prop · H70369 · 2020-01-28 00:00:00 — De ekonomiska konsekvenser som förslaget kan komma att medföra för rättsväsendets myndigheter kan inte med säkerhet förutses, bl.a. eftersom det inte är möjligt att beräkna exakt hur många fler fall jämfört med som kan komma att bli föremål för utredning, åtal och dom med tillämpning av de nya reglerna. Enligt promemorian kommer kostnadsökningarna främst att drabba även om det är svårt att med någon precision ange hur stor ökningen kommer att bli. Det närmare utfallet av de nu föreslagna bestämmelserna kommer inte att kunna bedömas förrän dessa varit i kraft . De föreslagna ändringarna torde emellertid endast beröra ett mycket begränsat antal fall . Regeringen gör därför bedömningen att de kostnadsökningar för rättsväsendets myndigheter som föranleds av ändringarna kan finansieras inom befintliga anslag. Regeringens bedömning: Förslagen förväntas bidra till att stärka det straffrättsliga skyddet för barn. De förväntas även ha en positiv effekt för att uppnå jämställdhet i samhället mellan kvinnor och män samt flickor och pojkar. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser yttrar sig inte särskilt över promemorians bedömning. Myndigheten för ungdoms- och civil- samhällesfrågor delar uppfattningen att förslagen skulle kunna hjälpa till att stärka det straffrättsliga skyddet för barn och unga samt bidra till de jämställdhetspolitiska målen på . Enligt myndigheten är det viktigt att föreslagna lagändringar, och möjliga utbildningsinsatser till följd av dem, belyser ungas rättssäkerhet även utifrån ett hbtq-perspektiv. ECPAT och anser att utredaren inte i tillräckligt stor utsträckning redovisat hur barnets bästa har satts i främsta rummet när det rör föreslagna lagstiftningsförändringar och att detta hade kunnat redovisats i form av en barnkonsekvensanalys. mannen saknar en genomgående barnkonsekvensanalys. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget om ett höjt minimistraff för grovt barnpornografibrott syftar till att generellt höja straffnivån för det Förslaget om avskaffad preskription avser brott där barn är målsägande och syftet är att barn som utsatts för våldtäktsbrott eller könsstympningsbrott ska få en förstärkt möjlighet till upprättelse även om en mycket gått sedan brottet begicks. Enligt artikel 34 i FN:s konvention om barnets rättigheter () åtar sig konven- tionsstaterna att skydda barnet mot alla former av sexuellt utnyttjande och För detta ändamål ska konventionsstaterna särskilt Prop. 2019/20:69 vidta alla lämpliga nationella, bilaterala och multilaterala åtgärder för att förhindra bl.a. att barn utnyttjas i pornografiska föreställningar och i pornografiskt material. har getts ställning som svensk lag och lagen trädde i kraft . Regeringen bedömer att de förslag som lämnas kommer bidra till att stärka det straffrättsliga skyddet för barn och till att säkerställa barnets rättigheter i enlighet med bl.a. artikel 34 i . Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Det sjätte jämställdhetspolitiska delmålet är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Kvinnor och män ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Be- stämmelserna om ett höjt minimistraff för grovt barnpornografibrott, ett förändrat skuldrekvist och avskaffad preskription för våldtäktsbrott ska tillämpas lika för båda könen. Enligt statistik från utsätts emellertid fler flickor än pojkar för sexualbrott. Till inkommer fler misstankar om sexualbrott mot flickor än pojkar. Även bland de barn som är skildrade i barnpornografiska bilder är flickor i majoritet. Sexuellt våld mot flickor och kvinnor utgör ett hinder mot jämställdhet mellan könen. Enligt regeringens mening kan förslagen därmed förväntas ha en positiv effekt för att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män. 8.1Förslaget till lag om ändring i 2 § För brott som begåtts utom riket döms efter svensk lag och vid svensk domstol, om brottet