prop · H70391 · 2020-03-10 00:00:00 — sades ha en gedigen agenda för att nå de allra mest utsatta och verka för att inkludera jämställdhetsperspektivet, mänskliga rättigheter samt miljö och klimat i utvecklingsarbetet. Biståndet genom multilaterala organisationer ska bidra till det riksdagsbeslutade målet att skapa förutsättningar för bättre levnadsvillkor för människor som lever i fattigdom och förtryck. Det ska ta sin utgångspunkt i fattiga människors perspektiv på utveckling, ett rättighetsperspektiv, ett jämställdhetsperspektiv, ett konfliktperspektiv och ett miljö- och klimatperspektiv. Den övergripande inriktningen anges i skrivelsen för svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (skr. 2016/17:60), Riktlinjer för strategier inom svenskt utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd (UD2017/21053/IU) och Strategi för multilateral utvecklingspolitik (UD2017/21055/FN). Den sistnämnda syftar till att skapa ett sammanhållet och strategiskt svenskt samarbete med de multilaterala organisationerna. Den är styrande för och ska även vägleda utlandsmyndigheterna, Sida och andra myndigheter i deras arbete med motsvarande frågor. Bland annat tydliggörs att – utvecklingssamarbete genom multilaterala organisationer ska bedrivas i syfte att uppnå största möjliga effekt inom områden som regeringen prioriterar, –det svenska engagemanget ska syfta till att stärka det multilaterala systemet i dess helhet och organisationernas normativa och operationella arbete, liksom till att göra arbetssätten ömsesidigt förstärkande, –svenskt samarbete med och påverkansarbete gentemot multilaterala organisationer ska vara samstämmigt, och synergier mellan olika svenska aktörer – i synnerhet olika departement och myndigheter – ska eftersträvas, –ska, i enlighet med regeringsbeslutade Skr. 2019/20:91 organisationsstrategier, nyttja ett brett register för påverkan och styrning i syfte att effektivisera arbetet för bästa möjliga resultat, och –strategiska partnerskap med likasinnade ska utnyttjas och nya allianser eftersträvas. Det svenska engagemanget ska vara fokuserat till de organisationer som har högst relevans för internationella utvecklings- och biståndspolitiska mål samt för det humanitära biståndet, och bäst förmåga att effektivt bidra till resultat. Icke-öronmärkta stöd förordas och i de fall öronmärkt finansiering ges bör denna vara direkt kopplad till genomförandet av berörda multilaterala organisationers strategier och resultatramverk. Vidare framhålls att engagemang i de multilaterala organisationerna ska vara långsiktigt och att i samarbete med andra länder bör verka för en optimal arbetsfördelning och tydlig rollfördelning mellan de multilaterala organisationerna. För styrning av samarbetet med prioriterade multilaterala organisationer finns särskilda organisationsstrategier, som anger motiven för svenskt stöd samt svenska prioriteringar vad gäller organisationens verksamhet och arbetssätt. Inför framtagande av dessa görs alltid först en organisationsbedömning. Rollfördelningen i arbetet med de multilaterala organisationerna kan sammanfattas som att –ansvarar för beredning av kärnstöd, medlemsavgifter och påfyllnadsförhandlingar m.m., organisationsstrategier, förberedelse och genomförande av styrelsemöten, policydialog och högnivåkonsultationer med organisationerna samt övergripande och organisationsspecifika samråd, –Sida bereder och beslutar om multi-bi-stöd, följer upp och återför kunskap till , bistår med expertkunskap, deltar i styrelsemöten, bedriver påverkansarbete och uppföljning på landsnivå, bidrar till organisationsbedömnings- och organisationsstrategiarbetet och deltar i samråd, –utlandsmyndigheterna (ambassader och representationer där även Sida-personal kan vara placerad) följer och påverkar de multilaterala organisationernas arbete, rapporterar kontinuerligt till organisationsansvariga i , bidrar inför styrelsemöten och andra viktigare möten och deltar i arbetet med organisationsbedömningar. har