prop · H703128 · 2020-03-26 00:00:00 — 88 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Produkterna är väldigt riskabla och många köpare förlorar betydande summor. Villkor och kostnader kan skilja sig mycket åt mellan produkter, vilket gör det svårt för konsumenter att förstå riskerna med dem. publicerade 2016 den Europeiska värdepappers- och marknadsmyndighetens () varning för binära optioner och andra spekulativa produkter på sin hemsida212 och upprepade varningen i konsumentskyddsrapporten . Av konsumentskyddsrapporten framgick att , tillsammans med , gör bedömningen att marknadsföring, distribution och försäljning av binära optioner till konsumenter ska förbjudas. utnyttjade de nya befogenheterna enligt Mifir om att ingripa mot produkter som utgör ett allvarligt problem för investerarskyddet genom att förbjuda marknadsföring, distribution och försäljning av binära optioner. När Esmas förbud upphörde att gälla trädde istället föreskrift om produktingripande om binära optioner in. Föreskriften ett företag endast får marknadsföra, distribuera eller sälja binära optioner till icke-professionella kunder om kraven i föreskrifterna är uppfyllda. Marknaden för betalningslösningar är ett område där den digitala utvecklingen har varit som tydligast enligt . Den nya tekniken erbjuder nya betalningsmöjligheter, men även andra tjänster kopplade till betalningsinitiering och kontoinformation (de båda tjänstetyperna går under samlingsnamnet tredjepartsbetaltjänster). Med de nya tjänsterna uppstår också nya risker. Risken för bedrägerier ökar om kundautentisering och hantering av personuppgifter brister, som vissa nya tjänster har saknat reglering. För att hantera riskerna har arbete varit inriktat mot att implementera EU:s nya direktiv om betaltjänster (PSD 2) och kompletterande regler för stark kundautentisering och säker kommunikation.213 genomförde även en kartläggning av betalningsmarknaden.214 De nya regelverken som successivt har införts (PSD 2 träde i kraft , och stark kundautentisering ) innebär bland annat att bättre förutsättningar för säkra och effektiva betalningar och att så kallade tredjepartsbetaltjänstleverantörer215 behöver ansöka om tillstånd eller registrera sin verksamhet. I samband med att PSD 2 trädde i kraft höll ett FI-forum för att informera om de 212https:///sv/publicerat/nyheter/2016/esma-varnar-for-spekulativa-produkter-till- konsumenter/. 213Finansinspektionen, Konsumentskyddsrapport , s.36. 214Finansinspektionen, Konsumentskyddsrapport , s.12. 215Tredjepartsbetaltjänstleverantörer är företag som erbjuder betalningsinitieringstjänster eller kontoinformationstjänster. 216FI-forum: Nya regler för betaltjänster, . R I K S R E V I S I O N E N K O N S U M E N T S K Y D D E T P Å D E T F I N A N S I E L L A O M R Å D E T Enligt allmänna råd ska finansiella företag som står under myndighetens tillsyn ha en intern policy och en instruktion för hantering av kundklagomål.217 En väl fungerande klagomålshantering ger konsumenterna möjlighet att få sina intressen tillgodosedda enligt rådet. Detta är betydelsefullt för att upprätthålla allmänhetens förtroende för både instituten och för den finansiella marknaden. En god hantering av klagomålen ger också instituten möjlighet att fånga upp problem på området, att åtgärda dessa samt att vidtaga förebyggande åtgärder. Eftersom utbudet och komplexiteten i produkterna på den finansiella marknaden har förändrats (när de allmänna råden tillkom) bedömde det som nödvändigt att 2014 inleda en översyn av det befintliga regelverket. Arbetet påbörjades med att genomförde en tematisk tillsynsundersökning av de fyra storbankernas klagomålshantering. Av tillsynen framgick bland annat att definitionen av klagomål skiljde sig åt mellan och inom bankerna, vilket enligt riskerade leda till att konsumenter behandlades olika beroende på var i organisationen de togs emot. aviserade därför en översyn av de allmänna råden i syfte att framförallt säkerställa en konsekvent hantering av klagomål hos de finansiella företagen.218 Någon förändring av råden har ännu inte genomförts. deltar dock i ett pågående arbete inom EU där genomförandet av de europeiska riktlinjerna för klagomålshantering kartläggs. Arbetet förväntas utmynna i en rapport våren 2020.219 217Finansinspektionens allmänna råd om klagomålshantering avseende finansiella tjänster till konsumenter (FFFS 2002:23). 