prop · H80310 · 2020-09-30 00:00:00 — Grupper som i större utsträckning är ensamstående med barn, och därmed skulle gynnas av ett system med ett ensamståendetillägg i stället för flerbarnstillägg, är kvinnor, Sverigefödda, föräldrar eller äldre och personer med sjukpenning respektive sjukersättning som främsta inkomstkälla (se bilaga 3). Ett system med ett ensamståendetillägg inom ramen för det svenska barnbidragssystemet har föreslagits tidigare. Den tidigare nämnda föreslog, förutom en utökning av flerbarnstillägget, även ett ensamföräldertillägg.123 Utredningen skissade på fyra olika regelpaket, där ett ensamföräldertillägg ingick i samtliga. Storleken på tillägget låg i skisserna på 650–per barn och månad. Det förslaget genomfördes inte som bekant. Däremot beslutade om ändrade regler för bostadsbidraget, som bland annat innefattade ett tillägg för hemmavarande barn. Det tillägget skulle förväntas gynna ensamstående föräldrar.124 Ett åldersdifferentierat barnbidrag skulle inte uppnå bättre måluppfyllelse Flerbarnstillägget innebär en differentiering av barnbidraget med avseende på antalet barn i en familj. En annan möjlig differentieringsgrund skulle kunna vara barnets ålder, liknande de system som finns i och (se avsnitt 2.3). Beroende på vilken vägledande princip som väger tyngst kan man argumentera för båda varianterna. bedömer dock att nuvarande system med ett flerbarnstillägg är mer effektivt utifrån nuvarande mål för den ekonomiska familjepolitiken än vad ett åldersdifferentierat system skulle vara. Av beskrivningen i kapitel 3 framgår att yngre barn i högre grad än äldre barn lever i ett hushåll med låg ekonomisk standard (se avsnitt 3.3). Det beror på att det finns en positiv korrelation mellan barnets ålder och föräldrarnas disponibla inkomst. Ett system där barnbidraget minskar med barnets ålder skulle därmed kunna motiveras utifrån nuvarande familjepolitiska mål. Ett sådant system finns i . Enligt beräkningar skulle dock ett motsvarande 123Se SOU 2001:24, s. 2004/05:BoU9. 50 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N system applicerat på svenska data inte vara lika träffsäker som nuvarande system med ett flerbarnstillägg.125 Det skulle även vara möjligt att argumentera för ett barnbidrag som stiger med barnets ålder utifrån barnbidragets grundläggande uppgift att kompensera för ökad försörjningsbörda. Ett sådant system finns i . Enligt är kostnaderna för äldre barn högre än för yngre barn.126 Även det statliga underhållsstödet ökar med barnets ålder. Åldersdifferentieringen infördes i augusti 2018.127 Om även barnbidraget skulle öka i samma takt som de genomsnittliga merkostnaderna för barn, skulle barnbidragets förmåga att kompensera för ökad försörjningsbörda kunna vara mer jämn under ett barns uppväxt. Men beräkningar visar att barnbidragets förmåga att utjämna inkomstskillnader och förmåga att på ett effektivt sätt bidra till en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer skulle bli något sämre. Med nuvarande mål för den ekonomiska familjepolitiken kan således ett sådant system inte motiveras. 125I räkneexemplet har utgifterna för flerbarnstillägget på fördelats så att barnbidraget minskat kontinuerligt för varje ålder. För noll-åringar motsvarar det ett tillägg på . Det skulle vara möjligt att uppnå en mer progressiv fördelningsprofil än i detta exempel om en större del av barnbidraget skulle omfördelas. Men det skulle förutsätta en minskning av det allmänna barnbidraget. 