prop · H703189 · 2020-06-23 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 19 kap. 26 § jordabalken1 ska ha följande lydelse. Sökanden eller någon annan som Sökanden eller någon annan som yttrar sig får anlita ombud eller yttrar sig får anlita ombud eller I fråga om fullmakt för I fråga om fullmakt för ombud ska 12 kap. 8–19 §§ 12 kap. 8–19 §§ skriftlig fullmakt behöver dock inte behöver dock inte visas upp annat ges in annat än om inskrivnings- myndigheten anser att det behövs. anser att det behövs. Denna lag träder i kraft . 1Balken omtryckt 1971:1209. 2 Senaste lydelse 2008:153. 2.3Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken Härigenom föreskrivs att 2 kap. 7 § utsökningsbalken ska ha följande lydelse. I fråga om handling som kommer in till kronofogdemyndigheten tillämpas 33 kap. 3 § . Handling, som avser anmälan eller annan åtgärd som skall ske innan utmätt egendom säljs, sammanträde avslutas eller beslut meddelas, anses dock inkommen i rätt tid endast om innehållet i handlingen har hunnit bli känt för förrättningsmannen före nämnda tidpunkt. I 22 § förvaltningslagen (2017:900) finns bestämmelser om hur ankomstdagen för handlingar bestäms. En handling som avser en anmälan eller någon annan åtgärd som ska ske innan utmätt egendom säljs, sammanträde avslutas eller beslut meddelas, anses dock inkommen i rätt tid endast om innehållet i handlingen har hunnit bli känt för förrättningsmannen före nämnda tidpunkt. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Härigenom föreskrivs att 4 kap. 13 § fastighetsbildningslagen (1970:988)1 ska ha följande lydelse. En förrättningslantmätare eller en god man får inte vara ombud för eller biträde åt en sakägare vid den lantmäterimyndighet som han eller hon tillhör. Den som har befattat sig med saken i sin tjänst eller som ombud för eller biträde åt en sakägare med motstående intresse får inte heller vara ombud eller biträde. Detsamma gäller den som står i ett sådant förhållande till en förrättningsman som avses i 4 kap. 12 § . I övrigt gäller 12 kap. rättegångs- I övrigt gäller 12 kap. rättegångs- balken i tillämpliga delar. balken i tillämpliga delar. skriftlig fullmakt behöver dock inte skriftlig fullmakt behöver dock inte visas upp annat än om lantmäteri- ges in annat än om lantmäteri- myndigheten anser att det behövs. myndigheten anser att det behövs. Denna lag träder i kraft . 1Lagen omtryckt 1992:1212. 2 Senaste lydelse 2014:1342. 2019/20:189 2.5 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291) Härigenom föreskrivs i fråga om förvaltningsprocesslagen (1971:291) dels att 44 § ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 43 a §, av följande lydelse. En handling ska bekräftas av avsändaren om rätten anser att det En handling anses ha kommit in En handling har kommit in till till domstolen den dag handlingen domstolen den dag som handlingen eller en avi om betald post- når domstolen eller en behörig försändelse som innehåller hand- lingen anlänt till domstolen eller nått en behörig tjänsteman. domstolen underrättas särskilt om att ett meddelande till domstolen anlänt till ett telebefordrings- företag, anses meddelandet ha kommit in redan när underrättelsen nått en behörig tjänsteman. Om det kan antas att handlingen Om en handling genom en eller en avi om denna en viss dag postförsändelse eller en avi om en har lämnats hos domstolens kansli eller avskilts för domstolen på ett postkontor, anses den ha kommit in domstolen eller en behörig befatt- den dagen om den nått en behörig ningshavare en viss dag, ska handlingen dock anses ha kommit om det inte framstår som osannolikt att handlingen eller avin redan den för domstolen på ett postkontor. En handling ska bekräftas av En handling som finns i avsändaren om rätten anser att det domstolens postlåda när domstolen tömmer den första gången en viss dag ska anses ha kommit in Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2013:86. Ska