prop · H703168 · 2020-05-29 00:00:00 — Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. I paragrafen regleras Justitiekanslerns möjligheter att ingripa när bestämmelsen i 5 kap. 2 § om skydd av barn inte följs. Ändringen är en följd av att bestämmelserna om beställ-tv, som tidigare fanns i 5 kap. 3 §, numera finns i 5 kap. 2 § andra stycket. Bestämmelsen i 5 kap. 2 § behandlas i avsnitt 7. förarbeten finns i prop. 2009/10:115 s. 321 och prop. 1995/96:160 s. 139 f. och 192. Allmänna bestämmelser om viten finns i lagen (1985:206) om viten. Frågor om utdömande av vite som förelagts av Justitiekanslern enligt bestämmelsen prövas enligt 19 kap. 5 § av allmän domstol på talan av Justitiekanslern. 13 a § Om någon vid upprepade tillfällen sänder program enligt 5 kap. 14 § med ett innehåll i strid med bestämmelsen får Justitiekanslern besluta om de förelägganden som behövs i enskilda fall för att bestämmelsen ska följas. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Paragrafen, som är ny, reglerar Justitiekanslerns möjligheter att ingripa när bestämmelsen i 5 kap. 14 § inte följs. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. Bestämmelsen i 5 kap. 14 § omfattar tv-sändningar som är avsedda att tas emot utomlands men som omfattas av lagen enligt 1 kap. 3 § 2 eller 3 eftersom den som sänder använder en satellitupplänk belägen i eller satellitkapacitet som tillhör . Det ska vara fråga om uppmaningar som är straffbara enligt de bestämmelser som räknas upp i 5 kap. 14 § 1–4. Det innebär till exempel att program som innehåller en uppmaning till hat grundat på etniskt ursprung som är straffbar som hets mot folkgrupp enligt 16 kap. 8 § strider mot 5 kap. 14 §. Med upprepade tillfällen avses detsamma som i 17 kap. 13 §, dvs. det ska vara frågan om mer än ett tillfälle och det ska finnas ett tidsmässigt samband. Ett beslut om föreläggande ska vara tillräckligt preciserat. Det innebär att föreläggandet ska utformas så att det uttryckligen framgår hur adressaten ska förhålla sig för att följa bestämmelsen. Ett beslut om föreläggande ska också innehålla en tidsgräns, vilken normalt inte bör sättas (jfr prop. 1995/96:160 s. 192). Enligt 17 kap. 14 § andra stycket får att ett föreläggande även riktas mot en satellitentreprenör. Ett beslut om föreläggande som förenats med vite kan överklagas enligt 20 kap. 4 §. Allmänna bestämmelser om viten finns i lagen (1985:206) om viten. 14 § Om den som sänder över satellit inte är etablerad i enligt 1 kap. 3 § Prop. 2019/20:168 första stycket 1 eller 4 får och tv besluta om de förelägganden mot satellitentreprenören som behövs i enskilda fall för att de bestämmelser och villkor som anges i 5 § ska följas. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. Förelägganden enligt 11, 13 eller 13 a § får riktas mot satellitentreprenören, om den som sänder över satellit inte är etablerad i enligt 1 kap. 3 § första stycket 1 eller 4. Visar satellitentreprenören att den som sänder över satellit fått tillgång till sändningsmöjligheten genom upplåtelse av en av satellitentreprenörens uppdragsgivare utan att satellitentreprenören godkänt det, får ett föreläggande enligt första eller andra stycket i stället riktas mot uppdragsgivaren. Paragrafen innehåller bestämmelser om förelägganden som kan riktas mot satellitentreprenörer. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. En satellitentreprenör är den som för någon annans räkning bedriver sändningsverksamhet över satellit eller upplåter satellitkapacitet, se 2 kap. 2 §. Av tidigare förarbeten framgår att utgångspunkten är att satellitentreprenören genom avtal med den sändande ska försäkra sig om att bestämmelserna följs (se prop. 1995/96:160 s. 193 och prop. 1992/93:75 s. 56). I första stycket förtydligas att bestämmelsen gäller förelägganden riktade mot satellitentreprenörer. Övriga ändringar är endast språkliga. I andra stycket hänvisas till den nya bestämmelsen 17 kap. 13 a §. Det innebär att Justitiekanslerns förelägganden enligt den paragrafen får riktas mot satellitentreprenören. Bestämmelsen motsvarar vad som redan gäller i fråga om bestämmelser till skydd för barn (se 5 kap. 2 § och 17 kap. 13 §). Enligt 5 kap. 3 § tredje stycket lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden ska en satellitentreprenör, om den som sänder över satellit inte är etablerad i , ombesörja att varje program spelas in och bevaras från sändningen (se prop. 1995/96:160 s. 203 och prop. 1992/93:75 s 50). Allmänna bestämmelser om viten finns i lagen (1985:206) om viten. 