126Se , på pengarna 2019, 2019, s. 12718 kap. 20 § socialförsäkringsbalken, ändrad genom SFS 2018:743. R I K S R E V I S I O N E N FLERBARNSTILLÄGGET I BARNBIDRAGET – ETT GENERELLT BIDRAG SOM KAN EFFEKTIVISERAS 5 Slutsatser och rekommendationer har granskat om barnbidragets nuvarande utformning med ett flerbarnstillägg på ett träffsäkert och kostnadseffektivt sätt bidrar till att nå mål för den ekonomiska familjepolitiken. övergripande slutsats är att flerbarnstillägget i barnbidraget bidrar till att nå målen, men att både träffsäkerheten och kostnadseffektiviteten kan förbättras inom ramen för ett generellt system utan inslag av behovsprövning. Givet ambition att öka den omfördelande profilen i den ekonomiska familjepolitiken, och mål om att den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer, är ett flerbarnstillägg som ges för barn nummer två i en familj inte en kostnadseffektiv insats. rekommenderar regeringen att se över flerbarnstillägget i barnbidraget med syftet att uppnå ökad måluppfyllelse. I översynen bör det övervägas om flerbarnstillägget för barn nummer två ska avskaffas så att de statliga medel som därmed frigörs kan användas på ett sätt som kan förväntas ge bättre måluppfyllelse. Förslag som lämnas bör ha vägts mot mål som har beslutat om inom andra för översynen relevanta politik områden. 5.1Flerbarnstilläggets inkomstutjämnande förmåga försämrades väsentligt när flerbarnstillägget för barn nummer två infördes Ett av mål för utgiftsområde 12, ekonomisk trygghet för familjer och barn, är att den ekonomiska familjepolitiken ska minska skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan hushåll med och hushåll utan barn. Därutöver har tagit ställning för att den omfördelande profilen för den ekonomiska familjepolitiken bör förstärkas, med inriktningen att ge barnfamiljer med låg ekonomisk standard fortsatt ekonomiskt stöd. Målet går i linje med FN:s globala delmål (10.1) i Agenda för hållbar utveckling om att till 2030 successivt uppnå en högre inkomsttillväxt för de av befolkningen som har lägst inkomst. Genom en god fördelningsmässig träffsäkerhet, det vill säga förmåga att öka inkomsterna mer för dem med låga än höga inkomster, kan flerbarnstillägget i barnbidraget förbättra den ekonomiska familjepolitikens förmåga att bidra till det målet. Flerbarnstillägget förbättrar barnbidragets fördelningsmässiga träffsäkerhet Barnbidragets grundläggande uppgift är att kompensera för den ökade försörjningsbörda som barn medför för en familj. i barnbidraget, som medför att barnbidraget ökar för varje barn i en familj, riktas i större utsträckning till familjen som helhet än det allmänna barnbidraget. 52 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Flerbarnstillägget infördes i samband med minskade livsmedelssubventioner. ville med flerbarnstillägget kompensera barnfamiljer med tre barn för de minskade livsmedelssubventionerna, medan ännu större barnfamiljer skulle få ett reellt nytillskott till familjens köpkraft. Det allmänna barnbidraget, som betalas ut med för alla barn i , bidrar till att minska skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan hushåll med och hushåll utan barn. Det uppstår genom att det allmänna barnbidraget har en så kallad progressiv fördelningsprofil, det vill säga i större utsträckning tillfaller personer i hushåll med låga inkomster. i barnbidraget förstärker denna progressivitet, genom att i större utsträckning än det allmänna barnbidraget tillfalla personer i den lägre delen av inkomstfördelningen. Det följer av att flerbarnsfamiljer i genomsnitt har sämre ekonomisk standard än familjer med ett barn. Barnbidragets konstruktion med ett flerbarnstillägg är med andra ord ett träffsäkert sätt att utjämna ekonomiska skillnader i befolkningen. Det resultatet är väntat utifrån redan befintlig kunskap om skillnader i ekonomisk standard mellan barnfamiljer med få respektive många barn. Träffsäkerheten i flerbarnstillägget försämrades väsentligt när flerbarnstillägget för barn nummer två infördes När flerbarnstillägget infördes utgavs flerbarnstillägg endast till barnfamiljer med minst tre barn. utökades rätten till flerbarnstillägg till att även omfatta det andra barnet i en familj. Det skedde som både det allmänna barnbidraget och flerbarnstillägget höjdes med . Det främsta syftet med förändringarna var att stärka barnfamiljernas