prop · H703127 · 2020-03-23 00:00:00 — till en sådan resa måste övernatta utanför det egna hemmet, ska hem- kommunen svara för kostnader för logi under resan. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- Utredningen föreslår att en elev som har distansundervisning i gym- nasieskolan eller gymnasiesärskolan ska ha rätt till ersättning för de resor inom som krävs för utbildningen. Utredningen föreslår vidare att hemkommunen även ska svara för kostnader för kost under resan, om ele- ven i anslutning till resan måste övernatta utanför det egna hemmet samt att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om resor och boende vid distansundervisning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget, bl.a. , Specialpedago- giska skolmyndigheten, Sameskolstyrelsen, Skolväsendets överklagande- nämnd, , och Sve- riges Kommuner och Regioner (SKR). anser att de föreslagna bestämmelserna om resor och boende behöver tydliggöras och anger att det t.ex. i lagen (1991:1110) om kommunernas skyldighet att svara för vissa elevresor finns ett tak för kommunens ekonomiska åtagande. Utredningen föreslår varken ett tak för ersättning eller någon omfattning utan nöjer sig med att konstatera att det är fråga om ett mindre antal resor. Utredningen föreslår i stället att Skol- verket ska meddela föreskrifter om ersättningen. Detta kan dock enligt kommunen tydliggöras i lag. Det behöver enligt kommunen också tydlig- göras hur ersättning ska hanteras för elever inom gymnasiesärskolan när det gäller både resor och boende. anser att kostnader för resor och boende bör regleras så att hemkommunen kan förutse de kostnader som uppstår för varje elev som bedriver distansstudier. En elev som mottas på distansutbildning kan i vissa fall ha svårt att själv ta sig till den huvudman som utför distansut- bildning och dennes utbildningslokaler och kan behöva ha med sig en led- Frågan är då enligt om hemkommunen kommer att bli ersättningsskyldig för uppkomna kostnader för ledsagares resor och Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. skolinspektion, Datainspektionen och har inte några synpunkter på förslaget. SKR avstyrker förslaget med motiveringen att det inte finns någon särskild reglering av kostnadsansvaret för even- tuella rese- och boendebehov som uppstår för eleven i annan gymnasieut- SKR anger att den grundläggande principen att anordnaren ska ersättas för samtliga kostnader bör gälla, eftersom det är anordnaren som väljer hur den organiserar undervisningen. Skälen för regeringens förslag Ersättning för resor och logi när distansundervisning ges Förslagen i denna proposition innebär att målgruppen för distansunder- visning kommer att vara begränsad och att bara ett fåtal skolhuvudmän kommer att kunna erbjuda sådan undervisning. Elever som deltar i utbild- ning där distansundervisning används kan behöva resa till orten där utbild- ningen anordnas, exempelvis för att delta i laborationer. ningen som huvudregel bör vara avgiftsfri för eleven bör inte kostnader för resa och eventuellt boende belasta den enskilda ele- En jämförelse kan göras med de statliga skolformerna specialskolan Båda dessa skolformer erbjuds bara på några få platser i landet och det har i skollagen införts särskilda bestämmelser om dessa ele- vers rätt till ersättning för resor och boende. Elever i specialskolan och sameskolan har enligt skollagen rätt till de resor som krävs för utbild- Om eleverna till följd av skolgången måste bo utanför det egna hemmet har de också rätt till tillfredsställande förhållanden. mannen, dvs. staten, ska stå för kostnaderna (12 kap. 25 § och 13 kap. 23 § Regeringen föreslår därför att en elev som får distansundervis- ning ska ha rätt till ersättning för de resor inom som krävs för Elevens hemkommun ska stå för kostnaderna. anslutning till en sådan resa måste övernatta utanför det egna hemmet, ska hemkommunen svara för kostnader för logi under resan. ska alltså vara skyldig att ersätta eleven för de resor som eleven kan behöva göra till den ort där utbildningen anordnas och, vid behov, för boende på Kommunens kostnader begränsas dock av att det måste vara fråga om resor som krävs för utbildningen. Hemkommunen bör inte vara skyldig att svara för kostnader för en eventuell ledsagares resor och boende, såvida inte detta följer av någon annan reglering. Kommunens skyldighet bör inte heller omfatta de kostnader som elever som vistas utomlands kan ha för resor till och från , utan det ska vara fråga om resor inom , vanligtvis från hemkommunen. I avsnitt 5.5.1 föreslås att en huvudman som har antagit en elev till ett program i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervis- ning får användas för hela utbildningen ska