prop · H80351 · 2020-11-19 00:00:00 — Paragrafen har utformats med 7 § tredje stycket lagen (2016:1231) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa sanktionsavgifter vid utstationering som förebild. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. 11 § får av en nationell konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat i Europeiska unionen begära bistånd med indrivning av sådana avgifter och viten som avses i 9 § om 1.beslutet eller domen har fått laga kraft, och 2.Kronofogdemyndigheten inte själv kan driva in fordringen. I paragrafen finns bestämmelser om begäran om bistånd med indrivning i en annan medlemsstat. Bestämmelserna kan sägas utgöra en spegelbild av det som föreskrivs i 3 §. befogenhet enligt paragrafen är begränsad till sådana avgifter och viten som anges i 9 §. Det är således fråga om beslut om konkurrensskadeavgift enligt 3 kap. 5 eller 23 b § konkurrenslagen (2008:579), utredningsskadeavgift enligt 5 kap. 21 § och utdömda viten enligt 6 kap. 2 §. I paragrafen uppställs två förutsättningar för att Kronofogde- myndigheten ska få begära bistånd med indrivning. Av punkt 1 framgår att en begäran om bistånd endast får avse ett avgörande som fått laga kraft. punkt 2 föreskrivs att inte själv kan driva in Prop. 2020/21:51 fordringen. När det gäller indrivning finns det inte alltid en skarp gräns mellan vad som är möjligt och vad som inte är möjligt. Det kan vara så att indrivning i skulle vara möjlig men medföra orimliga svårigheter. I praktisk tillämpning får bestämmelsen förstås så att Kronofogde- myndigheten har möjlighet att begära bistånd med indrivningen om indrivningen i skulle medföra orimliga svårigheter (jfr 12 § andra stycket 2 i lagen [2011:1537] om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen). Bestämmelserna i paragrafen är utformade med 7 § första stycket 1 lagen (2016:1231) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa sanktions- avgifter vid utstationering som förebild. Genom paragrafen genomförs artikel 26 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. 12 § Beslut enligt denna lag får inte överklagas. Paragrafen innehåller en bestämmelse om överklagandeförbud. Den motsvarar vad som gäller exempelvis enligt lagen (2011:1537) om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen och lagen (2016:1231) om ömsesidigt bistånd med indrivning av vissa sanktions- avgifter vid utstationering. Bestämmelsen tar sikte på sådana beslut och åtgärder som direkt rör tillämpningen av denna lag, t.ex. att åberopa eller inte åberopa en viss vägransgrund eller att tillämpa en viss växelkurs för omräkning av ett belopp i utländsk valuta till svenska kronor. Bestämmelsen innebär inte någon begränsning i rätten att överklaga beslut och åtgärder under själva verkställigheten med tillämpning av bestäm- melserna i utsökningsbalken, jfr prop. 2011/12:15 s. 69. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. 13 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare föreskrifter om bistånd enligt denna lag. Paragrafen innehåller en s.k. upplysningsbestämmelse. Bestämmelsen innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om bistånd enligt lagen, såsom frågor om bistånd med delgivning av vissa handlingar i ett mål eller ärende i domstol och vilket språk som ska tillämpas i en ansökan om bistånd. Något bemyndigande är inte nödvändigt då de frågor som regleras i förordning eller genom myndighetsföreskrifter faller inom regeringens kompetens enligt 8 kap. 7 § regeringsformen. Övervägandena finns i avsnitt 13.2.3. 2020/21:51 19.2 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken Strafföreläggande och föreläggande av ordningsbot 14 § Godkänt strafföreläggande och godkänt föreläggande av ordningsbot verkställs som en dom som har fått laga kraft. Ändringen innebär att andra stycket upphävs och är en följd av att avgiftsföreläggande utgår ur konkurrenslagen (2008:579). Paragrafen har även justerats språkligt. Ändringen i paragrafen medför en justering av rubriken närmast före 14 §. Bestämmelsen berörs i avsnitt 5.3. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för avgiftsförelägganden som har godkänts före ikraftträdandet. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 17. 19.3Förslaget till lag om ändring i konkurrenslagen (2008:579) 5 § I denna lag avses med företag en fysisk eller juridisk person som driver verk- samhet av ekonomisk eller kommersiell natur, dock inte till den del verksamheten består i myndighetsutövning. avses också en sammanslutning av företag, om inte annat anges i denna lag. I paragrafen, som anger vad som avses med företag i lagen, har det i andra stycket gjorts ett tillägg som innebär att uttrycket företag i lagen inte omfattar sammanslutningar av företag när så anges i lagen. Sådana bestämmelser finns i 3 kap. 15 b § när det gäller eftergift och nedsättning av konkurrensskadeavgift. Ändringen i paragrafen utgör en del i genomförandet av artiklarna 17 och 18 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. 1 § får ålägga ett företag att upphöra med överträdelser av förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget. Ett åläggande enligt första stycket får innefatta beteendemässiga eller strukturella åtgärder som är nödvändiga för att överträdelsen ska upphöra. valet mellan åtgärder som är lika effektiva ska den åtgärd väljas som är minst betungande för företaget. Ett åläggande enligt första stycket gäller , om något annat inte Paragrafen innehåller bestämmelser om ålägganden att upphöra med överträdelser av förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). det första och det andra stycket har ett nytt stycke förts in. andra stycket är därefter det tredje stycket i paragrafen. I andra stycket första meningen anges att ett åläggande enligt första stycket får innefatta beteendemässiga eller strukturella åtgärder. beteendemässig åtgärd kan exempelvis utgöras av att tillämpa en viss En strukturell åtgärd kan exempelvis bestå i att avyttra en del av ett företag. Åtgärderna ska vara nödvändiga för att få överträdelsen att upphöra och återställa konkurrensen på marknaden. nödvändighet innebär att åtgärden ska vara proportionell och alltså inte gå längre än vad som krävs i det enskilda fallet. Även det aktuella företagets intressen ska beaktas när åläggandet utformas. Det markeras i andra meningen som anger att den minst betungande åtgärden för företaget ska väljas om valet står mellan två åtgärder som är lika effektiva. Ändringen utgör en del i genomförandet av artikel 10.1 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.5.3 och 16. 1 a § får besluta att ett förbud enligt 2 kap. 1 eller 7 § eller enligt artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget har överträtts. Paragrafen är ny. Den innebär att får besluta att ett förbud enligt 2 kap. 1 eller 7 § eller enligt artikel 101 eller 102 i EUF- fördraget har överträtts, utan att vidta några andra åtgärder mot överträdelsen såsom ett åläggande enligt 1 § eller ett beslut att godta ett åtagande enligt 4 §. beslut, som har betydelse i ett mål enligt konkurrensskadelagen (2016:964), kan överklagas till Patent- och , se 7 kap. 1 § första stycket 3. Genom paragrafen genomförs artikel 10.1 andra stycket i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.5.3 och 16. 4 § Om det har uppkommit en fråga om att ett företag överträder något av förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget, kan ett åtagande från företaget ge anledning att inte ingripa. beslut att godta åtagandet får avse en begränsad tid. Så länge beslutet gäller får verket i de avseenden som åtagandet omfattar inte meddela ett åläggande enligt 1 eller 3 § eller ett beslut enligt 1 a §. 2020/21:51 får återkalla ett beslut enligt första stycket om 1.de omständigheter som låg till grund för beslutet har förändrats i något väsentligt avseende, 2.den som beslutet gäller bryter mot något åtagande som har angetts i beslutet, 3.beslutet grundades på ofullständiga, oriktiga eller vilseledande uppgifter som parterna har lämnat. Innan beslutar att godta ett åtagande enligt första stycket, ska verket ge andra som berörs av åtagandet tillfälle att lämna synpunkter på det. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut att godta ett åtagande från ett företag när fråga om en överträdelse av något av förbuden i 2 kap. 1 eller 7 § eller i artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget uppkommit. Första stycket tredje meningen innehåller ett förbud för Konkurrens- verket att besluta om ålägganden enligt 1 eller 3 § när ett beslut om åtagande gäller. Förbudet har utvidgats och omfattar även ett beslut enligt 1 a § och innebär att inte heller i en sådan situation får fastställa att en överträdelse av förbuden har skett. I det tredje stycket, som är nytt, föreskrivs att andra som berörs av ett åtagande, dvs. marknadsaktörerna, ska ges tillfälle att lämna sina synpunkter på det innan beslutar att godta åtagandet. Synpunkterna kan inhämtas genom att verket offentliggör åtagandet och ger marknadens aktörer tillfälle att lämna sina synpunkter på det. Ändringen i tredje stycket utgör en del i genomförandet av artikel 12.1 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 10.7.3 och 16. 5 § får besluta att ett företag ska betala en särskild avgift (konkurrensskadeavgift), om företaget eller någon som handlar på dess vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har överträtt 1. ett förbud enligt 2 kap. 1 eller 7 § eller enligt artikel 101 eller 102 i EUF- fördraget, 2.ett beslut om åläggande enligt 1 § första stycket eller 3 §, eller 3.ett beslut att godta ett åtagande enligt 4 § första stycket. Avgiften tillfaller staten. Innan beslutar om konkurrensskadeavgift för ett företag, ska företaget ges tillfälle att yttra sig över verkets utkast till beslut. I paragrafen, som justerats med anledning av den nya ordningen att beslutar om konkurrensskadeavgift, regleras förutsätt- ningarna för att påföra ett företag en sådan avgift. Bestämmelserna har i första stycket 2 och 3 kompletterats med överträdelser av ett beslut om åläggande enligt 1 § första stycket eller 3 § eller ett beslut att godta ett åtagande enligt 4 § första stycket. Genom kompletteringen genomförs artikel 13.2 led f i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.3, 11.4.2 och 16. 6 § Konkurrensskadeavgiften får inte överstiga av företagets omsättning föregående räkenskapsår. Om ett beslut om konkurrensskadeavgift enligt 5 § första stycket 1 riktas mot en Prop. 2020/21:51 sammanslutning av företag för en överträdelse som har samband med dess medlemmars verksamhet, får avgiften inte överstiga av den samlade omsättningen föregående räkenskapsår för de medlemsföretag som är verksamma på den marknad som påverkas av överträdelsen. Om beslutet riktas mot flera företag, ska avgiften fastställas särskilt för vart och ett av dem. Paragrafen innehåller bestämmelser om taket för den konkurrens- skadeavgift som får påföras ett företag eller en företagssammanslutning (jfr 1 kap. 5 §). Mellan det första och det andra stycket har ett nytt stycke förts in. Det tidigare andra stycket är därefter det tredje stycket i paragrafen. Det nya andra stycket är ett undantag från tioprocentsregeln i första stycket. Undantaget är tillämpligt när ett beslut enligt 5 § första stycket 1 riktas mot en sammanslutning av företag och avser den situationen att överträdelsen har samband med den verksamhet som sammanslutningens medlemmar bedriver på marknaden. En sådan överträdelse utgörs typiskt sett av en överträdelse av förbudet mot konkurrensbegränsande samarbete i2 kap. 1 § eller artikel 101 i EUF-fördraget genom ett beslut av en sammanslutning av företag (jfr 1 kap. 6 §). Enligt bestämmelsen är då inte sammanslutningens omsättning relevant för att bedöma hur hög konkurrensskadeavgift som kan påföras, utan det är medlemsföretagens samlade omsättning som ska avgöra taket för avgiften. När det gäller medlemsföretagens ansvar för betalning av en påförd konkurrens- skadeavgift finns bestämmelser i 23 a–d §§. Bestämmelsen i tredje stycket har justerats med anledning av den nya ordningen att beslutar om konkurrensskadeavgift. Genom det andra stycket genomförs artikel 15.2 första meningen i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 5.3, 11.2.3 och 16. 