prop · H703125 · 2020-03-23 00:00:00 — Remissyttranden har lämnats av , , (numera under Myndigheten för digital förvaltning), Fastighetsägarna , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , vid , , för fastighetsvetenskap, i , i kommun, i , i , , , , , , , och . eSam, Företagarna, i , , Byggindustrier, och Kommuner och Landsting (numera Kommuner och Regioner) har beretts tillfälle att yttra sig, men har avstått från att göra det. Ett yttrande har också inkommit från . 2019/20:125 Bilaga 4 Sammanfattning av promemorian Möjlighet att avvisa vissa inskrivningsärenden Lantmäteriet föreslår att möjligheten att avvisa ett ärende eller döma ut vite till följd av ett utredningsuppskov enligt 19 kap. 14 § jordabalken återinförs. Genom lagen (2015:369) om ändring i jordabalken gjordes ändringar i bland annat 19 kap. 14 och 16 §§ jordabalken. Syftet med ändringarna var att tydliggöra att Lantmäteriet får hålla lagfartsammanträden med hjälp av elektroniska hjälpmedel. En av ändringarna av 19 kap. 14 § jordabalken medförde dock att Lantmäteriet numera saknar lagstöd för att, vid hot om avvisning eller vite, förelägga sökanden att komplettera ett inskrivningsärende och att därefter eventuellt avvisa ärendet. Detta kan leda till att ärendet inte går att avsluta på Lantmäteriets initiativ vilket i sin tur bl.a. kan leda till att fastighetsregistret blir inaktuellt. Lagändringen föreslås träda i kraft . Lagförslag i promemorian Möjlighet att avvisa vissa inskrivningsärenden Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 19 kap. 14 § jordabalken ska ha följande lydelse. 2019/20:125 Bilaga 5 Om det är nödvändigt för utred- Om det är nödvändigt för utred- heten besluta om uppskov i ett heten besluta om uppskov i ett ärende till en viss senare inskriv- ärende till en viss senare inskriv- Detsamma gäller om en Detsamma gäller om en ansökan inte innehåller de upp- ansökan inte innehåller de upp- gifter som anges i 11 § och ansökan gifter som anges i 11 § och ansökan på grund av detta inte kan tas upp på grund av detta inte kan tas upp till prövning utan väsentlig olägen- till prövning utan väsentlig olägen- första stycket, får sökanden före- första stycket, får sökanden före- läggas att ge in den utredning eller läggas att ge in den utredning eller de uppgifter som behövs. de uppgifter som behövs. avses i 16 § får sökanden även kallas till ett sammanträde. heten föreskriva om vite. om ett sådant sammanträde gäller sökanden inte följer föreläggandet, 16 § andra stycket. får ansökan avvisas. om detta ska tas in i föreläggandet. I fall som avses i 16 § får sökan- den även kallas till ett sammanträde. I fråga om ett sådant sammanträde gäller 16 § andra stycket. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2015:369. 2019/20:125 Bilaga 6 Förteckning över remissinstanserna (promemorian Möjlighet att avvisa vissa inskrivningsärenden) Remissyttranden har lämnats av Fastighetsägarna , , för fastighetsvetenskap, , , , Kommuner och Landsting (numera Kommuner och Regioner) och . har beretts tillfälle att yttra sig, men har avstått från att göra det. Sammanfattning av promemorian Indrivning av Lantmäteriets avgifter För Lantmäteriets verksamhet är det viktigt att de beslut om avgifter som Lantmäteriet enligt lag är skyldigt att fatta kan drivas in. Särskilt viktigt är detta för divisionen Fastighetsbildning vars verksamhet är i det närmaste helt avgiftsfinansierad. behöver dock Lantmäteriet, till skillnad från vad som tidigare gällt och vad som normalt gäller för myndigheter, ansöka om betalningsföreläggande hos . I vissa fall krävs även att Lantmäteriet går till domstol. Denna process är kostnadsdrivande för Lantmäteriet, andra myndigheter och enskilda. Lantmäteriet föreslår därför i denna promemoria lagändringar för att de beslut om avgift på grund av fastighetsbildningsåtgärd, inskrivningsåtgärd och vissa andra åtgärder som Lantmäteriet utför inom ramen för sin verksamhet ska tjäna som exekutionstitlar och därmed vara direkt verkställbara hos . Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2019/20:125 Bilaga 7 Inskrivning enligt denna balk ska göras i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Regeringen får meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis eller andra handlingar som utvisar inskrivningsåtgärd.Om expeditionsavgift inte betalats inom en månad från den dag då faktura avsändes eller en expedition färdigställdes ska inskrivningsmyndigheten begära indrivning. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp. Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.Bestämmelser om fastighetsregistret finns i lagen (2000:224) om fastighetsregister. 2019/20:125 Bilaga 8 Lagförslag i promemorian Indrivning av Lantmäteriets avgifter Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs att 19 kap. 1 § jordabalken ska ha följande lydelse. Inskrivning enligt denna balk ska göras i fastighetsregistrets inskrivningsdel. Regeringen får meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis eller andra handlingar som utvisar inskrivningsåtgärd. Bestämmelser om fastighetsregistret finns i lagen (2000:224) om fastighetsregister. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2008:153. Kostnader som är gemensamma för skilda åtgärder fördelas på dessa efter vad som är skäligt.Avvisas ansökan eller ställs förrättningen in, ska sökanden betala uppkomna kostnader, om inte särskilda omständigheter föranleder att betalningsskyldigheten fördelas mellan samtliga sakägare eller vissa av dem. Har förrättningen enligt 5 kap. 3 § fjärde stycket påkallats av , ska sådana kostnader betalas av staten.Överenskommelse mellan sakägarna om fördelning av förrättningskostnaderna på annat sätt än som följer av lagen ska gälla, om det inte är uppenbart att överenskommelsen tillkommit i otillbörligt syfte.Förrättningskostnader omfattar taxeavgift, ersättning till sakkunnig och syssloman, utgift för hantlangning som inte ingår i taxeavgiften samt ersättning för skada enligt 4 kap. 38 § tredje stycket.Om kostnaden för förrättningen inte betalats inom den tid som lantmäterimyndigheten beslutat skalantmäterimyndigheten begära indrivning. Regeringen får meddela föreskrifter om att indrivning inte behöver begäras för ett ringa Förslag till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § fastighetsbildningslagen (1970:988) ska ha följande lydelse. 2019/20:125 Bilaga 8 Kostnaderna för genomförande av fastighetsbildning betalas enligt de bestämmelser som gäller för den fastighetsbildningsåtgärd om vilken är fråga. Kostnader som är gemensamma för skilda åtgärder fördelas på dessa efter vad som är skäligt. Avvisas ansökan eller inställes förrättning, skall sökanden betala uppkomna kostnader, om icke särskilda omständigheter föranleder att betalningsskyldigheten fördelas mellan samtliga sakägare eller vissa av dem. Har förrättningen enligt 5 kap. 3 § fjärde stycket påkallats av , skall sådana kostnader betalas av staten. Överenskommelse mellan sakägarna om fördelning av förrättningskostnaderna på annat sätt än som följer av lagen skall gälla, om det icke är uppenbart att överenskommelsen tillkommit i otillbörligt syfte. Till förrättningskostnader hänföres taxeavgift, ersättning till sakkunnig och syssloman, utgift för hantlangning som ej ingår i taxeavgiften samt ersättning för skada enligt 4 kap. 38 § tredje stycket. 1 Senaste lydelse 1987:124. 2019/20:125 Bilaga 8 Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Denna lag träder i kraft . Förrättningskostnaderna ska, om anläggningsbeslut meddelats, fördelas mellan ägarna av de fastigheter som ska delta i anläggningen efter vad som är skäligt.Om en förrättning har påkallats enligt 20 a § eller 25 § tredje stycket väglagen (1971:948) ska den som begärt förrättningen svara för förrättningskostnaderna.Om en förrättning har begärts enligt 2 kap. 20 § lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, ska den som begärt förrättningen svara för förrättningskostnaderna.I övrigt tillämpas 2 kap. 6 § fastighetsbildningslagen (1970:988) på förrättning enligt denna lag.Vid indrivning av kostnader som uppkommer på grund av godkännande av överenskommelser enligt 43 § och registrering av andelstal enligt 24 a § ska 2 kap. 6 § femte stycket fastighetsbildningslagen tillämpas. Förslag till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Härigenom föreskrivs att 29 § anläggningslagen (1973:1149) ska ha följande lydelse. 