prop · H80354 · 2020-12-01 00:00:00 — anser att det är otydligt vilka som avses med begreppet omhändertagna, att det bör vara ett villkor att den omhändertagna personen har blivit visiterad i närtid före besöket och att förutsättningarna för att inskränka och utvidga den krets som omfattas av en säkerhetskontroll förefaller oklara och behöver preciseras. ombudsmän påpekar att graden av kontroll av vad en enskild som är omhändertagen bär på sig eller kan föra med sig kan skilja sig åt beroende på grunden för omhändertagandet och anser att det bör förtydligas vilken eller vilka typer av omhändertaganden som avses. ombudsmän anser vidare att det bör förtydligas vilka andra personer med andra uppdrag som omfattas och att förslaget att undanta tolkar och övervakare kan behöva övervägas ytterligare. Skälen för regeringens förslag En säkerhetskontroll ska omfatta dem som är kallade till ett möte i de lokaler som kontrollen omfattar och övriga besökare till lokalerna … En säkerhetskontroll bör som huvudregel omfatta dem som besöker de lokaler som beslutet avser. För frivårdens del är det i första hand klienter som efter kallelse kommer till ett frivårdskontor. Det bör därför framgå av lagen att personer som är kallade till ett möte i de lokaler som kontrollen omfattar ska omfattas av säkerhetskontrollen. Det förekommer också att klienter kommer till frivårdskontor utan att de har kallats till ett möte, t.ex. personer som frivården har haft svårt att nå men som har fått kännedom om att frivården söker dem och därför dyker upp utan att vara inbokade. Vidare är det relativt vanligt att klienter tar med sig någon till ett möte på frivården. Det kan t.ex. handla om en förälder eller respektive men det förekommer också att gode män, tidigare övervakare och andra stödpersoner deltar på möten. 2020/21:54 vården emot andra besökare för t.ex. studiebesök. Till lokalerna kommer också personer som har kallats för att delta i sammanträden som en övervakningsnämnd håller på ett frivårdskontor. Även andra besökare än sådana som är kallade till möte bör omfattas av en säkerhetskontroll. Regeringen föreslår sammanfattningsvis att en säkerhetskontroll bör omfatta dem som har kallats till ett möte i de lokaler som kontrollen omfattar och övriga besökare till de lokalerna. … med undantag för vissa kategorier av personer … Däremot saknas det som regel behov av att låta kontrollen avse anställda i Kriminalvården. De anställda som vistas i lokalerna är i första hand frivårdens anställda men det kan t.ex. också handla om chefen för kriminalvårdsregionen som har rätt att närvara vid övervakningsnämndens sammanträden (6 § tredje stycket förordningen [2007:1174] med instruktion för övervakningsnämnderna). Även personer som tjänstgör i en övervakningsnämnd som sammanträder på frivårdskontoret och övervakare bör undantas från kontroll. Detsamma gäller vissa andra som utför uppdrag där, t.ex. tolkar och förtroendemän. Vad gäller personer som utför uppdrag föreslås i utkastet till lagrådsremiss att andra med uppdrag som utförs på frivårdskontoret ska undantas. Som ombudsmän framhåller är det oklart om ett undantag som är utformat på det sättet skulle omfatta även tjänstemän från andra myndigheter som i tjänsten infinner sig på frivårdskontoret. Det bör därför, som ombudsmän efterfrågar, förtydligas vilka uppdragstagare som ska vara undantagna. Regeringen föreslår att undantaget, förutom personer som tjänstgör i en övervakningsnämnd som sammanträder på frivårdskontoret och övervakare, ska omfatta andra som utför uppdrag i övervakningsnämnden eller inom frivården. Därmed klargörs att t.ex. en socialsekreterare som bistår en klient vid en kontraktsvårdsutredning inte träffas av undantaget, liksom en hantverkare som utför arbete i lokalerna. Däremot omfattas t.ex. den som ska tolka vid ett sammanträde i övervakningsnämnden. Skulle det finnas personer som inte är uttryckligen undantagna från säkerhetskontroll men som det saknas