ersättas för sina kostnader för elevens utbildning av elevens hemkommun, i likhet med vad som gäller för andra utbildningar inom gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Hemkommunens ersättning brukar dock inte innefatta ersättning för de extra kostnader som kan uppstå för resor inom som krävs för Regeringen bedömer därför till skillnad från SKR att det för att säkerställa en avgiftsfri utbildning för eleven bör införas särskilda bestämmelser om ersättning för resor och logi i samband med distans- anser att de föreslagna bestämmelserna om resor och boende behöver tydliggöras och invänder mot att utredningen varken 2019/20:127 föreslår ett tak för ersättning eller någon omfattning utan nöjer sig med att konstatera att det är fråga om ett mindre antal resor. Förutom de avgräns- ningar som görs ovan är syftet med distansundervisning sådant att det endast kommer att bli fråga om ett mindre antal resor som kommunen ska ersätta. Regeringen bedömer vidare att förslagen om distansundervisning sammantaget kan vara ett mer effektivt sätt att hjälpa eleven tillbaka till den vanliga undervisningen. Att kunna ge särskilt stöd i form av distans- undervisning bör därför minska kommunens totala kostnader för den aktuella elevgruppen. Regeringens förslag skiljer sig från utredningens förslag såtillvida att utredningen bara föreslår att det ska införas bestämmelser om att ersättning för resor och logi ska lämnas vid distansundervisning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. När det gäller elever i de obligatoriska skolfor- merna anser utredningen att utbildningen enligt huvudregeln ska vara avgiftsfri för eleven vilket innebär att eventuella kostnader för resor och boende ska hanteras av skolhuvudmannen för elevens hemskola, dvs. inte av eleven. Med hänsyn till den reglering som finns för specialskolan och sameskolan anser dock regeringen att detta inte uppenbart framgår av skol- lagens bestämmelser om avgiftsfri utbildning. Det är inte heller självklart att bestämmelserna om skolskjuts ska gälla för sådana resor eftersom skol- skjuts vanligtvis avser dagliga resor till och från närundervisning på den ordinarie skolan. Regeringen anser därför att det bör förtydligas i lag att elever som får distansundervisning i de obligatoriska skolformerna ska ersättas för resor och logi på samma sätt som elever som får distansunder- visning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Regeringens förslag skiljer sig också från utredningens på så sätt att regeringen inte föreslår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska bemyndigas att meddela föreskrifter om resor och boende vid distansundervisning, eftersom det inte har framkommit att ett sådant bemyndigande behövs. Det gäller olika regler för måltider i de obligatoriska och frivilliga skolformerna Enligt skollagen ska elever i de obligatoriska skolformerna erbjudas näringsriktiga skolmåltider utan kostnad (10 kap. 10 §, 11 kap. 13 §, 12 kap. 10 § och 13 kap. 10 §). Detta gäller även när elever ges distansun- dervisning som särskilt stöd i dessa skolformer. Det innebär vidare att en elev som behöver resa till en annan ort för att genomföra undervisnings- moment som kräver närundervisning ska ersättas för kostnader som upp- står för kost under resan. Någon motsvarande reglering om skolmåltider finns inte för elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan när det gäller närundervisning och kan således inte heller gälla vid distansunder- visning. Till skillnad från utredningen föreslår regeringen alltså inte att det ska införas en särskild bestämmelse om att hemkommunen ska svara för kostnader för kost under en resa som krävs för en utbildning där distans- undervisning används, om eleven i anslutning till resan måste övernatta utanför det egna hemmet. Om det är fråga om distansundervisning som anordnas på entreprenad, vilket ofta torde vara fallet, kan det finnas anled- ning att i entreprenadavtalet särskilt reglera elevernas rätt till ersättning för resor och logi. 5.4.5Det ska göras undantag när det gäller undervisningstid, skolförlagd utbildning och skolbibliotek Regeringens förslag: I skollagens nya kapitel om distansundervisning i vissa skolformer ska det för utbildning där distansundervisning används göras undantag från skollagens bestämmelser om att utbild- ningen i huvudsak ska vara skolförlagd, undervisningstid och tillgång till skolbibliotek. När en elev som har fått distansundervisning återgår till ordinarie undervisning ska eleven ges minst den undervisningstid som återstår för övriga elever i den årskurs eller utbildning som eleven återgår till under den kvarvarande skoltiden. I skollagens kapitel om gymnasieskolan respektive gymnasiesärsko- lan ska det i anslutning till bestämmelserna om att utbildningen i huvud- sak ska vara skolförlagd, införas upplysningsbestämmelser om att utbildning där distansundervisning används inte behöver vara i huvud- sak skolförlagd. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen lämnar inte något förslag om vad som ska gälla när en elev återgår till ordinarie undervisning. Utredningen föreslår att skolla- gens bestämmelser om kostnadsfria skolmåltider inte ska gälla när distans- undervisning används. Vidare föreslår utredningen att upplysningsbestäm- melserna i skollagens kapitel om gymnasieskolan respektive gymnasiesär- skolan ska ges en annan utformning. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget, bl.a. , Statens skol- inspektion, , , Myndigheten för del- aktighet, , och kommuner, Kommuner och Regioner (SKR), och i (LO). avstyrker förslaget och anger att även om det kan vara svårt att i praktiken följa det regelverk som gäller för skolförlagd undervisning är det anmärkningsvärt att utredningen inte ens föreslår en miniminivå utan överlämnar frågan om tid åt rektor att besluta om. Avsak- naden av garanterad undervisningstid får enligt förbundet negativa effek- ter för likvärdigheten och rättssäkerheteten för en elevgrupp som till stor del är särskilt utsatt på grund av dokumenterad problematik. När det gäller undantaget från bestämmelserna i skollagen om att utbildningen i huvud- sak ska vara skolförlagd anger förbundet att det riskerar att leda till att lärare förväntas arbeta under t.ex. . När det gäller undantaget från bestämmelserna om skolbibliotek anger förbundet att det visserligen inte går att kräva att eleverna alltid ska ha fysisk tillgång till en huvudmans skolbibliotek, men ansvarig huvudman bör kunna garantera eleverna till- gång till motsvarande ett skolbiblioteks utbud genom t.ex. digitala lös- ningar och möjligheter till fjärrlån av böcker. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) avstyrker förslaget om skolarbetets förläggning och anger att de få undantag som utredaren pekar på som underlag för förändring inte motiverar risken att skolorna förlägger 2019/20:127 undervisning för fler elever än vad som är grundtanken med en normal arbetsvecka. () avstyrker förslaget om undervisningstid och anger att en uttalad mängd lärarledd undervisningstid är en rättighet. BO vänder sig mot att en sådan rättighet tas bort, såväl i som i gymnasieskolan. BO avstyrker även förslaget om skolbibliotek och anger att frågan om tillgång till bibliotek för elever i distansutbildning bör vara möjlig att lösa. Det finns enligt BO exempel på skolor som sluter avtal med lokala bibliotek, för att säkerställa elevens rätt. anger att den verksamhet som bedrivs vid ett skolbiblio- tek är en viktig del i all utbildning. Bolaget delar uppfattningen att det inte är praktiskt möjligt att varje elev ska ha tillgång till ett fysiskt skolbiblio- tek, men anser att det bör finnas krav på motsvarande tjänster för elever inom distansundervisningen. Det kan enligt bolaget organiseras genom att bibliotekariekompetens görs obligatoriskt för huvudmannen. Det kan ske genom digitala bibliotekstjänster eller folkbiblioteken om elever inom distansundervisningen nämns som en prioriterad grupp i bibliotekslagen (2013:801). kommun är tveksam till undantaget för skolbibliotek. Även om det framgår av utredningen att undantaget ska gälla tillgången till ett fysiskt bibliotek och det poängteras att eleverna ändå bör ha tillgång till digitala biblioteksresurser, anser kommunen att det är viktigt att formulera rätten till tillgång till digitala resurser och den bildningsdel som ett skol- bibliotek bidrar med. Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. , Skolinspek- tionen, Datainspektionen och har inga synpunk- ter på förslaget. SKR avstyrker regeringens förslag om skolmåltider och anger att det finns ett antal frågor om hur skolmåltider ska erbjudas som Skälen för regeringens förslag Distansundervisning medför att det bör göras undantag från kravet på För , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan finns det bestämmelser i skollagen som anger att den totala undervisningstiden för varje elev ska vara minst ett visst antal timmar och att regeringen får med- dela föreskrifter om fördelning av undervisningstiden i form av en timplan (10 kap. 5 §, 11 kap. 7 §, 12 kap. 5 § och 13 kap. 5 §). ett minsta antal undervisningstimmar per stadium och ämne (skolförord- ningen [2011:185] bilagorna 1–4). Även när det gäller gymnasieskolan och gymnasiesärskolan finns det bestämmelser om garanterad undervis- Utbildningens omfattning får dock minskas för en elev på ett introduktionsprogram som begär det, om