prop · H703138 · 2020-03-26 00:00:00 — Ett beslut av överklagas till tingsrätten på den ort där bola- get har sitt säte (5 a § andra stycket lagen om kallelse på okända borgenär- er). Detta bör gälla i samtliga fall då en ansökan om kallelse på okända borgenärer ska ges in till och inte bara då en ansökan rör ett aktiebolag. Ett beslut av med anledning av en ansökan om kallelse på okända borgenärer ska därför, oavsett vilken associationsform som företaget har, överklagas till tingsrätten på den ort där företagets sty- relse har sitt säte (jfr SOU 2009:37 s. 307). Förtydliganden i lagen om europabolag och lagen om europakooperativ Europabolag och europakooperativ är europeiska associationsformer för gränsöverskridande samverkan. Dessa associationsformer regleras i rådets förordning (EG) nr 2157/2001 av om stadga för europabolag (SE-förordningen) respektive rådets förordning (EG) nr 1435/2003 av om stadga för europeiska kooperativa för- eningar (SCE-förordningen). För europabolag och europakooperativ med säte i finns kompletterande bestämmelser i lagen (2004:575) om europabolag och lagen (2006:595) om europakooperativ. Vissa av dessa bestämmelser gäller särskilt för europabolag och europakooperativ som driver försäkringsrörelse som försäkringsföretag. Lagen om europabolag och lagen om europakooperativ gäller också för europabolag och europakooperativ med säte i som fått tillstånd att driva tjänstepensionsverksamhet som tjänstepensionsföretag. Eftersom tjänstepensionsverksamhet är en form av försäkringsrörelse är det inte nödvändigt med några författningsändringar för att europabolag och europakooperativ som fått tillstånd att driva verksamhet som tjänstepen- sionsföretag ska omfattas av dessa lagar. I vissa bestämmelser i de två lagarna anges dock uttryckligen att de gäller för europabolag respektive europakooperativ som driver försäk- ringsrörelse som försäkringsföretag eller tjänstepensionsverksamhet som tjänstepensionsföretag (se t.ex. 6 § lagen om europabolag och 7 § lagen om europakooperativ). För att uppnå en enhetlig lagstiftning bör liknande förtydliganden införas i samtliga bestämmelser i lagen om europabolag och lagen om europakooperativ som gäller särskilt för europabolag respek- tive europakooperativ som driver försäkringsrörelse. Dessa lagar bör så- ledes justeras så att det uttryckligen anges att de gäller för europabolag och europakooperativ som är försäkringsföretag respektive tjänstepensions- företag. Särskild delgivning med juridisk person Särskild delgivning med juridisk person får användas av en myndighet om ett försök till vanlig delgivning eller förenklad delgivning har misslyckats i samma delgivningsärende eller ett sådant delgivningsförsök bedöms som utsiktslöst vid delgivning med bl.a. försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag som är registrerade i försäkringsregistret (29 § 5 del- givningslagen [2010:1932]). Denna form för delgivning får även användas vid delgivning med tjänstepensionsaktiebolag och ömsesidiga tjänstepen- sionsbolag (se prop. 2018/19:158 s. 655). Den nu gällande ordningen innebär att särskild delgivning med juridisk person inte får användas med samtliga försäkrings- och tjänstepensions- företag. Särskild delgivning med juridisk person får användas med för- säkringsaktiebolag, ömsesidiga försäkringsbolag, tjänstepensionsaktie- bolag och ömsesidiga tjänstepensionsbolag, men inte med försäkrings- föreningar och tjänstepensionsföreningar. Försäkringsföreningar och tjän- stepensionsföreningar ska båda registreras i försäkringsregistret (se 4 kap. 1 § försäkringsrörelseförordningen [2011:257]). Detta överensstämmer med det som gäller för övriga försäkrings- och tjänstepensionsföretag. Särskild delgivning med juridisk person bör därmed få användas även vid delgivning med sådana företag. Delgivningslagen bör därför ändras så att särskild delgivning med juridisk person också får användas vid delgivning med försäkringsföreningar och tjänstepensionsföreningar som