prop · H703127 · 2020-03-23 00:00:00 — Kommuner och Regioner (SKR) anser att det bör vara möjligt att kombinera när- och distansundervisning i praktisk-este- tiska ämnen. Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. , Skolinspek- tionen, Datainspektionen och har inga synpunk- ter på förslaget. SKR avstyrker att distansundervisning även i fortsätt- ningen inte ska kunna användas i de praktisk-estetiska ämnena. SKR anger att eftersom dessa ämnen innehåller både praktiska och teoretiska delar kan delar av ämnena genomföras på distans med hjälp av informations- och kommunikationsteknik. Skälen för regeringens förslag: Distansundervisning bör enligt utred- ningen bara få användas i de ämnen där det är möjligt att med sådan undervisning uppfylla de grundläggande krav som ställs på under- visningen, t.ex. när det gäller variation i arbetsformer och undervisning i samtliga moment som ämnets kursplan innehåller. Utredningen föreslår därför att distansundervisning ska få användas i alla ämnen utom de praktisk-estetiska ämnena, dvs. bild, hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik och slöjd. och anser att distansunder- visning, på motsvarande sätt som i försöksverksamheten med fjärr- undervisning, ska vara möjlig i fler ämnen. Regeringen vill dock framhålla att eleverna i försöksverksamheten med fjärrundervisning befinner sig i skolan och därmed har tillgång till verktyg, instrument och annat som behövs för de praktisk-estetiska ämnena. Detta kan dock inte förutsättas vid distansundervisning, eftersom eleverna vid sådan undervisning huvud- sakligen befinner sig på en annan plats än i skolan. Såväl de tekniska möj- ligheterna som elevernas säkerhet begränsar i vilka ämnen som distans- undervisning kan användas. Distansundervisning bör därför, i enlighet med vad utredningen föreslår, kunna användas i alla andra ämnen än de praktisk-estetiska ämnena. Regeringen föreslår således att distansunder- visning endast ska få användas i ämnena engelska, matematik, moderna språk, modersmål, samiska, svenska, svenska som andraspråk, tecken- språk och teknik samt i de naturorienterande ämnena biologi, fysik och kemi och de samhällsorienterande ämnena geografi, historia, religions- kunskap och samhällskunskap. Även en del av de ämnen där distansundervisning föreslås kunna använ- das innehåller vissa moment som är svårare att genomföra när elever och lärare är åtskilda i rum, t.ex. laborationer inom de naturorienterande ämne- na. Som nämns i avsnitt 5.1.2, och som regeringen närmare utvecklar i avsnitt 5.4.1, kan dock distansundervisning till viss del kombineras med andra former av undervisning, dvs. närundervisning och fjärrundervisning. Att ta ställning till utförarens förutsättningar att inkludera även sådana moment som t.ex. laborationer i undervisningen blir därför en del i Skol- inspektionens prövning av om en huvudman inom skolväsendet ska god- kännas som utförare av utbildning där distansundervisning används, se avsnitt 5.4.2. 5.3Distansundervisning ska få användas i vissa fall i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan 5.3.1Distansundervisning ska i vissa fall få användas som särskilt stöd inom ramen för en påbörjad utbildning eller för en hel utbildning Regeringens förslag: Distansundervisning ska få användas som sär- skilt stöd inom ramen för en påbörjad utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie under- visningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik, om eleven medger att distansundervisning används. Rektorn ska inte få överlåta sin beslutanderätt avseende särskilt stöd i form av distansundervisning till någon annan. Ett sådant beslut ska få avse högst en termin åt gången. Distansundervisning ska få användas för en hel utbildning i gym- nasieskolan eller gymnasiesärskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psy- kisk eller social problematik eller andra särskilda skäl. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår inte att distansundervisning ska få användas som särskilt stöd i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan eller för vida- reutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, däribland , , , Myndigheten för delaktighet, , , och kommuner och . Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor anger att även om befintliga psykosociala problem i skolan i största möjliga mån bör lösas i den befintliga skolmiljön och inte genom distansundervisning, kan under- visningen underlätta vägen tillbaka till skolan för de aktuella eleverna. tillstyrker att distansundervisning ska kunna omfatta hela utbildningen i gymnasieskolan. tillstyrker förslaget att en hel gymnasieutbildning ska kunna genomföras med distansutbildning men vill peka på att det innebär särskilda krav på skolan att säkerställa att eleven ges en god grund för sin personliga utveckling och ett aktivt deltagande i samhällslivet. Vuxenut- bildningen har goda erfarenheter av distansundervisning men det behöver enligt understrykas att gymnasieskolan, till skillnad från vux- enutbildningen, har ett fostransuppdrag. Detta behöver enligt verket sär- skilt uppmärksammas för att inte fostransuppdraget ska falla bort. Kommuner och Regioner (SKR), , , och Funktionsrätt anser att distansundervisning även ska kunna ges som särskilt stöd i gymnasieskolan där rektor fattar beslut om distansundervisning för begränsad tid. vill även se en särskild utredning av vilka pro- gram, ämnen och kurser i gymnasieskolan som ska kunna erbjudas som Det är enligt förbundet uppenbart att det finns pro- gram och ämnen där distansundervisning är olämpligt även under begrän- sade perioder, inte minst inom yrkesområdet. kommun anser att möjligheten att använda distansundervisning för elever som på grund av andra särskilda skäl inte kan delta i den regul- jära undervisningen skapar en otydlighet som kan leda till en rättsosäker- het för eleverna. kommun anser att man bör överväga om inte distansundervis- ning även ska tillåtas med fler avståndskriterier som grund, med hänvis- ning till de långa avstånd som råder inom landet där eleverna har långt till föreslår att distansundervisningen ska få användas av ele- ver som inte har möjlighet att delta i den reguljära utbildningen oavsett SKR och avstyrker de föreslagna kraven för att distansundervisning ska få användas för en elev i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan och anser att eleverna i gymnasieskolan själva bör få välja om de önskar en utbildning med distansundervisning eller inte. Även kommun avstyrker förslaget i denna del med hänvisning till bl.a. gränsdragningsproblem när det gäller de grupper av elever som kan bli aktuella för distansundervisning och de som kommer att förnekas den Kommunen anser att det bör vara fritt för samtliga att läsa en gymnasieutbildning där distansundervisning används. () avstyrker också förslaget i denna del. anser att utbildning på distans kan vara bra för motiverade elever med stöd i hemmiljön, som kan hjälpa till med struktur och motivation. dervisning kan dock enligt BO inte vara en godtagbar lösning för elever som har eller har haft problem med sin skolgång. också till forskning som hävdar att distansundervisning förutsätter en aktiv studerande som själv kan kontrollera lärprocessen. Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. tionen, Datainspektionen och har inte några syn- punkter på förslaget. SKR är positiv till att distansundervisning ska kunna ges som särskilt stöd även i gymnasieskolan. gymnasiesärskolan är frivilliga skolformer vidhåller dock SKR att det är rimligt att elever i dessa skolformer ges möjlighet att välja om de ska genomföra utbildningen skolförlagd eller på distans och avstyrker därmed att eleven ska uppvisa särskilda skäl. Skälen för regeringens förslag Elever med medicinsk, psykisk eller social problematik ska kunna få Det kan finnas olika situationer då elever av ett eller flera skäl har svårt att delta i närundervisning även i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Problemen kan ha uppstått redan tidigt under elevens skolgång. lar om en heterogen elevgrupp och distansundervisning kan vara ett sätt för elever, som annars skulle ha avstått från eller avslutat utbildningen i förtid i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan, att delta i utbildning. Som tidigare nämnts innebär emellertid distansundervisning flera olika 2019/20:127 utmaningar då den är utformad på ett annat sätt än närundervisning för att utifrån elevens behov kunna utgöra ett fullgott alternativ för vissa elev- grupper. En övergång till utbildning med distansundervisning utgör en stor för- ändring för en elev och det måste finnas starka skäl för en sådan övergång. Eleven måste t.ex. ha motivation och mognad för att genomföra studierna. Distansundervisning innebär mer självstudier än närundervisning och den enskilda elevens motivation och mognad blir som BO framhåller därför viktiga för framgångsrika studier. Regeringen anser därför, till skillnad från kommun, SKR, och att inte alla elever ska kunna välja att läsa en utbildning i gymnasieskola eller gymnasiesärskolan på distans. Det bör i stället införas vissa begränsningar. Samma tungt vägande skäl som har framförts i fråga om när elever i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska kunna få distansundervisning är även relevanta för gymnasieskolan och gymnasie- särskolan (se avsnitt 5.2.1). Distansundervisning föreslås alltså få använ- das för en elev