prop · H80363 · 2020-12-15 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2020/21:63 Redovisning av åtgärder i enlighet med målsättningarna i det nationella Regeringen överlämnar denna skrivelse till . presenterade regeringen det nationella brottsförebyggande programmet Tillsammans mot brott (skr. 2016/17:126). Syftet med programmet är att skapa förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i hela samhället. Programmet ska också bidra till att stimulera och entusiasmera fler berörda aktörer att vidta brottsförebyggande åtgärder och att utveckla samverkan, såväl på nationell som på regional och lokal nivå. I denna skrivelse redogörs för åtgärder som har vidtagits och beslutats i förhållande till de målsättningar för den brottsförebyggande arbetsprocessen och arbetets inriktning som beskrivs i programmet. Regeringen redovisar sin samlade bedömning av arbetet och den fortsatta inriktningen av det långsiktiga brottsförebyggande arbetet. Regeringens huvudsakliga bedömning är att arbetet med att genomföra det nationella brottsförebyggande programmet har bidragit till att det nu finns bättre förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i samhället. De omfattande åtgärder som har initierats sedan programmet antogs bedöms få ytterligare positiva effekter för det brottsförebyggande arbetet framöver. De övergripande målsättningarna i programmet ligger fast och regeringen avser att med oförminskad kraft fortsätta att verka enligt de intentioner och åtaganden som redovisas i programmet. Bekämpa brotten och brottens orsaker.............................................. Bakgrund, disposition och syfte........................................................ Syfte, avgränsningar och disposition.................................. 3.1Brottsutvecklingen enligt statistiken över anmälda brott och NTU .................................................................... 3.2Dödligt våld, kriminella nätverk och våldsbejakande Regeringens satsning på brottsförebyggande arbete ......................... Tillsammans mot brott – ett nationellt Förstärkningar av Brå....................................................... Brottsförebyggande samordnare vid länsstyrelserna ........ 4.4Andra aktuella satsningar av betydelse för det Målsättningar för arbetsprocessen – ökad kunskap och Ökad kunskap i det brottsförebyggande arbetet ............... 5.2Utvecklad samverkan på lokal, regional och 6 Målsättningar för det brottsförebyggande arbetets inriktning ......... Minska motivationen att begå brott.................................. Ökad formell och informell kontroll ................................ Begränsa tillgängligheten till lämpliga brottsobjekt......... 7 Regeringens samlade bedömning och det fortsatta arbetet ............. Satsningar för ett tryggare ................................... Målsättningarna för arbetsprocessen ................................ Målsättningarna för arbetets inriktning ............................ Det gemensamma ansvaret och den fortsatta Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Bekämpa brotten och brottens orsaker För att minska brottsligheten och öka tryggheten i samhället behövs effektiva åtgärder för att bekämpa såväl brotten som brottens orsaker. brott som begås ska utredas, gärningspersonerna ska lagföras och brottsoffren ska få stöd. behöver åtgärder vidtas så att så många brott som möjligt förebyggs. Brottslighet medför många negativa konsekvenser, inte minst för dem som utsätts för brott men även för gärningspersoner och för samhället i stort. Det handlar både om stort personligt lidande för den enskilda och om stora kostnader för enskilda, näringsliv och samhälle. Samhället har därför mycket att vinna på att förebygga brott, inte minst bland barn och unga. åtgärder och satsningar på att stärka rättsväsendets förmåga måste därför brottsförebyggande insatser utgöra en central del i strävan efter ett tryggare Att motverka brottslighetens grundorsaker handlar i