ekonomi. Det målet uppnåddes med reformen. Förändringen medförde marginellt högre ekonomisk levnadsstandard för barnfamiljer med minst två barn. Men en konsekvens av satsningen blev att flerbarnstilläggets fördelningsmässiga träffsäkerhet försämrades väsentligt. av allt utbetalt flerbarnstillägg barnfamiljer i de fyra lägsta inkomstdecilerna, det vill säga de av befolkningen med lägst ekonomisk standard. hade den andelen sjunkit till . bedömer att den minskningen nästan uteslutande beror på införandet av flerbarnstillägg för barn nummer två. Flerbarnstillägget inkomstutjämnande förmåga försämrades därmed i och med införandet av flerbarnstillägg för barn nummer två i en familj. Utifrån nuvarande ambition att stärka den omfördelande profilen i den ekonomiska familjepolitiken fick med andra ord införandet av flerbarnstillägg för barn nummer två motsatt effekt. Förändringen medförde även lägre kostnadseffektivitet i förhållande till målet om god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer. Det utvecklas i nästa avsnitt. R I K S R E V I S I O N E N FLERBARNSTILLÄGGET I BARNBIDRAGET – ETT GENERELLT BIDRAG SOM KAN EFFEKTIVISERAS 5.2Barnbidragets förmåga att på ett effektivt sätt bidra till en god ekonomisk levnadsstandard för barnfamiljer kan förbättras inom ramen för ett generellt system mål för utgiftsområde 12 är även att den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer. Därutöver har betonat att det ska vara en prioriterad uppgift att förbättra situationen för barnfamiljer med låg ekonomisk standard, inte minst ensamstående med barn. Målet går i linje med FN:s globala mål i Agenda för hållbar utveckling om att till 2030 halvera andelen män, kvinnor och barn i alla åldrar som lever i någon form av fattigdom enligt nationella definitioner. har även genom ratificeringen av FN:s konvention om barnets rättigheter () bland annat åtagit sig att säkerställa den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga, moraliska och sociala utveckling. Flerbarnstillägget bidrar till att förbättra barnfamiljers ekonomiska levnadsstandard genom att höja en del barnfamiljers disponibla inkomst över gränsen för låg inkomststandard respektive låg ekonomisk standard. bedömer att en god fördelningsmässig träffsäkerhet i flerbarnstillägget och barnbidraget även är ett sätt att på ett effektivt sätt förbättra den ekonomiska familjepolitikens förmåga att bidra till målet om en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer. Ett mer omfattande barnbidrag har bidragit till att minska antalet ekonomiskt utsatta barnfamiljer, men till en lägre kostnadseffektivitet har utgifterna för barnbidraget i fasta priser ökat . Det allmänna barnbidraget har i fasta priser höjts och står för merparten av ökningen av utgifterna. Den största höjningen av barnbidraget (inklusive flerbarnstillägget) har skett för barn nummer två och tre i en familj, med en höjning i fasta priser på . En del av ökningen i utgifterna för barnbidraget kan också förklaras av befolkningsökningen . Ett barnbidrag som har vuxit i omfattning har följaktligen också gjort att barnbidraget i större utsträckning än har förbättrat barnfamiljers ekonomiska levnadsstandard i absoluta termer. Andelen barnfamiljer med en disponibel inkomst som inte räcker till att täcka det nödvändigaste levnadsomkostnaderna (låg inkomststandard) har successivt minskat . En ökande andel förvärvsarbetande och en stark reallöneutveckling i befolkningen har sannolikt varit drivande för den utvecklingen. bedömer att det höjda barnbidraget också är en förklaring till den utvecklingen. Men den försämrade fördelningsmässiga träffsäkerheten i flerbarnstillägget, som beskrivs i föregående avsnitt, har även försämrat bidragets kostnadseffektivitet i förhållande till målet om god ekonomisk levnadsstandard. 