2 § Ett tillstånd att sända tv eller sökbar text tv eller ett tillstånd som lämnats av regeringen att sända ljudradio får återkallas om 1.tillståndshavaren väsentligt brutit mot 5 kap. 1, 2, 4–6 och 12 §§, 6 kap. 1 §, 2 § 1–3, 3 § första stycket och 4 §, 7 kap. 1, 2, 3 och 4–8 §§, 8 kap. 1–13 och 14 §§, 14 kap. 1–3 §§ eller 15 kap. 1–5, 6–9 och 10 §§, eller 2.ett tillståndsvillkor enligt 4 kap. 8–11 §§ eller 11 kap. 3 § har åsidosatts på ett väsentligt sätt. Ett tillstånd att sända tv eller sökbar text-tv eller ett tillstånd som getts av regeringen att sända ljudradio får ändras till att avse annat sändningsutrymme, om 1.förändringar inom radiotekniken eller ändringar i radioanvändningen på grund av internationella överenskommelser som har anslutit sig till eller bestämmelser antagna med stöd av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt medför att ett nytt tillstånd med samma villkor inte skulle kunna medges, eller 2.det är nödvändigt för att ge utrymme för ytterligare sändningar. 2019/20:168 Paragrafen innehåller bestämmelser om återkallelse och ändring av sändningstillstånd för bland annat tv och sökbar text-tv. Ändringen i första stycket 1 är en följd av att 6 kap. 2 § ändrats. Ändringen i första stycket 2 är enbart språkligt och görs för att överensstämma med 18 kap. 5 § 5. 5 § Tillstånd att sända kommersiell radio får återkallas om 1.tillståndshavaren inte inlett sändningsverksamheten efter tillståndets början, 2.tillståndshavaren inte utnyttjat rätten att sända eller sänt endast i obetydlig omfattning av minst , 3.tillståndshavaren väsentligt brutit mot någon av 14 kap. 2 § samt 15 kap. 1–4, 8–9 a och 10 §§, 4.domstol har funnit att ett program innefattat ett yttrandefrihetsbrott som innebär ett allvarligt missbruk av yttrandefriheten, eller 5.ett tillståndsvillkor enligt 13 kap. 27 § första stycket 3 har åsidosatts på ett väsentligt sätt. Förfogar en fysisk eller juridisk person, utan tillåtelse från Myndigheten för press, radio och tv, över mer än ett tillstånd för analog kommersiell radio i ett sändningsområde, och finns det skäl att anta att förfogandet kan inverka menligt på konkurrensen, får det eller de tillstånd återkallas som har lämnats efter det första tillståndet. Har Myndigheten för press, radio och tv medgett överlåtelse trots att tillståndshavaren redan förfogar över tillstånd att sända analog kommersiell radio isamma sändningsområde, och finns det skäl att anta att överlåtelsen kan inverka menligt på konkurrensen, får tillståndet återkallas endast om beslutet om överlåtelsen grundats på felaktiga eller ofullständiga uppgifter från tillståndshavaren. Återkallelsen ska då avse det eller de tillstånd som överlåtits. Om staten, regioner eller kommuner innehar ett tillstånd att sända kommersiell radio på det sätt som anges i 13 kap. 4 § andra stycket ska Myndigheten för press, radio och tv återkalla det tillståndet. Paragrafen innehåller bestämmelser om återkallelse av tillstånd att sända kommersiell radio. Övervägandena finns i avsnitt 21.1. Av första stycket 5, som är ny, framgår att återkallelse av ett tillstånd att sända digital kommersiell radio kan ske om tillståndshavaren på ett väsentligt sätt åsidosätter ett villkor som beslutats med stöd av 13 kap. 27 § första stycket 3. Villkoret avser en skyldighet att inte förändra ägarförhållandena och inflytandet i det företag som innehar tillståndet mer än i begränsad omfattning. Ett beslut om återkallelse av tillstånd kan överklagas enligt 20 kap. 2 § första stycket 3 radio- och tv-lagen. 