7 § Konkurrensskadeavgift får inte påföras 1.för åtgärder som omfattas av ett åläggande enligt 1, 2 eller 3 § eller ett förbud enligt 27 eller 30 § som har meddelats vid vite enligt denna lag om talan om utdömande av vitet har väckts, eller 2.för åtgärder som har vidtagits då ett beslut om att godta ett åtagande enligt 4 § första stycket har gällt, om åtgärderna är förenliga med beslutet. I fall som avses i första stycket 2 får konkurrensskadeavgift påföras om beslutet har återkallats med stöd av 4 § andra stycket 3. I paragrafen regleras i vilka fall konkurrensskadeavgift inte får påföras för en överträdelse som anges i 5 §. Ändringar har gjorts i första stycket 1 och den tidigare tredje punkten i stycket har utgått. Ändringen i första stycket 1 innebär att konkurrensskadeavgift inte får påföras ett företag för exempelvis en åtgärd som utgör en överträdelse av förbudet i 2 kap. 7 § om talan om utdömande av vite har väckts rörande samma åtgärd. Bestämmelsen hindrar inte att avgift påförs för en åtgärd som omfattas av ett åläggande som förenats med vite, förutsatt att talan om utdömande av vite inte har väckts. Första stycket 2 har ändrats språkligt. 2020/21:51 Ändringen i första stycket 1 utgör en del i genomförandet av artikel 3.1 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 11.1.3 och 16. Eftergift och nedsättning av konkurrensskadeavgift 12 § Konkurrensskadeavgift får efterges för ett företag som har överträtt förbudet i 2 kap. 1 § eller i artikel 101 i EUF-fördraget, om företaget är det första att anmäla överträdelsen till och anmälan innehåller sådana uppgifter att verket först genom dessa har tillräckligt underlag för att ingripa mot överträdelsen. När redan har tillräckligt underlag för att ingripa mot överträdelsen, får konkurrensskadeavgift efterges för ett företag som överträtt nämnda förbud om företaget är först med att lämna sådana uppgifter som leder till att det kan klarläggas att överträdelsen har förekommit. Konkurrensskadeavgift får inte efterges för ett företag som har tvingat ett annat företag att delta i överträdelsen. I fall som avses i andra stycket får konkurrens- skadeavgift inte heller efterges om 1.ett annat företag har fått anstånd enligt 14 a § och sådana uppgifter som krävs för eftergift har lämnats innan anståndstiden löpt ut, eller 2.ett beslut enligt 15 § har meddelats. Paragrafen innehåller, tillsammans med 14 §, förutsättningarna för eftergift av konkurrensskadeavgift. Bestämmelserna i paragrafen är inte tillämpliga på sammanslutningar av företag, se 15 b §. Andra stycket har ändrats. Ändringen innebär att möjligheten till eftergift för ett företag som på annat sätt i högst väsentlig mån har underlättat utredningen av en överträdelse har utgått. Ändringen är en följd av att direktivet inte medger eftergift på den grunden. Inget hindrar dock att de omständigheter som tidigare kunde ha berättigat till eftergift beaktas enligt 13 § när avgiften fastställs. Stycket har också ändrats språkligt. Tredje stycket har ändrats redaktionellt och språkligt. Ändringen i andra stycket utgör en del i genomförandet av artikel 17 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.1.3 och 16. 