är registre- rade i försäkringsregistret. Bestämmelser om näringsförbud finns i lagen (2014:836) om närings- förbud. Den som har näringsförbud får inte vara verkställande direktör eller vice verkställande direktör i ett försäkringsaktiebolag, ett tjänstepen- sionsaktiebolag, ett ömsesidigt försäkringsbolag eller ett ömsesidigt tjän- stepensionsbolag (11 § 7). De nu gällande bestämmelserna om näringsförbud omfattar inte verk- ställande direktör eller vice verkställande direktör i en försäkringsförening eller en tjänstepensionsförening. En försäkringsförening ska ha en verk- ställande direktör (se 13 kap. 10 § FRL). Detta överensstämmer med det som gäller försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag (11 kap. 9 § och 12 kap. 27 § FRL). Motsvarande gäller för tjänstepen- sionsföretag där såväl tjänstepensionsföreningar som tjänstepensions- aktiebolag och ömsesidiga tjänstepensionsbolag ska ha en verkställande direktör (se 10 kap. 2, 21 och 49 §§ LTF som hänvisar till motsvarande bestämmelser i ). En person som har näringsförbud bör, i likhet med det som gäller för andra typer av försäkringsföretag, inte få vara verkställande direktör eller vice verkställande direktör i en försäkringsförening. Inte heller bör en per- son med näringsförbud kunna inneha en sådan ställning i en tjänste- Prop. 2019/20:138 pensionsförening. Bestämmelserna om näringsförbud bör därför utökas så att den som har näringsförbud inte heller ska få vara verkställande direktör eller vice verkställande direktör i en försäkringsförening eller en tjänste- pensionsförening. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . En övergångsbestämmelse ska införas för ansökningar om kallelse på okända borgenärer vid likvidation. Promemorians förslag överensstämmer delvis med regeringens för- slag. I promemorian föreslås inte någon övergångsbestämmelse. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. Skälen för regeringens förslag Vissa av de lagändringar som föreslås i denna proposition har till syfte att i svensk rätt fullt ut genomföra Solvens II-direktivet och andra tjänste- pensionsdirektivet. Detta är helt i enlighet med förpliktelser som medlemsstat i EU. Båda dessa direktiv har trätt i kraft. Det är därför an- geläget att lagändringarna träder i kraft . Det tidigaste datumet för detta torde vara . Även de lagändringar som inte direkt föranleds av eller andra tjänstepensions- direktivet bör träda i kraft . I lagen om kallelse på okända borgenärer föreslås att vissa ansökningar ska ges in till , se förslaget i avsnitt 8. De aktuella ansökning- arna ska ges in till . Ansökningar som vid ikraftträdandet redan har getts in till Kronofogde- myndigheten bör som utgångspunkt lämnas över till i sam- band detta. En övergångsbestämmelse med sådant innehåll bör gälla för förslaget till ändring i lagen om kallelse på okända borgenärer. Om Krono- fogdemyndigheten redan har fattat beslut i ärendet, bör dock en ansökan fortsätta att handläggas av den myndigheten (jfr punkt 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen [2018:712] om ändring i lagen [1981:131] om kallelse på okända borgenärer). 2019/20:138 10 Förslagen bedöms inte ha några offentligfinansiella konsekvenser. Konsekvenser för företag och andra berörda aktörer Förslagen i avsnitt 4 till ändringar i tryggandelagen leder enligt bedöm- ningen i denna proposition bara till begränsade konsekvenser för enskilda. Arbetsgivare åläggs att på begäran tillhandahålla viss ytterligare infor- mation. ska offentliggöra information om sin ersättnings- policy. Något fler anmälningar ska göras till länsstyrelserna. Dessa och övriga ändringar som föreslås kan ge upphov till en något ökad adminis- trativ börda för arbetsgivare och pensionsstiftelser. Förslagen kan därmed leda till något ökade kostnader. Någon alternativ lösning till att införa be- stämmelserna torde dock knappast finnas eftersom det handlar om regler som i flera delar krävs för att genomföra unionsrätt. efterfrågar en