behov att kontrollera ska det, som framgår nedan, vara möjligt att besluta om det. Vidare bör polismän, ordningsvakter och advokater som i tjänsten befinner sig på frivårdskontoret vara undantagna från kontroll. Ett undantag bör också gälla för personer som är omhändertagna. Därmed undantas t.ex. den i sammanhanget praktiskt viktiga kategorin personer som omhändertagits i samband med undanröjande av skyddstillsyn (28 kap. 11 § ). ombudsmän och uppmärksammar att undantaget även skulle omfatta personer som är omhändertagna enligt andra regelverk, t.ex. med stöd av 13 § lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall, och att graden av kontroll av en omhändertagen kan skilja sig åt beroende på grunden för omhändertagandet. Båda remissinstanserna efterfrågar ett förtydligande av vilka typer av omhändertaganden som avses, och anser dessutom att det bör vara ett villkor att den omhändertagna personen har blivit visiterad i närtid före besöket. Regeringen konstaterar att det typiskt sett måste anses saknas behov av kontroll av personer som är omhändertagna genom en myndighets beslut, oavsett vilket regelverk som gäller för om- Till detta kommer att det alltså ska vara möjligt att besluta om säkerhetskontroll av annars undantagna personer. Den möjligheten kan tillämpas om det finns misstankar om att någon som är omhändertagen skulle kunna föra med sig ett farligt föremål in på frivårdskontoret. Mot den bakgrunden gör regeringen bedömningen att det inte finns behov av ett krav på att visitering har skett i närtid före besöket för att en omhändertagen ska undantas från säkerhetskontroll. Av samma skäl finns det inte heller anledning att avgränsa vilka omhändertagna personer som avses. I de fall en omhändertagen person kommer till frivården ska alltså undantaget från säkerhetskontroll gälla om inte annat beslutas i det enskilda fallet. Det bör enligt regeringen uttryckligen anges att de nämnda kategorierna av personer är undantagna från en säkerhetskontroll. …och den krets som omfattas av en säkerhetskontroll ska både kunna inskränkas och utvidgas … Det bör dock finnas en viss flexibilitet när det gäller vilka som ska omfattas av en säkerhetskontroll. Skulle det t.ex. finnas anledning att befara att en person som enligt huvudregeln är undantagen från kontroll för med sig vapen eller andra farliga föremål till ett frivårdskontor bör det vara möjligt att besluta att den personen ska omfattas av kontrollen. Det kan också finnas personer som inte är uttryckligen undantagna från säkerhetskontroll men som det saknas behov att kontrollera. Det kan t.ex. röra sig om personer från en annan myndighet som gör ett studiebesök på ett frivårdskontor. Regeringen ser inget behov av att förtydliga den krets som omfattas av en säkerhetskontroll ytterligare, vilket föreslår, utan anser att bedömningen av i vilka fall kretsen för inskränkas eller utvidgas bör överlämnas till den som får besluta om säkerhetskontroll. För att det ska vara möjligt att besluta om en inskränkning eller utökning av den personkrets som omfattas av en säkerhetskontroll bör det dock finnas särskilda skäl. …men identitetskontroll ska bara få göras för att ta reda på om en person ska undantas från kontroll För att veta om någon ska genomgå säkerhetskontroll eller inte kan det vara nödvändigt att kontrollera personens identitet. Flera frivårdskontor besöks av ett stort antal människor och säkerhetskontrollen kan komma att bemannas inte bara av anställda inom utan även av polismän och ordningsvakter. Den som genomför en säkerhetskontroll kan därför inte förväntas känna igen varje besökare och veta om han eller hon är undantagen från kontroll. I samband med säkerhetskontroll i domstol får identitetskontroll genomföras endast för att fastställa om en person som uppger sig inte omfattas av säkerhetskontroll ska undantas från kontrollen (5 § lagen om säkerhetskontroll i domstol). Det kan diskuteras om en motsvarande begränsning bör införas för