prop · H703148 · 2020-04-15 00:00:00 — Med stöd av dessa bestämmelser tar ut avgifter från försäkringsföretag och understödsföreningar, dels årliga avgifter beräknade i förhållande till företagens storlek (3, 5 och 7 §§ förordningen om årliga avgifter för finansiering av verksamhet), dels avgifter för prövning av ärenden (3 § och bilagan till förordningen om avgifter för prövning av ärenden hos ). De kostnader som uppstår för med anledning av förslagen i denna proposition bör finansieras enligt samma principer som gäller i fråga om inspektionens övriga kostnader. Det innebär att avgifter får tas ut med stöd av den befintliga avgiftsbestämmelsen i försäkringsrörelselagen och enligt föreskrifterna i nämnda förordningar. De anpassningar som bl.a. förordar bör göras inom ramen för de bestämmelserna, och någon ändring av grunderna för avgiftsuttag bör inte göras. 5.8Det bör inte införas någon särskild reglering av andra former av omvandling eller ombildning Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon särskild reglering av möjligheten för en understödsförening att ombildas till någon annan associationsform än försäkringsförening. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. anser att det bör införas en möjlighet för en understödsförening att ombilda sig till en ideell förening utan att föreningens tillgångar skingras. Flera av föreningarna har betydande tillgångar som kommer att delas ut till medlemmarna vid en likvidation. Vissa medlemmar kommer kortsiktigt att ha ett intresse av att få del av en betydande utdelning i stället för att den kulturellt och historiskt värdefulla verksamheten fortgår. det därför en risk för att medlemmar som inte ens bidragit till uppbygg- 2019/20:148 naden av tillgångarna annat än i mycket begränsad mån kan verka för att en förening likvideras. Skälen för regeringens bedömning: Enligt den upphävda lagen om understödsföreningar ska en sådan förening likvideras när den upphör att bedriva bistånds- eller försäkringsverksamheten (46–64 §§). I lagen regleras även hur föreningen och medlemmarna ska hantera sina åtaganden och eventuella över- eller underskott i samband med att verksamheten avslutas. I samband med att lagen om understödsföreningar upphävdes gjordes bedömningen att det inte fanns skäl att införa någon annan möjlighet för understödsföreningar att omvandla sig än att ansöka om tillstånd enligt försäkringsrörelselagen. En understödsförening som avser att fortsätta med sin försäkringsverksamhet måste därför ansöka om tillstånd enligt den lagen. Det är viktigt att alla försäkringsgivare tillämpar en för försäkringsgivare särskilt anpassad associations- och näringsrättslig reglering. Detta motiveras ytterst av behovet att skydda de ersättningsberättigade och att säkerställa att försäkringsgivarna kan fullgöra sina åtaganden. Enligt regeringens uppfattning framstår det inte som lämpligt att nu införa någon ytterligare ordning för hur och när en understödsförening ska träda i likvidation eller undvika att så sker, inte heller för en förening som upphör med sin försäkringsverksamhet. Det måste också beaktas att medlemmar som gått med i en förening just för att den ägnar sig åt viss försäkringsverksamhet kan ha ett befogat intresse av att föreningen likvideras i föreskriven ordning om den upphör med denna verksamhet och inte ansöker om tillstånd att driva försäkringsrörelse enligt försäkringsrörelselagen. Därför bör det inte införas någon sådan möjlighet till ombildning till ideell förening som föreslår. Anpassningar i annan lagstiftning Regeringens förslag: De försäkringsföreningar som beviljas undantag enligt försäkringsrörelselagen ska även vara undantagna från lagen om försäkringsdistribution och lagen om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Sådana föreningar ska även få undantas från lagen om årsredovisning i försäkringsföretag. anses som