begåtts 1.av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , 2.av utlänning utan hemvist i , som efter brottet blivit svensk medborgare eller tagit hemvist här i riket eller som är dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare och finns här, 3.av annan utlänning som finns här i riket och på brottet enligt svensk lag kan följa fängelse , eller 4.i utövningen av ett svenskt företags näringsverksamhet och det är fråga om givande av muta, grovt givande av muta eller handel med inflytande enligt 10 kap. 5 d § 2. Första stycket gäller inte, om gärningen är fri från ansvar enligt lagen på gärningsorten eller om den begåtts inom område som inte tillhör någon stat och enligt svensk lag svårare straff än böter inte kan följa på gärningen. I fall som avses i denna paragraf får inte dömas till påföljd som är att anse som strängare än det svåraste straff som är föreskrivet för brottet enligt lagen på gärningsorten. De inskränkningar av svensk domsrätt som anges i andra och tredje styckena gäller inte för brott som avses i 1.4 kap. 1 a och 4 c §§ och 16 kap. 10 a § första stycket 1 och sjätte stycket eller försök till sådana brott, 2019/20:69 2. 4 kap. 4 § andra stycket varigenom någon förmåtts att ingå ett sådant äktenskap eller en sådan äktenskapsliknande förbindelse som avses i 4 c § eller försök till sådant brott, eller 3.6 kap. 1–6, 8, 9 och 12 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. 1, 2, 4–6, 8, 9 och 12 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om svensk domstols behörighet att döma över brott som har begåtts utomlands. I fjärde stycket punkt 1, som undantar vissa brott från de inskränkningar av svensk domsrätt som följer av kravet på dubbel straffbarhet i andra stycket och föreskriften om påföljdsval och straffmätning i tredje stycket, ändras hänvisningen avseende grovt barnpornografibrott. Detta är en följd av ändringarna i 16 kap. 10 a § och innebär ingen förändring i sak. 10 a § Den som 1.skildrar barn i pornografisk bild, 2.sprider, överlåter, upplåter, förevisar eller på annat sätt gör en sådan bild av barn tillgänglig för någon annan, 3.förvärvar eller bjuder ut en sådan bild av barn, 4.förmedlar kontakter mellan köpare och säljare av sådana bilder av barn eller vidtar någon annan liknande åtgärd som syftar till att främja handel med sådana bilder, eller 5.innehar en sådan bild av barn eller betraktar en sådan bild som han eller hon berett sig tillgång till döms för barnpornografibrott till fängelse i högst . Är ett brott som avses i första eller andra stycket ringa, döms till böter eller fängelse . Med barn avses en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som är . Är pubertetsutvecklingen fullbordad, ska ansvar för gärning enligt första stycket 2–5 dömas ut bara om det av bilden och omständigheterna kring den framgår att den avbildade personen är . Till ansvar för gärning som avses i första stycket 1 ska dömas även den som inte haft uppsåt till men varit oaktsam beträffande omständigheten att den som skildras är . Den som i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte av oaktsamhet sprider en sådan bild som avses i första stycket, döms som sägs där eller i andra stycket. Är brott som avses i första stycket att anse som grovt, döms för grovt barnpornografibrott till fängelse i lägst ett och högst . Vid bedömningen av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas om brottet har begåtts yrkesmässigt eller i vinstsyfte, utgjort ett led i brottslig verksamhet som utövats systematiskt eller i större omfattning, avsett en särskilt stor mängd bilder eller avsett bilder där barnen är särskilt unga, utsätts för våld eller tvång eller utnyttjas på annat särskilt hänsynslöst sätt. I paragrafen regleras straffansvar för barnpornografibrott och grovt barnpornografibrott. Det införs ett nytt fjärde stycke. Femte stycket motsvarar innehållet i det hittillsvarande fjärde stycket. Sjätte stycket motsvarar