hög grad om att skapa en god välfärd för alla. Det är en grundförutsättning för ett demokratiskt rättssamhälle grundat i tillit. Det är både en fråga om ekonomisk trygghet och om att rättvist fördela livschanser och skapa förutsättningar för människor att på lika villkor välja väg i livets olika Utöver en inkluderande välfärdspolitik krävs emellertid också riktade brottsförebyggande insatser. Det handlar om sociala insatser för dem som löper risk att hamna i eller återfalla i kriminalitet men också om att minska sannolikheten att brott begås genom att göra brotten mindre lönsamma, svårare att utföra och lättare att upptäcka. Rättsväsendets myndigheter har ett stort och viktigt ansvar i detta arbete, men utan andra aktörer som kommuner, näringsliv och det civila samhällets organisationer går det inte att nå ända fram. minska brottsligheten och öka tryggheten i hela landet kräver samverkan och närvaro inom alla sektorer och på alla nivåer i samhället. åtgärder mot brottsligheten som vidtas inom rättsväsendet ska vara verkningsfulla krävs samarbete med aktörer utanför rättsväsendet. måste de åtgärder mot brottsligheten som vidtas av andra än rättsväsendets myndigheter få understöd av och andra inom Av central betydelse är också att det brottsförebyggande arbetet är lokalt förankrat; brottslighetens orsaker måste angripas där Genom regeringens nationella brottsförebyggande program har en solid grund lagts för ett strukturerat och kunskapsbaserat brottsförebyggande arbete som involverar många aktörer i samhället. visar att samarbete och ett fokuserat arbete mot tydliga mål gör Sammantaget har de åtgärder och satsningar som beskrivs i denna skrivelse lett till en ökad bredd, kunskap och samverkan i det Det är viktiga förutsättningar för en effektiv kamp mot brotten och brottens orsaker, även om resultaten på kort sikt inte alltid är mätbara i statistiska termer. Genomförandet av programmet i alla sektorer och på alla nivåer i samhället är emellertid ett långsiktigt utvecklingsarbete som kräver ihållande politisk vilja och ett systematiskt och uthålligt arbete av alla berörda aktörer. Regeringen avser att med oförminskad kraft fortsätta att verka för att målsättningarna i det 2020/21:63 brottsförebyggande programmet ska uppnås. Arbetet ska fortsatt bedrivas utifrån de åtaganden som följer av programmet samt med beaktande av de utvecklingsbehov som uppmärksammats i uppföljningen av arbetet. 2Bakgrund, disposition och syfte presenterades det nationella brottsförebyggande programmet Allas vårt ansvar (Ds 1996:59). Det kom att få stor betydelse för utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet, inte minst på lokal nivå. Mot bakgrund av de stora förändringar i samhällsutvecklingen och brottslighetens karaktär som ägt rum under de två decennier som gått sedan det första brottsförebyggande programmet lanserades tog regeringen initiativ till en ny brottsförebyggande satsning. Satsningen innebar bland annat en förstärkning av (Brå) och en ny uppgift och ekonomiska medel till länsstyrelserna att ansvara för samordning och stöd på regional nivå. I syfte att utveckla det strategiska arbetet och involvera fler aktörer i arbetet med att förebygga brott tog regeringen därutöver initiativ till ett nytt nationellt brottsförebyggande program. Det nya programmet, Tillsammans mot brott (skr. 2016/17:126), beslutades av regeringen . Programmet samlar regeringens ambitioner och målsättningar för det brottsförebyggande arbetet inom olika politikområden, med det övergripande syftet att skapa förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i hela samhället. Programmet togs fram i bred samverkan och i dialog med representanter från det civila samhällets organisationer, näringslivet, myndigheter och kommuner. Inom ramen för arbetet med att utforma programmet genomfördes också ett seminarium med forskare inom det kriminalpolitiska området samt studieresor till och . För att säkerställa att arbetet bedrivs i enlighet