företag av allmänt intresse enligt definitionen i revisorslagen. Vissa bestämmelser om information i försäkringsavtalslagen ska inte vara tillämpliga på de försäkringsföreningar som beviljas undantag Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag: Understödsföreningar som beviljas undantag enligt förslagen i denna proposition är inte att anse som försäkringsföretag enligt i Solvens II-direktivet (artiklarna 13–15 och 18, se även prop. 2017/18:216 s. 141 f.). och rådets direktiv (EU) 2016/97 av om försäkrings- distribution (försäkringsdistributionsdirektivet) inte är tillämpligt på dem. Försäkringsdistributionsdirektivet genomförs i svensk rätt i lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution, och föreningarna bör därför undantas från den lagen. Lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen), som i svensk rätt genomför och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG (fjärde penningtvättsdirektivet), gäller bl.a. för fysiska och juridiska personer som driver livförsäkringsrörelse (1 kap. 2 § 2). De understödsföreningar som driver livförsäkringsrörelse omfattas således av den lagen. Försäkringsföretag finns med i uppräkningen av de finansiella institut som omfattas av fjärde penningtvättsdirektivet (se artiklarna 2.1 och 3.2). avses dock i det direktivet försäkringsföretag enligt definitionen i Solvens II-direktivet (artikel 13.1), i den mån som det utför sådan livförsäkringsverksamhet som omfattas av det direktivet (artikel 3.2). Som anges ovan bör de nu aktuella föreningarna inte betraktas som försäkringsföretag enligt Solvens II-direktivet (jfr artiklarna 4, 10, 13–15 och 18), och därmed omfattas de inte av fjärde penningtvättsdirektivet. Enligt det sistnämnda direktivet är dock medlemsstaterna skyldiga att helt eller delvis utvidga tillämpningsområdet till att omfatta andra företagskategorier än de som anges i det direktivet, om det handlar om verksamhet som med särskilt stor sannolikhet används för penningtvätt eller för finansiering av terrorism (artikel 4.1). Det är enligt bedömningen i promemorian inte sannolikt att försäkringsföreningarnas verksamhet kommer att användas för penningtvätt, vilket alltså skulle innebära att det inte finns någon skyldighet att inkludera understödsföreningarna i den lagstiftning som i svensk rätt genomför försäkringsdistributionsdirektivet respektive fjärde penningtvättsdirektivet. Regeringen instämmer i promemorians bedömning. Det finns visserligen inget hinder mot att tillämpa nationella bestämmelser på ett område som inte regleras av de regelverken, men det finns knappast behov av att tillämpa lagen om försäkringsdistribution eller penningtvättslagen på de föreningar som uppfyller villkoren för att kunna undantas enligt förslagen i denna proposition, vare sig om de är större eller mindre. Det bör därför på samma sätt som för tjänstepensionsföretag och tidigare tjänstepensionskassor införas undantag i de lagarna för sådana föreningars och företags verksamheter (se prop. 2018/19:158 s. 162 f. och 655–657). När det gäller redovisningsregleringen kan inledningsvis konstateras att enligt lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (1 kap. 1 § andra och tredje styckena) får undantag från den lagen medges för sådana försäkringsföretag som får undantas från försäkringsrörelselagen (1 kap. 20 §). Frågor om sådana undantag prövas av . Företag som har beviljats undantag ska i stället tillämpa föreskrifter som meddelats med stöd av ett bemyndigande i lagen (1 kap. 1 § fjärde stycket och 4 § andra stycket samma lag samt föreskrifter och allmänna råd [FFFS 2011:27] om förenklad årsredovisning i försäkringsföretag som har dispens). Möjligheten att ansöka om undantag från lagen om årsredovisning i försäkringsföretag bör gälla även för 2019/20:148 försäkringsföreningar som beviljas sådana undantag som föreslås i denna