innehållet i det hittillsvarande femte stycket, med den ändringen att straffskalan ändras. Även språkliga ändringar görs. Övervägandena finns i avsnitt 4.4 och 4.5.2. Innehållet i fjärde stycket är nytt och innebär ett undantag från det allmänna kravet på uppsåt enligt 1 kap. 2 § första stycket, i fråga om barnets ålder vid skildring enligt första stycket punkt 1. Enligt bestämmelsen kan en gärningsman dömas till ansvar även om han eller hon inte haft uppsåt till men varit oaktsam beträffande omständigheten att den person som skildras är . Regleringen får betydelse endast vid skildring av verkliga barn i pornografisk bild. Bestämmelsen motsvarar den reglering avseende sexualbrott som finns i 6 kap. 13 §. Bestämmelsen innebär att ett allmänt oaktsamhetskrav gäller. Någon kvalificerad form av oaktsamhet krävs alltså inte. Oaktsamheten kan vara antingen medveten eller omedveten. En allmän oaktsamhetsbedömning ska göras. Samtliga för gärningsmannen iakttagbara omständigheter som inträffat, eller förhållanden som förelegat, för gärningen ska beaktas. Straffansvar vid medveten oaktsamhet omfattar det fallet att gärningsmannen misstänker att personen är , men ändå skildrar barnet i pornografisk bild. Bedömningen av medveten oaktsamhet motsvarar första ledet i prövningen av likgiltighetsuppsåtet. Det innebär att kravet på oaktsamhet är uppfyllt i de fall en prövning av likgiltighetsuppsåtet utfaller negativt endast på grund av att det brister i likgiltighetsuppsåtets andra led, dvs. när gärningsmannen är likgiltig till risken för att barnet inte fyllt men inte till att så verkligen är fallet. Straffansvaret omfattar även det fallet att gärningsmannen varit omedvetet oaktsam, dvs. när gärningsmannen inte misstänker, alltså inte inser risken för, att barnet är , men borde ha gjort det. I dessa fall krävs för ansvar att det finns något som personen kunde ha gjort för att komma till insikt och att det också är något som denne borde ha gjort. Ofta är det som personen kan göra för att komma till insikt något ganska enkelt, som att fråga, tänka efter eller kontrollera de närmare förhållandena. Skyldigheten att vidta någon form av kontroll av åldern på den som skildras ökar ju tydligare indikationer det finns på att denne är . Den omständigheten att en person över huvud taget inte har vidtagit någon form av kontroll av den skildrades ålder kan alltså, om förhållandena medfört att personen borde ha varit på sin vakt, tala för att han eller hon inte har agerat med tillräcklig grad av aktsamhet för att undvika straffansvar. Förhållandet att en person har vidtagit olika former av kontrollåtgärder för att få klarhet i åldern på den som skildras kan däremot tala för att personen inte varit oaktsam, under förutsättning att åtgärderna varit allvarligt menade. Hur långtgående denna kontroll bör vara får bedömas från fall till fall i rättstillämpningen. Frågan om gärningsmannens skuld i förhållande till barnets ålder blir aktuell endast när den person som skildras är fullt pubertetsutvecklad. Är pubertetsutvecklingen inte fullbordad har det inte någon betydelse hur gammal den som skildras är, dvs. om denne fyllt eller inte (se definitionen av barn i tredje stycket). Sjätte stycket ändras genom att straffminimum för grovt barnpornografibrott höjs till fängelse . Ändringen syftar till att höja straffnivån för brottet. Avsikten är inte att påverka gränsdragningen mellan brott av normalgraden och grovt brott. 2 § Bestämmelserna i detta kapitel om bortfallande av påföljd gäller inte för 1.mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 §, 2.våldtäkt eller grov våldtäkt enligt 6 kap. 1 § första eller tredje stycket, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , 3.våldtäkt mot barn eller grov våldtäkt mot barn enligt 6 kap. 4 §, 4.brott enligt 2 § första eller tredje stycket lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , 5.folkmord, brott mot mänskligheten eller grov krigsförbrytelse enligt 1, 2 eller 11 § lagen (2014:406) om straff för folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser, 6.