frivårdens del eller om det ska vara tillåtet att mera generellt kontrollera identiteten på dem som vill passera genom säkerhetskontrollen. Något som talar för det senare är att frivårdens verksamhet inte typiskt sett är öppen för allmänheten, vilket innebär att den som saknar ett legitimt ärende till frivårdskontoret inte har en given rätt att uppehålla sig 2020/21:54 där. I detta avseende skiljer sig förutsättningarna från vad som gäller i domstol, där den grundlagsskyddade informationsfriheten och förhandlingsoffentligheten (2 kap. 1 och 11 §§ regeringsformen) har ansetts innebära en rätt att närvara vid domstolsförhandlingar utan att vara skyldig att underkasta sig identitetskontroll (prop. 2000/01:32 s. 24). Av praktiska skäl framstår det dock som mindre lämpligt att låta själva säkerhetskontrollen omfatta en kontroll av besökarens ärende till frivården, inte minst som kontrollerna ska kunna genomföras av andra än frivårdens egen personal. En ordning där identiteten som utgångspunkt inte kontrolleras i samband med säkerhetskontrollen bidrar också till att upprätthålla den grundlagsskyddade rätten att anonymt ta del av allmänna handlingar, genom att minska risken för att den som besöker frivårdskontoret i detta ärende felaktigt avkrävs legitimation. Enligt regeringen bör det därför inte regelmässigt göras någon identitetskontroll i samband med säkerhetskontrollen. För att ta reda på om en person som uppger att han eller hon inte omfattas av en säkerhetskontroll verkligen är undantagen bör det däremot finnas en möjlighet att genomföra en identitetskontroll. Vem som utför kontrollen Regeringens förslag: En säkerhetskontroll ska få utföras av en anställd inom som har förordnats för uppgiften. En säkerhetskontroll ska också få utföras av en polisman eller av en ordningsvakt som står under ledning av en polisman. I sådana fall ska kontrollen utföras efter närmare anvisningar av . Förslaget i utkastet till lagrådsremiss stämmer överens med Remissinstanserna har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Vid säkerhetskontroll i domstol utförs kontrollen av en polisman eller av en ordningsvakt under ledning av en polisman (4 § lagen om säkerhetskontroll i domstol). utförs av en polisman eller, efter förordnan- de, av vaktpersonal vid (5 § lagen om säkerhetskontroll i riks- dagens lokaler). Både i och i domstol genomförs kontrollen efter närmare anvisningar av . Att ansvara för säkerhetskontroll i frivården bör enligt regeringen i första hand vara en fråga för Kriminalvården. vården utför inpasseringskontroll på häkte och anstalt. uppgift från Kriminalvården får en anställd med kriminalvårdsutbildning bemanna en sådan inpasseringskontroll. bl.a. avsnitt om juridik och praktisk övning för att kunna genomföra en visitation på ett för medarbetare, klienter och besökare både rättssäkert och Därutöver gäller att anställda som arbetar med inpasserings- kontroll på häkte eller anstalt bör genomgå en lokal introduktion på verk- samhetsstället där man går igenom den utrustning som används. tion i hantering av röntgenutrustning utförs av lokala instruktörer. inom frivården bör en säkerhetskontroll kunna utföras av en person som är anställd av Kriminalvården och som har lämplig utbildning för detta. Att det är personer med rätt kompetens som bemannar säkerhetskontrollen bör säkerställas genom ett krav på att anställda som ska utföra säkerhets- Prop. 2020/21:54 kontroll förordnas för den uppgiften. Vilken utbildning och erfarenhet som ska krävas för ett sådant förordnande bör vara upp till Kriminalvården att avgöra. En säkerhetskontroll bör även kunna utföras av en polisman, något som framför allt kan behövas när hotbilden är mer konkret. I många fall framstår en polismans medverkan dock som onödig. Av det skälet, och då det inte kan förutsättas att Kriminalvården alltid har egen personal tillgänglig för uppgiften, bör vidare ordningsvakter få utföra säkerhetskontroll. En sådan möjlighet finns