i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en medicinsk, psykisk eller social problematik. Det bör också i gymnasieskolan och gymnasie- särskolan krävas att problematiken är dokumenterad på något sätt, t.ex. genom intyg från läkare, psykolog eller socionom. Det kan även vara fråga om en utredning som har gjorts av annan personal inom elevhälsa eller socialtjänst. En elev kan också ge in en utredning från en obligatorisk skol- form som visar på behov av distansundervisning. Som framgår av avsnitt 5.2.1 anser regeringen att en elev i och motsvarande skolformer som har en funktionsnedsättning inte ska kunna få distansundervisning enbart på den grunden, utan att det därutöver ska krävas en medicinsk, psykisk eller social problematik. Regeringen anser att motsvarade bör gälla i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det ska också vara möjligt att få distansundervisning om det finns andra särskilda skäl Eftersom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är frivilliga skolformer har eleven möjlighet att välja att helt och hållet avstå från utbildningen. En elev som har antagits till gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan ska dock delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbild- ningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli (15 kap 16 § och 18 kap. 16 § skollagen). Det behöver därför finnas alternativ för de elever som vill gå en gymnasieutbildning men av olika personliga skäl inte kan följa den ordinarie undervisningen. Även om distansundervisning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan främst ska komma i fråga på grund av medicinsk, psykisk eller social pro- blematik kan det för dessa skolformer finnas anledning att tillåta distans- undervisning även av andra särskilda skäl. De särskilda skäl som då ska kunna komma i fråga ska ha sin utgångspunkt i elevens egen situation och egna behov. Det kan t.ex. förekomma att någon vill genomgå en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan men har andra enga- gemang som gör det mycket svårt för personen att genomföra utbildningen med närundervisning. Ett exempel är elever som idrottar på elitnivå och därför ofta befinner sig på resor eller deltar i träningsläger och tävlingar. Vid ett riksidrottsgymnasium eller en nationellt godkänd idrottsutbildning kombinerar eleverna ett fullständigt gymnasieprogram med ämnet special- idrott. Dessa utbildningar ger dock inte utrymme för frånvaro på träningsläger eller mästerskap. Elitidrottande bör därför kunna utgöra sär- skilda skäl för att få distansundervisning. Ett annat exempel på särskilda skäl är när eleven har inlett någon form av yrkeskarriär som medför mycket resande och därför inte kan delta i närundervisning. Att eleven har ett arbete vilket som helst bör dock inte vara särskilda skäl för att eleven ska få distansundervisning. Det bör krä- vas att den verksamhet som orsakar behovet av distansundervisning inne- bär att eleven återkommande befinner sig på annan ort. Ett tredje exempel på särskilda skäl är när en elev bor utomlands under sin gymnasieutbildning. Det handlar då inte om situationer där eleven flyt- tar utomlands på egen hand, utan det bör vara fråga om en elev som är tillfälligt bosatt i utlandet med sina vårdnadshavare. Eleven ska kanske bo hos en vårdnadshavare som tillfälligt arbetar utomlands eller så ska kanske eleven tillfälligt bo hos en vårdnadshavare som är bosatt utomlands. En elev i en sådan situation bör också kunna ha särskilda skäl för att få inleda eller fortsätta en gymnasieutbildning med hjälp av distansundervisning under utlandsvistelsen. När det gäller en elevs vistelse utomlands bör dock noteras att bestämmelserna om gymnasieskolan bara gäller för ungdomar som är bosatta i landet (15 kap. 5 § tredje stycket skollagen). Med bosatt i landet avses enligt huvudregeln den som ska vara folkbokförd här enligt folkbokföringslagen (1991:481). Av denna lag framgår bl.a. att den som kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila utom landet under som huvudregel ska avregistreras från folkbokföringen (20 §) och således är att anse som folkbokförd i . Detta innebär att distansundervisning vid utlandsvistelse enligt huvudregeln bara bör kunna bli aktuellt under mindre än . För elever som vistas utomlands finns möjlighet till sådan distansundervisning som ges med bidrag enligt den i avsnitt 5.1 nämnda förordningen (1994:519) om statsbidrag till utbildning av utlandssvenska barn och ungdomar. Som anges ovan ska de särskilda skäl, som ska kunna komma i fråga för att en elev ska få delta i en utbildning där distansundervisning används i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan, ha sin utgångspunkt i elevens egen situation och egna behov. Det