proposition. Särregleringen när det gäller den finansiella redovisningen bör kunna meddelas genom myndighetsföreskrifter. Enligt revisorslagen (2001:883) utgör företag som har tillstånd att driva rörelse enligt försäkringsrörelselagen, utom sådana företag som har beviljats undantag enligt den lagen beroende på storlek eller verksamhet (1 kap. 19 eller 20 §), företag av allmänt intresse (2 § 9 d). Definitionen infördes i samband med att svensk rätt anpassades till EU:s revisionspaket. Vilka företag som anses vara av allmänt intresse har betydelse genom att EU:s revisorsdirektiv innehåller särskilda regler som ska gälla vid revisionen av dessa företag. Dessutom är det endast företag av allmänt intresse som omfattas av de strängare kraven i EU:s revisorsförordning. Understödsföreningarna driver en begränsad försäkringsverksamhet och bör inte anses vara företag av allmänt intresse. Definitionen av företag av allmänt intresse i revisorslagen bör därför ändras så att även de försäkringsföreningar som beviljas undantag inte omfattas av definitionen av företag av allmänt intresse. Enligt försäkringsavtalslagen (2005:104) ska det som sägs om försäkringsbolag i den lagen gälla också i fråga om andra företag som meddelar försäkring (1 kap. 4 § tredje stycket). I likhet med det som gäller för små försäkringsföretag som beviljas undantag beroende på storlek (1 kap. 19 § FRL), bör vissa bestämmelser om information om individuell personförsäkring i försäkringsavtalslagen inte vara tillämpliga på föreningar som beviljas undantag enligt förslagen i denna proposition. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens förslag. I promemorian föreslås att lagändringarna ska träda i kraft . Remissinstanserna: Flera remissinstanser efterfrågar en förlängning av övergångsperioden för understödsföreningar. anser att den föreslagna tiden mellan lagens ikraftträdande och övergångsperiodens slut är för kort, och föreslår att perioden förlängs till . Skälen för regeringens förslag: Övergångsperioden för understödsföreningar som inte är tjänstepensionskassor har förlängts till utgången av 2020, vilket innebär att ansökningar om tillstånd enligt försäkringsrörelselagen ska vara inlämnade till (se prop. 2018/19:67 s. 8–10). Den särreglering för försäkringsföreningar som har varit understödsföreningar som föreslås i denna proposition bör träda i kraft så att understödsföreningarna ges skäligt rådrum att ta ställning till den fortsatta verksamheten. Föreningarna behöver för att kunna göra nödvändiga analyser, anpassningar av verksamheten och, i förekommande fall, hinna ansöka om undantag m.m.Enligt regeringens bedömning innebär en övergångstid fram till utgången av 2020 en tillräckligt för anpassning och överväganden om vilken reglering som är lämpligast för verksamheten. 2019/20:148 föreslagna lagändringarna bör därför träda i kraft . Förslagen och alternativa lösningar De understödsföreningar som inte är tjänstepensionskassor och som har fortsatt driva verksamhet och omfattas av den upphävda lagen om understödsföreningar måste vid utgången av 2020 välja mellan att söka tillstånd att driva försäkringsrörelse enligt försäkringsrörelselagen eller gå i likvidation (7 § lagen om införande av försäkringsrörelselagen [2010:2043]). Enligt gällande rätt får en sådan förening antingen söka tillstånd att driva verksamheten enligt huvudreglerna i försäkringsrörelselagen på samma sätt som andra försäkringsgivare eller söka tillstånd och i samband med det ansöka om att beviljas undantag från vissa bestämmelser på grund av föreningens storlek för att i stället tillämpa krav som är särskilt anpassade för mindre försäkringsföretag (1 kap. 19–19 c §§ FRL). Vissa föreningar som driver särskilt angiven verksamhet har även möjligheten att söka enskilt undantag från hela eller delar av försäkringsrörelselagen (1 kap. 20 §). Förslagen i denna proposition