prop · H80319 · 2020-10-13 00:00:00 — betonar att det inte är givet att prissättningen av sådana situationer kommer att ske på helt marknadsmässiga villkor. angeläget att detta inte medför att skattereglerna försvårar resolution av en Alla resolutionsåtgärder ska baseras på den eller de värderingar som gjordes vid resolutionens inledande. Vid en resolution med en enda ingångspunkt genomförs och övervakas alla transaktioner av den samordnande resolutionsmyndigheten på moderbolagsnivå i samråd med övriga resolutionsmyndigheter i berörda länder (prop. 2015/16:5 s. 247). Vid tillämpning av såväl försäljningsverktyget som broinstitutsverktyget och avskiljandeverktyget ska överföringar ske på marknadsmässiga villkor med beaktande av den inledande värderingen av företaget i resolution. ansvariga resolutionsmyndigheten har kontrollen över företaget i . 2020/21:19 resolution och bör således beakta de krav som uppställs på affärsmässiga villkor och de risker som kan uppstå om detta inte efterföljs. Vad gäller skuldnedskrivningsverktyget kan det noteras att det av 14 kap. 19 § 3 IL följer att korrigeringsregeln inte gäller om det av omständigheterna framgår att villkoren kommit till av andra skäl än ekonomisk intressegemenskap. Det får dock överlämnas till rättstillämpningen att avgöra hur detta bör tillämpas i det enskilda fallet. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att det inte bör införas något särskilt undantag från korrigeringsregeln med anledning av resolutionsregelverket. Verksamhetsavyttring och partiell fission Regeringens bedömning: Det bör inte införas några särskilda bestämmelser avseende verksamhetsavyttringar eller partiella fissioner till följd av regelverket om resolution. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft något att invända mot promemorians bedömning. Utkastets bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat utkastets Skälen för regeringens bedömning: Bestämmelser om undantag från omedelbar beskattning vid verksamhetsavyttringar finns i 38 kap. IL. att det ska vara fråga om en verksamhetsavyttring krävs att ett företag avyttrar samtliga tillgångar i näringsverksamheten eller i en verksamhets- gren till ett annat företag. Ersättningen ska vara marknadsmässig och lämnas i form av andelar i det köpande företaget. lämnas genom att det köpande företaget tar över ansvaret för skulder som hänför sig till tillgångarna. Vidare måste det säljande företaget vara skattskyldigt för åtminstone en del av den avyttrade verksamheten. köpande företaget ska vara skattskyldigt för motsvarande inkomst. Ersättningen får inte understiga summan av de skattemässiga värdena för de avyttrade tillgångarna. Skatteeffekterna av en giltig verksamhetsavyttring är att det säljande företaget inte behöver ta upp ersättningen i den mån den överstiger de Anskaffningsvärdet för det köpande företaget ska anses motsvara det belopp som säljaren ska ta upp. I fråga om kapital- tillgångar ska säljaren inte ta upp någon kapitalvinst eller dra av någon Köparen inträder i stället i det säljande företagets I 38 a kap. IL finns det regler om partiella fissioner. har flera likheter med en verksamhetsavyttring. Till skillnad från en sådan avyttring ska dock ersättningen vid en partiell fission tillfalla ägarna till det överlåtande företaget i stället för till det överlåtande företaget. Skillnaden mellan en kvalificerad fission och en partiell fission är att vid en partiell fission behåller det överlåtande företaget minst en verksamhets- gren och upplöses således inte när fissionen är genomförd. 2020/21:19 fission som uppfyller villkoren ska inte föranleda beskattning av det överlåtande företaget, av delägarna i det överlåtande företaget eller av det övertagande företaget. Som konstateras i promemorian skiljer sig inte ersättningsfrågan åt mellan försäljningsverktyget, broinstitutsverktyget och avskiljandeverktyget. All prissättning vid överlåtelser från ett företag i resolution ska vara affärsmässig och ha sin grund i en värdering med hänsyn tagen till förevarande omständigheter. Om inte förutsättningarna för en giltig verksamhetsöverlåtelse eller en partiell fission är uppfyllda, t.ex. om ersättningen understiger summan av de skattemässiga värdena för de avyttrade tillgångarna, bör överlåtelsen från ett företag i resolution beskattas enligt vanliga regler. Sammantaget gör regeringen bedömningen att det inte bör införas några särskilda bestämmelser avseende verksamhetsavyttringar eller partiella fissioner. 5.8Beskattning av delägare och borgenärer Regeringens bedömning: Det saknas anledning att införa särskilda regler för beskattning av delägare och borgenärer i ett företag i resolution. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft något att invända mot promemorians bedömning. Utkastets bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har kommenterat utkastets Skälen för regeringens bedömning Det ekonomiska utfallet ska inte bli sämre än vid konkurs eller likvidation Vid resolution får utfallet för ägare och borgenärer inte bli sämre än om företaget i stället hade avvecklats genom konkurs eller likvidation (1 kap. 8 § lagen om resolution). I syfte att bedöma om det ekonomiska utfallet för ägare och borgenärer skulle ha blivit bättre om företaget i stället för att försättas i resolution hade försatts i konkurs eller trätt i likvidation, ska efter det att samtliga resolutionsåtgärder har vidtagits uppdra åt en person som har en oberoende ställning i förhållande till myndigheter och det företag som ska värderas, att göra en värdering av det ekonomiska utfallet. Det är fråga om en jämförelse mellan det faktiska utfall som ägare och borgenärer fått vid resolution och vad de skulle ha fått om ett konkurs- eller likvidationsförfarande i stället hade inletts då resolutionsbeslutet fattades. Om det konstateras att ägare och borgenärer har fått ett lägre belopp för sin egendom eller sina fordringar än vad de hade erhållit vid konkurs eller likvidation har de rätt att få ut skillnaden däremellan (se prop. 2015/16:5 s. 791 f.). Enligt 44 kap. 7 och 8 §§ IL anses ett värdepapper avyttrat om företaget som gett ut det träder i likvidation eller försätts i konkurs. Av 44 kap. 26 § IL framgår att en kapitalvinst ska tas upp det år avyttringen sker men en kapitalförlust får dras av först när den är definitiv. Av nämnda 8 § andra stycket framgår även att när ett företag försätts i konkurs ska en kapitalförlust på andelarna alltid anses som definitiv. Om kapitalvinstens storlek är beroende av någon händelse och därför inte slutligen kan fastställas det år tillgången avyttras ska tillkommande belopp tas upp som intäkt det år storleken kan beräknas, 44 kap. 28 § IL. En fråga som uppkommer med anledning av detta är om försättandet i resolution innebär att aktierna ska anses vara avyttrade. Som tidigare nämnts (avsnitt 5.2.2) bör inte resolution likställas med konkurs vid tillämpning av reglerna om tidigare års underskott. Regeringen anser att det även i fråga om beskattning av ägare och borgenärer finns skäl att göra samma bedömning. Det är inte lämpligt att själva försättandet i resolution ska medföra att aktierna anses avyttrade. Beslutet om resolution och resolutionsmyndighetens kontrolltagande innebär rent formellt att aktieägarna inte längre får utöva sitt ägande vid bolagsstämman. Om avyttringstidpunkten infaller under resolution beror det i stället på att valt att vidta vissa åtgärder som medför att aktierna bytt ägare. Några särskilda bestämmelser avseende avyttringstidpunkt bör därför inte införas. Ersättning vid sämre ekonomiskt utfall En annan fråga att ta ställning till är om särskilda regler bör införas om utfallet av resolutionen blivit sämre för aktieägarna än vad som hade varit fallet om företaget avvecklats på annat sätt. Om t.ex. använder sig av försäljningsverktyget och avyttrar aktierna i ett företag i resolution till en extern köpare så kan en sådan avyttring resultera i en kapitalförlust för samtliga tidigare aktieägare. Dessa aktieägare kan dock fortfarande ha rätt till ersättning, om det när resolutionsförfarandet är avslutat konstateras att utfallet av resolutionen blivit sämre för aktieägarna än vad som hade varit fallet om företaget avvecklats på annat sätt (23 kap. 8 § lagen om resolution). Regeringen gör bedömningen att denna möjlighet till ersättning i efterhand inte i sig innebär att kapitalförlusten vid avyttringstillfället inte är att betrakta som definitiv. För avyttringsåret bör det gå att beräkna en slutlig kapitalförlust och den bör betraktas som definitiv vid den aktuella tidpunkten. En eventuell tillkommande ersättning beror på jämförelsen med utfallet i en konkurs och kan sannolikt inte uppskattas redan i samband med avyttringen. Om det senare skulle konstateras en rätt till en sådan tillkommande ersättning får den betraktas som ett tillkommande belopp som ska tas upp det år den kan beräknas. Eventuella frågeställningar som kan uppkomma i samband med att en sådan situation uppstår får lösas med stöd av allmänna regler. Några särskilda bestämmelser avseende beskattning av delägare och borgenärer i ett företag i resolution till följd av att tilläggsersättning utgår bör därför inte införas. 2020/21:19 5.9 Regeringens förslag: Lagändringen ska träda i kraft och tillämpas första gången på beskattningsår som påbörjas efter . Promemorians förslag överensstämmer inte med regeringens. I promemorian föreslogs att bestämmelserna skulle träda i kraft . Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft något att invända mot förslaget. Utkastets förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har haft något att invända mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Lagändringen bör träda i kraft , vilket innebär att den bör träda i kraft . De nya bestämmelserna ska tillämpas första gången för beskattningsår som börjar efter . I detta avsnitt redogörs för förslagets effekter i den omfattning som bedöms lämpligt i det aktuella lagstiftningsärendet och med beaktande av förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Syfte och alternativa lösningar Syftet med resolution är att minimera samhällsskadliga effekter av att banker och andra finansiella företag kommer i kris. Den principiella utgångspunkten för förslagen bör vara att åtgärder som vidtas i resolution inte bör föranleda skatteeffekter som minskar möjligheten till en framgångsrik utgång av resolutionsförfarandet (se avsnitt 5.1). Detta innebär att vissa transaktioner som enligt gällande regler skulle kunna utlösa beskattning undantas från beskattning. Regeringen bedömer att det inte finns några alternativa lösningar för att uppnå önskad effekt. Skulle regleringen inte komma till stånd kan de samhällsskadliga effekterna av att banker och andra finansiella företag som kommer i kris bli mer omfattande. Lagändringen föreslås träda i kraft . Det bedöms inte behövas tas någon särskild hänsyn till ikraftträdandets tidpunkt eller att det finns behov av speciella informationsinsatser inför ikraftträdandet. Offentligfinansiella och samhällsekonomiska effekter I en situation där resolutionsverktygen används kan det ifrågasättas om det kommer att finnas några ekonomiska värden av betydelse att beskatta. Alternativet till att genomföra de transaktioner som skulle kunna utlösa beskattning under resolutionsförfarandet torde vara att i stället försätta företaget i konkurs eller låta det träda i likvidation. Förslaget bedöms Prop. 2020/21:19 därför inte ha några offentligfinansiella effekter. Förslagen förväntas få en positiv samhällsekonomisk effekt genom ett förbättrat resolutionsförfarande. Genom det förbättrade resolutionsförfarandet minskar sannolikheten för att ett institut hamnar på obestånd och att en samhällsekonomiskt viktig aktör därmed försvinner. Värden som i samband med en konkurs eller likvidation skulle riskera att förstöras bevaras därmed. De skadliga effekter som kan uppstå när ett större institut hastigt försvinner motverkas genom ett förbättrat resolutionsförfarande. Ett exempel på detta är minskad utlåning till företagssektorn som därmed får försämrad tillgång till kapital vilket i sin tur påverkar investeringar och samhällsekonomin negativt. De företag som berörs av regleringen är svenska finansiella institut som bedriver verksamhet som är kritisk för den finansiella stabiliteten. uppger i Rapportering för resolutionsplanering 20201 att det finns nio institut som bedöms vara systemviktiga. Det är dock tänkbart att i en given situation bedömer att ett institut som inte är en av dessa nio bör försättas i resolution istället för i konkurs. Dessa företag är företrädesvis större företag. Det bedöms inte finnas skäl att särskild hänsyn tas till små företag vid reglernas utformning. bidrar till att minska risken för att ett finansiellt företag hamnar i kris, och om en krissituation ändå inträffar, till att begränsa spridningseffekterna av detta. Förslagen syftar till att säkerställa att möjligheterna till en framgångsrik utgång av resolutionsförfarandet inte motverkas av skattekonsekvenserna av de transaktioner som genomförs under förfarandet. Förslaget bidrar därmed till att resolutionsregelverket får avsedd effekt, vilket stärker finansiella företag och i förlängningen stabiliteten i det finansiella systemet, vilket gynnar alla företag. Förslagen innebär inte några nya eller utökade krav på företagen att upprätta, lagra eller överföra information, och påverkar därför inte företagens administrativa börda. Förslagen bedöms kunna ha effekt på konkurrensförhållanden för företagen och medföra vissa andra kostnader och förändringar av verksamheten, men dessa bedöms vara försumbara. Effekter för myndigheter och domstolar Förslagen bedöms inte ha några konsekvenser för myndigheter eller för de allmänna förvaltningsdomstolarna. I avsnitt 5.3 gör regeringen bedömningen att ett undantag från beloppsspärren och att företagets kvarstående negativa räntenetton inte ska begränsas om det avyttrade företaget har försatts i resolution kan innebära att skattemedel används för att underlätta ett resolutionsförfarande. Det kan således vara fråga om statligt stöd som ska anmälas till och godkännas 1https:///globalassets/dokument_sve/finansiell-stabilitet/rapportering- 2020/21:19 av kommissionen innan det får genomföras. I övrigt gör regeringen bedömningen att förslagen är förenliga med det EU-rättsliga regelverket. Förslagen bedöms inte få några effekter för enskilda och offentlig sektor eller miljön. Likaså bedöms förslagen inte få effekter för sysselsättningen, inkomstfördelningen eller den ekonomiska jämställdheten. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse som innebär att om en skattskyldig får nedskrivning av relevanta kapitalinstrument utanför resolution enligt 6 kap. lagen (2015:1016) om resolution, ska det belopp som motsvarar summan av nedskrivningarna av kapitalinstrumenten inte tas upp till beskattning. Med relevanta kapitalinstrument avses övriga primärkapitalinstrument och supplementärkapitalinstrument (jfr 2 kap. 1 § lagen om resolution). Paragrafen är föranledd av det nya andra stycket i 40 kap. 21 §. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.1. Av paragrafen i dess nuvarande lydelse framgår att möjligheten att utnyttja ett kvarstående negativt räntenetto upphör vid vissa ägarförändringar. Det rör ägarförändringar som innebär att ett företag får ett bestämmande inflytande över ett annat företag. Bestämmelsen är dock inte tillämplig om det företag som får det bestämmande inflytandet ingick i samma koncern som företaget med kvarstående negativt räntenetto redan före ägarförändringen eller om företaget har försatts i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution. Ändringen i paragrafens tredje stycke innebär att första stycket inte ska tillämpas för ett företag som har försatts i resolution om vissa förutsättningar är uppfyllda. Den första förutsättningen är att företaget med kvarstående negativa räntenetton före ägarförändringen var försatt i resolution (första strecksatsen). Därutöver ska ha vidtagit en resolutionsåtgärd enligt 12 kap. 1 § första stycket 2 a, b eller d lagen om resolution som innebär att en ägarförändring sker. Således ska ägarförändringen vara föranledd av resolutionsåtgärden. Resolutionsåtgärden ska också innefatta rätten att utnyttja kvarstående negativa räntenetton (andra strecksatsen). En förutsättning är således att möjligheten att kunna utnyttja företagets kvarstående negativa räntenetton efter ägarförändringen innefattas som en del av resolutionsåtgärden. De resolutionsverktyg som omfattas är försäljningsverktyget enligt 17 kap., broinstitutsverktyget enligt 18 kap. och skuldnedskrivningsverktyget enligt 21 kap. nämnda lag. Som ytterligare förutsättning för att behålla rätten till avdrag för kvarstående negativt räntenetto gäller att kommissionen för ägarförändringen ska ha funnit att åtgärden är förenlig med artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (tredje strecksatsen). Rätten att utnyttja kvarstående negativt räntenetto går enligt första stycket som huvudregel förlorad vid en ägarförändring. Den relevanta tidpunkten när en ägarförändring anses ske är vid tillträdet av aktierna. måste det således föreligga ett godkännande från kommissionen för att undantaget i tredje stycket ska vara tillämpligt. ska lämna upplysningar om den aktuella åtgärden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (12 § lagen [2013:388] om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler). har härvid att förhålla sig till ovan nämnda tidsgräns vilket innebär att ett avtal om överlåtelse av aktier i företaget i resolution kan ingås före det att upplysningar om den aktuella åtgärden lämnas till regeringen eller relevant myndighet. För att undantagsregeln ska vara tillämplig måste dock kommissionens godkännande av tillämpningen av undantagsregeln i det aktuella fallet lämnas före det att aktierna tillträds av köparen. Av 24 kap. 4 § lagen om resolution framgår att ska avsluta resolutionen när det inte längre finns behov av resolutionsåtgärder. Den deklarationsskyldige ska lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna fatta riktiga beslut om slutlig skatt och beslut om pensionsgrundande inkomst (31 kap. 3 § skatteförfarandelagen [2011:1244]). Bestämmelsen har samma innebörd som 37 kap. 22 §, 26 a § och 40 kap. 10 §. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Av paragrafen i dess nuvarande lydelse framgår att om det övertagande företaget före fusionen eller fissionen hade sådant bestämmande inflytande över det överlåtande företaget som anges i 40 kap. 5 § ska kvarstående underskott inte begränsas av beloppsspärren enligt reglerna i I paragrafen införs ett nytt andra stycke. Ändringen innebär att om ett företag som har försatts i resolution är det överlåtande företaget vid en kvalificerad fusion eller fission, ska inte rätten till avdrag för kvarstående underskott begränsas av beloppsspärren enligt reglerna i 40 kap. om vissa förutsättningar är uppfyllda. Då ska således inte bestämmelserna i 21 § tillämpas. En första förutsättning är att det överlåtande företaget före fusionen eller fissionen var försatt i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution (första strecksatsen). Därutöver ska vidta en resolutionsåtgärd enligt 12 kap. 1 § första stycket 2 a, b eller d lagen om resolution som innebär att det överlåtande företaget upplöses genom en fusion eller fission och att beloppsspärren inte ska tillämpas (andra En förutsättning är således att ett undantag från beloppsspärren innefattas som en del av resolutionsåtgärden. resolutionsverktyg som omfattas är försäljningsverktyget enligt 17 kap., enligt 21 kap. lagen om resolution. Som ytterligare förutsättning för att kvarstående underskott inte ska begränsas gäller att kommissionen vid tidpunkten för fusionen eller fissionen har funnit att åtgärden är förenlig med artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (tredje Den relevanta tidpunkten när en överlåtelse vid en fusion eller fission anses ske, och när rätten att utnyttja tidigare års underskott skulle kunna gå förlorad eller begränsas enligt 21 §, är vid fusionens eller fissionens avslutande, när det överlåtande företaget upplöses. genom att registrerar anmälan om genomförd fusion eller måste det således föreligga ett godkännande från kommissionen för att undantaget i 22 § andra stycket ska vara ska lämna upplysningar om den aktuella åtgärden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (12 § lagen [2013:388] om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler). har härvid att förhålla sig till ovan nämnda tidsgräns. Av 24 kap. 4 § lagen om resolution framgår att ska avsluta resolutionen när det inte längre finns behov av resolutionsåtgärder. Det överlåtande företaget upplöses när en fusion eller fission avslutas. Den deklarationsskyldige ska lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna fatta riktiga beslut om slutlig skatt och beslut om pensionsgrundande inkomst (31 kap. 3 § skatteförfarandelagen [2011:1244]). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt i avsnitt 5.2.4 och 5.3. I paragrafen i dess nuvarande lydelse anges när kvarstående negativa räntenetton kan föras över genom en kvalificerad fusion eller en kvalificerad fission från ett överlåtande företag till ett övertagande företag. I paragrafen införs ett nytt andra stycke som innebär att kvarstående negativa räntenetton kan föras över för ett företag som har försatts i resolution om vissa förutsättningar är uppfyllda. förutsättningen är att det överlåtande företaget före fusionen eller fissionen var försatt i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution (första ska därutöver ha vidtagit en resolutions- åtgärd enligt 12 kap. 1 § första stycket 2 a, b eller d lagen om resolution som innebär att det överlåtande företaget upplöses genom fusion eller fission och som innefattar rätt till avdrag för kvarstående negativa räntenetton (andra strecksatsen). En förutsättning är således att möjligheten att kunna utnyttja företagets negativa räntenetton efter ägarförändringen innefattas som en del av resolutionsåtgärden. resolutionsverktyg som omfattas är försäljningsverktyget enligt 17 kap., enligt 21 kap. nämnda lag. Som ytterligare förutsättning för avdrag för negativt räntenetto gäller att kommissionen för fusionen eller fissionen har funnit att åtgärden är förenlig med artikel 107 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (tredje strecksatsen). ska lämna upplysningar om den aktuella åtgärden till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer (12 § lagen [2013:388] om tillämpning av Europeiska unionens statsstödsregler). Den relevanta tidpunkten när en överlåtelse vid en fusion eller fission anses ske, och när rätten att utnyttja kvarstående negativt räntenetto som huvudregel går förlorad, är vid fusionens eller fissionens avslutande, när det överlåtande företaget upplöses. Detta sker genom att registrerar anmälan om genomförd fusion eller fission. måste det således föreligga ett godkännande från kommissionen för att undantaget i andra stycket ska vara tillämpligt. Av 24 kap. 4 § lagen om resolution framgår att ska avsluta resolutionen när det inte längre finns behov av resolutionsåtgärder. Det överlåtande företaget upplöses när en fusion eller fission avslutas. Den deklarationsskyldige ska lämna de övriga uppgifter som behöver för att kunna fatta riktiga beslut om slutlig skatt och beslut om pensionsgrundande inkomst (31 kap. 3 § skatteförfarandelagen [2011:1244]). Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.