med den inriktning som programmet anger har regeringen vidtagit åtgärder för att på ett systematiskt sätt följa upp arbetet. Brå har i uppdrag att lämna en rapport till regeringen om hur det brottsförebyggande arbetet har bedrivits lokalt, regionalt och nationellt och vilka centrala utvecklingsbehov som identifierats. Länsstyrelserna har i sin tur i uppdrag att lämna en samlad redovisning till Brå av det arbete som har bedrivits lokalt och regionalt inom respektive län. I regleringsbreven fick 14 myndigheter i uppdrag att redovisa insatser som har genomförts eller påbörjats och som kan ha betydelse för det nationella brottsförebyggande programmets har en interdepartemental arbetsgrupp för brottsförebyggande arbete i uppgift att löpande följa upp arbetet med programmet. I skrivelsen aviserade regeringen sin avsikt att återkomma med en ny skrivelse när programmet varit i kraft för att beskriva utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet. I samband med behandling av skrivelsen tillkännagav för regeringen att Skr. 2020/21:63 regeringen dels inte skulle tillsätta en nationell samordnare för brottsförebyggande frågor, vilket hade aviserats i skrivelsen, dels skulle återkomma till med en redovisning av vilka konkreta brottsförebyggande åtgärder som regeringen avsåg att vidta och när man avsåg att vidta dessa åtgärder (bet. 2016/17:JuU15 punkt 5, rskr. 2016/17:321). Tillkännagivandet slutbehandlas genom denna skrivelse till . 2.2Syfte, avgränsningar och disposition Syftet med skrivelsen är att redogöra för genomförda, pågående och beslutade insatser i linje med målsättningarna i det nationella brottsförebyggande programmet Tillsammans mot brott. Tyngdpunkten ligger på att redovisa hur regeringen har verkat, och avser att verka, enligt de åtaganden som presenterades i programmet. Därutöver redovisas också exempel på åtgärder som har initierats av andra offentliga och privata aktörer i enlighet med målsättningarna i det nationella brottsförebyggande programmet. Regeringens brottsförebyggande program är en del av en större satsning, som aviserades i budgetpropositionen , för att förstärka och utveckla det brottsförebyggande arbetet. Redogörelsen i denna uppföljande skrivelse är huvudsakligen avgränsad till initiativ som tagits sedan programmet antogs . Till grund för skrivelsen ligger bland annat Brås årliga rapporter av utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet, berörda myndigheters återrapporteringar och interna uppföljning av brottsförebyggande åtgärder inom olika områden. Det brottsförebyggande arbetet spänner över ett stort antal politikområden och redogörelsen gör inte anspråk på att vara heltäckande men omfattar exempel på viktiga åtgärder inom de olika målområdena i det brottsförebyggande programmet. I många sammanhang används begreppen utsatta områden eller socialt utsatta områden utan någon tydlig definition som beteckning på områden som utmärks av segregation, lågt valdeltagande och olika sociala problem som hög arbetslöshet, låg utbildningsnivå, höga ohälsotal och hög brottslighet och otrygghet. I regeringens långsiktiga strategi för att minska och motverka segregation används benämningen ”områden med socioekonomiska utmaningar”. I denna skrivelse avser begreppen utsatta områden eller socialt utsatta områden, om inget annat anges, de områden som betecknas som utsatta områden, riskområden respektive särskilt utsatta områden av . De områden som betecknar som utsatta karakteriseras bland annat av en låg socioekonomisk status, samt av att kriminella har en inverkan på lokalsamhället som skapar otrygghet och minskad benägenhet att anmäla brott och att medverka i rättsprocessen. Ett särskilt utsatt område kännetecknas av en social problematik och kriminell närvaro som lett till en utbredd obenägenhet att delta i rättsprocessen och svårigheter för att fullgöra sitt uppdrag. Ett riskområde kännetecknas av att det befinner sig i riskzonen att bli ett särskilt utsatt område. 