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, eller 7.försök till brott som avses i 1, 5 eller 6. Har någon begått brott som avses i första stycket innan han eller hon fyllt tjugoett år, gäller dock bestämmelserna om bortfallande av påföljd i detta kapitel. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från preskription. I första stycket införs tre nya punkter (2–4). Punkterna 5–7 motsvarar innehållet i de hittillsvarande punkterna 2–4. Övervägandena finns i avsnitt 5.3. Genom de nya punkterna i första stycket undantas vissa brott som begås mot barn från preskription. Av regleringen följer att brotten inte blir föremål för åtalspreskription, påföljdspreskription eller absolut preskription. De brott som omfattas av undantaget är våldtäkt som inte är mindre grov och grov våldtäkt (punkt 2), våldtäkt mot barn och grov våldtäkt mot barn (punkt 3) och brott mot 2 § lagen med förbud mot könsstympning av kvinnor som inte är mindre grovt (punkt 4). Även medverkan till brotten är undantagen från preskription. Av punkt 7 följer att försök till de brott som anges i punkterna 2–4 inte undantas från preskription. Andra stycket är oförändrat. De nya reglerna om avskaffad preskription gäller alltså inte om brottet begåtts av någon som var . För dessa fall finns det i 35 kap. 4 § andra stycket bestämmelser om senarelagd utgångspunkt för beräkning av preskriptionstid vid de brott som anges i första stycket punkterna 2–4. 4 § De i 1 § bestämda tiderna ska räknas från den dag brottet begicks. Om det förutsätts att en viss verkan av handlingen ska ha inträtt innan en påföljd får dömas ut, ska tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Vid brott som avses i följande bestämmelser ska de i 1 § bestämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt : 1.6 kap. 4–6, 8 och 9 §§ eller försök till sådana brott, 2.6 kap. 1–3, 10 och 12 §§ eller försök till brott enligt 6 kap. 1, 2 och 12 §§, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt , 3.16 kap. 10 a § första och sjätte styckena eller försök till sådana brott, om brottet avser skildring av barn i pornografisk bild och en tillämpning av första stycket inte leder till att möjligheten att döma ut påföljd bortfaller senare, 4.2 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor eller försök till sådant brott, om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Vid bokföringsbrott som inte är ringa ska tiden räknas från den dag då den bokföringsskyldige har försatts i konkurs, fått eller erbjudit ackord eller inställt sina betalningar, om detta skett från brottet. skyldige från brottet blivit föremål för revision av , ska Prop. 2019/20:69 tiden räknas från den dag då revisionen beslutades. Paragrafen innehåller bestämmelser om från vilken dag tiden för preskription ska räknas. I andra stycket punkt 3, som reglerar förlängd preskriptionstid för vissa barnpornografibrott, ändras hänvisningen avseende grovt barnpornografibrott. Detta är en följd av ändringarna i 16 kap. 10 a § och innebär ingen förändring i sak. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 35 kap. 2 § första stycket i den nya lydelsen tillämpas även på brott som har begåtts före ikraftträdandet, om inte möjligheten att döma till påföljd har bortfallit enligt äldre bestämmelser. Enligt punkt 1 träder lagen i kraft . Av övergångsbestämmelsen i punkt 2 framgår att 35 kap. 2 § första stycket ska tillämpas även på brott som har begåtts före ikraftträdandet, om inte möjligheten att döma till påföljd har bortfallit enligt äldre bestämmelser. De nya bestämmelserna om avskaffad preskription ges alltså retroaktiv verkan. Övervägandena finns i avsnitt 6. 