i domstolarna. Bakgrunden till att den infördes var att lagstiftningen ändrades så att säkerhetskontroller kom att kunna genomföras i fler fall och samt även i fall då det saknas en konkret hotbild mot domstolen. Det framstod då som ändamålsenligt att huvudregeln är att ordningsvakter, och inte polismän, ska utföra kontrollen. gjordes bedömningen att polis normalt bör vara närvarande vid säkerhetskontrollen om det finns påtaglig risk för allvarlig brottslighet (prop. 2011/12:63 s. 23). Det bör vara Kriminalvården som anlitar ordningsvakter i den mån det blir aktuellt. I likhet med vad som gäller vid säkerhetskontroll i domstol bör den som beslutar om säkerhetskontrollen, dvs. Kriminalvården, stå för de kostnader som inte avser polismäns medverkan (prop. 2000/01:32 s. 56). På samma sätt som t.ex. vid domstolarna bör en ordningsvakt som utför säkerhetskontroll stå under ledning av en polisman. Vidare bör en kontroll som utförs av en polisman eller ordningsvakt ske efter närmare anvisningar av , som är verkställande myndighet i det fallet. Enligt regeringen bör en säkerhetskontroll sammanfattningsvis få utföras av en anställd inom som har förordnats för uppgiften, av en polisman eller av en ordningsvakt under ledning av en polisman. När kontrollen utförs av en polisman eller en ordningsvakt bör den genomföras efter närmare anvisningar av . 4.9Hur kontrollen går till Regeringens förslag: En säkerhetskontroll ska inriktas på ett upptäcka vapen och andra föremål som är ägnade att komma till användning vid brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. För detta ändamål ska kroppsvisitation få utföras. Väskor och andra föremål som påträffas i de lokaler som kontrollen omfattar ska få undersökas. Kroppsvisitation och undersökning av väskor och andra föremål ska genomföras med en metalldetektor eller en annan liknande anordning eller, om det finns särskilda skäl, på annat sätt. Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattning ska utföras i ett avskilt utrymme och om möjligt i vittnes närvaro. Om kroppsvisitationen eller undersökningen genomförs på annat sätt än med en metalldetektor eller en annan liknande anordning, ska den uppgiften utföras av en polisman eller en anställd inom eller av en ordningsvakt som har godkänt för sådana Sådan kroppsvisitation ska bara få utföras eller bevittnas av en person som är av samma kön som den som visiteras, om undersökningen avser annat än föremål som den visiterade har med sig. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss stämmer i sak överens med regeringens. I utkastets förslag anges dock inte uttryckligen att föremålen ska ha påträffats i de lokaler som kontrollen omfattar. Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inga invändningar mot det. anser att det är viktigt att precisera begreppet andra föremål. Även , Service- och kommunikationsfacket efterfrågar ett förtydligande. ombudsmän föreslår ett tillägg i lagtexten så att det framgår att det är väskor och andra föremål som påträffas i de lokaler som omfattas av säkerhetskontroller som får undersökas. Skälen för regeringens förslag En kontroll syftar till att hitta vapen och andra farliga föremål … Säkerhetskontroll ska som framgår ovan få genomföras om det behövs för att begränsa risken för att det på ett frivårdskontor begås brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. I likhet med vad som gäller vid säkerhetskontroll i domstol och i bör en säkerhetskontroll i frivården därför inriktas på att upptäcka vapen och andra föremål som är ägnade att komma till användning vid sådan brottslighet (5 § lagen om säkerhetskontroll i domstol och 4 § lagen om säkerhetskontroll i ). och , Service- och kommunikationsfacket efterfrågar ett förtydligande av vad som avses med andra föremål. Detta utvecklas i författningskommentaren. Regeringen instämmer med i att skyddsvästar inte är sådana föremål. …och får innebära kroppsvisitation och undersökning av väskor och föremål