2020/21:63 Skrivelsen inleds med en kort beskrivning av brottslighetens utveckling (avsnitt 3). Därigenom ges en aktuell lägesbild av utmaningarna på området och en utgångspunkt för den fortsatta inriktningen av arbetet. Därefter följer en kortfattad redogörelse för regeringens brottsförebyggande satsning, där det nationella brottsförebyggande programmet är en central del, samt några exempel på andra satsningar som bedöms vara av särskild betydelse för att nå målen för den brottsförebyggande verksamheten (avsnitt 4). Redogörelsen för arbetet med genomförandet av programmet (avsnitt 5 och 6) följer den indelning i två övergripande målområden som görs i det nationella brottsförebyggande programmet. Det första området avser arbetsprocessen och innefattar målsättningar för ökad kunskap och utvecklad samverkan i det brottsförebyggande arbetet. Det andra området handlar om arbetets inriktning och innefattar målsättningar för att minska motivationen att begå brott, öka den formella och informella kontrollen samt begränsa tillgängligheten till brottsobjekt. De åtgärder som redovisas i skrivelsen berör ofta mer än ett målområde men beskrivs i huvudsak under det målområde som bedöms mest relevant. Avslutningsvis redovisas regeringens samlade bedömning av utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet och hur regeringen avser att fortsätta att utveckla arbetet i enlighet med de målsättningar som anges i det nationella brottsförebyggande programmet (avsnitt 7). Att beskriva brottslighetens omfattning och utveckling i samhället låter sig inte göras på ett heltäckande sätt. Statistiken över anmälda brott visar inflödet av brott till framför allt . Även om syftet med statistiken inte är att visa brottsnivåer i samhället kan den ge viss vägledning. Anmälningsbenägenheten kan dock variera både och mellan olika brottstyper. Rättsväsendets prioriteringar kan också påverka vilka brott som upptäcks och därmed resulterar i en anmälan. Som komplement för att bedöma brottsutvecklingen används Nationella trygghetsundersökningen (NTU), där frågor om bland annat utsatthet för brott ställs till ett urval av befolkningen. NTU täcker dock inte alla brottstyper, exempelvis saknas brott mot företag och myndigheter och brott som inte riktar sig mot enskilda personer, till exempel narkotikabrott. Varken kriminalstatistiken eller NTU ger heller en bild av omfattningen av den brottslighet som begås av kriminella nätverk eller av individer med koppling till våldsbejakande extremistiska grupperingar. För denna brottslighet behövs andra kompletterande källor. 3.1Brottsutvecklingen enligt statistiken över anmälda brott och NTU Den anmälda brottsligheten har ökat från cirka 1,37 miljoner anmälda brott till cirka 1,55 miljoner anmälda brott . Utvecklingen har i hög grad påverkats av att antalet anmälda bedrägerier har ökat kraftigt. Utvecklingen beror i huvudsak på ökad internetanvändning i samhället, som bidrar till nya möjligheter och metoder att begå bedrägeribrott. De allt fler anmälda bedrägerierna har också återspeglats i NTU, om än inte lika tydligt. En förklaring till detta kan vara att NTU inte omfattar brott som riktas mot företag. Andra brottstyper som har ökat i anmälningsstatistiken är skadegörelsebrott och narkotikabrott. Antalet anmälda narkotikabrott är i stor utsträckning ett resultat av insatser mot denna brottslighet. Uppgifter från () visar dock att en viss ökning av användning av narkotika har skett bland gymnasieeleverna medan andelen som rapporterat användning av narkotika i årskurs nio har varit mera oförändrad. Bland elever som använt narkotika finns en ökningstendens vad gäller mera frekvent användning. Antalet narkotikarelaterade dödsfall har ökat , men 2018 och 2019 har antalet dödsfall minskat (CAN 2019 rapport 180). Tillgreppsbrotten har minskat , enligt både anmälningsstatistiken och NTU. har anmälda bostadsinbrott minskat tydligt. Även anmälda fickstölder, stölder från butik samt inbrott i butik