13 § Konkurrensskadeavgift får fastställas till ett lägre belopp än vad som följer av 8–11 §§ för ett företag som har överträtt förbudet i 2 kap. 1 § eller i artikel 101 i EUF-fördraget, om företaget lämnar uppgifter till som i väsentlig mån underlättar utredningen av överträdelsen. Vid bedömning av nedsättningens storlek ska det beaktas om något annat företag redan lämnat sådana uppgifter som i väsentlig mån underlättat utredningen. Om ett företag har lämnat sådana uppgifter som leder till att konkurrensskadeavgiften kan fastställas till ett högre belopp för de företag som deltagit i överträdelsen än vad som annars hade varit fallet, ska dessa uppgifter inte beaktas när avgiften fastställs för det företag som lämnat uppgifterna. Paragrafen innehåller, tillsammans med 14 §, förutsättningarna för nedsättning av konkurrensskadeavgift för ett företag som i väsentlig mån underlättat utredningen av en överträdelse. Bestämmelserna i paragrafen är inte tillämpliga på sammanslutningar av företag, se 15 b §. Första stycket har ändrats språkligt. Tredje stycket är nytt. Bestämmelserna är tillämpliga när ett företag lämnat uppgifter som leder till att konkurrensskadeavgiften kan fastställas till ett högre belopp för de företag som deltagit i överträdelsen än vad som Prop. 2020/21:51 annars hade varit fallet. Sådana uppgifter kan exempelvis utgöras av att överträdelsen har haft en längre varaktighet, omfattat andra produkter eller haft en annan geografisk utbredning än vad som tidigare framkommit i utredningen (jfr 8 §). Om uppgifterna leder till att avgiften kan fastställas till ett högre belopp för de företag som deltagit i överträdelsen, ska höjningen inte drabba det företag som lämnat uppgifterna. Genom det nya tredje stycket genomförs artikel 18.3 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.1.3 och 16. 14 a § får ge ett företag anstånd med att lämna sådana uppgifter som krävs för att konkurrensskadeavgift ska få efterges enligt 12 § första stycket. Om företaget lämnar uppgifterna innan anståndstiden har löpt ut, ska uppgifterna anses ha lämnats när anmälan gjordes. I paragrafen finns bestämmelser om anstånd med att lämna sådana uppgifter som krävs för att få eftergift enligt 12 §. Bestämmelserna i paragrafen är inte tillämpliga på sammanslutningar av företag, se 15 b §. Paragrafen har ändrats. De uppgifter som ett företag ska lämna för att få anstånd får regleras i verkställighetsföreskrifter som utfärdas av regeringen, se 15 a § 3. Paragrafen har också ändrats språkligt. Vidare har paragrafen ändrats på så sätt att det andra stycket har utgått, vilket innebär att det inte är möjligt att ge anstånd för att konkurrensskadeavgift ska få efterges enligt 12 § andra stycket. Ändringen, som är en följd av att direktivet inte medger att anstånd lämnas på den grunden, utgör en del i genomförandet av artikel 21 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.3.3 och 16. 15 § ska i ett beslut fastställa om det finns förutsättningar för eftergift enligt 12 § första stycket för det företag som anmält överträdelsen och informera företaget om beslutet. Ett sådant beslut är bindande för verket i ett ärende enligt 5 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om beslut om att förutsättningarna för eftergift enligt 12 § första stycket är uppfyllda, dvs. att företaget var först och att anmälan innehöll sådana uppgifter att först genom dessa fick tillräckligt underlag för att ingripa mot överträdelsen. Bestämmelserna i paragrafen är inte tillämpliga på sammanslutningar av företag, se 15 b §. Ändringen i första meningen innebär att i ett beslut ska fastställa om det finns förutsättningar för eftergift enligt 12 § och informera företaget om beslutet. Det föreskrivs inga formkrav för hur informationen ska lämnas, men inget hindrar att företaget begär att få informationen skriftligen. Första meningen har också ändrats språkligt. Ordet förklara har ersatts med ordet fastställa. Ändringen i andra meningen är en följd av att beslutar om konkurrensskadeavgift. Genom ändringarna i första meningen i paragrafen genomförs artikel 17.4 första och andra meningen i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.1.3 och 16. 