analys av dessa och övriga förslags eventuella påverkan på konkurrens- förhållandena inom tjänstepensionssektorn. I den delen gör regeringen be- dömningen att de föreslagna ändringarna i tryggandelagen inte på något märkbart sätt kommer att försämra attraktiviteten hos tryggande av tjänste- pension genom överföring till pensionsstiftelse i förhållande till andra tryggandeformer. Förslagen i avsnitt 5 till ändringar i lagen om utländska försäkrings- givares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i bedöms inte leda till några nämnvärda konsekvenser för enskilda. Ändringarna är en följd av att har valt att inte längre använda sig av den möjlighet som finns enligt såväl första tjänstepensionsdirektivet som andra tjänste- pensionsdirektivet (artikel 4) att tillämpa reglerna i tjänstepensionsdirekti- vet om bl.a. gränsöverskridande verksamhet på tjänstepensionsverksam- heten hos livförsäkringsföretag. Som berörs i avsnitt 5.1 torde inte heller utmönstrandet av de särskilda bestämmelserna om tjänstepensionsverk- samhet hos försäkringsgivare inom EES leda till att gränsöverskridande verksamhet in i inom ramen för sådan verksamhet hanteras på något annat sätt hos . Inte heller påverkas möjlighet- erna att driva sådan gränsöverskridande verksamhet. Förslagen torde alltså inte påverka konkurrensförhållandena inom tjänstepensionssektorn. efterlyser en tydligare redogörelse för vilka alternativa lösningar som finns till de föreslagna lagändringarna. Regeringen kon- staterar att utmönstrandet av de särskilda reglerna är en närmast formell följd av att en valmöjlighet för medlemsstaterna som finns i andra tjänste- pensionsdirektivet, enligt ett tidigare ställningstagande av regeringen, inte ska utnyttjas. Att låta de aktuella bestämmelserna vara kvar blir därför missvisande och kan inte ses som något alternativ. Förslagen i avsnitt 6 till ändringar i försäkringsrörelselagen har även de mestadels karaktär av förtydliganden och bedöms inte föranleda några kostnader eller andra negativa konsekvenser för enskilda. Genom förtyd- ligandena förmodas tvärtom tillämpningen av de aktuella bestämmelserna kunna underlättas. Förslagen i avsnitten 6.1 och 7 till ändringar i lagen om tjänstepensions- företag innebär bara mindre justeringar i den associationsrättsliga regle- ringen och i fråga om grupptillsyn enligt den lagen. Dessa ändringar väntas inte medföra några kostnader eller andra negativa konsekvenser för en- skilda. Inte heller väntas någon påverkan uppkomma för konkurrensför- hållandena inom tjänstepensionssektorn. Förslagen i avsnitt 8 till ändringar i lagen om europabolag och lagen om europakooperativ utgör bara förtydliganden som gör de båda lagarna lät- tare att tillämpa, och bedöms inte föranleda några kostnader eller andra negativa konsekvenser för enskilda. Förslagen i avsnitt 8 till ändringar i delgivningslagen och lagen om näringsförbud innebär bara att försäkringsföreningar och tjänstepensions- föreningar i de lagarna behandlas på samma sätt som övriga försäkrings- företag respektive tjänstepensionsföretag. Detta torde inte leda till ökade kostnader eller andra negativa konsekvenser för enskilda. Inte heller ändringarna i lagen om kallelse på okända borgenärer bedöms medföra några kostnader för enskilda. Konsekvenser för berörda myndigheter Förslagen i avsnitt 4 till ändringar i tryggandelagen leder enligt bedöm- ningen i denna proposition bara till begränsade konsekvenser för det all- männa. Något fler anmälningar ska göras till länsstyrelserna som sedan ska underrätta om anmälningarna. Dessa och de övriga ändringar som föreslås kan ge upphov till en något ökad administrativ börda för berörda myndigheter. Förslagen kan därmed leda till något ökade kostnader. Någon alternativ lösning till att införa bestämmelserna torde dock knappast finnas eftersom det handlar om regler som i flera delar krävs för att genomföra unionsrätt och i övrigt om bestämmelser som behövs för att ska kunna utöva tillsyn över de berörda