54 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N barn nummer två ger ett litet tillskott till flerbarnsfamiljernas disponibla inkomst, men är en förhållandevis stor utgiftspost i statsbudgeten. Utgifterna för flerbarnstillägget var 2019 cirka 3,7 miljarder, varav flerbarnstillägget för barn nummer två stod för . Resultatet i form av minskad andel ekonomiskt utsatta barnfamiljer är jämförelsevis litet. Högre kostnadseffektivitet kan uppnås genom att omfördela en större del av barnbidraget till ekonomiskt utsatta barnfamiljer För att på ett mer utförligt sätt bedöma kostnadseffektiviteten i nuvarande barnbidragssystem har vi inom ramen för granskningen jämfört nuvarande system med några exempel på alternativa utformningar av barnbidraget. På det sättet har vi även kunnat ta hänsyn till eventuella konsekvenser på arbetsutbudet av en annan utformning av barnbidraget. De exempel som vi har använt grundas på en kartläggning av vilka grupper som är överrepresenterade bland ekonomiskt utsatta, liksom av de system som finns i några av våra nordiska grannländer och andra jämförbara europeiska länder. Resultatet visar att ett sätt att uppnå bättre resursutnyttjande av tillgängliga medel skulle kunna vara att omfördela en större del av barnbidraget till familjer med många barn. Om exempelvis de som betalades ut i flerbarnstillägg för barn nummer två skulle omfördelas proportionerligt till övriga delar av flerbarnstillägget skulle den fördelningsmässiga träffsäkerheten förbättras och antalet barnfamiljer med låg ekonomisk standard minska något. Det är ett förväntat resultat med tanke på iakttagelserna om ineffektiviteten i flerbarnstillägget för barn nummer två. Ett annat sätt att förbättra kostnadseffektiviteten i barnbidraget skulle kunna vara att inom ramen för barnbidraget omfördela mer medel till ensamstående föräldrar, som också bedöms vara överrepresenterade bland ekonomiskt utsatta barnfamiljer. I det exemplet har utgifterna på för flerbarnstillägg förts över till ett nytt tillägg till ensamstående föräldrar inom barnbidragssystemet. Man kan givetvis även tänka sig en kombination av flerbarnstillägg och ensamståendetillägg, som i . Dessa båda räkneexempel visar att barnbidragets kostnadseffektivitet kan förbättras inom ramen för ett generellt system. Vi har endast funnit marginella skillnader i arbetsutbud mellan de alternativa utformningarna och nuvarande system. Räkneexemplen säger dock inget om vilken åtgärd som vore den bästa för att i så stor utsträckning som möjligt förbättra situationen för barnfamiljer med låg ekonomisk standard. Det har inte heller varit syftet med tillvägagångssättet. Detta resonemang utvecklas i nästa avsnitt. R I K S R E V I S I O N E N FLERBARNSTILLÄGGET I BARNBIDRAGET – ETT GENERELLT BIDRAG SOM KAN EFFEKTIVISERAS 5.3Det är viktigt med ett samlat grepp om åtgärder för att förbättra barnfamiljers ekonomiska levnadsstandard I den här granskningen har vi fokuserat på hur en åtgärd inom den ekonomiska familjepolitiken, i det här fallet flerbarnstillägget i barnbidraget, bidrar till målsättningarna om att utjämna inkomstskillnader i befolkningen och förbättra den ekonomiska levnadsstandarden hos barnfamiljer. i en tidigare granskning gjort en liknande analys av bostadsbidraget.128 Men det är inte bara den ekonomiska familjepolitiken som bidrar till dessa målsättningar. Även andra politikområden såsom skatte-, arbetsmarknads-, integrations- och jämställdhetspolitiken har givetvis också betydelse. För att förbättra barnfamiljers ekonomiska levnadsstandard och undvika målkonflikter med andra politikområden behövs ett samlat grepp. Risk för målkonflikter mellan olika politikområden Det är viktigt att se den ekonomiska familjepolitiken i ett större sammanhang, där olika politikområden tillsammans ger möjligheter att förbättra barnfamiljernas ekonomiska välfärd. En eventuell förändring av den ekonomiska familjepolitiken, för att uppnå högre måluppfyllelse inom det området, skulle potentiellt kunna få negativa konsekvenser för mål om exempelvis