ansvar för övergripande system- och reformfrågor relaterade till multilateralt utvecklingssamarbete och har huvudmannaskapet för flertalet multilaterala organisationer, vilket dock även ligger på flera departement, som t.ex. för WHO, för FAO och för . Figur 4.1 visar svenskt multilateralt bistånd (uppdelat på multilateralt kärnstöd och multi-bi) samt det multilaterala biståndets procentuella andel av det totala biståndet för . En ökning av det svenska multilaterala biståndet , från 2011 till 58 procent 2018 kan noteras. Finansiellt ökade det multilaterala biståndet från cirka 18 miljarder till cirka 30 miljarder . statistiken återigen inkluderar bistånd genom EU:s institutioner och Svenskt multilateralt bistånd 2011–2018 Miljarder kronor och andel av totalt bistånd (nettoutfall, Källa: OECD.Stat flows by donor [DAC1] och svensk rapportering av bistånd till DAC 2018 (CRS). Biståndsnivåerna i diagrammet skiljer sig delvis från utfallen som redovisas i budgetpropositioner. Det beror på att redovisningen till /DAC, som ovan avser, visar lagda skuldsedlar medan budgetpropositionerna visar faktiska utbetalningar och justeringar för utbetalningar som gjorts avseende kommande år verksamhet. Utfallet för och har också korrigerats jämfört med vad som rapporterades till DAC 2018. I bilaga 2 redovisas bidrag till samtliga multilaterala organisationer som hanterat från , fördelat på kärnstöd och öronmärkt . Figur 4.2 visar det svenska stödet fördelat på kategori av organisation (FN:s fonder och program, , FN övrigt, utvecklingsbanker, tematiska fonder och övrigt). Det framgår att den kategori som mottog mest, , var FN:s fonder och program, inklusive, t.ex. UNDP och . Kategorin FN övrigt, omfattar bland annat de humanitära organisationerna samt UN Women. Totala andelen till FN var . Utvecklingsbankernas andel, med som största mottagare, var . Tematiska fonder, som inte hanterades av FN, såsom GEF och Globala Fonden, stod sammanlagt för . Fördelning av det svenska multilaterala biståndet under Procentuell andel av totalt multilateralt bistånd per kategori Källa: Svensk rapportering av bistånd till DAC 2018 (CRS). Biståndsnivåerna i diagrammet skiljer sig delvis från utfallen som redovisas i budgetpropositioner. Det beror på att redovisningen till /DAC, som ovan avser, visar lagda skuldsedlar medan budgetpropositionerna visar faktiska utbetalningar och justeringar för utbetalningar som gjorts avseende kommande år verksamhet. Totalen om är exkl. bidrag till EU:s institutioner och fonder och inkluderar endast organisationer som totalt mottagit (multilateralt kärnstöd och multi-bi). Utfallet för och har också korrigerats jämfört med vad som rapporterades till DAC 2018. Tabell 4.1 visar de 10 största mottagarna av multilateralt kärnstöd från samt deras kärnstödnivåer (exklusive EU:s institutioner och fonder). Utbetalningar till de 10 största mottagarna av svenskt kärnstöd, 2016–2018 Miljoner kronor (nettoutfall, löpande priser) samt procentuella bidrag till organisationernas totala kärnstöd 2018 FN:s flyktingkommissarie () Världslivsmedelprogrammet (WFP) FN:s fond för katastrofbistånd (CERF) (AfDB)/Afrikanska utvecklingsfonden (AfDF) Gröna klimatfonden (GCF) Källa: till 2020. Biståndsnivåerna i tabellen skiljer sig delvis från utfallen som redovisas till . Det beror på att redovisningen till /DAC visar lagda skuldsedlar medan budgetpropositionerna, som ovan avser, visar faktiska utbetalningar och justeringar för utbetalningar som gjorts avseende kommande år verksamhet. T.ex. skiljer sig utbetalningarna från skuldsedelsbeloppen för , GCF, GEF, AfDF, AsDF, (se Bilaga 3). Volymmässigt utgjorde Världsbanksgruppen fortsatt den avgjort största mottagaren av svenskt kärnstöd. hanterade Världsbanksgruppen (VBG) i kärnstöd från , av vilka gick till fond för låginkomstländer (). var Världsbanksgruppen en stor mottagare av bilateralt stöd från Sida. Andra största bidragsmottagare var UNHCR, följd av WFP, Globala fonden, FN:s fond