finns en reglering i skollagen som innebär att ett skolpliktigt barn får medges rätt att fullgöra skolplikten på annat sätt än som anges i lagen om det finns synnerliga skäl (24 kap. 23 § skollagen). Införandet av bestämmelsen innebar en skärpning i förhållande till tidigare reglering. Av förarbetena till bestämmelsen, propositionen Den nya skollagen – för kunskap, valfrihet och trygghet (prop. 2009/10:165), framgår att synnerliga skäl bl.a. kan vara att en elev har flyttat hit från ett grannland men väljer att gå kvar i grannlandets skola under återstoden av en termin. Att vårdnadshavarna av religiösa eller filo- sofiska skäl vill ge sitt barn undervisning i hemmet är dock inte ett synner- ligt skäl. Eftersom det av skolförfattningarna tydligt framgår att undervis- ningen i skolan ska vara allsidig och saklig och därigenom utformas så att alla elever kan delta, oberoende av vilken religiös eller filosofisk uppfatt- ning eleven eller elevens vårdnadshavare har, bedömde regeringen att det inte fanns något behov av en bestämmelse i skollagen som ger utrymme för hemundervisning på grund av religiösa eller filosofiska uppfattningar hos familjen (s. 523 f.). Regeringen anser att de överväganden som ligger till grund för nu nämnd bestämmelse är relevanta även när det gäller ung- domar i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. I enlighet därmed bör alltså religiösa eller filosofiska skäl inte utgöra särskilda skäl för distans- undervisning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. kommun anser att möjligheten att använda distansundervisning för elever som på grund av särskilda skäl inte kan delta i den reguljära undervisningen skapar en otydlighet som kan leda till en rättsosäkerhet för eleverna. kommun avstyrker de föreslagna kraven för att distansun- dervisning ska få användas för en elev i gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan, med hänvisning till bl.a. gränsdragningsproblem när det gäller de grupper av elever som kan bli aktuella för distansundervisning och and- ra elever. Regeringen bedömer att det varken är möjligt eller lämpligt att i författningstext uttömmande reglera vilka elever som ska kunna få distans- undervisning, utöver vad som anges i denna proposition. Det måste i stället göras en prövning i varje särskilt fall om det föreligger särskilda skäl. Regeringen föreslår i avsnitt 5.3.3 att en sökande till en distansutbildning som får avslag ska kunna överklaga beslutet till Skolväsendets över- klagandenämnd. Därmed kommer vad som avses med särskilda skäl att klarläggas i praxis. Alla ska oberoende av geografisk hemvist ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet kommun anser att man bör överväga om inte distansundervis- ning även ska tillåtas med fler avståndskriterier som grund, med hänvis- ning till de långa avstånd som råder inom landet där eleverna har långt till utbildningsanstalten. Enligt skollagen ska alla, oberoende av geografisk hemvist och sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning i skolväsendet om inte annat följer av särskilda bestämmelser i lagen (1 kap. 8 §). Detta innebär att alla ungdomar ska ha en rimlig möjlighet att delta i skolförlagd utbildning. Regeringen anser inte att det finns skäl att avvika från denna grundprincip. Som framgår av avsnitt 4 föreslås i denna proposition i stället utökade möjligheter till fjärrundervisning, som i undantagsfall kan medföra att skolenheter som annars hade behövt läggas ned kan finnas kvar. Det kan dock nämnas att om det med hänsyn till den sökandes personliga förhållanden finns särskilda skäl kan den som är yngre antas till komvux före den tidpunkt personen enligt huvudregeln är behörig för sådana stu- dier, dvs. före det andra kalenderhalvåret det år personen fyller (20 kap. 20 § skollagen och 3 kap. 2 § förordningen [2011:1108] om vuxenutbildning). Exempel på sådana skäl är ungdomar som redan har bil- dat familj eller på andra sätt har tagit ett stort och avgörande steg in i vux- envärlden och därför har lite gemensamt med de ungdomar som påbörjar sina studier i gymnasieskolan. Distansundervisning ska få användas för en hel utbildning… Eleverna i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan har inte längre någon skolplikt och är äldre än eleverna i de obligatoriska skolformerna. ökad mognad förbättras möjligheterna generellt att klara av självstudier. Det bör därför kunna bli aktuellt med distansundervisning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det är alltså rimligt att tillåta distansundervisning för en hel utbildning för den aktuella elevgrup- pen. Det kan här erinras om att även om en utbildning karaktäriseras som en distansutbildning, så kombineras den ofta med inslag av fjärrundervis- ning