4 § Frågor om påförande av särskild avgift enligt 17 kap. 5 § prövas av Förvaltningsrätten i på ansökan av och tv. Frågan om påförande av särskild avgift faller, om den som talan riktas mot inte delgetts ansökan från det att överträdelsen upphörde. Ett beslut om avgift upphör att gälla om beslutet inte verkställts från det att domen fick laga kraft. Paragrafen reglerar vem som prövar frågan om påförande av särskild avgift. Genom ändringen i första stycket förtydligas att bestämmelsen gäller särskild avgift enligt 17 kap. 5 §. i andra stycket är Prop. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. 4 a § Frågor om särskild avgift enligt 17 kap. 5 a § prövas av och tv när ett beslut om tillgänglighet enligt 5 kap. 12 § har fattats av regeringen och av Myndigheten för press, radio och tv i övriga fall. En särskild avgift får inte beslutas senare än från det att ett tillgängliggörande skulle ha skett. Ett beslut om avgift upphör att gälla om beslutet inte verkställts från det att beslutet fick laga kraft. Paragrafen är ny och reglerar vem som prövar frågan om påförande av särskild avgift om en leverantör av medietjänster inte följer ett tillgänglighetsbeslut enligt 5 kap. 12 §. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. Första stycket innebär att och tv får pröva frågan om särskild avgift när ett beslut om att tillgängliggöra innehåll har fattats av regeringen. Myndigheten för press, radio och tv får pröva frågan i övriga fall. Andra stycket innebär att särskild avgift inte får beslutas senare än från det att en leverantör skulle ha gjort tjänsten tillgänglig enligt ett tillgänglighetsbeslut enligt 5 kap. 12 §. Det innebär till exempel att om det i ett tillgänglighetsbeslut anges att en viss andel av tjänsten ska vara textad får avgift inte beslutas senare än efter att utgången av . Ett beslut om avgift upphör att gälla om beslutet inte verkställts från det att beslutet fick laga kraft. Med verkställighet avses faktiska verkställighetsåtgärder. Det betyder att något fullgörande inte kan krävas efter det att har gått sedan beslutet fick laga kraft. Beslut om särskild avgift 3 a § Beslut om särskild avgift enligt 17 kap. 5 a § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Paragrafen är ny och reglerar att beslut om särskild avgift med anledning av att beslut om krav på tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning inte följs, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Övervägandena finns i avsnitt 10.4. 4 § Beslut av Justitiekanslern, för press, radio och tv, och tv eller om förelägganden som har förenats med vite enligt 17 kap. 10 §, 11 § första stycket, 12 och 13 a §§ får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Förelägganden enligt 17 kap. 10 §, 11 § första stycket 3, 4, 6 och 8 och 12 § gäller , om inte något annat bestäms. Paragrafen reglerar vilka vitesförelägganden som kan överklagas. Ändringen i första stycket innebär att beslut av Justitiekanslern som har förenats med vite enligt 17 kap. 13 a § kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Övervägandena i denna del finns i avsnitt 8.2. 2019/20:168 första stycket följer att förelägganden om anmälningsskyldighet enligt 2 kap. 2 § och skyldighet att anmäla ändrade uppgifter enligt 2 kap. 4 § kan överklagas (17 kap. 11 § punkt 1). Överväganden i denna del finns i avsnitt 18.4. Därutöver kan förelägganden om att lämna information som varnar för våldsskildringar och pornografiska bilder enligt den nya bestämmelsen i 5 kap. 3 § överklagas (17 kap. 11 § första stycket 2). Överväganden i denna del finns i avsnitt 7.3. Därutöver har en mindre språklig ändring gjorts. Ändringarna i andra stycket innebär ingen ändring i sak utan är en följd av att hänvisningar ändrats i 17 kap. 11 §. 