huvudmannen bedömer att det finns särskilda skäl (16 kap. 18 §, 17 kap. 6 § och 19 kap. 20 § skollagen). Samtliga dessa bestämmelser är utformade med närundervisning i åtanke. Distansundervisning föreslås definieras som interaktiv undervisning som bedrivs med informations- och kommunikationsteknik där elever och lärare är åtskilda i både rum och tid. Som framgått tidigare kombineras ofta distansundervisning med inslag av andra undervisningsformer, dvs. närundervisning och fjärrundervisning. Av avsnitt 5.4.3 framgår också att det ska ställas krav på att distansläraren ska ha regelbunden kontakt med eleven när distansundervisning används. Distansundervisning innebär dock ett mindre antal timmar lärarledd undervisning i förhållande till när- undervisning. Att den lärarledda tiden vid distansundervisning blir mindre än vid ordinarie undervisning behöver kompenseras genom att eleverna får tydliga riktlinjer för och gedigen återkoppling på sitt arbete och sin utveck- ling. Distansläraren måste också ha god förmåga att motivera eleverna. Som framgår av avsnitt 5.2.1 ska distansundervisning i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan som huvudregel bara kunna användas i högstadiet och mellanstadiet och bara under en begrän- sad period i form av särskilt stöd för en elev. Sådant stöd får beslutas för högst en termin. Om behovet skulle kvarstå efter en termin, finns det möj- lighet att fatta ett nytt beslut om särskilt stöd i form av distansundervis- ning. Som framgått tidigare får dock distansundervisning bara användas om andra möjligheter till särskilt stöd är uttömda eller inte bedöms lämp- liga och om vårdnadshavaren medger det. Det ovan sagda innebär dock att när eleven återgår till närundervisning kan det vara svårt för huvudmannen att i högstadiet eller mellanstadiet kompen- sera för det mindre antal lärarledda timmar som har getts eleven har fått distansundervisning för att uppnå det totala antal timmar som anges i bestämmelserna om garanterad undervisningstid. När det gäller distansundervisning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan före- slås inte att det ska ställas krav på att distansundervisning bara får använ- das om andra möjligheter till särskilt stöd är uttömda eller bedöms olämp- liga eftersom eleverna då har nått den åldern att deras uppfattning om lämplig undervisningsform bör tillmätas betydelse. Däremot krävs elevens samtycke, om det är fråga om distansundervisning som särskilt stöd, eller att det är fråga om en utbildning där distansundervisning används som ele- ven själv har sökt sig till. Även när det gäller utbildning där distansunder- visning används i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan kommer det att vara svårt att uppnå den garanterade undervisningstiden. Som utredningen föreslår behöver det därför göras undantag från bestämmelserna om garan- terad undervisningstid. BO påpekar att den garanterade undervisningstiden är en rättighet och vänder sig mot att den tas bort. Regeringen anser dock att undantag från den garanterade undervisningstiden är en konsekvens av förslaget att distansundervisning ska få förekomma. Utredningen har övervägt om de existerande lagkraven på undervis- ningstid i skollagen bör ersättas med en annan gräns vid distansundervis- ning, såsom föreslår. Utredningen bedömer dock att det är vanskligt att ange hur mycket undervisning som en elev minst bör få vid distansundervisning. Elevernas behov av undervisningstid varierar och beror såväl på elevens mognad som på om eleven har individuell undervisning eller undervisas i grupp. Regeringen anser i likhet med utred- ningen att det bör vara upp till rektorn för elevens utbildning att avgöra hur mycket undervisningstid som eleven ska få, utifrån elevens indivi- duella behov och förutsättningar att uppnå de olika kunskapskraven. Som nämns i avsnitt 5.4.3 föreslår regeringen att distansläraren ska ha regel- bunden direktkontakt med eleven när distansundervisning används. Det bör ankomma på huvudmannen att se till att en sådan kontakt upprätthålls. 