pensions- stiftelserna. Eventuella ökade kostnader ska finansieras inom myndig- heternas befintliga ekonomiska ramar. Förslagen i avsnitt 5 till ändringar i lagen om utländska försäkrings- givares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i bedöms inte leda till några nämnvärda konsekvenser för det allmänna. Som anges ovan är ändringarna en följd av att har valt att inte längre använda sig av den möjlighet som finns enligt såväl första tjänstepensionsdirektivet som andra tjänstepensionsdirektivet (artikel 4) att tillämpa reglerna i tjänste- pensionsdirektivet om bl.a. gränsöverskridande verksamhet på tjänste- pensionsverksamheten hos livförsäkringsföretag. Som berörs i avsnitt 5.1 torde inte heller utmönstrandet av de särskilda bestämmelserna om tjänstepensionsverksamhet hos försäkringsgivare inom EES leda till att gränsöverskridande verksamhet in i inom ramen för sådan verk- samhet hanteras på något annat sätt hos . Förslagen i avsnitt 6 till ändringar i försäkringsrörelselagen har även de mestadels karaktär av förtydliganden och bedöms inte föranleda några kostnader eller andra negativa konsekvenser för det allmänna. Genom för- tydligandena förmodas tvärtom tillämpningen av de aktuella bestäm- melserna kunna underlättas. Att dispensprövningen när det gäller bosätt- ningskravet för styrelseledamöter och verkställande direktör för samtliga försäkrings- och tjänstepensionsföretag kommer att göras av Finans- 2019/20:138 inspektionen, som berörs i avsnitt 6.1, bedöms inte föranleda några ökade kostnader för myndigheten. Detsamma gäller den utökade skyldigheten för att skicka underrättelser till även vid ab- sorption av helägda dotterbolag. Förslagen i avsnitten 6.1 och 7 till ändringar i lagen om tjänstepensions- företag innebär bara mindre justeringar i den associationsrättsliga regle- ringen och i fråga om grupptillsyn enligt den lagen. Ändringarna kan leda till marginellt högre kostnader för och på grund av att det tillkommer vissa ytterligare krav på underrättelser mellan dessa två myndigheter. Eventuella ökade kostnader ska hanteras inom de båda myndigheternas befintliga ekonomiska ramar. I övrigt väntas inte dessa ändringar medföra några kostnader eller andra negativa konsekven- ser för det allmänna. Förslagen i avsnitt 8 till ändringar i lagen om europabolag och lagen om europakooperativ utgör bara förtydliganden som gör de båda lagarna lät- tare att tillämpa, och bedöms inte föranleda några kostnader eller andra negativa konsekvenser för det allmänna. Förslagen i avsnitt 8 till ändringar i delgivningslagen och lagen om när- ingsförbud innebär bara att försäkringsföreningar och tjänstepensions- föreningar i de lagarna behandlas på samma sätt som övriga försäkrings- företag respektive tjänstepensionsföretag. Detta torde inte leda till ökade kostnader eller andra negativa konsekvenser för det allmänna. Inte heller ändringarna i lagen om kallelse på okända borgenärer bedöms i praktiken leda till ökade eller minskade kostnader för de berörda myndig- heterna. Eventuella ökade kostnader ska hanteras inom befintliga eko- nomiska ramar. 11.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. 9 a § För en pensionsstiftelse som tryggar utfästelser om pension till minst 16 personer för vilka avsättningar har gjorts till stiftelsen gäller 10 a § andra stycket, 10 b–10 d och 16 b §§. Om pensionsstiftelsen tryggar utfästelser om pension till minst 100 personer för vilka avsättningar har gjorts till stiftelsen, gäller dessutom 10 e–10 l och 10 n §§, 11 § fjärde och femte styckena, 15 a–15 d, 16 a, 16 c–16 j och 16 l §§. Även för en pensionsstiftelse som har gjort en anmälan i enlighet med 31 c § andra stycket gäller bestämmelserna som anges i första och andra styckena, dock inte beträffande egenföretagares tryggande i stiftelse för egen räkning. I paragrafen anges vilka bestämmelser som är tillämpliga på olika pensionsstiftelser. I tredje stycket görs en följdändring. 