6 § Andra beslut av Justitiekanslern, för press, radio och tv och och tv än de som anges i 1–4 §§ får inte överklagas. Paragrafen anger vilka beslut enligt lagen som inte får överklagas. Ändringen är en följdändring med anledning av att beslut av Justitiekanslerns om förelägganden som har förenats med vite enligt 17 kap. 13 a § får överklagas enligt 20 kap. 4 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller i fråga om överträdelser av beslut enligt 5 kap. 12 § som meddelats före ikraftträdandet. I bestämmelsen anges när lagen ska träda i kraft och vilka övergångsbestämmelser som ska finnas. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 23. Av punkt 1 framgår att lagen träder i kraft . I punkt 2 finns en övergångsbestämmelse som innebär att äldre bestämmelser ska gälla i fråga om överträdelser av beslut om tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning som beslutats enligt 5 kap. 12 § och som meddelats före ikraftträdandet. Enligt äldre bestämmelser kan Myndigheten för press, radio och tv och och tv besluta om förelägganden för att beslut om tillgänglighet ska följas (17 kap. 11 §). 25.5Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622) 3 § Vid marknadsföring av alkoholdrycker eller alkoholdrycksliknande preparat till konsumenter får kommersiella annonser inte användas i tv-sändningar, beställ- tv eller ljudradiosändningar. En leverantör av en videodelningsplattform får inte tillhandahålla sådana kommersiella annonser som avses i första stycket före, under eller efter användargenererade videor eller tv-program på plattformen. Paragrafen innehåller ett förbud för kommersiella annonser. Första stycket ändras så att hänvisningen till tv-sändningar via satellit Prop. 2019/20:168 som omfattas av radio- och tv-lagen (2010:696) tas bort. ska bestämmelsen tillämpas på tv-sändningar och beställ-tv som omfattas av radio- och tv-lagen, däremot inte på tv-sändningar och beställ-tv som en annan EES-stat har jurisdiktion över. Begreppen tv-sändning, beställ- tv och ljudradiosändning definieras i radio- och tv-lagen. Begreppet tv- sändningar omfattar sändningar över satellit. Ändringen innebär att bestämmelsen även kan bli tillämplig på tv-sändningar och beställ-tv från tredje länder, dvs. länder utanför EES. Övervägandena finns i avsnitt 11.6. I andra stycket, som är nytt, framgår att förbudet mot kommersiella annonser i första stycket även gäller för leverantörer av videodelningsplattformar. Ändringen genomför delvis artikel 28b.2 AV- direktivet genom ändringsdirektivet, men är strängare än vad direktivet kräver. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. På samma sätt som för tv- sändningar och beställ-tv tillämpas bestämmelsen på videodelningsplattformar som omfattas av radio- och tv-lagen, däremot inte på plattformar som en annan EES-stat har jurisdiktion över. Videodelningsplattformar och leverantörer av sådana plattformar definieras i radio- och tv-lagen. Med tillhandahålla avses att en plattformsleverantör inte får marknadsföra, sälja eller arrangera sådana annonser som avses i bestämmelsen på sin plattform. 25.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2018:2088) om tobak och liknande produkter. 1 § En näringsidkare som marknadsför tobaksvaror till konsumenter får inte använda kommersiella annonser i 1.periodiska skrifter eller andra jämförbara skrifter på vilka tryck- frihetsförordningen är tillämplig, 2.tv-sändningar, beställ-tv eller ljudradiosändningar, eller 3.andra överföringar eller tekniska upptagningar på vilka yttrande- frihetsgrundlagen är tillämplig. Paragrafen innehåller ett förbud mot kommersiella annonser. Genom ändringen i punkt 2 tas den tidigare hänvisningen till radio- och tv-lagen (2010:696) bort. Liksom tidigare ska bestämmelsen tillämpas på tv-sändningar och beställ-tv som omfattas av radio- och tv-lagen, däremot inte på tv-sändningar och beställ-tv som en annan EES-stat har jurisdiktion över. Ändringen innebär att bestämmelsen även kan bli tillämplig på tv- sändningar och beställ-tv från tredje länder. Begreppen tv-sändning, beställ-tv och ljudradiosändning definieras i radio- och tv-lagen. Se även författningskommentaren till 7 kap. 3 § första stycket lag om ändring i alkohollagen (2010:1622). Övervägandena finns i avsnitt 11.6. 