15 a § Regeringen kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen meddela närmare 1. handläggningen av en anmälan om eftergift enligt 12 § eller en fråga om nedsättning enligt 13 §, 2. de krav på samarbete som ska gälla enligt 14 § 2, och 3. den information som ett företag ska lämna för att få anstånd enligt 14 a §. Paragrafen är ny. Den innehåller en upplysning om att regeringen kan meddela närmare föreskrifter om handläggning av en anmälan om eftergift eller en fråga om nedsättning (punkt 1), samarbetskrav (punkt 2) och den information som ska lämnas för att få anstånd (punkt 3). Paragrafen utgör en del i genomförandet av artiklarna 19–21 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.1.3, 12.2 och 12.4.3. 15 b § Bestämmelserna i 12–15 §§ gäller inte för en sammanslutning av företag. Paragrafen är ny. Den anger att en sammanslutning av företag inte omfattas av bestämmelserna om eftergift eller nedsättning av Ändringen i paragrafen utgör en del i genomförandet av artiklarna 17 och 18 i direktivet. Övervägandena finns i avsnitt 12.6. 20 § För att konkurrensskadeavgift ska få påföras måste ha meddelat beslut om sådan avgift från det att överträdelsen upphörde. Om det berörda företaget får del av ett beslut om undersökning enligt 5 kap. 3 § eller ges tillfälle att yttra sig över utkast till beslut, ska tiden i stället räknas från detta skedde. I sådana fall gäller dock att avgift får påföras endast om beslut om konkurrens- skadeavgift meddelas från det att överträdelsen upphörde. Paragrafen innehåller bestämmelser om preskription av konkurrens- Genom ändringarna anpassas paragrafen till att Konkurrens- verket ges befogenhet att fatta beslut om konkurrensskadeavgift. skillnad från 20 a § gäller preskriptionsavbrotten endast i förhållande till de företag som fått del av ett beslut om undersökning eller fått tillfälle att yttra sig över verkets utkast till beslut. Bestämmelsen berörs i avsnitt 5.3 och 14.3. 20 a § Fristerna enligt 20 § avbryts om en nationell konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen eller Europeiska kommissionen prövar samma avtal eller förfarande som kan strida mot artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget som utreder eller kan utreda. En frist som avses i första stycket avbryts när minst ett företag delges den första Avbrottet gäller alla företag som har deltagit i En ny frist löper från det finns ett överträdelseavgörande eller när den nationella konkurrensmyndigheten eller kommissionen har avslutat sitt förfarande på något annat sätt. Den nya fristen ska dock aldrig sträcka sig längre än tio år från det att överträdelsen upphörde. Paragrafen är ny. Den innehåller bestämmelser om preskriptionsavbrott till Prop. 2020/21:51 följd av åtgärder som vidtas av en nationell konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen eller av kommissionen. Uttrycket nationell konkurrensmyndighet definieras i artikel 2.1 led 1 i direktivet. Den preskriptionsfrist som gäller för att påföra ett företag konkurrens- skadeavgift är enligt 20 § räknat från det att överträdelsen upphörde till dess meddelar beslut om avgift. Preskriptionsfristen avbryts om det berörda företaget får del av ett beslut om undersökning enligt 5 kap. 3 § eller ges tillfälle att yttra sig över ett utkast till beslut. I första stycket anges att fristen enligt 20 § också kan avbrytas om en nationell konkurrensmyndighet i en annan medlemsstat inom Europeiska unionen eller kommissionen prövar samma avtal eller förfarande som kan strida mot artikel 101 eller 102 i EUF-fördraget som utreder eller kan utreda. Det betyder att den preskriptionsbrytande åtgärden kan vidtas inom ramen för en annan nationell rättsordning eller, vad kommissionen beträffar, enligt artikel 25 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 av om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (numera artiklarna 101 och 102 i EUF- fördraget). I andra stycket första meningen regleras hur fristen avbryts. Den avbryts när minst ett företag delges den första formella utredningsåtgärden. Vad som är den första formella utredningsåtgärden kan variera från medlemsstat till medlemsstat, men gemensamt för medlemsstaterna är att konkurrensmyndigheten, enligt artikel 11.3 i rådets förordning (EG) nr 1/2003, skriftligen ska meddela kommissionen före eller utan dröjsmål efter påbörjandet av åtgärden.