ta initiativ till samrådet när det föreligger en samrådsskyldighet enligt 7 och 9 §§. Det kan dock inträffa att samrådsmyndigheten får kännedom om att någon avser att genomföra en samrådspliktig överlåtelse och att något samråd inte har inletts av I en sådan situation kan samrådsmyndigheten med stöd av bestämmelsen själv inleda ett samråd. Paragrafen är ny och innehåller regler om när samrådsmyndigheten får besluta att en överlåtelse inte får genomföras (förbud). finns i avsnitt 6.2. Av bestämmelsen framgår att samrådsmyndigheten får besluta att en överlåtelse inte får genomföras, dvs. ett förbud, om ett föreläggande inte följs eller om överlåtelsen är olämplig från säkerhetsskyddssynpunkt även om ytterligare åtgärder vidtas. Ett förbud gäller en viss överlåtelse. alltså inte fråga om något generellt överlåtelseförbud. Det följer av 5 § förvaltningslagen att beslut om förbud får fattas bara om det är proportio- måste alltså göra en proportionalitetsbedömning i varje enskilt fall. Prövningen ska bland annat avse om det önskade resultatet kan uppnås på något annat och mindre ingripande sätt och om det avsedda resultatet står i rimligt förhållande till de olägenheter som kan antas uppstå för den som åtgärden riktas mot. Det kan exempelvis bli fråga om en avvägning mellan den potentiella skadan för säkerhet, eller ett internationellt säkerhetsskyddsåtagande, och de ekonomiska skadorna för verksamhetsutövaren och förvärvaren. Av kravet på proportionalitet följer att möjligheten att förbjuda verksamhetsutövaren att genomföra en överlåtelse är en sista utväg och ska användas restriktivt. Så långt det är möjligt bör samrådsmyndigheten sträva efter att eventuella problem ska hanteras genom samrådet och förelägganden. Det kan dock finnas fall där en verksamhetsutövare, trots förelägganden, inte vidtar de åtgärder som behövs för att överlåtelsen ska vara lämplig från säkerhetsskyddssynpunkt. Det kan också finnas överlåtelser som är olämpliga oavsett vilka säkerhetsskyddsåtgärder som vidtas. Ett exempel kan vara att det inte är möjligt att genomföra säkerhetsprövning av personalen hos den tänkta förvärvaren eller att det i verksamheten förekommer säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter som är så känsliga att det inte under några förhållanden är lämpligt att de överlåts till förvärvaren. Det kan vidare vara så att den tänkta förvärvaren inte uppfyller de krav på tillförlitlighet som måste ställas när det är fråga om säkerhetskänslig verksamhet, exempelvis på grund av ägarförhållandena. Det kan till exempel behöva beaktas om förvärvaren direkt eller indirekt kontrolleras av en främmande stat. Ogiltighet och förbud i efterhand Paragrafen är ny och innehåller regler om ogiltighet och förbud i efterhand. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Av första stycket följer att en överlåtelse i strid med ett förbud enligt 11 § är ogiltig. Det krävs alltså inte någon särskild ogiltighetstalan för att ogiltighet ska inträda. Ogiltighet är en civilrättslig konsekvens som innebär att ett avtal eller avtalsvillkor inte kan göras gällande. Om ett avtal är ogiltigt, är utgångspunkten att parterna inte är skyldiga att fullgöra sina åtaganden och att prestationer ska återbäras. Andra stycket innehåller en möjlighet för samrådsmyndigheten att i vissa fall förbjuda en överlåtelse i efterhand och en bestämmelse om att överlåtelsen då är ogiltig. Det gäller om en överlåtelse har genomförts utan att det har skett något samråd och förutsättningarna för ett förbud enligt 11 § är uppfyllda. har alltså möjlighet att förbjuda överlåtelsen i efterhand, om den är sådan att den skulle ha förbjudits inom ramen för samrådet. Det är omständigheterna vid tiden för den aktuella överlåtelsen som ska beaktas. Om överlåtelsen har genomförts utan ett samråd men i och för sig är godtagbar, ska något förbud i efterhand inte beslutas. Det följer av 5 § förvaltningslagen att beslut om förbud får fattas bara om det är proportionerligt. måste alltså göra en proportionalitetsbedömning i varje enskilt fall. Vid bedömningen bör det tillmätas särskild betydelse hur som gått sedan överlåtelsen skedde och om parterna har inrättat sig efter överlåtelsen. Ju som har gått och ju mer parterna har inrättat sig efter överlåtelsen, desto högre krav 2020/21:13 bör ställas för att ett förbud i efterhand ska kunna komma i fråga. Det bör också tillmätas betydelse om förbudet faktiskt kommer att kunna leda till att skador kan förhindras eller läkas. Någon absolut tidsgräns gäller dock inte. Om samrådsmyndigheten meddelar ett förbud i efterhand är överlåtelsen ogiltig. Även i detta fall inträder ogiltigheten automatiskt. Paragrafen är ny och innehåller regler om förelägganden i samband med en ogiltig överlåtelse. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Enligt första stycket får samrådsmyndigheten, om en överlåtelse är ogiltig enligt 12 §, besluta de förelägganden som behövs för att förhindra skada för säkerhet. Ett sådant föreläggande får riktas mot såväl överlåtaren som förvärvaren. Ett föreläggande mot en förvärvare av viss egendom kan avse till exempel att förvärvaren ska återlämna egendomen till överlåtaren eller ett förbud mot att föra ut egendomen ur landet. Enligt andra stycket får ett beslut om föreläggande förenas med vite. I ett sådant fall är lagen (1985:206) om viten tillämplig. Det följer av 5 § förvaltningslagen att beslut om förelägganden får fattas bara om det är proportionerligt. måste göra en proportionalitetsbedömning i varje enskilt fall. Det innebär bland annat att ju mer ingripande en åtgärd är, desto mer angelägen måste åtgärden vara för att kunna komma i fråga. Paragrafen, som är ny, motsvarar i huvudsak 2 kap. 9 § andra stycket säkerhetsskyddsförordningen (2018:658). Övervägandena finns i avsnitt 6.6. Bestämmelsen är ändrad på så sätt att upplysningsskyldigheten gäller även om förvärvaren är en offentlig aktör. Enligt bestämmelsen ska en verksamhetsutövare som avser att överlåta hela eller någon del av den säkerhetskänsliga verksamheten upplysa förvärvaren om att lagen gäller för verksamheten. Upplysningen ska innehålla information om de skyldigheter som enligt 2 kap. 1 § gäller för den som är ansvarig för en säkerhetskänslig verksamhet. Paragrafen, som är ny, innehåller regler om överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. Av första stycket framgår att beslut om föreläggande under samrådsförfarandet får överklagas till Förvaltningsrätten i och att samrådsmyndigheten är motpart när beslut överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Av andra stycket framgår att beslut om förbud och om föreläggande vid ogiltighet får överklagas till regeringen. Sammanfattning av betänkandet Kompletteringar till den nya säkerhetsskyddslagen (SOU 2018:82) 2020/21:13 Bilaga 1 Enligt kommittédirektiven ska utredningen: –kartlägga behovet av att förebygga att säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller i övrigt säkerhetskänslig verksamhet utsätts för risker i samband med utkontraktering, upplåtelse och överlåtelse av sådan verksamhet, och föreslå olika förebyggande åtgärder, t.ex. tillståndsprövning, –föreslå ett system med sanktioner i säkerhetsskyddslagstiftningen, –föreslå hur en ändamålsenlig tillsyn enligt säkerhetsskyddslagstiftningen ska vara utformad, och –analysera och föreslå i vilken utsträckning verksamhetsutövare som bedriver säkerhetskänslig verksamhet ska vara skyldiga att ingå säkerhetsskyddsavtal vid överenskommelser med utomstående som berör den säkerhetskänsliga verksamheten. Utredningens huvudsakliga förslag framgår nedan. Skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal utvidgas Enligt 2 kap. 6 § säkerhetsskyddslagen ska statliga myndigheter, kommuner och landsting som avser att genomföra en upphandling och ingå ett avtal om varor, tjänster eller byggentreprenader i vissa fall vara skyldiga att ingå ett säkerhetsskyddsavtal med leverantören. I avtalet ska det anges hur kraven på säkerhetsskydd ska tillgodoses. Skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal gäller även för enskilda verksamhetsutövare i motsvarande situationer. Kravet på säkerhetskyddsavtal omfattar inte alla relevanta situationer där säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller i övrigt säkerhetskänslig verksamhet kan exponeras för utomstående. Ett exempel på detta kan vara olika former av samarbeten och samverkan som inte handlar om anskaffning av varor, tjänster eller byggentreprenader. Ett annat exempel kan vara situationer där det är leverantörens och inte beställarens skyddsvärden som behöver skyddas. Det finns också situationer där det är oklart om det gäller krav på säkerhetsskyddsavtal. Avsaknaden av krav på säkerhetskyddsavtal i dessa fall ökar sannolikheten för att motparten inte vidtar de säkerhetsskyddsåtgärder som behövs, med risk för skada på säkerhet. Skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal bör därför utvidgas på så sätt att den också ska gälla för andra förfaranden än upphandlingar och andra anskaffningar. Den utvidgade skyldigheten innebär att den som bedriver säkerhetskänslig verksamhet (verksamhetsutövaren) ska ingå ett säkerhetsskyddsavtal så snart verksamhetsutövaren avser att genomföra en upphandling, ingå ett avtal eller inleda någon annan form av samverkan eller samarbete med en utomstående part, om förfarandet 2020/21:13 Bilaga 1 1.innebär att den utomstående parten kan få tillgång till säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter i säkerhetsskyddsklassen konfidentiell eller högre, eller 2.i övrigt avser eller kan ge den utomstående parten tillgång till säkerhetskänslig verksamhet av motsvarande betydelse för säkerhet. Det finns däremot inte något påtagligt behov av att statliga myndigheter som samverkar eller samarbetar om något annat än en anskaffning ska vara skyldiga att ingå säkerhetsskyddsavtal och att en sådan skyldighet dessutom skulle ha nackdelar. Skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal föreslås därför inte gälla samarbeten och samverkan mellan två eller flera statliga myndigheter som avser något annat än en anskaffning av varor, tjänster och byggentreprenader. Det bör vidare införas ett bemyndigande som gör att regeringen kan föreskriva om undantag från skyldigheten att ingå säkerhetsskyddsavtal, t.ex. när det gäller anskaffning mellan vissa myndigheter, och besluta om undantag i enskilda fall. Förebyggande åtgärder i samband med utkontraktering, upplåtelse och vissa andra förfaranden Utredningens kartläggning visar att det finns flera brister i säkerhetsskyddsarbetet som bl.a. yttrar sig vid utkontraktering av säkerhetskänslig verksamhet men också vid vissa upplåtelser och andra förfaranden där utomstående involveras i den säkerhetskänsliga verksamheten. Vissa av bristerna gäller säkerhetsskyddet generellt, t.ex. att verksamhetsutövaren inte tillämpar säkerhetsskyddsreglerna eller har bristande kunskap om sina skyddsvärden.