Som framgår i avsnitt 4.3 innebär en säkerhetskontroll en begränsning av skyddet mot kroppsvisitation och husrannsakan enligt 2 kap. 6 § regeringsformen och artikel 8.1 . En begränsning av grundlagsskyddade fri- och rättigheter får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den (2 kap. 21 § regeringsformen). Bestämmelserna om hur säkerhetskontrollen utförs måste därför utformas på ett sätt som säkerställer att kontrollen inte blir mer ingripande än vad som krävs för att uppnå syftet med den. Vid en säkerhetskontroll bör kroppsvisitation få utföras och väskor och andra föremål som påträffas få undersökas. Som ombudsmän föreslår bör det förtydligas att det bara kan handla om föremål som påträffas i den lokal som kontrollen ska omfatta. I likhet med vad som gäller för säkerhetskontroll i domstol och i bör kroppsvisitation som huvudregel genomföras med metalldetektor eller annan liknande utrustning, såsom röntgenapparat för väskor. En sådan kontroll är enligt regeringen effektiv och innebär ett relativt litet ingrepp för den enskilde. Undantagsvis bör även en visitation få göras. Det kan behövas när en kroppsvisitation inte kan genomföras med teknisk utrustning eller när sådan utrustning ger utslag och det krävs ytterligare visitering. 2020/21:54 visitation får anses innebära ett större ingrepp och det bör därför krävas särskilda skäl för att en kroppsvisitation ska få göras på annat sätt än med metalldetektor eller liknande utrustning. Vidare bör endast en polisman, en anställd inom eller en sådan ordningsvakt som har godkänt för uppgiften få utföra visitation. På motsvarande sätt som vid säkerhetskontroll i domstol bör kroppsvisitation bara få utföras eller bevittnas av en person som är av samma kön som den som visiteras, om undersökningen avser annat än föremål som den visiterade har med sig. Kroppsvisitation som är av mera väsentlig omfattning bör av hänsyn till den enskildes integritet utförs i ett avskilt utrymme och om möjligt med vittne närvarande. Personer som vägrar att genomgå kontroll Regeringens förslag: Personer som vägrar att genomgå en säkerhets- kontroll ska som huvudregel inte ges tillträde till de lokaler som kontrollen omfattar och får avvisas eller avlägsnas från dessa lokaler. Om någon som är kallad till ett möte på ett frivårdskontor vägrar att genomgå en säkerhetskontroll ska detta anmälas till den som beslutar om säkerhetskontroll. Han eller hon ska då avgöra om den kallade ska undantas från kontrollen. Gäller kallelsen ett möte i över- vakningsnämnden ska han eller hon samråda med nämndens ordför- ande, om det kan ske. Om det är möjligt att begära handräckning av ifall den kallade uteblir, ska den som beslutar om säkerhetskontroll få besluta att den kallade trots sin vägran ska genomgå kontrollen. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss stämmer överens med Remissinstanserna har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Det bör som huvudregel vara upp till var och en att genomgå en säkerhetskontroll eller att avstå från det. Personer som vägrar att genomgå en kontroll bör dock, i likhet med vad som gäller vid säkerhetskontroll i domstol och , få ta konsekven- sen av detta genom att kanske inte få tillträde till de lokaler kontrollen omfattar (6 § lagen om säkerhetskontroll i domstol och 6 § lagen om säker- hetskontroll i ). I domstol får en vägran att underkasta sig säkerhetskontroll med åtfölj- ande frånvaro från en förhandling normalt anses innebära att parten själv valt att inte närvara (Lagrådets yttrande i prop. 2000/01:32 s. 89). naturligt att ha samma synsätt när någon uteblir från ett möte hos frivården eller övervakningsnämnden till följd av att han eller hon har valt att inte genomgå en säkerhetskontroll på frivårdskontoret. Om det rör sig om någon som avtjänar ett straff kan det uteblivna mötet därmed anses inne- bära att personen inte fullgör sina skyldigheter enligt domen. genomgå säkerhetskontroll kan således i förlängningen