8.2Förslaget till lag om ändring i 20 d § Med hemlig rumsavlyssning avses avlyssning eller upptagning som 1.görs i hemlighet och med ett tekniskt hjälpmedel som är avsett att återge ljud, 2.avser tal i enrum, samtal mellan andra eller förhandlingar vid sammanträden eller andra sammankomster som allmänheten inte har tillträde till. Hemlig rumsavlyssning får användas vid en förundersökning om 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.spioneri enligt 19 kap. 5 § , 3.brott som avses i 3 § lagen (1990:409) om skydd för företagshemligheter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning och det kan antas att brottet inte leder till endast böter, 4.annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse och det är fråga om a) människohandel enligt 4 kap. 1 a § , b) grov människoexploatering enligt 4 kap. 1 b § tredje stycket , c) våldtäkt enligt 6 kap. 1 § första stycket , d) grovt sexuellt övergrepp enligt 6 kap. 2 § andra stycket , e) våldtäkt mot barn enligt 6 kap. 4 § första eller andra stycket , f) grovt sexuellt övergrepp mot barn enligt 6 kap. 6 § andra stycket , g) grovt utnyttjande av barn för sexuell posering enligt 6 kap. 8 § tredje stycket h) grovt koppleri enligt 6 kap. 12 § tredje stycket , i) grov utpressning enligt 9 kap. 4 § andra stycket , j) grovt barnpornografibrott enligt 16 kap. 10 a § sjätte stycket , k) grovt övergrepp i rättssak enligt 17 kap. 10 § tredje stycket , l) grovt narkotikabrott enligt 3 § narkotikastrafflagen (1968:64), eller 2019/20:69 m) grov narkotikasmuggling enligt 6 § tredje stycket lagen (2000:1225) om straff för smuggling, 5.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 1–3, om en sådan gärning är belagd med straff, 6.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 4, om en sådan gärning är belagd med straff och det med hänsyn till omständigheterna kan antas att gärningens straffvärde överstiger fängelse . Paragrafen reglerar vad som avses med hemlig rumsavlyssning och för vilka brott sådan avlyssning får användas vid en förundersökning. Som en följd av ändringarna i 16 kap. 10 a § ändras hänvisningen avseende grovt barnpornografibrott i andra stycket punkt 4 j). Ändringen innebär ingen förändring i sak. Sammanfattning av promemorian Vissa frågor om barnpornografibrottet och om avskaffad preskription för allvarliga brott mot barn (Ds 2018:23) 2019/20:69 Bilaga 1 Överväganden kring barnpornografibrottets placering I denna promemoria övervägs barnpornografibrottets placering i samt analyseras konsekvenserna av en flytt av barnpornografibrottet från 16 kap. om brott mot allmän ordning till 6 kap. om sexualbrott. Brott enligt 16 kap. anses systematiskt som brott mot staten och brott enligt 6 kap. som brott mot person. Placeringen av ett straffstadgande i ett visst kapitel i kan få viss betydelse för hur brottets skyddsintressen betraktas, eller vilket av flera skyddsintressen som ska anses mest centralt. Straffbudets placering kan också få praktiska konsekvenser. Straffbestämmelsen om barnpornografibrott har dubbla skyddsintressen –den ska skydda det enskilda avbildade barnet från att kränkas, men också skydda barn i allmänhet från den kränkning barnpornografiska skildringar innebär. Straffbestämmelsen om barnpornografibrott omfattar bilder som föreställer både verkliga barn och fiktiva barn. Samtliga gärningsformer som ryms inom barnpornografibrottet innebär en kränkning av barn i allmänhet. Barn ska inte sexualiseras och avbildas i sexuella sammanhang. Många gärningsformer innebär också en kränkning av ett enskilt barns frid och sexuella integritet. Systematiskt passar det sämre att kategorisera barnpornografibrottet som ett brott mot person än som ett brott mot staten. Något hinder mot att av rent systematiska skäl placera barnpornografibrottet i 6 kap. om sexualbrott finns emellertid inte. Att det avbildade verkliga barnets rättigheter och behov i rättsprocessen kan komma att uppmärksammas mer efter en flytt till 6 kap. är skäl som talar för en flytt. Dessa fördelar kan dock i stället åstadkommas t.ex. genom utbildningsinsatser inom