för katastrofbistånd (CERF) och Afrikanska (AfDB). Ämnesmässigt dominerade organisationer som arbetar –över flera sektorer (Världsbanksgruppen, AfDB, UNDP), –humanitärt (UNHCR, WFP, CERF och för palestinska flyktingar [UNRWA]), –med hälso- och befolkningsfrågor (Globala fonden, UNFPA, Gavi, FN:s samlade program mot hiv/aids () och delvis , samt –miljö (Gröna klimatfonden [GCF] och GEF). Sidas totala utbetalningar uppgick till och av denna summa utbetalades , eller , till multilaterala organisationer. Efter att fluktuerat mellan ses således ett ökande multi-bi-stöd. 1 (, ) och Multilateral Debt Relief Initiative (, . Tabell 4.2 visar de tio största mottagarna av Sidas multi-bi-stöd. 2019/20:91 var UNDP och , följt av . Utbetalningar från Sida till de 10 största mottagarna av svenskt multi-bi-stöd, 2016–2018 Källa: Sida. Totalt tog FN-systemet emot av Sidas multi-bi- utbetalningar , vilket motsvarade , en ökning med jämfört med . Således ökade utbetalningarna till FN-systemet markant . Globala och humanitära insatser samt givargemensamma fonder på landsnivå var fortsatt de största stödformerna för samarbeten inom multibi. Dessa inkluderade insatser där multilaterala organisationer stod värd för eller förvaltade en global fond för ett visst tematiskt ändamål, till exempel GPE och Education Cannot Wait (ECW) samt GCF. Figur 4.2 visar den tematiska fördelningen av Sidas multi-bi-stöd 2016– 2018. var det humanitära biståndet fortsatt det största tematiska området (, dock mindre än ), följt av demokrati och mänskliga rättigheter (), vatten, sanitet och hygien () och utbildning (). Tematisk fördelning av Sidas multi-bi-stöd 2016–2018 Procentuell andel respektive år Källa: Sida, Återrapportering enligt regleringsbrev 2019 om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer 2017–2018. Inom Sidas humanitära stöd var FN:s humanitära landsfonder (s.k. ), som administreras av OCHA och UNDP, den viktigaste kanalen för stöd. var ett speciellt år då Sidas humanitära anslag ökade med anledning av ökande humanitära behov i världen. Trots att det totala humanitära biståndet har minskat fick FAO, UNHCR, WFP och () ökade bidrag av Sida i jämförelse med föregående år. Av de totala humanitära utbetalningarna gick genom FN-systemet. Som framgår av tabell 4.3 hade av Sidas multi-bi-stöd jämställdhet som huvudsyfte och hade det som delsyfte. av multi-bi-stödet hade miljö som huvudsyfte och som delsyfte. Motsvarande siffror för policymarkören konflikt var som huvudsyfte och som delsyfte. Fördelning av policymarkörer inom multi-bi-stödet 2018 Källa: Sida, Återrapportering enligt regleringsbrev 2019 om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer 2017–2018. Figur 4.3 visar den geografiska fördelningen av Sidas multi-bi-stöd . , , , och regionala insatser i söder om var de länder och regioner där Sida hade störst andel samarbete med multilaterala organisationer Skr. 2019/20:91 2018. Figur 4.3 Geografisk fördelning av Sidas multi-bi-stöd 2018 Procentuell andel per region Källa: Sida, Återrapportering enligt regleringsbrev 2019 om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer 2017–2018. Det bilaterala biståndet styrs av geografiska och tematiska strategier. I genomförandet av dessa finns betydande skillnader avseende hur stor del av det svenska stödet som kanaliseras genom multilaterala organisationer. Bland de strategier som hade högst andel multi-bi-stöd 2018 utmärkte sig strategierna för och samt strategin för jämställdhet där multi-bi-stöd svarade för av de totala utbetalningarna. Bland de strategier som hade lägst andel multi-bi-utbetalningar fanns bland annat , , och med multi-bi-utbetalningar. 