snabbare etablering på arbetsmarknaden för nyanlända och en mer jämställd arbetsmarknad. Det är faktorer som i förlängningen också kan ha betydelse för barnfamiljers ekonomiska levnadsstandard. Vid utformningen av socialförsäkringsförmåner är det därför viktigt att både uppnå det fördelningspolitiska syftet och värna om ekonomiska incitament till arbete. Den här granskningen visar att högre måluppfyllelse i förhållande till mål med den ekonomiska familjepolitiken skulle kunna uppnås genom en större omfördelning inom nuvarande budgetram för barnbidraget till barnhushåll med många barn. I ett sådant system skulle flerbarnstillägget i högre utsträckning än med nuvarande system ges till barnfamiljer med kort vistelsetid i och personer med försörjningsstöd från kommunerna och arbetslöshetsersättning som främsta inkomstkälla. Det är med andra ord, grupper som har svag arbetsmarknadsanknytning och som är målgrupp för särskilda insatser inom arbetsmarknads- och integrationspolitiken. Insatser inom dessa politikområden, för att uppnå en mer väl fungerande arbetsmarknad och snabbare etablering för nyanlända, skulle också kunna vara ett sätt att uppnå en god ekonomisk levnadsstandard bland barnfamiljer. Några sådana analyser har inte ingått i den här granskningen. 128Riksrevisionen, Bostadsbidraget – ur ett fördelnings och arbetsmarknadsperspektiv, 2017. 56 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Även en större omfördelning till ensamstående föräldrar inom ramen för barnbidragets konstruktion bör ses i ett större sammanhang. Som framgår av redovisningen i kapitel 3 är ensamstående föräldrar, framför allt kvinnor, överrepresenterade bland ekonomiskt utsatta barnfamiljer. Vår analys visar att även denna grupp kännetecknas av svag arbetsmarknadsanknytning, bland annat på grund av nedsatt arbetsförmåga vid sjukdom. Satsningar inom övriga socialförsäkringsförmåner såsom sjukförsäkringen och bostadsförmåner som är riktade till personer med sjukersättning skulle också kunna ge resultat i form av förbättrad ekonomisk levnadsstandard inom gruppen. Den ekonomiska familjepolitikens fördel i det här sammanhanget är att den särskilt riktas till barnfamiljer. Givet utgångspunkten att bidra till en god ekonomisk levnadsstandard bland alla barnfamiljer fyller den ekonomiska familjepolitiken en viktig funktion. Regeringen ska se till att mål för den ekonomiska familjepolitiken nås i så stor utsträckning som möjligt inom ramen för tillgängliga resurser. Men åtgärder som syftar till ökad måluppfyllelse behöver alltid vägas mot de konsekvenser som kan uppstå i kringliggande system. Det pågår en översyn av bostadsbidraget och underhållsstödet. Syftet med översynen är att öka den fördelningsmässiga träffsäkerheten och minska skuldsättningen inom bostadsbidraget och underhållsstödet. I uppdraget ingår även att analysera hur flerbarnstillägget samspelar med barndelen i bostadsbidraget och om systemen är ändamålsenliga utifrån en fördelningsmässig träffsäkerhet. Uppdraget ska slutredovisas . Givet iakttagelser i denna granskning ser även ett behov av en bredare översyn av flerbarnstillägget i barnbidraget än vad som följer av direktivet till utredningen av bostadsbidraget och underhållsstödet. I översynen bör flerbarnstilläggets ersättningsnivåer ses över och fler sätt att differentiera barnbidraget övervägas. I översynen bör det övervägas om flerbarnstillägget för barn nummer två ska avskaffas så att de statliga medel som därmed frigörs kan användas på ett sätt som kan förväntas ge bättre måluppfyllelse. Förslag som lämnas bör ha vägts mot mål som har beslutat om inom andra för översynen relevanta politikområden. rekommenderar regeringen att: •se över flerbarnstillägget i barnbidraget med syftet att förbättra den ekonomiska familjepolitikens fördelningsmässiga träffsäkerhet och förmåga att bidra till en god ekonomisk levnadsstandard för alla barnfamiljer. R I K S R E V I S I O N E N FLERBARNSTILLÄGGET I BARNBIDRAGET – ETT GENERELLT BIDRAG SOM KAN EFFEKTIVISERAS 58 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 1980/81:SoU28, Om ekonomiskt stöd åt barnfamiljer m.m. 2004/05:BoU9, Ändrade regler för bostadsbidrag. 