218Finansinspektionen, Konsumentskyddsrapport , s.17. 219E-post från , . 90 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Regelverken på finansiella området EU-gemensamma regler efter finanskrisen Den globala finanskrisen –2009 berodde bland annat på en bristande överblick över riskerna i det finansiella systemet som helhet och otillräckliga verktyg för att motverka dessa risker. Sedan finanskrisen har en mängd detaljerade regelverk utvecklats och flera EU-gemensamma myndigheter har bildats.220 De nya regelverken fokuserar till stor del på att göra banksystemet mer robust, det vill säga stärka den finansiella stabiliteten. För att minska risken för nya kriser har en EU-gemensam banktillsyn inrättats.221 Vidare har skattebetalarnas risk att få bära kostnaderna för problemdrabbade banker reducerats genom införandet av ett särskilt förfarande (så kallad resolution).222 Regelverk kring insättningsgaranti har också harmoniserats.223 Regelverk på flera nivåer Regelverken beslutas och implementeras på flera olika nivåer. De grundläggande reglerna fattas av och genom direktiv, tillhörande förordningar och delegerade akter. EU-förordningar gäller som nationell lag i respektive medlemsland medan EU-direktiv och delegerade akter kräver ett nationellt implementeringsarbete. Respektive medlemsland är skyldigt att implementera reglerna i sin nationella lagstiftning.224 Tillsynsmyndigheterna (, och ) har i uppgift att förtydliga vissa EU-gemensamma beslut med riktlinjer225, tekniska standarder samt frågor och svar. Med grund från EU-direktiv, förordningar och nationell lag fattar respektive lands tillsynsmyndighet föreskrifter med bindande regler och allmänna råd. Dessa regler är mer detaljerade än reglerna i lag och förordning och kan utfärdas först efter bemyndigande från regeringen. 220Europeiska systemrisknämnden (ESRB), Europeiska bankmyndigheten (), Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (Eiopa) och Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (). 221Single Supervisory Mechanism (SSM). () är tillsynsmyndighet för de största bankerna. ECB har inte tillsynsansvar för någon svensk bank efter det att Nordea flyttat huvudkontoret till . 222Principerna har fastställts på global nivå innan de förhandlats fram i detalj inom EU (Direktiv /59/EU). 223Direktiv /49/EU. 224Implementeringen i den nationella lagstiftningen kan i viss mån anpassas till respektive lands förutsättningar. utövar tillsyn över att lagstiftningen genomförts på ett tillräckligt likartat sätt. 225Riktlinjerna är att jämställa med svenska allmänna råd. R I K S R E V I S I O N E N K O N S U M E N T S K Y D D E T P Å D E T F I N A N S I E L L A O M R Å D E T Vid sidan om de formella regelverken omfattas finansbranschen av viss självreglering. Självregleringen utarbetas av de olika branschorganisationerna och formuleras i specifika regler för branschen. Slutligen åligger det varje finansiellt företag att utforma riktlinjer för den egna verksamheten givet gällande regelverk. Nedan ges en övergripande bild av regleringen från EU-direktiv till företagens egna riktlinjer. Figur 9 Regelhierarkin på det finansiella området Källa: InsureSec samt egen bearbetning. Konsumentskyddet på det finansiella området är reglerat inom flera lagstiftningskomplex. Tillsynen inom området tar sin utgångspunkt i att skydda konsumenterna som kollektiv och bygger på bestämmelser inom den marknadsrättsliga lagstiftningen och i rörelselagstiftningen.226 har tillsynsansvar över de marknadsrättsliga delarna medan har motsvarande ansvar för rörelselagstiftningen. Fördelningen av tillsynsansvaret följer av lagstiftningen. 