4.3 Dialog och påverkansarbete Utöver det finansiella stödet bidrar till resultat genom dialog och Detta sker som en del av styrelsearbetet, genom högnivådialoger, löpande på tjänstemannanivå, genom deltagande i arbetsgrupper och inom ramen för enskilda biståndsinsatser. involverar samtliga svenska aktörer: UD och andra departement på , Sida, representationer och utlandsmyndigheter. sekondering av svenskar till organisationerna är en del i det strategiska När ”Sverige-laget” arbetar effektivt tillsammans med ett kontinuerligt informationsutbyte och driver ett koherent budskap på 2019/20:91 flera nivåer – globalt, regionalt och nationellt – ökar förutsättningarna för genomslag. Det bör dock noteras att dialogarbete kräver långsiktighet, uthållighet och god samordning för att uppnå resultat. Det är också resurskrävande för och Sida. Effekter av det svenska påverkansarbetet är svårt att fastställa då det oftast sker i samspel med många andra aktörer. Flera exempel i denna skrivelse visar dock på att satt avtryck i utvecklingsagendan, i det normerande arbetet, i styrningsarbetet och i genomförande av multi-bi- insatser. Ett tydligt område är jämställdhet som varit en prioriterad fråga för . Resultat av detta påverkansarbetet kan ses bland annat i form av ökat fokus på jämställdhet i organisationers strategiska planer och arbetssätt. har varit särskilt aktiv kring SRHR-frågor och stått upp för dessa i av ökande motstånd. var avgörande för att rättighetsperspektivet skulle bli en integrerad del i FN:s nya landsplaner. 4.4Svenskar i multilaterala organisationer Ett stort antal svenskar tjänstgör inom de multilaterala organisationerna. Organisationerna redovisar antalet anställda på olika sätt, vilket gör det svårt att ange exakt hur många men inom FN-systemet uppskattas cirka 600 svenskar arbeta. Siffran är delvis beroende på om konsulter, lokalanställda och sekonderade inkluderas eller inte. arbetade 68 svenskar i Världsbanksgruppen, varav 29 kvinnor och 39 män. tillsattes flera av de seniora tjänsterna som Assistant inom FN med svenskar. Inom FN-systemet och Världsbanksgruppen är svenskar underrepresenterade i förhållande till svenska finansiella bidrag men väl representerade i förhållande till vårt lands storlek. Den svenska förvaltningen har flera program för att öka antalet svenskar på olika nivåer i multilaterala organisationer. Flera av de multilaterala organisationerna rekryterar i huvudsak sina högre tjänster inifrån den egna organisationen, således är det viktigt att verka för att få in svenskar redan på lägre nivåer inom organisationerna, för att göra dem synliga för högre positioner. genomfördes närmare 100 rekryteringar inom de juniora och medelseniora resursbasprogrammen. UN Youth Volunteer (UNyV) är ett sätt att få in yngre personer tidigt i FN-systemet genom ett volontärsår. För yngre akademiker finns det svenska Junior Professional Officerprogrammet (JPO) som är den vanligaste vägen in till en FN-karriär för svenskar. Programmet Special Assistant to the Resident (SARC) riktar sig till mer erfarna akademiker med relevant erfarenhet för att få möjlighet att tjänstgöra vid ett UN Resident i ett av FN:s programländer. Specialist (SDP) är ett program med liknande kvalifikationskrav som SARC-tjänsterna. SDP-tjänsterna rekryteras till och har oftast fokus på uppföljning av de globala målen samt stöd till UNDP:s landschef. Alla fyra programmen bidrar till att öka antalet kvalificerade svenskar inom FN-systemet och är öppna för allmänheten att söka. 2001–2018 stannade av alla personer inom JPO, SARC och SPD-programmen kvar inom FN-systemet och Skr. 2019/20:91 fortsatte inom någon annan typ av utvecklingssamarbete. antalet svenskar i resursbasprogrammen 169, varav 75 i JPO, 16 i SARC och SDP och 45 i UNyV (130 kvinnor, 39 män). Genom det multilaterala sekonderingsprogrammet på senior nivå (nivå P4 och P5 i FN) finansierar Sida anställningar på mellannivå eller högre nivå inom ett FN-organ eller annan multilateral organisation . hade sekonderingsprogrammet totalt 34 sekonderade experter (24 kvinnor, 7 män) i multilaterala organisationer. En viktig aspekt av dessa sekonderingar är det strategiska påverkansarbete som en sådan tjänst kan leda till på områden där har ett särskilt intresse eller mervärde. Antalet sekonderingar