har minskat . Enligt NTU, som mäter egendomsbrott mot hushåll, har framför allt fordonsrelaterade egendomsbrott minskat i ett längre perspektiv. Anmälningar om brott mot person har ökat , exempelvis anmälda sexualbrott. Det beror delvis på en ökad anmälningsbenägenhet och på att lagstiftningen förändrats så att fler gärningar än tidigare bedöms som brottsliga handlingar. I NTU är utsattheten avseende brott mot enskild person störst för hot och sexualbrott. Män uppger i större utsträckning än kvinnor att de har utsatts för misshandel, personrån och bedrägerier medan en större andel kvinnor än män uppger att de har utsatts för sexualbrott. Kvinnor uppger även i större utsträckning än män att de utsätts för trakasserier. NTU visar också att kvinnor oftare blir utsatta för misshandel av närstående och bekanta, medan män oftare blir utsatta för misshandel av för dem okända personer. Andelen utsatta för brott mot enskild person är större bland kvinnor och män i socialt utsatta områden jämfört med kvinnor och män i övriga områden. När det gäller brott mot enskild person minskade den rapporterade utsattheten något 2019 jämfört med . Sexualbrott minskade efter att ha ökat . till utvecklingen över en längre tidsperiod har sexualbrott haft tydligast utveckling, då andelen som uppgav sådan utsatthet ökade tydligt . Sexualbrott i NTU innefattar ett brett spektrum av brott – från sexuella ofredanden till mycket allvarliga brott såsom våldtäkt. Mest utsatta är yngre kvinnor. De senaste årens utveckling är svårtolkad. Enligt Brå (2019:5) avser de senaste årens 2020/21:63 ökningar i NTU främst mindre allvarliga sexualbrott. Till en betydande del torde detta handla om en ökad benägenhet bland kvinnor att tala öppet om sin utsatthet. Det återstår att se om de senaste årens minskning är början på en nedåtgående trend. Andelen utsatta för trakasserier ökade i princip –2018 enligt NTU, medan andelen utsatta för hot och personrån har ökat . Även för misshandel kan en uppåtgående trend konstateras, då andelen har ökat . Utsattheten för misshandel bland unga män, som är den mest utsatta gruppen, är dock fortfarande lägre än . Utbrottet av covid-19 kan få både kort- och långsiktiga konsekvenser för brottsligheten, liksom för samhällets motåtgärder. Statistik från Brå visar att antalet anmälda brott minskade under utbrottets första månader för att sedan öka igen jämfört med . På det stora hela har utvecklingen legat i linje med vad som kunnat förväntas, givet de förändringar som skett i hur människor rör sig i samhället. Exempelvis minskade antalet anmälningar om misshandel mot obekanta och stöldbrott. fortsatte antalet anmälda narkotikabrott att öka, vilket är ett tecken på att och har upprätthållit sitt arbete mot narkotika under pandemin. Utvecklingen av anmälda brott är dock inte entydig och några säkra slutsatser om pandemins påverkan på brottsligheten kan därför inte dras. 3.2Dödligt våld, kriminella nätverk och våldsbejakande extremism Det dödliga våldet minskade fram till , då nedgången bröts och i stället övergick i en uppgång. Nivån är dock fortfarande lägre än sett till befolkningsmängden. Den huvudsakliga ökningen består av att dödligt våld vid konflikter i den kriminella miljön har ökat tydligt. Kopplat till detta har även antalet skjutningar och sprängningar ökat. Det dödliga våldet mot kvinnor i nära relation liksom övrigt dödligt våld i familjen har däremot minskat något . Enligt den myndighetsgemensamma lägesbilden om organiserad brottslighet bedöms den ökade globaliseringen och digitaliseringen påverka den organiserade brottsligheten (m.fl. 2019). De kriminella nätverken arbetar alltmer gränsöverskridande och blir allt mindre knutna till specifika geografiska platser eller länder. Fri rörlighet mellan länder gör det lättare för internationella nätverk att verka i flera länder och utsatt arbetskraft från andra EU-länder utnyttjas för . På samma sätt som den tekniska utvecklingen gör människor mindre beroende