226Den konsumentskyddslagstiftning som syftar till att skydda den enskilda konsumenten i avtal med näringsidkaren återfinns i den civilrättsliga regleringen. 92 R I K S R E V I S I O N E N N G R A N K N I N G R A P P O R T R Å N R I K R V I I O N N Den marknadsrättsliga lagstiftningen tar sikte på beteenden från näringsidkarens sida i samband med marknadsföring och försäljning av varor och tjänster. tillsyn och åtgärder syftar till att förhindra felaktiga beteenden. På området finns två lagar som är särskilt centrala, marknadsföringslagen (2008:486) och lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. Därutöver har ansvar för efterlevnaden av ytterligare ett tjugotal författningar med koppling till det finansiella området (se bilaga 6). Den rörelserättsliga lagstiftningen innehåller regler som finansiella företag måste följa för att få bedriva sin verksamhet. Flera regelverk innehåller övergripande bestämmelser som tydliggör näringsidkarens ansvar att visa omsorg om konsumenten, att konsumentens intressen ska tillvaratas och att näringsidkarens verksamhet ska vara sund. Detta kan uttryckas som att god sed ska beaktas, till exempel god kreditgivnings- eller försäkringsförmedlingssed. Lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden innehåller flera transparens- och uppföranderegler, vilka stärktes ytterligare då Mifid 2-regelverket implementerades.227 implementerades även direktivet om försäkringsdistribution (IDD) i svensk lag. Även dessa regler ökar kraven på hur konsumenten (utifrån sina specifika behov) har rätt att få tydlig och transparent information.228 På området försäkringsbaserade investeringsprodukter syftar förordningen PRIIP på motsvarande sätt till ökad transparens och jämförbarhet för att underlätta konsumentens investeringsbeslut. en sammanställning av några av de viktigaste lagarna på området. På nästa sida finns ett exempel på hur omfattningen av de konsumentskyddande regelverken ökat sedan finanskrisen. R I K R V I I O N N K O N M N T K Y D D T P Å D T I N A N I L L A O M R Å D T Figur 10 x m 94 R I K R V I I O N N N N K N N P P O Å N K O N N •Granskning av avtalsvillkor för investeringsparkonto •Granskning av riskinformation vid marknadsföring av fonder •Granskning av betalning av e-faktura för kreditkort i internetbank •Granskning av spar- och investeringsprodukter och hållbarhetsargument •Banksystem och ansvarsfrågor – granskning av avtalsvillkor om ansvar vid driftavbrott •Granskning av digitaliserade produkter inom försäkringsområdet •Marknadsföring samt förköpsinformation och avtalsvillkor för kapitalförsäkringar •Marknadsföring av finansiella produkter i poddar •Granskning av kreditförmedlares marknadsföring •Avgifter för sparprodukter och prisinformation •Försäkringsförmedlares information till konsumenter (fjärde granskningen) •Avtalsvillkor och förköpsinformation för hemförsäkringar •Information till konsumenter vid kreditavtal i butik •Marknadsföring, förköpsinformation och avtalsvillkor för inkomstförsäkringar •Försäkringsförmedlares information till konsumenter (tredje granskningen) •Avtalsvillkor och marknadsföring av reseförsäkringar N N L L O Å N K N N har tillsyn över ett stort antal regelverk. Av dessa innehåller en stor del konsumentskyddsregler som bland annat syftar till att konsumenten ska får tillgång till relevant och begriplig information och att finansiella företag ska visa omsorg om konsumenten och utgå från konsumentens behov och förutsättningar. På finns en uppräkning av lagstiftningen på olika områden: •https:///sv/bank/regler/bank-och-kredit/svenska-lagar-och- forordningar/ •https:///sv/bank/regler/betaltjanster/svenska-lagar-och- forordningar/ •https:///sv/bank/regler/elektroniska-pengar/svenska-lagar-och- forordningar/ •https:///sv/bank/regler/ovriga-verksamheter/svenska-lagar-och- forordningar/ •https:///sv/forsakring/regler/forsakringsforetag/svenska-lagar-och- forordningar/ •https:///sv/forsakring/regler/pensionsstiftelser/svenska-lagar-och- forordningar/ •https:///sv/forsakring/regler/understodsforeningar/svenska-lagar- och-forordningar/ •https:///sv/forsakring/regler/forsakringsformedlare/svenska-lagar- och-forordningar/ •https:///sv/marknad/regler/bors-clearing-och- vardepapperscentraler/svenska-lagar-och-forordningar/ •https:///sv/marknad/regler/fond/svenska-lagar-och-forordningar/ •https:///sv/marknad/regler/publika-bolag/svenska-lagar-och- forordningar/ •https:///sv/marknad/regler/vardepappersinstitut/svenska-lagar- och-forordningar/ N N L L O Å N K N N •Marknadsföringslagen (2008:486) •Lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden •Prisinformationslagen (2004:347) •Lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler, (3 kap. 3–5 §§) •Lagen (2002:562) om elektronisk handel och andra informationssamhällets tjänster (8–13 §§) •Lagen (2015:671) om alternativ tvistlösning i konsumentförhållanden (10–12 §§) •Konsumentkreditlagen (2010:1846) •Lagen (2010:751) om betaltjänster (3 kap. 3–6, 10–13 och 19 §§, 4 kap. 5 och 21 §) •Lagen (1996:1006) om valutaväxling och annan finansiell verksamhet (5 §) •Lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter •Lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet (8 §) •Lagen (2016:415) om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner (se 3 § och artikel 10.4 och rådets förordning (EU) nr 2015/751 av om förmedlingsavgifter för kortbaserade betalningstransaktioner) •Lagen (1995:1571) om insättningsgaranti (11 §) •Lagen (1999:158) om investerarskydd (20 §) •Lagen (2004:46) om värdepappersfonder (4 kap. 16 och 16a §§ samt 5a kap. 24 §) •Lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden (9 kap. 14–17 §§) •Socialförsäkringsbalk (2010:110) (64 kap. 46 §) •Lagen (2011:126) om investeringssparkonto (30–31 §§) •Lagen (2013:561) om förvaltare av alternativa investeringsfonder (10 kap. 2–3 §§) •Försäkringsavtalslagen (2005:104) (2 kap., 10 kap., 17 kap. 5–7 §§, 19 kap. 5–7 §§) •Lagen (2018:1219) om försäkringsdistribution (5 kap. 1–19 §§ och 6 kap. 4–6 §§) •Marknadsföringslagen (23–30 §§), lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden (3–7 §§), konsumentkreditlagen (57–58 §§) och lagen (2003:862) om finansiell rådgivning till konsumenter (9 §), lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar. •Lagen (2019:414) med kompletterande bestämmelser till EU:s prospektförordning (1 kap. 3 §) konsumentskyddet på det finansiella området har beslutat att det ska finnas ett högt skydd för konsumenter på det finansiella området. Regeringen, och har ett gemensamt ansvar för detta. Dessutom har en viktig roll. har granskat om statens tillsyn ger förutsättningar för ett högt konsumentskydd. Granskningens övergripande slutsats är att förutsättningarna har stärkts sedan granskade statens tillsyn på det finansiella området 2006. Regeringens styrning har blivit tydligare och myndigheterna har formulerat interna mål och stärkt sina interna processer. Rapporteringen om konsumentproblem har förbättrats och regeringen har gett ökad möjlighet att bedöma resultaten av statens åtgärder. Trots förbättringarna konstaterar att statistiken tyder på att konsumenternas upplevda problem har ökat . ser ett antal åtgärder som skulle kunna bidra till förbättrade förutsättningar för statens tillsyn. Bland annat rekommenderar regeringen att överväga om sekretessreglerna bör förändras så att informationsutbytet mellan tillsynsmyndigheterna underlättas. rekommenderas att öka analysen av utfall och effekt av tillsynen. nybrogatan 55, 114 90 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Shekarabi, Ygeman, , , , , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse om konsumentskyddet på det finansiella området