med jämställdhet som tematisk prioritering har ökat . Sju jämställdhetsexperter har ställts till förfogande för UNFPA och UNDP och en för för att stärka jämställdhetsperspektivet på handelsområdet. Jämställdhetsexperterna som rekryterats till strategiska positioner har fyllt viktiga funktioner på respektive organisation för att driva på jämställdhetsarbetet institutionellt. Exempelvis bidrog en sekondering inom jämställdhet till UNFPA till att Globala målet 5.6 med globala indikatorer utvecklades och antogs. Sekonderingsprogrammet ger också en unik insyn i de olika organisationerna och är ett sätt att öka den multilaterala kunskapen och erfarenheten inom , Sida och andra myndigheter. 4.5Upphandling och svensk export Upphandlingen i FN-systemet uppgår till cirka 19 miljarder US- dollar, bestående av ungefär lika delar varor och tjänster. Varje FN-organ har sin egen upphandlingsorganisation och sina egna procedurer och regler. De internationella finansieringsinstitutionerna ((), och de regionala utvecklingsbankerna) genererar framför allt upphandling i låntagarländerna om . Till detta kommer den upphandling som utvecklingsbankerna själva genomför, för den egna verksamheten, för pilotprojekt och förstudier, samt ibland upphandling för projektländer som saknar tillräcklig upphandlingskapacitet. ramverk för upphandlingar är normgivande för övriga internationella finansieringsinstitutioner. antog ett nytt, väsentligen uppdaterat ramverk med ökat fokus på hållbarhet och flexibilitet samt införde nya miljörelaterade och sociala standarder för bankens utlåning. förväntas detta främja hållbarhet i de investeringar som finansieras. Vid investeringar i modernisering och utbyggnad av infrastruktur har projektägare i samarbetsländer emellertid ofta låg kännedom om utbudet av nya alternativa lösningar på världsmarknaden. Ofta baseras inköpsbeslutet på lägsta pris. Hållbarhetskriterier saknas eller viktas lågt i 2019/20:91 Ett sätt att, på systemnivå, styra mot måluppfyllelse inom ramen för Agenda 2030 är att främja användning av hållbarhetkriterier vid upphandling. Ökad tillämpning av hållbarhetskriterier vid upphandling är likaså viktigt för att företag med hållbara lösningar, och höga ambitioner vad gäller hållbart företagande och som ser få möjligheter och stora risker med att handla med och investera i utvecklingsländer, däribland svenska, ska kunna motiveras att verka i utvecklingsländer. Hållbar upphandling kan sägas vara på frammarsch inom FN-systemet, men motarbetas aktivt i vissa delar av systemet, främst av G77-gruppen. Förutom att FN:s upphandlingar vanligtvis är tröga och föga flexibla, är det därför fortfarande oftast lägsta inköpspris som avgör snarare än ekonomiska, miljömässiga och sociala hållbarhetskriterier. Olika FN- organ har kommit olika långt när det gäller hållbar upphandling. UNDP och (Unops) är tongivande, medan sekretariatets upphandlingsdivision är alltför kringskuret av femte utskottet för att kunna påbörja nödvändig kompetensutveckling inom hållbar upphandling. Inget organ har i praktiken kommit särskilt långt. uppgick den samlade svenska exporten till till , motsvarande av FN:s totala upphandling. Därmed hamnade på plats 70 bland FN:s medlemsländer. Det svenska affärsfrämjandet gentemot FN-systemet utgår från industristruktur med ett flertal stora multinationella företag och ett starkt innovationssystem med ett tydligt fokus på hållbarhet. För de internationella finansieringsinstitutionerna finns ingen samlad svensk strategisk ansats, men ett antal näringslivsseminarier har hållits och ett antal näringslivsdelegationer har vänt sig till projekt i fält som internationella finansieringsinstitutionerna medverkat i. Om upphandlingssystemen globalt skulle förändras mot att premiera hållbara lösningar skulle det kunna främja både uppfyllelse av de globala målen och svenska exportföretag som generellt sett har hög standard på hållbarhetsområdet. Mot den bakgrunden har den svenska gemensamma visionen