10 d § Sådana pensionsstiftelser som avses i 9 a § får använda optioner och terminskontrakt och andra liknande finansiella instrument för att sänka den finansi- ella risken i stiftelsen eller för att i övrigt effektivisera förvaltningen av stiftelsens Prop. 2019/20:138 tillgångar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela före- skrifter om användning av derivatinstrument enligt första stycket. Paragrafen innehåller bestämmelser om en pensionsstiftelses användning av optioner och terminskontrakt och andra liknande finansiella instrument (s.k. derivatinstrument) i sin placeringsverksamhet. Övervägandena finns i avsnitt 4.1. I första stycket anges att vissa pensionsstiftelser får använda optioner och terminskontrakt och andra liknande finansiella instrument, s.k. derivatinstrument, för att sänka den finansiella risken i stiftelsen eller för att i övrigt effektivisera förvaltningen av stiftelsens tillgångar. De pensionsstiftelser som på detta sätt får använda sig av derivatinstrument är dels de stiftelser som tryggar utfästelser till minst 16 personer, dels de stiftelser som själva valt att omfattas av de bestämmelser i denna lag som har sin grund i andra tjänstepensionsdirektivet. I andra stycket finns en bestämmelse om ytterligare bestämmelser om en pensionsstiftelses användning av derivatinstrument. Stycket ändras på så sätt att den hittillsvarande hänvisningen till föreskrifter som har med- delats med stöd av försäkringsrörelselagen (2010:2043), förkortad FRL, ersätts med ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om användning av derivat- instrument enligt denna lag. 10 e § som avses i 9 a § andra eller tredje stycket och som placerar medel i aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad och som har getts ut av ett bolag inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES), ska anta principer för sitt aktieägarengagemang i fråga om sådana aktier. Av principerna ska det framgå hur stiftelsen integrerar aktieägarengagemanget i sin placeringsstrategi. Principerna ska beskriva hur stiftelsen 1.övervakar relevanta frågor om bolag som den placerar medel i (portfölj- bolag), däribland bolagens strategi, finansiella och icke-finansiella resultat och risker, kapitalstruktur, sociala och miljömässiga påverkan och bolagsstyrning, 2.för dialoger med företrädare för portföljbolag, 3.utövar rösträtt och andra rättigheter som är knutna till aktieinnehavet, 4.samarbetar med andra aktieägare, 5.kommunicerar med relevanta intressenter i portföljbolag, och 6.hanterar faktiska och potentiella intressekonflikter. 10 h § Principerna för aktieägarengagemang enligt 10 e §, den årliga redogörelsen enligt 10 f § och uppgifter enligt § ska hållas tillgängliga på pensions- stiftelsens webbplats. Om stiftelsen inte har en egen webbplats får informationen hållas tillgänglig på en annan webbplats som enkelt kan nås. Om pensionsstiftelsen inte redovisar omröstningar i den årliga redogörelsen på grund av att stiftelsen har gett en sådan kapitalförvaltare som avses i artikel 2 i och rådets direktiv /36/EG av om utnytt- jande av vissa av aktieägares rättigheter i börsnoterade företag, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2017/828, i uppdrag att ansvara för placeringarna, ska stiftelsen på webbplatsen uppge var kapitalförvaltaren har offentliggjort informationen om omröstningarna. Informationen ska tillhandahållas utan kostnad. 2019/20:138 10 i § som avses i 9 a § andra eller tredje stycket och som placerar medel i aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad och som har getts ut av ett bolag inom EES, ska i fråga om sådana aktier redogöra för hur de viktigaste inslagen i placeringsstrategin bidrar till tillgångarnas utveckling på medellång till lång sikt. 10 j § Om en sådan kapitalförvaltare som avses i artikel 2 i och rådets direktiv /36/EG, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2017/828, placerar medel för en pensionsstiftelse som avses i 9 a § andra eller tredje stycket och placeringarna avser aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad och som har getts ut av ett bolag inom EES, ska pensionsstiftelsen i fråga om sådana aktier redogöra för 1.hur överenskommelsen med kapitalförvaltaren främjar placeringsbeslut som grundas på bedömningar av portföljbolagens finansiella och icke-finansiella resul- tat på medellång till lång sikt och främjar ett engagemang i portföljbolagen i syfte att förbättra deras resultat på medellång till lång sikt, 2.hur dels metoden och tiden för utvärdering av kapitalförvaltarens prestationer, dels ersättningen för kapitalförvaltningstjänsterna beaktar det långsiktiga resultatet 3.hur pensionsstiftelsen bevakar dels kapitalförvaltarens kostnader för port- följens omsättning, dels portföljens avsedda omsättningshastighet eller gränser för omsättningshastigheten, och 4.hur som överenskommelsen med kapitalförvaltaren gäller. Om överenskommelsen med kapitalförvaltaren saknar en eller flera av de delar som redogörelsen ska omfatta, ska pensionsstiftelsen tydligt ange skälen för det. Paragraferna, 10 e och 10 h–10 j §§, innehåller bestämmelser om skyldig- het för en pensionsstiftelse att anta principer för sitt aktieägarengagemang (10 e §), att offentliggöra viss information (10 h §) samt att redogöra för inslag i sin aktieinvesteringsstrategi och i sina överenskommelser med kapitalförvaltare (10 i och 10 j §§). Övervägandena finns i avsnitt 4.1. I paragraferna görs språkliga ändringar på så sätt att termen investe- ringar ersätts med termen placeringar, som används i övrigt i lagen. Det innebär ingen ändring i sak. I 10 e, 10 i och 10 j §§ läggs även begreppet medel till. Inte heller detta utgör någon ändring i sak. 10 m § En arbetsgivare vars utfästelser om pension tryggas av en pensionsstiftelse som avses i 9 a § andra eller tredje stycket ska till de personer som omfattas av utfästelsen lämna den information som de behöver om 1.villkoren för pensionerna och deras värdeutveckling, 2.de överenskommelser som ligger till grund för pensionerna, och 3.utbetalningsalternativ inför pensioneringen. Arbetsgivaren ska också ge de personerna ett pensionsbesked som inne- håller den information som de behöver om de individuella förmånerna och en upp- lysning om var ytterligare information finns tillgänglig. Arbetsgivaren ska på begäran av den som omfattas av utfästelsen lämna infor- mation om de antaganden som ligger till grund för prognoser i pensionsbeskedet. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilken information som en arbets- givare ska lämna till de personer som den tryggar utfästelser om pension till i en pensionsstiftelse och om pensionsbesked. Ändringen i paragrafen genomför artikel 44 c i andra tjänstepensionsdirektivet. Övervägandena finns i avsnitt 4.2. I första stycket anges att en arbetsgivare ska lämna den information som behövs om villkoren för pensionerna och deras värdeutveckling, de över- enskommelser som ligger till grund för pensionerna, och utbetalnings- alternativ inför pensioneringen. En arbetsgivare ska, enligt andra stycket, ge samma personer ett pensionsbesked med viss grundläggande informa- tion om de individuella förmånerna och en upplysning om var ytterligare information finns tillgänglig. Som en del av den grundläggande informationen i pensionsbeskedet ska det finnas information om prognoser för pensionsförmåner grundade på den pensionsålder som gäller för personen i fråga och en varning om att dessa prognoser kan avvika från det slutliga värdet av mottagna förmåner. Om prognosen för pensionsförmånerna grundas på ekonomiska scenarier ska det i pensionsbeskedet också finnas information om ett bästa scenario och ett oförmånligt scenario, med beaktande av pensionsplanens särskilda karaktär (artikel 39.1 d i andra tjänstepensionsdirektivet). Enligt tredje stycket, som är nytt, ska arbetsgivaren på begäran av den som omfattas av en utfästelse om pension lämna information om de antag- anden som ligger till grund för dessa prognoser i pensionsbeskedet.