prop · H703127 · 2020-03-23 00:00:00 — Det krävs alltså samtycke för att distansundervisning ska kunna användas som särskilt stöd. Av 2 § andra stycket framgår att i utbildning där distansundervisning används får även andra former av undervisning användas, dvs. närunder- visning eller fjärrundervisning. Av 3 kap. 11 a § framgår att ett beslut om ett åtgärdsprogram som innefattar särskilt stöd i form av distansunder- visning och annan undervisning enligt 22 kap. får avse högst en termin åt gången, se vidare kommentaren till den paragrafen. För elever i lågstadiet, dvs. i årskurs 1–3 i , grundsärskolan och sameskolan och i årskurs 1–4 i specialskolan, krävs dock att det, utö- ver de krav som måste vara uppfyllda när det gäller andra elever i de nämnda skolformerna, finns synnerliga skäl för att distansundervisning ska få användas som särskilt stöd. Synnerliga skäl kan t.ex. anses föreligga om en elev har en sådan infektionskänslighet att inte ens undervisning i hemmet kan komma i fråga. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.1. 6 § Distansundervisning enligt 5 § får användas endast i ämnena –moderna språk, –naturorienterande ämnen: biologi, fysik och kemi, –samhällsorienterande ämnen: geografi, historia, religionskunskap och samhällskunskap, –svenska som andraspråk, –teckenspråk, och Paragrafen innehåller en uppräkning av i vilka ämnen som distansunder- visning får användas i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan. Bestämmelsen kompletterar 5 § där ytterligare förutsätt- ningar för att distansundervisning ska få användas i nu aktuella skolformer anges. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.2.2. När distansundervisning får användas i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan 7 § Distansundervisning får användas som särskilt stöd enligt 3 kap. 11 a § inom ramen för en påbörjad utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik, om eleven medger att sådan undervisning används. Paragrafen innehåller bestämmelser om när distansundervisning får användas som särskilt stöd i de frivilliga skolformerna gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Av paragrafen framgår att distansundervisning får användas som särskilt stöd enligt 3 kap. 11 a § inom ramen för en påbörjad utbildning i gymna- sieskolan eller gymnasiesärskolan. För att få distansundervisning som sär- skilt stöd krävs att eleven inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik. 2019/20:127 Vad som avses med detta kommenteras under 5 §. vidare bara användas som särskilt stöd om eleven medger det. Det krävs alltså samtycke för att distansundervisning ska kunna användas som sär- skilt stöd. Av 2 § andra stycket framgår att i utbildning där distansunder- visning används får även andra former av undervisning användas, dvs. närundervisning eller fjärrundervisning. Av 3 kap. 11 a § framgår att ett beslut om ett åtgärdsprogram som innefattar särskilt stöd i form av distans- undervisning får avse högst en termin åt gången, se vidare kommentaren till den paragrafen. Det finns inga begränsningar i paragrafen av i vilka utbildningar i gym- nasieskolan och gymnasiesärskolan som distansundervisning får användas eller i vilka ämnen och kurser i utbildningarna som distansundervisning Det blir i stället som vid sin prövning enligt 9 § av om en huvudman kan godkännas som utförare av utbildning där distansundervisning används, får ta ställning till om distansundervis- ning får användas för t.ex. ett eller flera ämnen eller kurser inom ett pro- Skolinspektionens prövning enligt 9 § innefattar alltså en bedöm- ning av om det finns förutsättningar för att genomföra exempelvis en viss kurs i ett yrkesämne genom distansundervisning. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.1. 8 § Distansundervisning får användas för en hel utbildning i gymnasieskolan eller gymna- siesärskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik eller av andra särskilda skäl. Bestämmelser om behörighet, mottagande, riksrekrytering och urval till sådan utbildning som avses i första stycket finns i 13–15 §§. Paragrafen innehåller bestämmelser om när distansundervisning får användas för en hel utbildning i de frivilliga skolformerna gymnasieskolan Enligt första stycket får distansundervisning användas för en hel utbild- ning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medi- cinsk, psykisk eller social problematik eller av andra särskilda skäl. som avses med en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social proble- matik kommenteras under 5 §. Med andra särskilda skäl avses i huvudsak situationer där elever önskar genomgå en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan, men har andra aktiviteter