4 § En näringsidkare får inte marknadsföra elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare till konsumenter 1. inom informationssamhällets tjänster, eller 2. i tv-sändningar, beställ-tv eller ljudradiosändningar. 2019/20:168 Förbudet i första stycket gäller dock inte 1.marknadsföring som endast består i att tillhandahålla elektroniska cigaretter eller påfyllningsbehållare för försäljning, eller 2.marknadsföring i överföringar eller tekniska upptagningar på vilka yttrandefrihetsgrundlagen är tillämplig, med undantag för marknadsföring genom kommersiella annonser. Paragrafen innehåller ett förbud mot marknadsföring. Genom ändringen i första stycket 2 tas den tidigare hänvisningen till radio- och tv-lagen (2010:696) bort. Liksom tidigare ska bestämmelsen tillämpas på tv-sändningar och beställ-tv som omfattas av radio- och tv- lagen, däremot inte på tv-sändningar och beställ-tv som en annan EES-stat har jurisdiktion över. Ändringen innebär att bestämmelsen även kan bli tillämplig på tv-sändningar och beställ-tv från tredje länder. Begreppen tv-sändning, beställ-tv och ljudradiosändning definieras i radio- och tv-lagen. Se även författningskommentaren till 7 kap. 3 § första stycket lag om ändring i alkohollagen (2010:1622). Övervägandena finns i avsnitt 11.6. Europeiska unionens officiella tidning L 95/1 OCH RÅDETS DIREKTIV 2010/13/EU om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster) (kodifierad version) (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artiklarna 53.1 och 62, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, ienlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (1), och av följande skäl: (1)och rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestäm melser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella me dietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster) (2) har ändrats (3) på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodi fieras. (2)Audiovisuella medietjänster som tillhandahålls över grän serna med hjälp av olika tekniker är ett sätt att uppfylla unionens mål. Vissa åtgärder är nödvändiga för att medge och säkerställa övergången från nationella marknader till (1) ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (2) EGT L 298, 17.10.1989, s. 23. Rättsaktens ursprungliga titel var ”Rådets direktiv /552/EEG av om samord ning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television”. (3) Se bilaga I del A. en gemensam produktions- och distributionsmarknad för program och för att garantera lojala konkurrensförhållan den utan att påverka den roll i det allmännas intresse som de audiovisuella medietjänsterna ska tillgodose. (3)har antagit om televi sion över gränserna. (4)Mot bakgrund av ny teknik för överföring av audiovisu ella medietjänster bör en rättslig ram för utförandet av sändningsverksamhet för television ta hänsyn till att af färsverksamheten påverkas av strukturella förändringar, informations- och kommunikationsteknikens spridning och den tekniska utvecklingen, i synnerhet när det gäller finansieringen av kommersiell sändningsverksamhet, och den bör garantera optimala konkurrensvillkor och rätts säkerhet för informationsteknik, mediebransch och me dietjänster i , liksom respekt för kulturell och språklig mångfald. (5)De audiovisuella medietjänsterna är i lika hög grad kul turella som ekonomiska tjänster. Deras ökande betydelse för samhälle och demokrati – särskilt som garanter för informationsfrihet, åsiktsmångfald och mediepluralism – utbildning och kultur motiverar särskilda regler för dessa tjänster. (6)Enligt artikel 167.4 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt ska