innebär att föreningarna ges möjlighet att, i samband med att de söker tillstånd att driva försäkringsrörelse, ansöka om att beviljas undantag från delar av försäkringsrörelselagen och i stället tillämpa bestämmelser som är särskilt anpassade för deras verksamhet. Om förslagen inte genomförs kommer endast de inledningsvis beskrivna möjligheterna finnas för föreningarna, vilket sannolikt skulle leda till att många föreningar tvingas gå i likvidation trots att de vill fortsätta driva verksamheten. Ett alternativ till förslagen är att endast ändra försäkringsrörelselagen på det sättet att möjligheten att ansöka om att beviljas individuellt anpassade undantag från bestämmelser i den lagen utvidgas till att omfatta samtliga understödsföreningar (utom tjänstepensionskassor). Det skulle å ena sidan innebära en författningsteknisk förenkling, men skulle å andra sidan minska förutsebarheten för föreningarna, och det skulle sannolikt leda till ökade kostnader för som skulle behöva göra ett mer omfattande arbete. Det skulle drabba de föreningar som ska bidra till att finansiera inspektionens verksamhet genom avgifter och troligen leda till icke önskade likvidationer bland föreningarna. Regeringen har därför kommit fram till att den föreslagna lösningen sammantaget är den bästa (se avsnitt 5.1). Offentligfinansiella och samhällsekonomiska effekter Förslagen innebär endast att ytterligare möjligheter ges vissa föreningar som drivs i en gammal associationsrättslig föreningsform att fortsätta driva sin verksamhet i ny form. Förslagen bedöms minska antalet likvidationer bland ett i sig litet antal föreningar. Förslagen har inte några offentligfinansiella eller samhällsekonomiska effekter. Effekter för försäkringsföretagen och andra enskilda Det finns 27 understödsföreningar som driver försäkringsverksamhet enligt den upphävda lagen om understödsföreningar utan att vara tjänstepensionskassor. Föreningarna är olika när det gäller storlek, typ av verksamhet och inriktning. De flesta är mycket små sett till såväl antalet medlemmar som storleken på de meddelade försäkringsförmånerna. Ett fåtal har förhållandevis många medlemmar men är ändå små i jämförelse med försäkringsgivare som driver försäkringsrörelse enligt huvudreglerna för sådana företag i försäkringsrörelselagen. Förslagen kommer innebära att föreningarna ges ytterligare en valmöjlighet i fråga om hur de ska bedriva sin verksamhet, men innebär inga nya skyldigheter om inte föreningarna väljer det nya alternativet. Enligt förslagen krävs att en förening gör en ansökan för att den ska få omfattas av de anpassade kraven. Det kommer att medföra arbete och kostnader för föreningarna, dels när det gäller ställningstaganden, beräkningar, framtagande av ansökningshandlingar och liknande, dels i form av avgift till för prövning av ansökan. Om en förening beviljas undantag kommer det krävas ett inledande arbete och kostnader för det i form av stadgeändringar, styrdokument och andra anpassningar. I promemorian uppskattas arbetet tidsmässigt ta ca för mindre föreningar och ca en månad för större föreningar, och regeringen gör ingen annan bedömning. Det kommer även att krävas visst löpande arbete med styrning, kontroll av att information, kapital och tillgångar uppfyller kraven, och kontakter med och information till inom inspektionens tillsyn. Både det löpande interna arbetet och myndighetskontakterna bedöms bli mycket begränsade, i vart fall för de mindre föreningarnas del. Kostnaderna för arbetet är beroende av om föreningen har tillgång till egen kompetens för att utföra arbetet internt eller om det krävs hjälp av externa konsulter. Arbetsinsatserna och kostnaderna bedöms dock i vart fall inte bli större än om förslagen inte genomförs och föreningarna i stället ska välja hur verksamheten ska drivas enligt nu gällande alternativ. Förslagen bedöms inte påverka konkurrensen