som gör att de inte kan delta i den vanliga undervisningen på någon skola. på sådana särskilda skäl kan vara när elever befinner sig på elitnivå inom någon idrott och därför ofta deltar i träningsläger och tävlingar långt bort Ett annat exempel är elever som har inlett någon form av yrkeskarriär, t.ex. genom eget företagande, som medför många och långa Ett tredje exempel på när det kan finnas andra särskilda skäl är att en elev ska bo utomlands , t.ex. hos en vårdnadshavare som tillfälligt arbetar utomlands eller hos en vårdnadshavare som är bosatt När det gäller detta exempel bör dock noteras att utlandsvistel- sen inte kan vara alltför lång då bestämmelserna om gymnasieskolan bara gäller för ungdomar som är bosatta i (15 kap. 5 § tredje stycket Vad som avses med bosatt i landet regleras i 29 kap. 2 § skolla- Huvudregeln är att med bosatt i landet avses den som ska vara folk- 2019/20:127 bokförd i enligt folkbokföringslagen (1991:481). Religiösa eller filosofiska skäl utgör inte särskilda skäl för distansundervisning. Av 14 § framgår att det är huvudmannen för den sökta utbildningen som prövar om de skäl som eleven uppgett utgör sådana andra särskilda skäl som avses i förevarande paragraf. En elev kan börja en utbildning som avses i stycket från början eller söka sig till utbildningen efter att ha påbörjat en motsvarande utbildning med ordinarie undervisning. Det följer av att en elev alltid kan byta utbildning och söka en annan om den mottagande huvudmannen har platser och ele- ven är behörig till den sökta utbildningen. Om en elev byter utbildning ska den skolenhet som eleven lämnar till den mottagande skolenheten över- lämna sådana uppgifter om eleven som behövs för att underlätta över- gången för eleven (3 kap. 12 j § skollagen). I de fall en elev som byter utbildning inte redan har fått betyg i vissa ämnen är det huvudmannen för distansutbildningen som får avgöra vad eleven kan tillgodoräkna sig från den andra utbildningen. Det finns inga begränsningar i stycket av i vilka utbildningar i gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan som distansundervisning får användas eller i vilka ämnen och kurser i utbildningarna som distansundervisning får användas. Det blir i stället som vid sin prövning enligt 9 § av om en huvudman kan godkännas som utförare av utbildning där distansundervisning används, får ta ställning till om distansundervis- ning får användas för ett helt program eller endast för ett eller flera ämnen eller kurser inom ett program. Skolinspektionens prövning enligt 9 § inne- fattar alltså en bedömning av om det finns förutsättningar för att genom- föra exempelvis en viss kurs i ett yrkesämne genom distansundervisning. Av andra stycket framgår att det i 13–15 §§ finns särskilda bestämmel- ser om behörighet, mottagande, riksrekrytering och urval till en sådan utbildning som avses i första stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.1. 9 § Distansundervisning får endast utföras av en huvudman inom skolväsendet som efter ansökan har godkänts som utförare av utbildning där distansundervisning används. För att godkännande ska lämnas krävs att 1.huvudmannen har förutsättningar att utföra distansundervisning av god kvalitet, och 2.det kan antas att det kommer att finnas ett tillräckligt elevunderlag för att driva en stabil verksamhet. Godkännandet ska avse viss utbildning vid en viss skolenhet. prövar frågor om godkännande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare före- skrifter om vad som krävs för att ett godkännande ska kunna lämnas och föreskrifter om urval bland sökande. I paragrafen finns bestämmelser om godkännande av utförare av utbild- ning där distansundervisning används. Enligt första stycket första meningen får distansundervisning endast utföras av en huvudman inom skolväsendet som efter ansökan har god- känts som utförare av utbildning där distansundervisning används. Såväl offentliga som enskilda huvudmän måste ansöka om att bli godkända som utförare och få ett sådant godkännande för att kunna utföra distansunder- visning. En enskild huvudman måste dock ha fått två godkännanden för att kunna utföra undervisningen, först ett godkännande som huvudman enligt 2 kap. 5 § och sedan ett godkännande som utförare av utbildning där distansundervisning används enligt förevarande paragraf. Enligt 6 § får distansundervisning i , grundsärskolan, spe- cialskolan och sameskolan användas endast i vissa ämnen. När det gäller gymnasieskolan och gymnasiesärskolan finns det inga begränsningar av i vilka utbildningar som distansundervisning får användas eller i vilka ämnen och kurser i utbildningarna som distansundervisning får användas. För att ett godkännande som utförare av distansundervisning