av en geografisk plats så möjliggör tekniken och den digitala utvecklingen att kriminella aktörer kan dölja sin brottslighet, distansera sig från brotten, begå brott från annat land, föra över pengar utan spårbarhet och göra sig svåråtkomliga för olika typer av myndighetsåtgärder. Brottsligheten mot välfärds- och förmånssystemen är fortsatt omfattande. Det handlar till exempel om felaktiga arbetstillstånd som bland annat används i assistansbedrägerier, osanna intyg och oriktig folkbokföring som bidrar till att orsaka felaktiga utbetalningar men även om företag som Skr. 2020/21:63 används som brottsverktyg. lägesbilden förekommer det att framgångsrika brottsupplägg paketeras och säljs till andra aktörer. I lägesbilden lyfter myndigheterna också hur handel med narkotika är en central del av den brottslighet som nätverken ägnar sig åt. Både vapenhandeln och penningtvätt beskrivs vara tätt knutna till narkotikahandeln då brottsområdena är en förutsättning för att kunna upprätthålla organiserad narkotikahandel . På samma område lyfter myndigheterna den ökande våldsanvändningen inom organiserad brottslighet och kopplar även denna till narkotikamarknaden. Våldsbejakande högerextremism, våldsbejakande vänsterextremism och våldsbejakande islamistisk extremism begår brott för att ändra samhällsordningen. Individer inom de våldsbejakande extremistiska miljöerna kan systematiskt använda våld, hot och trakasserier mot politiker, andra samhällsföreträdare, opinionsbildare och minoritetsgrupper. Säkerhetspolisen ser en utveckling där fler personer som finns i miljöernas utkant sympatiserar med extremistmiljöernas ideologier, vilket innebär att det finns en grogrund för rekrytering och tillväxt, vilket påverkar det långsiktiga hotet mot demokrati och säkerhet. Extremistmiljöerna har också internationella kopplingar. Digitaliseringen har bidragit till att det blivit enklare att producera och sprida näthat, desinformation och propaganda både nationellt och internationellt. minskade antalet våldsbejakande islamistisk motiverade terroristattentat från en tidigare hög nivå som antalet terroristattentat utförda av våldsbejakande högerextremister ökade. Flera av dessa terrorattentat har utförts av ensamagerande gärningspersoner som i många fall har radikaliserats på egen hand genom att ta del av våldsbejakande propaganda på internet och i sociala medier (Säkerhetspolisen 2020). 4Regeringens satsning på brottsförebyggande arbete 4.1Tillsammans mot brott – ett nationellt brottsförebyggande program presenterade regeringen mot brott – ett nationellt brottsförebyggande program (skr. 2016/17:126). Programmet syftar till att skapa förutsättningar för ett strukturerat och långsiktigt brottsförebyggande arbete i hela samhället. Programmet ska också bidra till att stimulera och entusiasmera fler berörda aktörer att vidta brottsförebyggande åtgärder och att utveckla samverkan, såväl på nationell som på regional och lokal nivå. Det riktar sig till en bred målgrupp såsom myndigheter, regioner, kommuner, näringslivet och det civila samhällets organisationer. I programmet beskrivs regeringens övergripande målsättningar för hur ett kunskapsbaserat brottsförebyggande arbete bör bedrivas och hur 2020/21:63 samverkan mellan berörda aktörer kan utvecklas. Vidare anges regeringens målsättningar för och exempel på hur förebyggande insatser kan riktas mot såväl individer som riskerar att begå och har begått brott, som de tillfällen och situationer där brott riskerar att uppstå. Under respektive målsättning beskrivs sammanfattningsvis hur regeringen avser att verka för att målsättningarna ska uppnås. handlar det om att förbättra förutsättningarna så att andra berörda aktörer kan vidta de åtgärder som krävs för att uppnå målen. För att stärka Brås förmåga att stödja brottsförebyggande arbete ökades Brås anslag med . fick Brå ett särskilt uppdrag att utveckla det nationella stödet till och samordningen av brottsförebyggande arbete (Ju2017/01526).