en inlaga, en kallelse, ett föreläggande eller en annan handling tillställas en part, görs det genom delgivning, om inte något annat följer av andra stycket. Om hyresnämnden handlägger ett stort antal tvister av likartad beskaffenhet mellan en hyresvärd och dennes hyresgäster om villkoren för hyra av bostads-lägenheter, får kungörelsedelgivning enligt 49 § första och andra styckena delgivningslagen (2010:1932) användas i de ärenden som enligt 9 § andra stycket avgörs utan sammanträde.Ett beslut som ska tillställas en part behöver inte delges. Förslag till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder Härigenom föreskrivs att 30 § lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder1 ska ha följande lydelse. Ska en inlaga, en kallelse, ett föreläggande eller en annan handling tillställas part, sker det genom delgivning, om annat inte följer av andra stycket. Om hyresnämnden handlägger ett stort antal tvister av likartad beskaffenhet mellan en hyresvärd och dennes hyresgäster om villkoren för hyra av bostadslägenheter, får i de ärenden som enligt 9 § andra stycket avgörs utan sammanträde kungörelsedelgivning enligt 49 § första och andra styckena delgivningslagen (2010:1932) användas. Beslut som ska tillställas en part sänds till parten i vanligt brev under hans eller hennes för nämnden kända adress. Om beslutet meddelats i samband med ett sammanträde, ska det sändas och i annat fall som beslutet meddelas. Denna lag träder i kraft . Lagen omtryckt 1985:660. Senaste lydelse 2010:1942. 2019/20:189 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning Härigenom föreskrivs att 61 b § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning1 ska upphöra att gälla. Denna lag träder i kraft den dag som regeringen bestämmer. 1 Senaste lydelse av 61 b § 2018:501. Förslag till lag om ändring i lagen (1996:242) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:242) om domstolsärenden dels att 4, 44 och 47 §§ och rubriken närmast före 44 § ska ha följande dels att det ska införas en ny paragraf, 43 a §, och närmast före 43 a § en ny rubrik av följande lydelse. Den som vill inleda ett ärende vid tingsrätten genom anmälan, ansökan, överklagande eller på annat sätt skall göra detta skriftligen. Regeringen får för vissa slags ärenden bestämma att det får göras i annan form. Den som vill inleda ett ärende vid tingsrätten genom en anmälan, en ansökan, ett överklagande eller på något annat sätt ska göra detta skriftligen. En handling ska bekräftas av avsändaren om domstolen anser att En handling anses ha kommit in En handling har kommit in till till domstolen den dag då hand- domstolen den dag som handlingen lingen eller en avi om betald post- når domstolen eller en behörig försändelse som innehåller hand- lingen anlänt till domstolen eller kommit en behörig tjänsteman till skilt om att ett meddelande till domstolen anlänt till ett tele- befordringsföretag, anses meddel- andet ha kommit in redan när Kan det antas att handlingen Om en handling genom en eller en avi om denna en viss dag postförsändelse eller en avi om en har lämnats i domstolens kansli eller avskilts för domstolen på ett postkontor, anses den ha kommit in domstolen eller en behörig befatt- den dagen, om den 2019/20:189 behörig tjänsteman till handa närmast följande arbetsdag. Ett telefax eller annat meddelande som saknar avsändarens underskrift i original skall bekräftas av avsändaren genom en i original undertecknad handling, om det behövs. Har domstolen begärt en sådan bekräftelse men inte fått någon, får domstolen bortse från meddelandet. handlingen dock anses ha kommit in närmast , om det inte framstår som osannolikt att handlingen eller avin redan den skilts av för domstolen på ett postkontor. En handling som finns i domstolens postlåda när domstolen tömmer den första gången en viss dag ska anses ha kommit in närmast . Den som är part får anlita ombud eller biträde. I fråga om ombud eller biträde I fråga om ombud eller biträde tillämpas 12 kap. 2–5 §§ och 6 § tillämpas 12 kap. 2–5 §§ och 6 § fråga om fullmakt för ombud fråga om fullmakt för ombud tillämpas 12 kap. 8–19 §§ rätte- tillämpas 12 kap. 8–19 §§ rätte- behöver dock inte företes annat än behöver dock inte ges in annat än om domstolen anser att det behövs. om domstolen anser att det behövs. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2002:599) Härigenom föreskrivs att 50 § lagen (2002:599) om grupprättegång ska ha till gruppmedlemmar skall ske på till gruppmedlemmar ska ske på det det sätt rätten finner lämpligt och sätt rätten finner lämpligt och med med beaktande av bestämmelserna beaktande av 33 kap. 3 a § rätte- i 33 kap. 2 § första stycket rätte- Rätten får förelägga en part att Rätten får förelägga en part att ombesörja en underrättelse om det detta har betydande fördelar för Parten har i ett Parten har i så fall sådant fall rätt till ersättning av rätt till ersättning av allmänna allmänna medel för kostnader. medel för kostnader. Det som sägs i andra stycket Andra stycket gäller även när en gäller även när en underrättelse sker genom delgivning. Denna lag träder i kraft . 2019/20:189 3 Ärendet och dess beredning har föreslagit att bestämmelser i processlagstiftningen ska anpassas och teknikneutraliseras för att inte hindra elektronisk hantering, se Domstolars budgetunderlag 2019–2021 s. 15 (Ju2018/01421/DOM). Inom har departementspromemorian Digital kommunikation i domstolsprocesser (Ds 2019:18) tagits fram. I promemorian lämnas förslag som syftar till att möjliggöra eller underlätta att skriftlig kommunikation i domstolsprocesser ska kunna ske i digital form. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1 och promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2019/02632/DOM). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har vissa språkliga ändringar gjorts. Regeringens bedömning: All skriftlig kommunikation i domstolsprocesser bör kunna ske i digital form. Processrättsliga formkrav som hindrar digital kommunikation bör anpassas eller tas bort. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna instämmer i promemorians bedömning eller har ingen invändning mot den. Skälen för regeringens bedömning: har beslutat att ska vara bäst i världen på att använda digitaliseringens möjligheter (prop. 2011/12:1 utg.omr. 22, bet. 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87). Regeringens mål för digitaliseringen av den offentliga förvaltningen är en enklare vardag för medborgare, en öppnare förvaltning som stödjer innovation och delaktighet samt högre kvalitet och effektivitet i verksamheten. Vidare har regeringen gjort bedömningen att digitalt ska vara förstahandsval i den offentliga förvaltningens verksamhet och i kontakter med privatpersoner och företag. Digitalt som förstahandsval innebär att den offentliga förvaltningen, när det är lämpligt, ska välja digitala lösningar vid utformningen av sin verksamhet. ska skyddet av säkerhetskänslig verksamhet, informationssäkerheten och skyddet för den personliga integriteten säkerställas. Med detta i beaktande ska det vara enkelt att digitalt komma i kontakt med det offentliga och uppgifter ska om möjligt bara behöva lämnas en gång (prop. 2019/20:1 utg.omr. 2 avsnitt 7.1). Domstolar bedriver ett omfattande arbete med att digitalisera mål- och ärendehanteringen i domstolarna. Det långsiktiga målet är att utnyttja digitaliseringens möjligheter för att skapa en mer effektiv och rättssäker informationshantering som inger förtroende. En del av arbetet syftar till att så långt som möjligt kunna arbeta med en e-akt, dvs. ta emot, hantera, skicka och därefter bevara handlingarna digitalt. Detta innefattar bl.a. möjligheter att skicka och ta emot såväl strukturerad information som pdf-filer till och från andra myndigheters verksamhetsstöd samt ytterligare utnyttjande av e-post för kommunikation i målen (Domstolars årsredovisning s. 81 f.). Inom rättsväsendet pågår också ett samarbete mellan olika myndigheter som innebär att dessa med stöd av it utvecklar ett förbättrat informationsutbyte i framför allt brottmålshanteringen, men även inom övrig kommunikation mellan myndigheterna (rättsväsendets informationsförsörjning eller RIF-arbetet). Samarbetet syftar till att uppnå ett effektivare, säkrare och snabbare flöde av information mellan myndigheterna, att utveckla och erhålla ny kunskap om rättsväsendets verksamheter samt att förbättra servicen till medborgarna. Ett exempel på vad som uppnåtts genom samarbetet är att polisens förundersökningsprotokoll, som tidigare skickades i pappersform till åklagare och domstolar, nu överförs elektroniskt genom rättskedjan. Digitaliseringen ger goda möjligheter att effektivisera verksamheten i domstolarna. Mindre tid behöver läggas på pappers- och posthantering samt moment i samband med registrering av uppgifter, diarieföring och arkivering. På så sätt frigörs resurser som kan användas till övriga delar av verksamheten. Det förbättrar domstolarnas förutsättningar att avgöra mål och ärenden snabbt och med hög kvalitet. Digital kommunikation innebär också att mindre tid går åt till postbefordran, vilket kan leda till kortare omloppstider. Digitaliseringen ökar domstolarnas tillgänglighet och medför en förbättrad service till medborgarna. Det skapas t.ex. förutsättningar för enskilda att digitalt följa sitt ärende genom rättskedjan. När uppgifter bara behöver lämnas en gång minskar risken för inmatningsfel, vilket bidrar till rättssäkerheten. Den digitala hanteringen medför även vinster för miljön. För att digitaliseringens möjligheter ska kunna utnyttjas fullt ut bör all skriftlig kommunikation i domstolsprocesser kunna ske i digital form. Digital kommunikation kan användas bara i den utsträckning som det processrättsliga regelverket medger det. Vid den tid då , förkortad RB, kom till förutsattes att all skriftlig kommunikation mellan parterna och domstolen skulle ske i pappersform eller i vissa fall genom telegram. har digitala kommunikationsmedel emellertid kommit att användas i betydande utsträckning, framför allt telefax och ofta e-post. Det har också gjorts lagändringar i syfte att möjliggöra digital kommunikation i fler situationer. Det har handlat bl.a. om att krav på egenhändigt undertecknande har tagits bort eller anpassats till digitala rutiner när det gäller olika typer av handlingar: överklaganden och svarsskrivelser i högre rätt (prop. 1993/94:190), åklagares stämningsansökningar (prop. 2011/12:126) och domstolsavgöranden (prop. 2017/18:126). Ett krav på egenhändigt undertecknande har också avskaffats för ansökningar och överklaganden i allmän förvaltningsdomstol (prop. 2012/13:45). Dessa reformer har fallit väl ut. 2019/20:189 Regeringen anser att utvecklingen mot en mer teknikneutral processrättslig reglering nu bör fortsätta. En utgångspunkt bör således vara att processrättsliga formkrav som hindrar digital kommunikation bör anpassas eller tas bort. 5Rättegångsbalkens regler om underskrift av inlagor 5.1Gällande regler om underskrift av inlagor Enligt ska en ansökan om stämning i tvistemål eller i brottmål där det förs enskilt åtal vara egenhändigt undertecknad (42 kap. 2 § tredje stycket och 47 kap. 2 § tredje stycket). Det gäller också en ansökan om resning (58 kap. 5 § tredje stycket) och en ansökan om återställande av försutten tid (58 kap. 12 § tredje stycket). En ansökan om stämning i brottmål där det förs allmänt åtal ska vara undertecknad av åklagaren. En ansökan som ges in på elektronisk väg ska vara undertecknad med en sådan elektronisk underskrift som avses i artikel 3 i och rådets förordning (EU) nr 910/2014 av om elektronisk identifiering och betrodda tjänster för elektroniska transaktioner på den inre marknaden och om upphävande av direktiv /93/EG, här kallad EU:s förordning om elektronisk