ska kunna lämnas krävs det dock beträffande samtliga skolformer enligt första stycket första punkten att huvudmannen har förutsättningar att utföra distansundervisning av god kvalitet. Av 2 § andra stycket framgår att i utbildning där distansundervisning används får även andra former av undervisning användas, dvs. närundervisning och fjärrundervisning. Om en huvudman ansöker om att godkännas som utförare av distansundervis- ning i ett ämne där vissa moment avses att utföras genom t.ex. närundervis- ning måste bedömningen således avse helheten. Enligt andra punkten krävs det att det kan antas att det kommer att finnas ett tillräckligt elevunderlag för att driva en stabil verksamhet. Ett likaly- dande krav finns i 24 kap. 3 a § andra stycket, som reglerar godkännande av en enskild som huvudman för en internationell skola på grundskolenivå. Kravet i förevarande paragraf gäller dock för både offentliga och enskilda huvudmän. Bedömningen av om elevunderlaget är tillräckligt kan t.ex. göras med utgångspunkt i budgeten för den planerade verksamheten och den sökandes ekonomi. Det är en förutsättning för en uthållig ekonomi att elevunderlaget är så stort att bidragen från elevernas hemkommuner räcker för att täcka huvudmannens kostnader. Kravet på att det ska kunna antas att det kommer att finnas ett tillräckligt elevunderlag för att driva en stabil verksamhet är, utifrån ett tidsperspektiv, något lägre än det krav avseende elevunderlag som ställs i 2 kap. 5 § fjärde stycket för att en enskild ska kunna bli godkänd som huvudman för en fristående förskoleklass, grund- skola eller grundsärskola. För att en enskild ska kunna bli godkänd som huvudman för någon av dessa skolformer krävs att elevunderlaget är till- räckligt för att verksamheten ska kunna bedrivas långsiktigt. Det lägre kravet för utbildning där distansundervisning används beror på att mål- gruppen för sådana utbildningar kan variera kraftigt och att behoven kan växla mellan olika läsår. Om elevunderlaget är alltför litet kan det dock bli svårt för en huvudman att t.ex. anställa behöriga lärare i tillräcklig utsträckning eller upphandla nödvändig teknisk utrustning. Det måste ock- så vid prövningen av om en huvudman kan godkännas som utförare av utbildning där distansundervisning används beaktas att det inte får finnas fler utförare än att de som godkänns med det elevunderlag som kan förut- ses kan bedriva en stabil verksamhet. Om fler huvudmän ansöker om god- kännande än vad som bedöms nödvändigt för att tillgodose behoven av utbildning där distansundervisning används måste det alltså ske ett urval. Av andra stycket framgår att godkännandet av en utförare av utbildning där distansundervisning används ska avse viss utbildning vid en viss skol- enhet. Det måste alltså i beslutet om godkännande anges i vilket eller vilka av de ämnen i , grundsärskolan, specialskolan eller samesko- lan som räknas upp i 6 § som distansundervisning får användas. 2019/20:127 gäller gymnasieskolan och gymnasiesärskolan måste det anges i vilka utbildningar, ämnen eller kurser som distansundervisning får användas. I tredje stycket anges att det är Skolinspektionen som prövar frågor om godkännande. Fjärde stycket innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om vad som krävs för att ett godkännande ska kunna lämnas och föreskrif- ter om urval bland de huvudmän som ansöker om godkännande. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4.2. 10 § Bestämmelser om vilka som får undervisa i skolväsendet finns i 2 kap. 13–19 §§. I stället för vad som anges i 2 kap. 18 § får en lärare som inte uppfyller kraven på legitimation och behörighet i 2 kap. 13 § ändå bedriva distansundervisning om 1.undervisningen avser modersmål eller yrkesämne i gymnasieskola eller gymnasiesär- skola, och 2.läraren är lämplig att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt har en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivande. Paragrafen innehåller bestämmelser om de krav som ställs på distanslärare, dvs. lärare som bedriver distansundervisning. I 2 kap. 13–19 §§ skollagen finns bestämmelser om vilka som får bedri- va undervisning i skolväsendet. Huvudregeln i 2 kap. 13 § första stycket är att endast den som har legitimation som lärare eller förskollärare och är behörig för viss undervisning får bedriva undervisningen. Regeringen har meddelat föreskrifter om behörighet i förordningen (2011:326) om behö- righet och legitimation för lärare och förskollärare. Vissa undantag från huvudregeln i 2 kap. 13 § första stycket skollagen finns bl.a. i bestämmel- ser som har meddelats med stöd av samma paragrafs tredje stycke samt i 17–19 §§ skollagen. Regleringen i förevarande paragraf innebär att