2005/06:SfU1, Anslag inom socialförsäkringsområdet (utgiftsområdena 10, 11 och 12). 2007/08:SfU1, Utgiftsområdena 10, 11 och 12 inom socialförsäkringsområdet. 2010/11:SfU1, Utgiftsområdena 10, 11 och 12 inom socialförsäkringsområdet. 2017/18:SfU3, Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. 2017/18:SfU13, om bostadsbidraget. 2019/20:SfU3, Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Dir. 2000:16, Översyn av ekonomiska familjestöd. Dir. 2018:97, Ökad träffsäkerhet och minskad skuldsättning inom bostadsbidrag och underhållsstöd. Dir. 2020:14, Tilläggsdirektiv till Utredningen om bostadsbidrag och underhållsstöd –minskad skuldsättning och ökad träffsäkerhet. (), Convention of the Rights of the Child, 1989. (), Transforming our world: the 2030 Agenda for Sustainable Development, A/RES/70/1, 2015. , Barnbidrag och eventuellt flerbarnstillägg, blankett 51800202. , Barnhushållens ekonomi – Resultatindikatorer för den ekonomiska familjepolitiken 2017, 2017. , Barnhushållens ekonomi – resultatindikatorer för den ekonomiska familjepolitiken 2018, Svar på regeringsuppdrag, 2018. , Barnhushållens ekonomi – resultatindikatorer för den ekonomiska familjepolitiken 2019, Svar på regeringsuppdrag, 2019. , årsredovisning 2019, 2020. , budgetunderlag 2021–2023, 2020. Inspektionen för socialförsäkringen, administration av familjeförmåner inom EU, rapport 2018:2, 2018. Kakwani, N. C., “Applications of in Economic Analysis”, Econometrica, vol. 45, nr 3, 1977. , på pengarna 2019, 2019. R I K S R E V I S I O N E N FLERBARNSTILLÄGGET I BARNBIDRAGET – ETT GENERELLT BIDRAG SOM KAN EFFEKTIVISERAS I., och Yitzhaki, S., “Income Inequality Effects by Income Source: A new Approach and Applications to the ”, , vol. 67, nr 1, 1985. on Social Protection (MISSOC), “Comparative tables”, , hämtad . 1980/81:20 bilaga 9, Om besparingar i statsverksamheten, m.m. 1980/81:118 bilaga 1, Om ekonomisk-politiska åtgärder. 1980/81:188, Om utformningen av ett ekonomiskt stöd till flerbarnsfamiljer, bet. 1980/81:SoU44. 1983/84:150 bilaga 2, Med förslag till slutlig reglering av statsbudgeten för /85 m.m. 1989/90:110, Om reformerad inkomst- och företagsbeskattning. 1989/90:146, Om livsmedelspolitiken. 1992/93:100 bilaga 6, . 1994/95:25, Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. 2002/03:1, Budgetproposition , utgiftsområde 12. 2004/05:100, ekonomiska vårproposition. 2005/06:1 Budgetproposition , utgiftsområde 12. 2007/08:1, Budgetproposition , utgiftsområde 12. 2015/16:1, Budgetproposition , utgiftsområde 12, bet. 2015/16:SfU3, rskr. 2015/16:88. 2017/18:1, Budgetproposition , utgiftsområde 12, bet. 2017/18:SfU29, rskr. 2017/18:349. 2017/18:6, Nytt särskilt bidrag inom bostadsbidraget för barn som bor växelvis, bet. 2017/18:SfU6, rskr. 2017/18:46. 2017/18:100 bilaga 2, Fördelningspolitisk redogörelse. 2017/18:173, Ny åldersdifferentiering inom underhållsstödet, bet. 2017/18:SfU29, rskr. 2017/18:349. 2018/19:100 bilaga 2, Fördelningspolitisk redogörelse. 2019/20:1, Budgetproposition , utgiftsområde 12. 2019/20:1, Budgetproposition , utgiftsområde 13. Regeringen, ”Regeringen har beslutat om handlingsplan för Agenda 2030”, pressmeddelande . , Handlingsplan Agenda 2030, 2018–2020, 2018. 60 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N , Bostadsbidraget – ur ett fördelnings- och arbetsmarknadsperspektiv, RiR 2017:9, 2017. , Nedsatt moms på livsmedel – priseffekt, fördelningsprofil och kostnadseffektivitet, RiR 2018:25, 2018. , Återkrav av bostadsbidrag – lätt att göra fel, RiR 2018:4, 2018. Rädda barnen, i , 2018. Rädda barnen, – inte för alla, 2019. SCB, ”145 000 barn i har låg inkomststandard”, Välfärd, nr 4, 2017.