2019/20:125 Bilaga 8 Förrättningskostnaderna ska, om anläggningsbeslut meddelats, fördelas mellan ägarna av de fastigheter som ska delta i anläggningen efter vad som är skäligt. Om en förrättning har påkallats enligt 20 a § eller 25 § tredje stycket väglagen (1971:948) ska den som begärt förrättningen svara för förrättningskostnaderna. Om en förrättning har begärts enligt 2 kap. 20 § lagen (1995:1649) om byggande av järnväg, ska den som begärt förrättningen svara för förrättningskostnaderna. I övrigt tillämpas 2 kap. 6 § fastighetsbildningslagen (1970:988) på förrättning enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2012:428. 2019/20:125 Bilaga 8 Förslag till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144) Härigenom föreskrivs att 27 § ledningsrättslagen (1973:1144) ska ha följande lydelse. mån inte annat följer vid en mot- mån inte annat följer vid en mot- tillämpning av 18 kap. 6 eller 8 § . 6 eller 8 § . tagits upp utan ansökan eller, i fall tagits upp utan ansökan eller, i fall som avses i 33 §, på ansökan av som avses i 33 §, på ansökan av någon annan sakägare än lednings- någon annan sakägare än lednings- rättshavaren, ska förrättningskost- rättshavaren, ska förrättningskost- naderna fördelas mellan sakägarna naderna fördelas mellan sakägarna efter vad som är skäligt. efter vad som är skäligt. förrättningen avser upphävande av förrättningen avser upphävande av en ledningsrätt som inte längre be- en ledningsrätt som inte längre hövs gäller dock första stycket. behövs gäller dock första stycket. Första stycket gäller också om Första stycket gäller också om förrättningen endast sker för att ett förrättningen endast sker för att ett inskrivet servitut eller en inskriven inskrivet servitut eller en inskriven nyttjanderätt som avser rätt att dra nyttjanderätt som avser rätt att dra fram och behålla en ledning ska fram och behålla en ledning ska förändras till ledningsrätt. förändras till ledningsrätt. Om en ledningsrättsfråga hand- Om en ledningsrättsfråga hand- läggs gemensamt med en fastig- läggs gemensamt med en fastig- hetsbildningsåtgärd vid en förrätt- hetsbildningsåtgärd vid en förrätt- ning, ska kostnader som är gemen- ning, ska kostnader som är gemen- samma för skilda åtgärder fördelas samma för skilda åtgärder fördelas på dessa efter vad som är skäligt. på dessa efter vad som är skäligt. förs taxeavgift, ersättning till sak- taxeavgift, ersättning till sak- kunnig, utgift för hantlangning som kunnig, utgift för hantlangning som inte ingår i taxeavgiften samt ersätt- inte ingår i taxeavgiften samt ersätt- ning för sådan skada som avses i ning för sådan skada som avses i 38 § tredje stycket 38 § tredje stycket hetsbildningslagen (1970:988). hetsbildningslagen (1970:988). Vid indrivning av förrättnings- 2 kap. 6 § femte stycket fastighets- 1 Senaste lydelse 2013:491. Denna lag träder i kraft . 2019/20:125 Bilaga 8 2019/20:125 Bilaga 8 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering Härigenom föreskrivs att 26 § lagen (1971:1037) om äganderättsutredning och legalisering ska ha följande lydelse. Inställes förrättning som påbör- jats utan ansökan, betalas förrätt- utan ansökan, in ska förrättnings- ningskostnaderna av staten. kostnaderna betalas av staten. fall fördelas kostnaderna mellan sakägarna efter vad som är skäligt. mellan sakägarna efter vad som är Bestämmelserna i 2 kap. 6 § tredje Bestämmelserna i 2 kap. 6 § och fjärde styckena fastighetsbild- tredje–femte styckena fastighets- ningslagen (1970:988) äger mot- bildningslagen (1970:988) ska svarande tillämpning på förrättning också tillämpas på förrättning enligt enligt denna lag. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 1971:1037. Förteckning över remissinstanserna (promemorian Indrivning av Lantmäteriets avgifter) 2019/20:125 Bilaga 9 Remissyttranden har lämnats av Fastighetsägarna , , för fastighetsvetenskap, , i , i kommun, i kommun, mark- och miljödomstolen, mark- och , , , Kommuner och Landsting (numera Kommuner och Regioner) och . har beretts tillfälle att yttra sig, men har avstått från att göra det. 2019/20:125 Bilaga 10 Sammanfattning av slutbetänkandet (SOU 2014:32) i nu aktuella delar Tomträtts- och arrendeutredningen har haft i uppdrag att utreda vissa fråga om tomträtt och arrende.1 I delbetänkandet Tomträtt och friköp (SOU 2012:71) har utredningen redovisat sina överväganden och förslag avseende tomträtt. I detta slutbetänkande redovisas utredningens överväganden och förslag avseende arrende. I det följande sammanfattas de viktigaste förslagen och bedömningarna i slutbetänkandet. Utredningen föreslår att det nuvarande kravet på delgivning av uppsägning och begäran om villkorsändring ska ersättas med bestämmelser om ett enklare förfarande. Utgångspunkten är att det ska räcka med ett skriftligt meddelande men att det är den som lämnar meddelandet som ska visa att meddelandet har kommit mottagaren tillhanda. Om uppsägningen eller begäran om villkorsändring har avsänts i rekommenderat brev till mottagarens vanliga postadress, ska det emellertid anses att den har lämnats motparten i och med avsändandet. Om jordägaren eller arrendatorn har lämnat uppgift om en postadress, under vilken meddelanden till honom eller henne ska sändas, ska denna adress anses som hans eller hennes vanliga postadress. Har någon adressuppgift inte lämnats, får meddelandet sändas till mottagarens folkbokföringsadress eller, om mottagaren är en juridisk person, till den postadress som är registrerad för den juridiska personen i ett sådant register som anges i 29 § delgivningslagen. Vi föreslår att de nya bestämmelserna träder i kraft och att de ska tillämpas även i fråga om arrendeavtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Äldre bestämmelser ska dock gälla till och med den tidpunkt till vilken avtalet tidigast kan bringas att upphöra genom uppsägning eller anmodan som sker efter den nya lagens ikraftträdande. 1 Direktiv 2011:60 och tilläggsdirektiv 2012:8. Bostadsarrende föreligger när jord arrenderas ut för annat ändamål än jord- bruk och arrendatorn enligt avtalet har rätt att på arrendestället uppföra eller bibehålla en bostadsbyggnad. Avtal om bostadsarrende träffas för , , eller för arrendatorns livstid. perioder torde vara det vanligaste. Det saknas uppgifter om antalet bostadsarrenden. är att det i hela finns omkring 90 000 bostadsarrenden. avser fritidsboende men det har alltid förekommit bostadsarrenden som tillgodoser arrendatorns behov av permanentboende och trenden är att fritidsboenden omvandlas till permanentboenden. Såvitt kan bedömas har de flesta bostadsarrendena tillkommit kring mitten av . har antalet nyupplåtelser varit litet. varierar kraftigt; avgiften kan, framförallt beroende på arrendeställets läge, vara alltifrån några tusental kronor till och Särskilda bestämmelser om bostadsarrende tillkom . serna om bostadsarrende vilar på principen om avtalsfrihet men arrenda- torn har som huvudregel rätt till förlängning av avtalet vid arrendetidens Som en del av detta besittningsskydd har parterna rätt att vid förlängningen få villkoren för det fortsatta arrendet, bl.a. avgiften, pröva- Avgift ska då fastställas till skäligt belopp, motsvarande arrenderättens värde med hänsyn till arrendeavtalets innehåll och omständigheterna i Bestämmelserna om avgiftsregleringen i samband med förlängning har visat sig vara förenade med problem. Ett