2019/20:127 Skolinspektionen bör också beakta denna fråga vid sin tillsyn över verk- samhet med distansundervisning. Till skillnad från utredningen föreslår regeringen att det för och motsvarande skolformer ska anges att när en elev som har fått distans- undervisning återgår till ordinarie undervisning ska eleven ges minst den undervisningstid som återstår för övriga elever i den aktuella årskursen under den kvarvarande skoltiden. I de fall en elev som har fått distans- undervisning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan återgår till ordi- narie undervisning ska eleven ges minst den undervisningstid som återstår för övriga elever i den aktuella utbildningen under den kvarvarande skol- tiden. Såväl undantaget från bestämmelserna om garanterad undervisningstid som föreslagna bestämmelser föreslås föras in i det nya kapitel i skol- lagen där grundläggande bestämmelser om distansundervisning föreslås samlas, 22 kap. (se avsnitt 5.4.1). Kravet att utbildningen i huvudsak ska vara skolförlagd ska inte gälla för distansundervisning I skollagen anges att en elev i förskoleklassen, , grundsärsko- lan, specialskolan och sameskolan ska delta i den verksamhet som anord- nas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Den obligatoriska verksamheten får omfatta per läsår och eller, i förskoleklassen och de två lägsta årskurserna, . Sådan verksamhet får inte förläggas till , sön- dagar eller andra helgdagar (7 kap. 17 §). Dessa bestämmelser bör gälla även vid distansundervisning. Även elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli (15 kap. 16 § och 18 kap. 16 § skollagen). Utbildningen i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska vidare, med undantag för gymnasial lärlingsutbildning, i huvudsak vara skolförlagd. I gymnasieskolan får även introduktionsprogrammen programinriktat val, yrkesintroduktion och individuellt alternativ samt vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år utformas så att de inte är i huvudsak skolförlagda (15 kap. 11 § och 18 kap. 11 § skollagen). Eftersom eleven vid distansun- dervisning ofta inte befinner sig i skolan kan utbildning där distansunder- visning används i regel inte anses vara skolförlagd. Skollagens bestäm- melser om att utbildningen i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan i huvudsak ska vara skolförlagd bör därför inte gälla för utbildning där distansundervisning används. Detta bör framgå av det nya kapitel i skolla- gen där grundläggande bestämmelser om distansundervisning samlas, 22 kap. (se avsnitt 5.4.1). I skollagens kapitel om gymnasieskolan respek- tive gymnasiesärskolan bör det vidare i anslutning till bestämmelserna om att utbildningen i regel ska vara huvudsakligen skolförlagd, införas upp- lysningsbestämmelser om att utbildning där distansundervisning används inte behöver vara i huvudsak skolförlagd. anser att förslaget kan påverka lärarens arbetssi- tuation negativt. SPSM anger att det finns en risk att skolorna förlägger undervisning för fler elever än vad som är grundtanken med en normal arbetsvecka. Regeringen delar inte remissinstansernas farhågor att fördelningen mellan skolförlagd och icke skolförlagd utbildning kom- mer att påverka undervisningen bedrivs och att för- slaget kan få en negativ inverkan på lärarnas arbetstid. Enligt gymnasie- förordningen (2010:2039) ska elevernas skolarbete förläggas måndag– fredag och vara så jämnt fördelat över som möjligt (3 kap. 3 §). Det är viktigt att huvudmannen har en tydlig planering av lärarnas arbete och att arbetet är organiserat på ett sådant sätt att det klart framgår under vilka tider undervisningen ska bedrivas och när lärarna ska finnas tillgängliga. Inte heller vid närundervisning finns lärare tillgängliga vid samtliga tillfällen under en arbetsvecka. Det ska även göras undantag från kravet på tillgång till skolbibliotek Eleverna i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gym- nasieskolan och gymnasiesärskolan ska ha tillgång till skolbibliotek (2 kap. 36 § skollagen). Exakt hur tillgången ska anordnas beror på de lokala förhållandena vid varje skola och tillgången kan därför se olika ut beroende på skolornas och elevernas olika behov och förutsättningar. En elev som får distansundervisning kan inte alltid få tillgång till ett fysiskt skolbibliotek då avståndet till skolan kan vara stort. Utredningen förslår därför att det ska göras undantag från bestämmelserna om skolbibliotek. BO avstyrker förslaget och anger att frågan om tillgång till bibliotek för elever i distansutbildning bör vara möjlig att lösa. Även har invändningar och kommun är tveksam till förslaget. Regeringen delar dock utredningens uppfattning och anser att det bör göras undantag från skollagens bestämmelse om tillgång till skolbibliotek för utbildning där distansundervisning används. Eleven bör i stället få till- gång till elektroniska resurser, t.ex. referenslitteratur via webben, som ersättning för uppslagsverk i ett fysiskt skolbibliotek. Sådana elektroniska resurser får anses utgöra sådana lärverktyg som eleverna enligt skollagen ska ha tillgång till utan kostnad (se t.ex. 10 kap. 10 §). Regeringen har vidare beslutat att ge en särskild utredare i uppdrag att bl.a. analy- sera om och i så fall hur digitala resurser kan skapa fungerande lösningar i form av exempelvis skolbibliotekariestöd på distans (dir. 2019:91).