formulerats som att ”all upphandling som genereras av svenskt bistånd normalt ska innehålla hållbarhetskrav ”. En handlingsplan för att förverkliga denna har tagits fram inom . Relationen mellan EU och FN bidrar till FN:s verksamhet och utveckling även genom sitt medlemskap i . Det finns en stark värde- och intressekonvergens mellan EU och FN. Länken mellan de två är central för stärkande av multilateralismen och för genomslag för svenska prioriteringar i FN. Det finns ett etablerat strategiskt och operativt samarbete mellan EU och FN, särskilt när det gäller genomförande av Agenda 2030 samt konfliktförebyggande och fredsbevarandeinsatser. EU stödjer även de pågående FN-reformerna. EU:s medlemsländer representerar av de totala rösterna i generalförsamlingen men tillsammans med medlemsländerna är EU den enskilt största finansiella bidragsgivaren till FN-systemet med Trenden med en minskande andel kärnstödsfinansiering återfinns dock även bland EU-ländernas Skr. 2019/20:91 finansiering till FN. Det tenderar att leda till fragmentering och konkurrens inom FN-systemet och minskar även EU:s påverkansmöjligheter. EU har en permanent observatörsstatus i vilket innebär att unionens höga representant för utrikesfrågor och säkerhetspolitik kan tala för medlemsländerna i frågor där det råder konsensus. EU saknar rösträtt i generalförsamlingen och är därmed beroende av samstämmighet mellan medlemsländerna för att utöva inflytande. EU har överlag blivit mer aktivt och strategiskt i FN och utmaningarna mot multilateralismen och den regelbaserade världsordningen har haft en mobiliserande effekt. hämmar de EU-interna splittringarna, med migration och SRHR som exempel, ett gemensamt EU-agerande. EU antog 2019 rådsslutsatser kring stärkande av multilateralism och gav där bland annat sitt stöd till den pågående FN-reformen. Reformagendan inom FN-systemet och EU:s kommande långtidsbudget kan ge nya möjligheter till ett fördjupat samarbete inom utvecklingssamarbetet och det humanitära biståndet. verkar aktivt för att stärka länken mellan EU och FN. Tema: Hälsa inklusive SRHR Hälsosituationen i världen har förbättrats avsevärt . Människor lever och friskare liv, och allt fler barn Den ökade medellivslängden för kvinnor och män tillsammans, från 2000 till 2016, vittnar om framgångarna. hälsorelaterade delmålen i Agenda visar 24 av 29 på framsteg under har mödradödligheten sjunkit . Trots det dör drygt 303 000 kvinnor i komplikationer relaterat till graviditet och förlossning. Dödlighet för barn har minskat drastiskt över , men trots det dör cirka 15 000 barn , de allra flesta under den första levnadsmånaden. Vaccinationstäckningen har ökat och insjuknandet i ett antal infektionssjukdomar har minskat. Världen står dock inför nya En större andel personer röker, utsätts för skadliga miljörelaterade risker eller dör till följd av icke-smittsamma Andelen barn med övervikt ökar, liksom insjuknandet i malaria, skadligt bruk av alkohol och för tidig död till följd Därtill syns stora ojämlikheter, bland annat mellan och inom stater och mellan kvinnor och män. var den förväntade medellivslängden 18 år lägre för befolkningen i låginkomstländer än för befolkningen i höginkomstländer som de flesta i låginkomstländer dog i sjukdomar som skulle kunna förebyggas och behandlas med enkla medel. Förväntad överlevnad för män var lägre än för kvinnor 2016, och den största skillnaden syntes i höginkomstländer. prioriteringar utgår från policyramverket för svenskt utvecklingssamarbete där ett övergripande mål är att bidra till mer jämlik 2019/20:91 hälsa. Särskild tonvikt läggs vid förbättrad tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. multilaterala hälsobistånd omfattar stöd genom ett flertal multilaterala aktörer, varav de viktigaste är: Globala fonden, UNFPA, Gavi, Världsbanksgruppen, , , , UNDP och UN Women. Organisationerna har kompletterande och i hög grad samverkande mandat. Även en stor del av det humanitära stödet är hälsorelaterat.