problem är att bestämmelserna är allmänt hållna och att inte heller förarbetena innehåller tillräckligt preci- serade anvisningar för avgiftsbestämningen. Detta har medfört omständ- liga och tidskrävande utredningar för parterna och vitt skilda ståndpunkter om vad som är skälig avgift. Därmed finns det grogrund för tvister om Brister i parternas utredningar om skälig avgiftsnivå leder också till att det ofta blir nödvändigt att vid en rättslig prövning göra en allmän skälighetsbedömning av avgiften. Utrymmet för skönsmässighet blir då betydande, vilket innebär en osäkerhet för parterna om vilken avgift som Ett annat problem är att avgiftsregleringen av många anses leda till orim- liga eller orättvisa avgiftsnivåer. I kritiken mot de nuvarande avgifts- nivåerna har jordägarnas krav på avkastning på marken ställts mot bostads- Ett särskilt problem är, enligt direktiven, att parterna i många fall har avtalat om långa arrendeperioder som avgiften är lågt satt och otillräckligt uppräknad under löpande arrendeperiod. sådant avtal ska förlängas, kan arrendatorn drabbas av en kraftig avgifts- höjning, vilket utgör en otrygghet i boendet. I utredningsuppdraget ingår att föreslå de eventuella förändringar av avgiftsreglerna som behövs för att avgiften vid en förlängning av arrende- avtalet ska avspegla en rimlig avvägning mellan de intressen som gör sig 2019/20:125 Bilaga 10 Avgifterna ska också stå i överensstämmelse med de skäl som bär upp bostadsarrendeinstitutet och de nuvarande avgiftsreglerna samt vara allmänt godtagbara av parterna på arrendeområdet. De nuvarande avgiftsreglerna har, till skillnad från t.ex. reglerna om tomträttsavgäld, tagit sikte på att söka finna den avgift som jordägaren vid ett fritt val av arrendator kan förväntas avtala om. Det är alltså inte markvärdet och dess förändringar som är tänkt att vara vägledande för avgiftsbestämningen vid bostadsarrende. Vi har övervägt om den nuvarande individuella metoden för avgiftsbestämning bör ersättas eller kompletteras med en ”schablonmodell”, baserad på t.ex. marktaxeringsvärdet och motsvarande den som vi i ett tidigare betänkande har föreslagit i fråga om tomträttsavgäld för småhus. Vi har dock kommit fram till att detta inte är lämpligt. För att ge remissinstanserna ett underlag för en egen bedömning av om en schablonmodell ska införas behandlas den frågan tämligen utförligt i betänkandet. I bilaga 5 till betänkandet beskrivs en dispositiv schablonmodell närmare och ett test av modellen redovisas. Vår bedömning är att arrenderättens värde även fortsättningsvis bör vara vägledande för avgiftsbestämningen och att denna alltså inte ska styras av t.ex. markens marknadsvärde. Vi föreslår därför att den nuvarande metoden för avgiftsbestämning behålls i sina huvuddrag men ges en – jämfört med nuvarande praxis – något förändrad innebörd. Vi föreslår att det i lagtexten klargörs att arrenderättens marknadsvärde i första hand ska bestämmas genom en ortsprismetod, där jämförelser görs med andra bostadsarrenden på orten. Därvid bör inte bara de numera ganska fåtaliga nyupplåtelserna av bostadsarrende tillmätas betydelse utan också avgiftsnivåerna vid förlängning av andra bostadsarrenden bör beaktas. Enligt vår bedömning bör en ortsprismetod med denna innebörd kunna tillämpas i majoriteten av avgiftsbestämningarna. Vi lämnar också förarbetsvis vissa hållpunkter för avgränsningen av ”orten” och om vilka faktorer som bör tillmätas betydelse vid tillämpningen av ortsprismetoden. Vi föreslår vidare att, om ortsprismetoden inte kan tillämpas, så ska prövningen – liksom i nuvarande praxis – övergå till en bedömning av vad arrendatorer i allmänhet kan antas vara beredda att betala. Detta ger möjlighet att beakta också avgiftsnivåerna i mera avlägsna orter där arrendeförhållandena uppvisar tydliga likheter med de förhållanden som gäller för den ort där prövningstomten är belägen. Med utredningens förslag torde det endast i ett mindre