den som uppfyller kraven i 2 kap. 13 § första stycket, i föreskrifter som har meddelats med stöd av samma paragrafs tredje stycke eller i 2 kap. 16–17 §§ skollagen får bedriva distansundervisning. Undantagen från 2 kap. 13 § i 2 kap. 18 § är dock inte tillämpliga. I stället får en lärare som inte uppfyller kraven på legitimation och behörighet i 2 kap. 13 § bedriva distansundervisning under förutsätt- ning dels att undervisningen avser modersmål eller ett yrkesämne i gymna- sieskolan eller gymnasiesärskolan (första punkten), dels att läraren är lämplig att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt har en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivan- de (andra punkten). Därutöver följer också av 33 § lagen (2010:801) om införande av skolla- gen (2010:800) att äldre behörighetsregler gäller för undervisning i vissa skolformer fram till utgången av . Om den obehörige läraren ska användas för att bedriva undervisning är ytterligare ett villkor, som följer av 2 kap. 19 §, att huvudmannen först ska fatta ett beslut om det. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4.3. Elevens kontakt med distansläraren 11 § Distansläraren ska ha regelbunden direktkontakt med eleven när distansundervisning används. I paragrafen regleras elevens kontakt med distansläraren. Enligt paragrafen ska distansläraren ha regelbunden direktkontakt med eleven när distansundervisning används. Direktkontakten kan ske genom närundervisning eller fjärrundervisning. Att sådana former av undervis- ning får förekomma i utbildning där distansundervisning används framgår av 2 § andra stycket. Av 3 § andra stycket framgår att bestämmelserna i 21 kap. inte gäller vid sådan fjärrundervisning. Vad som utgör tillräcklig regelbundenhet får avgöras från fall till fall med hänsyn till omständighe- terna, inte minst till elevens disciplin, mognad och behov. Vissa elever kan ha ett betydligt större behov av stöd och återkoppling än andra. De indivi- duella behoven måste vara styrande när läraren skapar förutsättningar för att eleven ska kunna nå de kunskapskrav som minst ska uppnås enligt kurs- planer och ämnesplaner. Direktkontakten kan behövas i större utsträckning när det är fråga om svårare utbildningsmoment. Eleven kan dock även när det gäller delar av utbildningen som eleven upplever som lättare ibland behöva få en direkt återkoppling på sitt arbete. En utgångspunkt är också att en elev som får distansundervisning förutsätts ägna lika mycket tid åt sina studier som en elev som får ordinarie undervisning. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4.3. 12 § En elev som har distansundervisning har rätt till ersättning för de resor inom som krävs för utbildningen. Elevens hemkommun ska stå för kostnaderna. Om eleven i anslutning till en resa enligt första stycket måste övernatta utanför det egna hemmet, ska hemkommunen svara för kostnader för logi under resan. Paragrafen innehåller bestämmelser om elevens rätt till ersättning för kost- nader för resor och boende med anledning av distansundervisning. Av 2 § andra stycket framgår att i utbildning där distansundervisning används får även andra former av undervisning användas, dvs. närundervisning och fjärrundervisning. Sådana kostnader som avses i paragrafen kan t.ex. uppstå när eleven behöver närvara vid träffar eller laborationer som utförs på huvudmannens verksamhetsort. Av första stycket framgår att en elev som har distansundervisning har rätt till ersättning för de resor inom som krävs för utbildningen. Det är elevens hemkommun som ska stå för kostnaderna. Liknande bestämmelser finns för specialskolan och sameskolan samt förskoleklass vid en skolenhet med specialskola eller sameskola (9 kap. 15 d § första stycket, 12 kap. 25 § första stycket och 13 kap. 23 § första stycket). I dessa fall är det dock staten som ska stå för kostnaderna, i egenskap av huvud- man för de nämnda skolformerna. Av andra stycket framgår att om eleven i anslutning till en sådan resa som avses första stycket måste övernatta utanför det egna hemmet ska hemkommunen även svara för logi under resan. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4.4. Särskilda bestämmelser om utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen 13 § För behörighet till en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distans- undervisning används med stöd av 8 § ska den sökande när det gäller 1.gymnasieskolan, uppfylla de behörighetskrav som gäller för en sådan utbildning enligt 16 kap. 29–33 §§, 17 kap. 8–12 §§, 17 a kap. 4 § eller 16 § första stycket eller föreskrifter som har meddelats med stöd av 16 kap. 34 § eller 17 a kap. 16 § andra stycket, eller 2.gymnasiesärskolan, tillhöra målgruppen för skolformen enligt 18 kap. 4 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om vilka behörighetskrav som ska gälla för en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen. Av hänvisningen i första stycket till 8 § framgår att det är en grund- läggande förutsättning för att en sökande ska vara behörig till en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen att han eller hon inte kan delta i den ordina- rie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik eller andra särskilda skäl. Av första punkten framgår att den sökande, när det gäller en utbildning i gymnasieskolan, även ska uppfylla de behörighetskrav som gäller för den aktuella utbildningen. Om utbildningen t.ex. avser ekonomiprogrammet, ska eleven alltså uppfylla de behörighetskrav som gäller för detta program. Enligt andra punkten ska den sökande, när det gäller gymnasiesärskolan, tillhöra målgruppen för den skolformen. Målgruppen för gymnasiesärsko- lan regleras i 18 kap. 4 § första stycket, där det anges att utbildningen i gymnasiesärskolan ska vara öppen för ungdomar vars skolplikt har upp- hört och som inte bedöms ha förutsättningar att nå upp till gymnasiesko- lans kunskapskrav därför att de har en utvecklingsstörning. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.2. Beslut om behörighet och mottagande samt riksrekrytering 14 § Huvudmannen för en sådan utbildning som avses i 13 § prövar om en sökande är behö- rig och ska tas emot. Huvudmannen är vid denna prövning bunden av hemkommunens beslut enligt 18 kap. 5 § att en sökande tillhör gymnasiesärskolans målgrupp. Behöriga sökande från hela landet ska tas emot till utbildningen (riksrekrytering). mannen är dock bara skyldig att ta emot en sökande till en utbildning som avser programin- riktat val som har utformats för en enskild elev, yrkesintroduktion, individuellt alternativ eller språkintroduktion i gymnasieskolan eller till en utbildning som avser ett individuellt program i gymnasiesärskolan om huvudmannen och den sökandes hemkommun har kommit överens I paragrafen finns bestämmelser om beslut om behörighet och mottagande samt riksrekrytering till utbildningar i gymnasieskolan och gymnasiesär- skolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen. Av första stycket framgår att huvudmannen för en utbildning i gymna- sieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning används ska pröva om en sökande är behörig och ska tas emot till utbildningen. Bestämmelsen är en förtydligande bestämmelse i förhållande till bestäm- melserna om prövning av mottagande i 16 kap. 36 §, 17 kap. 14 §, 17 a kap. 18 § och 19 kap. 29 §. Bestämmelser om ansökan finns i 16 kap. 35 §, 17 kap. 13 §, 17 a kap. 17 § och 19 kap. 28 §. Som framgår av 13 § avser huvudmannens prövning dels om den sökan- Prop. 2019/20:127 de enligt 8 § har skäl för att få gå en utbildning där distansundervisning används, dels om den sökande uppfyller de särskilda behörighetskrav som gäller för den aktuella utbildningen. Vidare anges att huvudmannen vid sin prövning är bunden av den sökandes hemkommuns beslut enligt 18 kap. 5 § om att den sökande tillhör gymnasiesärskolans målgrupp. Om hem- kommunen har funnit att den sökande tillhör målgruppen, kan huvud- mannen således inte göra någon annan bedömning. På samma sätt är den huvudman som prövar om en sökande ska tas emot till en vanlig utbildning inom gymnasiesärskolan enligt 19 kap. 29 § bunden av hemkommunens beslut enligt 18 kap. 5 § om att den sökande tillhör gymnasiesärskolans målgrupp. Precis som beslut i fråga om mottagande till exempelvis utbild- ning enligt 19 kap. 29 § och hemkommunens beslut i fråga om tillhörighet till målgruppen för gymnasiesärskolan enligt 18 kap. 5 §, får beslut i fråga om mottagande enligt förevarande paragraf enligt 28 kap. 12 och 13 §§ överklagas till . Av andra stycket framgår att behöriga sökande från hela landet ska tas emot till utbildningen. Det innebär att s.k. riksrekrytering ska tillämpas för utbildningar i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan där distansunder- visning får användas för hela utbildningen. En likalydande bestämmelse finns i 17 a kap. 18 § andra stycket rörande vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. Huvudmannen är dock enligt föreva- rande stycke bara skyldig att ta emot en sökande till en utbildning som avser något av introduktionsprogrammen programinriktat val som har utformats för en enskild elev, yrkesintroduktion, individuellt alternativ eller språkintroduktion i gymnasieskolan eller till en utbildning som avser ett individuellt program i gymnasiesärskolan, om huvudmannen och den sökandes hemkommun har kommit överens om ersättningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3.3.