rättsväsendet eftersom dagens placering av barnpornografibrottet i 16 kap. inte hindrar att det avbildade barnet får ställning som målsägande, erhåller skadestånd och också får ett målsägandebiträde förordnat för sig om det föreligger starka behov av ett sådant. Beaktas måste också att en flytt av barnpornografibrottet till 6 kap. kan innebära en risk för att intresset av att skydda barn i allmänhet från den kränkning barnpornografiska skildringar innebär får minskad betydelse. De faktiska verkningarna av en flytt av barnpornografibrottet från 16 kap. till 6 kap. är svåra att förutse. Om brottet främst skulle ses som ett brott mot en utpekad målsägande skulle kraven i förundersökningskungörelsen på att kontakta samtliga målsägande innebära att stora utredningsresurser måste tas i anspråk i – icke sällsynt förekommande – ärenden som rör innehav av tiotusentals eller hundratusentals bilder. En sådan ordning skulle kunna få negativa konsekvenser för brottsutredningar av allvarliga sexualbrott mot enskilda barn (de 2019/20:69 Bilaga 1 dokumenterade sexuella övergreppen) men också medföra långa utredningstider med risk för att fortsatt brottslighet inte kan förhindras och att en effektiv lagföring av de som gjort sig skyldiga till barnpornografibrott motverkas. Dessa nackdelar väger betydligt tyngre än de fördelar en flytt kan medföra. I promemorian görs därför bedömningen att straffbestämmelsen om barnpornografibrott alltjämt bör vara placerad i 16 kap. . I enlighet med uppdraget lämnas, trots ställningstagandet i sak, författningsförslag som innebär att brottet placeras i 6 kap. . Bestämmelserna om barnpornografibrott föreslås placeras i 6 kap. 12 a– c §§ . Vidare föreslås ett förändrat skuldrekvisit för skildring av barn i pornografisk bild, i enlighet med bestämmelsen i 6 kap. 13 § . Några materiella lagändringar i övrigt bedöms inte erforderliga till följd av förslaget. Ett förändrat skuldrekvisit för barnpornografibrottet I promemorian föreslås ett förändrat skuldrekvisit, på så sätt att den som skildrar ett barn i pornografisk bild ska kunna straffas även om han eller hon inte haft uppsåt till men varit oaktsam beträffande omständigheten att den avbildade personen är . Bestämmelsen läggs till som ett nytt stycke i straffbestämmelsen. Ökat fokus på kränkningen av barnen vid grovt barnpornografibrott Det är särskilt angeläget att framställning av och befattning med sådana bilder som föreställer verkliga barn som utnyttjas på ett särskilt hänsynslöst sätt bekämpas. Hantering av sådana bilder ökar och är de mest straffvärda barnpornografibrotten. I promemorian föreslås att ordningsföljden ändras för de omständigheter som kvalificerar ett barnpornografibrott som grovt. De kvalificerande omständigheterna om brottet avsett bilder där barnen är särskilt unga, utsätts för våld eller tvång eller utnyttjas på annat särskilt hänsynslöst sätt ska placeras först bland de kvalificerande omständigheterna. Genom att dessa omständigheter placeras först lyfts tydligare fram allvaret i kränkningen av det enskilda barnet. Syftet är att säkerställa att produktion av och annan befattning med bilder som kan antas skildra verkliga sexuella övergrepp mot barn får tydligare genomslag som en kvalificerande omständighet vid rubriceringsfrågan. De kvalificerande omständigheterna i bestämmelsen om grovt barnpornografibrott täcker de mest straffvärda fallen. Någon ytterligare kvalificerande omständighet behöver därför inte införas. Omständigheten yrkesmässigt täcks in av de övriga kvalificerande omständigheterna, som är om brottet begåtts i vinstsyfte, utgjort ett led i brottslig verksamhet som utövats systematiskt eller i större omfattning eller avsett en särskilt stor mängd bilder. Ordet yrkesmässigt är således överflödigt och föreslås utgå. Höjt minimistraff för grovt barnpornografibrott I promemorian föreslås att minimistraffet för grovt barnpornografibrott höjs från fängelse till fängelse .