antal fall kvarstå ett behov av allmänna skälighetsbedömningar. Sådana kan dock vara nödvändiga även i fortsättningen, t.ex. om parterna inte åberopar några jämförelsetomter alls och antalet bostadsarrenden på orten är högst begränsat. I enlighet med direktiven har vi övervägt om det bör införas ett särskilt skydd mot mycket kraftiga avgiftshöjningar i samband med förlängning av arrendeavtalet. Vår slutsats är att det inte finns något behov av en generell skyddsregel mot ”oskäliga avgifter”. I vissa fall kan det emellertid framstå som orimligt att en kraftig avgiftshöjning får slå igenom . Vi föreslår därför en ”trappregel” som gör det möjligt att besluta om en successiv avgiftshöjning. arrendeavgift som bestäms, är väsentligt högre än den tidigare avgiften i arrendeförhållandet, ska arrendenämnden, om arrendatorn begär det och inte särskilda skäl talar emot det, bestämma att avgiften ska betalas med På samma sätt som för jordbruksarrende föreslår vi särskilda bestämmelser om användandet av rekommenderat brev i samband med uppsägning och begäran om villkorsändring. I fråga om bostadsarrende föreslår vi även att, om ett bostadsarrende har sagts upp eller om villkorsändring har begärts, så ska motparten ha rätt att anslutningsvis begära villkorsändring. En sådan begäran ska framställas senast då talan första gången förs vid arrendenämnden. begäran om villkorsändring ska falla, om uppsägningen eller den första begäran om villkorsändring inte fullföljs eller faller av annat skäl. Vi föreslår också att ett yrkande som en part i ett avtal om bostads- arrende framställer i samband med hänskjutande av en tvist om uppsäg- ning eller villkorsändring eller som framställs anslutningsvis, inte ska få ändras till nackdel för motparten efter det att han eller hon har besvarat Också ändringarna i bestämmelserna om bostadsarrende föreslås träda i Enligt förslaget ska de nya bestämmelserna, med ett undantag, gälla även avtal som har ingåtts före ikraftträdandet. Om ett avtal om bostads- arrende har sagts upp före ikraftträdandet, ska äldre bestämmelser gälla till dess frågan om förlängning av avtalet är slutligen avgjord. gälla om en begäran om ändring av villkoren för förlängning av ett sådant avtal har skett före ikraftträdandet. De ekonomiska konsekvenserna för parterna av våra förslag om bostads- arrende är svårbedömda. Övergångsvis kan justeringar av avgiften för bostadsarrende komma att ske inom vissa områden. Det saknas dock skäl att anta att förslagen generellt sett kommer att leda till högre eller lägre om högst kan de nya bestämmelserna skapa förväntningar hos parterna om ändrad arrendeavgift. medföra ökade kostnader för arrendenämnderna med I övrigt innebär förslaget om en trappregel vid kraftiga avgiftshöjningar att bostadsarrendatorer ges ett något bättre skydd mot kraftiga och språng- visa avgiftshöjningar än vad de har . I 9 kap. 4 § och 10 kap. 8 § finns särskilda bestämmelser om sättet för uppsägning och begäran om ändring av arrendevillkoren i avtal om jordbruksarrende och bostadsarrende. I 11 kap. 6 § finns särskil- 2019/20:125 Bilaga 11 Lagförslag i slutbetänkandet (SOU 2014:32) i nu aktuella delar Förslag till lag om ändring i jordabalken Härigenom föreskrivs i fråga om jordabalken dels att nuvarande 9 kap. 4 § ska upphöra att gälla, dels att nuvarande 10 kap. 6 a § ska betecknas 10 kap. 6 b §, dels att 8 kap. 8, 28, 31 och 31 d §§, 9 kap. 3 § samt 10 kap. 3, 6 och 6 b §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 9 kap. 4 § samt 10 kap. 6 a och 8 §§, av följande lydelse. Uppsägning ska vara skriftlig, om inte skriftligt erkännande av uppsägningen lämnas. I fall som avses i 11 kap. 6 och 6 a §§ ska uppsägningen dock alltid ske skriftligen. Uppsägning får ske hos den som är behörig att ta emot arrendeavgift på jordägarens vägnar. Skriftlig uppsägning ska delges den som söks för uppsägning. Delgivning får inte ske enligt 34–38 och 48 §§ delgivningslagen (2010:1932).