leda till sådana reaktioner på misskötsamhet som gäller för påföljden i fråga. en brottsmisstänkt som uteblir från ett möte för personutredning kan per- sonen komma i ett sämre läge om han eller hon slutligen döms för brottet, 2020/21:54 eftersom omständigheter som kan tala för en lindrigare påföljd än fängelse då kanske inte kommer fram på samma sätt. På motsvarande sätt kan det komma att bli till någons nackdel att inte vara på plats och yttra sig inför övervakningsnämnden. Att en persons vägran att låta sig kontrolleras kan få denna typ av konsekvenser skiljer sig inte på något principiellt sätt från vad som gäller i domstol, där en utebliven inställelse kan leda till en rad olika följder beroende på vilken typ av mål det handlar om och personens roll i målet. Enligt regeringen bör en person som vägrar att genomgå en säkerhetskontroll i första hand uppmanas att lämna lokalerna, vid behov i sällskap av någon som bemannar säkerhetskontrollen. Om det är nödvändigt bör det dock vara möjligt att ingripa med tvång. Den som inte följer en sådan uppmaning bör därför kunna avvisas eller avlägsnas från lokalerna. Motsvarande förutsättningar att använda sig av avvisning och avlägsnande finns t.ex. vid offentliga sammanträden i kommuner och regioner (8 § lagen om säkerhetskontroll vid offentliga sammanträden i kommuner och regioner). Av 10 § första stycket 4 och andra stycket samt 29 § första stycket polislagen (1984:387) följer att anställda inom , polismän och ordningsvakter ytterst kan genomföra tjänsteåtgärden med våld. När en person som är kallad till frivården eller övervakningsnämnden vägrar att genomgå en säkerhetskontroll bör detta emellertid inte leda till att han eller hon vägras tillträde till lokalerna. I linje med vad som gäller i domstol när någon som är kallad till en förhandling inte vill låta sig kontrolleras, bör den som har rätt att besluta om säkerhetskontroll i en sådan situation kunna välja att särskilt undanta personen från kontroll. När någon som är kallad till ett möte på frivårdskontoret vägrar att genomgå en kontroll bör detta därför anmälas till beslutsfattaren som då får avgöra om den kallade ändå ska få tillträde till lokalen. Gäller kallelsen ett möte i övervakningsnämnden bör det krävas att den som beslutar samråder med nämndens ordförande, om det kan ske. I vissa fall är det möjligt att begära handräckning av om den kallade uteblir, t.ex. sådan handräckning som med stöd av 38 kap. 12 § lämnar övervakningsnämnder och Kriminalvården för den dömdes inställelse i ett ärende enligt . I sådana fall bör den som beslutar om kontrollen ha rätt ett besluta att den kallade trots sin vägran ska genomgå säkerhetskontroll. 4.11Hantering och förvaring av föremål Regeringens förslag: Om det vid en säkerhetskontroll påträffas ett vapen eller något annat föremål som är ägnat att komma till användning vid brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom, och det föremålet inte tas i beslag enligt bestämmelserna i , ska den som föremålet påträffas hos uppmanas att lämna det ifrån sig för förvaring. Den som inte följer en uppmaning att lämna ett föremål för förvaring ska som huvudregel inte ges tillträde till de lokaler som kontrollen omfattar och får avvisas eller avlägsnas från dessa lokaler. Om det inte finns någon känd innehavare till ett föremål som påträffas, får föremålet omhändertas. Om någon som är kallad till ett möte på frivårdskontoret inte följer en uppmaning att lämna föremålet till förvaring ska det anmälas till den som beslutar om säkerhetskontroll. Han eller hon ska då avgöra om den kallade ska få tillträde utan att lämna ifrån sig föremålet. Gäller kallelsen ett möte i övervakningsnämnden ska han eller hon samråda med nämndens ordförande, om det kan ske. Om det är möjligt att begära handräckning av ifall den kallade uteblir, ska den som beslutar om säkerhetskontroll få besluta att föremålet trots hans eller hennes vägran ska omhändertas för förvaring.