och närundervisning (se avsnitt 5.1.2 och se vidare avsnitt 5.4.1). Regeringen vill i detta sammanhang påpeka vikten av att eleven inför sitt beslut att söka till en utbildning där distansundervisning används får stöd av exempelvis en studie- och yrkesvägledare så att eleven får klart för sig vad en sådan utbildning kan innebära på både kort och lång sikt. Lärarför- bundet framhåller också i sitt remissyttrande huvudmannens och Skolin- spektionens ansvar för att garantera verksamhetens kvalitet och att man inte antar elever som inte långsiktigt skulle gynnas av distansundervis- ningen. …eller som särskilt stöd inom ramen för en påbörjad utbildning Utredningen föreslår inte att distansundervisning ska kunna ges som sär- skilt stöd inom ramen för en påbörjad utbildning med ordinarie undervis- ning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan. Utredningen motive- rar sitt ställningstagande med att elevernas rätt till särskilt stöd i dessa skol- former skiljer sig från deras rätt i de obligatoriska skolformerna och att frågan om hur särskilt stöd utformas därför behöver ses över i ett samman- hang. Enligt utredningens förslag ska distansundervisning i gymnasiesko- lan och gymnasiesärskolan vidare alltid utföras av huvudmannen för ele- vens utbildning. SKR, , , och Funktionsrätt anser dock att distansundervisning ska kunna ges som särskilt stöd även i gymnasiesko- lan. I likhet med dessa remissinstanser anser regeringen att distansunder- visning kan vara ett viktigt tillskott till de åtgärder som en huvudman har till sitt förfogande när det gäller särskilt stöd även i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Det kan t.ex. handla om en elev som har påbörjat en utbildning med ordinarie undervisning men som har en medicinsk, psykisk eller social problematik och som behöver särskilt stöd i form av distansundervisning mitt under sina studier inom gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan. Till skillnad från utredningen anser rege- ringen inte att elevernas rätt till särskilt stöd i gymnasieskolan och gymna- siesärskolan skiljer sig från deras rätt till sådant stöd i de obligatoriska skolformerna i sådan grad att det finns anledning att vänta med att införa en möjlighet till särskilt stöd i form av distansundervisning i gymnasiesko- lan och gymnasiesärskolan. Bortsett från vissa bestämmelser om en garanti för tidiga stödinsatser i förskoleklassen och lågstadiet (3 kap. 4–4 b §§ skollagen) är bestämmelserna om extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen och särskilt stöd desamma i de obligatoriska skolformerna och gymnasieskolan och gymnasiesärskolan (3 kap. 5–12 §§ skollagen). Därutöver har regeringen infört bestämmelser om mentorer i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan som innebär att varje elev ska ha en som ska följa elevens kunskapsutveckling och studiesituation med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet. Mentorn ska särskilt uppmärksamma tecken på att eleven kan behöva stöd och i så fall skynd- 2019/20:127 samt informera berörd skolpersonal (15 kap. 19 a § och 18 kap. 19 a § skollagen). Regeringen föreslår således att inom ramen för en påbörjad utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan ska distansundervis- ning få användas som särskilt stöd för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psy- kisk eller social problematik. Till skillnad från det förslag som lämnas för , grundsärsko- lan, specialskolan och sameskolan anser dock regeringen inte att det ska krävas att alla andra former av särskilt stöd ska vara uttömda eller bedömas olämpliga innan distansundervisning provas. Eftersom eleverna är äldre i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan måste deras preferenser när det gäller olika former av särskilt stöd tillmätas viss vikt. Det bör inte heller krävas något medgivande från vårdnadshavaren utan det bör räcka med ett medgivande av eleven. Enligt 29 kap. 12 § skollagen har nämligen den som har fyllt rätt att själv föra sin talan i mål och ärenden enligt lagen. Om en vårdnadshavare skulle motsätta sig att en omyndig elev får distans- undervisning i hemmet kan det lösas genom att eleven genomför sina stu- dier på någon annan plats, t.ex. på ett bibliotek. Precis som när det gäller och motsvarande skolformer ska rektorn när det gäller gymnasieskolan och gymnasiesärskolan få besluta om särskilt stöd i form av distansundervisning inom ramen för sitt beslut i fråga om att ett åtgärdsprogram ska utarbetas för en elev. Rektorn ska inte få överlåta sin beslutanderätt i detta avseende till någon annan. Om distansundervisning ges som en särskild stödåtgärd behåller den ursprung- liga huvudmannen huvudmannaskapet för utbildningen.