mellan företagen, se avsnitt 5.1. Förslagen bedöms inte få några nämnvärda konsekvenser för medlemmar, försäkringstagare och andra ersättningsberättigade. Konsekvenser för myndigheter och domstolar Förslagen innebär arbete för i form av prövning av ansökningar om undantag och tillsyn med tillämpning av nya bestämmelser. Det rör sig om högst 27 sådana ärenden, vilket får anses som en begränsad arbetsmängd för inspektionen som dock behöver utföra större delen av arbetet /2021. kommer också ha tillsynsansvar för föreningarna enligt till viss del nya bestämmelser, och inspektionen ges därutöver rätt att meddela föreskrifter. Även dessa delar kan medföra marginellt merarbete i förhållande till om förslagen inte genomförs, eftersom det i sådant fall finns risk att fler föreningar går i likvidation och därmed inte genererar arbete för inspektionen. Som nämns ovan rör det sig dock bara om högst 27 företag. Dessutom kan ett mer omfattande föreskriftsarbete vid inspektionen leda till minskad arbetsbörda när det gäller prövning av ansökningar och Prop. 2019/20:148 tillsyn, i och med att vissa förutsättningar kan klargöras generellt och på arbete med ansökningsärenden finansieras genom avgifter från dem som ger in en ansökan, och de tas ut enligt förordningen om avgifter för prövning av ärenden hos . Avgifterna disponeras av inspektionen. Inspektionens övriga verksamhet finansieras via anslag i statens budget. Huvuddelen av de kostnaderna, bl.a. för arbetet med regelgivning och tillsyn, finansieras genom avgifter enligt förordningen om årliga avgifter för finansiering av verksamhet, som redovisas mot inkomsttitel på statens budget. Sammantaget görs bedömningen att eventuellt ökade kostnader blir mycket begränsade och ryms inom befintliga ekonomiska ramar. Beslut i ärenden om ansökningar att beviljas undantag enligt de föreslagna nya bestämmelserna får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Som nämns ovan rör det sig om högst 27 företag och en eventuell måltillströmning får därför anses som mycket begränsad. kommer att informera de 27 företag som berörs av förslagen, och några ytterligare informationsinsatser behövs inte. Förslagen står i överensstämmelse med unionsrätten, se bl.a. avsnitt 5.1. 7.1Förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (2010:2043) 19 d § En försäkringsförening som uppfyller villkoren i 19 § får i samband med att den ges tillstånd att driva försäkringsrörelse beviljas undantag från 4 kap. 2 och 4 §§ och 5–10, 16 och 19 kap., om föreningen 1.vid tidpunkten för ansökan om tillstånd att driva försäkringsrörelse är registrerad enligt lagen (1972:262) om understödsföreningar, 2.inte meddelar tjänstepensionsförsäkring, och 3.inte väsentligen ändrat inriktningen eller utökat omfattningen av sin verksamhet i förhållande till den verksamhet som drevs enligt lagen om understödsföreningar. En försäkringsförening som beviljats undantag enligt första stycket anses vara en mindre förening om dess genomsnittligt beräknade försäkringsförmåner per medlem eller annan ersättningsberättigad understiger av det prisbasbelopp som fastställs enligt 2 kap. 7 § socialförsäkringsbalken. Paragrafen, som är ny, innebär att försäkringsföreningar, som har varit registrerade som understödsföreningar enligt den upphävda lagen om understödsföreningar, efter ansökan om tillstånd att driva försäkrings- rörelse som avses i 7 § lagen (2010:2044) om införande av försäkrings- rörelselagen (2010:2043), kan beviljas undantag från vissa bestämmelser i lagen, utöver dem som omfattas av ett undantag enligt 19 §. dena finns i avsnitten 5.1, 5.2 och 5.4. I första stycket anges vilka förutsättningar som måste vara uppfyllda för att en förening ska kunna ansöka om och beviljas undantag från de i para- grafen angivna bestämmelserna. Villkoren i punkterna är kumulativa, vilket innebär att samtliga förutsättningar måste