identifiering, eller överföras på ett sätt som uppfyller motsvarande krav på säkerhet (45 kap. 4 § femte stycket). En stämning som utfärdas av åklagaren ska vara undertecknad (45 kap. 16 § första stycket). Det finns inte något krav på att en ansökan om en civilprocessuell säkerhetsåtgärd som görs utan att någon rättegång är anhängig ska skrivas under (15 kap. 5 § andra stycket). Anmälningar, ansökningar, överklaganden och andra inlagor enligt lagen (1996:242) om domstolsärenden, förkortad ÄL, behöver inte vara undertecknade. Däremot finns det en möjlighet för domstolen att begära att ett meddelande som saknar avsändarens underskrift i original ska bekräftas av avsändaren genom en i original undertecknad handling (44 § tredje stycket). En ansökan om resning eller om återställande av försutten tid ska vara egenhändigt undertecknad (42 § ÄL samt 58 kap. 5 § tredje stycket och 12 § tredje stycket RB). Förvaltningsprocesslagen (1971:291), förkortad FPL, innehåller inte några krav på undertecknande av inlagor. En handling ska dock bekräftas av avsändaren om rätten anser att det behövs (44 § tredje stycket). En bekräftelse sker normalt genom en i original undertecknad handling, men det finns inte något hinder mot att tvivel om avsändarens identitet undanröjs på något annat sätt (prop. 2012/13:45 s. 179). I den summariska tvistemålsprocessen gäller att en ansökan om betalningsföreläggande eller handräckning ska skrivas under. Om en ansökan ges in elektroniskt, ska den skrivas under med en sådan avancerad elektronisk underskrift som avses i artikel 3 i EU:s förordning om elektronisk identifiering. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från kravet på underskrift för ansökningar som ges in elektroniskt, se 19 § lagen (1990:746) om Prop. 2019/20:189 betalningsföreläggande och handräckning, förkortad BfL. har getts in elektroniskt och därefter har lämnat över målet till en tingsrätt, ska 42 kap. 2 § tredje stycket RB om egenhändigt undertecknande inte tillämpas (61 b § BfL). 5.2Underskriftskrav är ett hinder mot digitala rutiner Processrättsliga krav på egenhändigt undertecknande av inlagor har i flera lagstiftningsärenden ansetts hindra att handlingar ges in till domstolen på elektronisk väg (se t.ex. prop. 2011/12:126 s. 10 och prop. 2012/13:45 s. 98). Även andra underskriftskrav i har ansetts hindra elektroniska rutiner, t.ex. de som gäller domstolsavgöranden och godkännanden av strafföreläggande (prop. 2017/18:126 s. 25 och 27 f.). I de fall formkraven har behållits har det införts en uttrycklig reglering om att en elektronisk underskrift är ett tillåtet alternativ till en underskrift med penna på papper. Det saknas skäl att nu göra en annan bedömning av underskriftskraven i . Det innebär att de formkrav för inlagor som inte har anpassats får anses utgöra ett hinder mot digitala rutiner. För att möjliggöra en digital hantering måste krav på underskrift av inlagor antingen tas bort eller anpassas. En första fråga bör därför vara för vilka typer av rättegångsinlagor det bör ställas upp ett formkrav. Om det anses motiverat att även i fortsättningen ha underskriftskrav för vissa inlagor, bör det därefter övervägas hur kraven kan anpassas för att möjliggöra digitala rutiner. 5.3För vilka inlagor bör det finnas krav på underskrift? Regeringens förslag: Kravet på att en åklagares stämningsansökan ska vara undertecknad eller överföras på ett sätt som uppfyller vissa säkerhetskrav ska tas bort. Även kravet på att en stämning som utfärdas av åklagaren ska vara undertecknad ska tas bort. En ansökan om en civilprocessuell säkerhetsåtgärd som görs utan att någon rättegång är anhängig ska vara egenhändigt undertecknad av sökanden eller sökandens ombud. Regeringens bedömning: Kravet på undertecknande bör finnas kvar för ansökan om stämning i tvistemål, ansökan om stämning i brottmål där det förs enskilt åtal, ansökan om resning och ansökan om återställande av försutten tid. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En klar majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har ingen invändning mot promemorians förslag. 2019/20:189 , , Justitiekanslern, för digital förvaltning, och . ombudsmän anser att det bör övervägas att införa ett krav på undertecknande för klagan över domvilla och klagan på strafföreläggande eller ordningsbot samt för ansökan om kvarstad i brottmål i det fall en enskild är sökande. framför att det bör övervägas att ta bort kravet på undertecknande för ansökan om återställande av försutten tid. och ser positivt på att kravet på undertecknande tas bort i de fall åklagare ansöker om eller utfärdar stämning i brottmål. Även ser positivt på att kravet på undertecknande avskaffas men framhåller att det bör övervägas vilka konsekvenser det får för straffansvaret för den som, mot förmodan, obehörigen gör ansökningar i åklagarens namn. ombudsmän påtalar att reglerna om vad en åklagares stämningsansökan ska innehålla bör kompletteras med anledning av att kravet på undertecknande tas bort. anför att det bör övervägas om kravet på undertecknande kan tas bort även för de andra ansökningar som åklagare ger in till domstol. framför liknande synpunkter i fråga om kravet på att en stämningsansökan i ett mål enligt konkurrenslagen (2008:579) ska vara undertecknad. Skälen för regeringens förslag och bedömning överväganden när det gäller krav på underskrift Behovet av att ställa krav på undertecknande av inlagor till domstolar har övervägts . I samband med ett lagstiftningsärende 1994 fann regeringen att det var tveksamt om man kunde avstå från bestämmelser om egenhändigt undertecknande när det gäller så viktiga handlingar som stämningsansökningar. Kravet på att en stämningsansökan ska vara egenhändigt undertecknad borde därför, åtminstone tills vidare, vara kvar. I samma ärende avskaffades krav på att en inlaga genom vilken en part överklagar eller besvarar ett överklagande ska vara egenhändigt undertecknad. Regeringen angav att risken för att någon obehörig skulle okynnesöverklaga eller av okynne besvara ett överklagande fick bedömas vara mycket liten och att redan de omständigheter som föreligger i samband med ett överklagande i de flesta fall klart torde utvisa om det rör sig om en skrivelse som härrör från den uppgivna parten (prop. 1993/94:190 s. 108, se även Ds 2003:29 s. 66 f.). I lagen om domstolsärenden ställs inget krav på egenhändigt undertecknande av exempelvis ansökningar och överklaganden. Regeringen angav att det skulle föra för långt att förbjuda telefax för sådana skrivelser genom vilka ett ärende inleds. En sådan ordning ansågs dessutom bli märklig när det gäller skrivelser med överklaganden till tingsrätten, eftersom ett överklagande till hovrätten enligt kan ges in genom telefax (prop. 1995/96:115 s. 147 f.). När det infördes regler om elektronisk stämningsansökan i brottmål uttalade regeringen att en stämningsansökan som ges in av en åklagare är en handling som initierar ett förfarande av stor betydelse, inte minst för den som åtalet riktar sig mot. Regeringen bedömde med hänsyn härtill att det finns ett behov av att kunna säkerställa utställare och innehåll och ansåg därför att det alltjämt borde finnas ett formkrav (prop. 2011/12:126 s. 11). Kravet på att ansökningar och överklaganden från enskilda i allmän förvaltningsdomstol ska vara egenhändigt undertecknade togs bort 2013. Regeringen ansåg då att risken för att ett avskaffande av kravet på egenhändigt undertecknande skulle leda till att det obehörigen görs ansökningar eller överklagas i andras namn får bedömas som mycket liten inom förvaltningsprocessrättens område (prop. 2012/13:45 s. 98 f.). Den nuvarande ordningen när det gäller krav på underskrift är i huvudsak väl avvägd En underskrift sägs ibland vara ett uttryck för en vilja. Den som skriver under något får anledning att överväga innebörden och vikten av det som undertecknas.