unionen beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i det fördraget, särskilt för att respektera och främja sin kulturella mång fald. L 95/2 Europeiska unionens officiella tidning (7)I sina resolutioner av (1) och (2) om Doharundan och WTO:s minister konferenser krävde att de viktigaste offentliga tjänsterna, såsom audiovisuella tjänster, bör un dantas från liberaliseringen inom ramen för förhandlings rundan om Allmänna tjänstehandelsavtalet (Gats). I sin resolution av (3) stödde Europaparla mentet konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck, vilken särskilt anger att ”kulturella aktiviteter, varor och tjänster är av både ekonomisk och kulturell art eftersom de är bärare av identiteter, värderingar och betydelser och därför inte bör behandlas som om de enbart hade ett handelsvärde”. Genom rådets beslut /515/EG av om ingående av konventionen om skydd för och främ jande av mångfalden av kulturyttringar (4) godkänns Unescokonventionen på gemenskapens vägnar. Konven tionen trädde i kraft . Detta direktiv respekterar principerna i den konventionen. (8)Det är viktigt att medlemsstaterna säkerställer att varje handling förhindras, som kan visa sig skadlig för den fria rörligheten och handeln med televisionsprogram eller som kan medföra dominerande ställningar som skulle leda till begränsningar av den tv-överförda informatio nens mångfald och frihet och av informationssektorn i dess helhet. (9)Detta direktiv påverkar inte existerande eller kommande unionsåtgärder beträffande harmonisering, särskilt för att tillfredsställa tvingande krav som rör skydd för kon sumenter och rimligheten i kommersiella transaktioner och konkurrens. (10)Traditionella audiovisuella medietjänster – såsom televi sion – och nya audiovisuella medietjänster kan skapa många arbetstillfällen i unionen, särskilt i små och me delstora företag, och främja ekonomisk tillväxt och inve steringar. Med tanke på betydelsen av lika konkurrens villkor och en verklig europeisk marknad för audiovisu ella medietjänster bör de grundläggande principerna för den inre marknaden, som fri konkurrens och likabehand ling, efterlevas i syfte att säkra öppenhet och förutsebar het på marknaderna för audiovisuella medietjänster och skapa låga hinder för tillträde. (11)Det är nödvändigt att se till att alla audiovisuella medie tjänster, både tv-sändningar (dvs. linjära audiovisuella me dietjänster) och audiovisuella medietjänster på begäran (dvs. icke-linjära audiovisuella medietjänster), omfattas av åtminstone en grunduppsättning samordnade regler, för att förhindra snedvridning av konkurrensen, öka (1) EUT C 285 E, 22.11.2006, s. 126. (2) EUT C 293 E, 2.12.2006, s. 155. (3) EUT C 296 E, 6.12.2006, s. 104. (4) EUT L 201, 25.7.2006, s. 15. rättssäkerheten, bidra till att fullborda den inre mark naden och underlätta framväxten av ett gemensamt infor mationsområde. (12)antog kommissionen ett med delande om framtiden för den europeiska lagstiftningen på det audiovisuella området, i vilket det betonas att regleringspolitiken inom den sektorn måste värna vissa allmänna intressen, som kulturell mångfald, rätt till infor mation, mediepluralism, skydd av minderåriga och kon sumentskydd samt att förstärka allmänhetens medveten het och mediekompetens, nu och . (13)I resolutionen från rådet och företrädarna för medlems staternas regeringar, församlade i rådet, av om radio och tv i allmänhetens tjänst (5), bekräftas att de programföretag som verkar i allmänhetens tjänst även fortsättningsvis måste dra nytta av den tekniska utvecklingen för att genomföra sitt uppdrag. Känneteck nande för den europeiska audiovisuella mediemarknaden är att privata och offentliga leverantörer av audiovisuella medietjänster verkar sida vid sida. (14)Kommissionen har antagit initiativet ”i2010 – Det euro peiska informationssamhället för tillväxt och sysselsätt ning” som syftar till att främja tillväxt och sysselsättning inom it- och mediebranschen.