vara uppfyllda för att ett undantag ska få beviljas. Enligt 22 § är det som prövar frågor om undantag. En första förutsättning för att ett undantag ska beviljas enligt paragrafen är att de förutsättningar som anges i 19 § är uppfyllda. Det innebär även att undantag inte får beviljas om föreningen driver gräns- överskridande verksamhet eller verksamhet som sekundäretablering (se 19 § andra stycket). Genom att en förening beviljas undantag enligt para- grafen anses den därigenom inte tillämpa Solvens II-direktivet (se artik- Det innebär att en sådan försäkringsförening i och för sig är ett försäkringsföretag i lagens mening, men inte ett försäkringsföretag som omfattas av Solvens II-direktivet. Därmed är inte heller EU-förordningar som har antagits enligt det direktivet eller riktlinjer från Eiopa tillämpliga för dessa föreningar. Om en förening inte utnyttjar möjligheten att ansöka om undantag enligt paragrafen eller inte beviljas undantag, gäller Solvens fullt ut för föreningen (jfr artikel 4.5 i direktivet). Förutom förutsättningarna i 19 § måste även de ytterligare förutsätt- ningar som anges i paragrafen vara uppfyllda. Om så är fallet får före- ningen beviljas undantag från bestämmelserna om försäkringsfrämmande verksamhet och information i 4 kap. 2 och 4 §§, 5–10 kap. om solvens- reglering och företagsstyrning, 16 kap. om offentliggörande och 19 kap. Eftersom prövningen sker i samband med prövningen av ansökan om tillstånd enligt 2 kap. måste beakta om en förening som söker tillstånd även ska beviljas undantag. av ansökan om tillstånd ska det i så fall inte göras någon prövning av om föreningen kan antas komma uppfylla sådana krav som föreningen beviljas undantag från enligt denna paragraf (jfr 2 kap. 4 § första stycket 2). För en förening som beviljats undantag från de bestämmelser som anges i denna paragraf gäller i stället de krav i fråga om information, solvens- reglering, placeringsregler samt företagsstyrning som anges i 19 e §. Punkt 1 innebär att endast föreningar som för ansökan om tillstånd är registrerade som understödsföreningar enligt den upphävda lagen om understödsföreningar får beviljas undantag. Av punkt 2 följer att undantag enligt paragrafen får beviljas bara för försäkringsföreningar som inte meddelar tjänstepensionsförsäkringar. som avses med tjänstepensionsförsäkring definieras i 1 kap. 4 § lagen (2019:742) om tjänstepensionsföretag. Punkt 3 innebär att endast föreningar som väljer att i allt väsentligt fort- sätta med den verksamhet föreningen har bedrivit när den var registrerad som understödsförening får beviljas undantag. I kravet på att föreningen inte får väsentligen utöka omfattningen eller ändra inriktningen ligger att den inte får börja meddela helt nya typer av försäkringar, börja erbjuda försäkringar till en ny och utökad krets av ersättningsberättigade eller att försäkringsförmånerna höjs väsentligt. För att en försäkring ska anses som ny måste det röra sig om en försäkring som rör en helt annan typ av risk. Att en förening exempelvis börjar erbjuda försäkring för kostnad för hörselapparat parallellt med försäkring för kostnad för glasögon ska inte anses innebära att det rör sig om en ny typ av försäkring. Inte heller ska det anses röra sig om en väsentlig utökning om medlemmar tillkommer i en förening när ett företag till följd av ett förvärv kommer att uppgå i en koncern av företag vars anställda automatiskt ansluts till föreningen. Andra stycket, innebär att föreningar som beviljas tillstånd ska delas in i två olika kategorier av föreningar: större föreningar och mindre föreningar. Det kommer vara möjligt att ställa upp olika krav för föreningarna i föreskrifter som meddelas med stöd av nya bemyndiganden i 23 § 7–11. Om en förening räknas som en större eller en mindre förening beror av storleken av de genomsnittligt beräknade försäkringsförmånerna per medlem.