prop · H703106 · 2020-03-10 00:00:00 — 5 § Sökförbudet i 4 § hindrar inte att särskilda beteckningar för identifiering av en viss ärendetyp, brottsrubriceringar eller uppgifter som beskriver en persons utseende används som sökbegrepp. Sökförbudet hindrar inte heller sökning i en viss handling eller i ett visst ärende. Paragrafen innehåller undantag från sökförbudet i 4 § och innebär att vissa sökbegrepp och sökningar i en viss handling eller ärende tillåts. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.13. I första stycket görs undantag från sökförbudet såvitt gäller särskilda beteckningar för identifiering av en viss ärendetyp, brottsrubriceringar och uppgifter som beskriver en persons utseende. Sådana uppgifter får således, trots sökförbudet, användas som sökbegrepp vid sökningar. Av det andra stycket framgår att ett undantag från sökförbudet i 4 § även gäller för sökning i en viss handling eller i ett visst ärende. En närmare redogörelse för innebörden av undantagen från sökförbudet finns i författningskommentaren till 2 kap. 4 §. Av 8 § framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om begränsningar av möjligheten att göra sådana sökningar som anges i paragrafen. 6 § En sanktionsavgift får tas ut av den personuppgiftsansvarige vid överträdelse av bestämmelserna i –1 § om ändamål, eller –4 § om sökförbud. En sanktionsavgift får också tas ut vid överträdelse av de föreskrifter som anges i 8 § 1. Sanktionsavgiften ska bestämmas till högst . Paragrafen anger förutsättningarna för att ta ut sanktionsavgifter av enligt lagen. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.16. Enligt första stycket får sanktionsavgift tas ut om överträder bestämmelserna om tillåtna ändamål i 1 § och om sökförbud i 4 §. Bestämmelserna i 6 kap. brottsdatalagen om tillsyn och om förfarandet vid uttagande av sanktionsavgifter gäller även för överträdelser av denna lag. I andra stycket anges att sanktionsavgift också får tas ut av Prop. 2019/20:106 vid överträdelser av föreskrifter om begränsningar av möjligheten att göra sökningar i syfte att få fram ett urval av personer grundat på uppgifter om hälsa, biometriska uppgifter och genetiska uppgifter och vid överträdelser av föreskrifter som begränsar möjligheten att göra sådana sökningar som anges i 5 §. En upplysning om rätten att meddela föreskrifter om sådana begränsningar finns i 8 § 1. I tredje stycket anges att sanktionsavgiften ska bestämmas till högst . 7 § Bestämmelsen om skadestånd i 7 kap. 1 § brottsdatalagen (2018:1177) ska tillämpas vid behandling av personuppgifter i strid med denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. I paragrafen regleras den registrerades rätt till skadestånd för behandling av personuppgifter på brottsdatalagens område i strid med denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.17. Enligt paragrafen ska 7 kap. 1 § brottsdatalagen tillämpas vid behandling av personuppgifter på brottsdatalagens område i strid med denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. Det innebär att den personuppgiftsansvarige ska ersätta den registrerade för den skada och kränkning av den personliga integriteten som behandlingen av personuppgifter har orsakat. Med skada avses personskada, sakskada eller ren förmögenhetsskada. Med kränkning avses ideell skada som består i att den enskildes integritet kränkts genom behandlingen. Se vidare prop. 2017/18:232 s. 486–487. I 7 kap. 1 § dataskyddslagen finns en upplysning om att rätten till skadestånd enligt dataskyddsförordningen även gäller vid överträdelser av författningar som, liksom denna, kompletterar dataskyddsförordningen. Rätt att meddela föreskrifter 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen 1.meddela föreskrifter om begränsningar av möjligheten att göra sökningar i syfte att få fram ett urval av personer grundat på uppgifter om hälsa, biometriska uppgifter och genetiska uppgifter samt sökningar som anges i 5 §, och 2.meddela närmare föreskrifter om tillgången till personuppgifter. I paragrafen upplyses om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen, kan meddela vissa föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 6.3.15. Enligt paragrafen kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om begränsningar av möjligheten att dels göra sökningar i syfte att få fram ett urval av personer grundat på uppgifter om hälsa, biometriska uppgifter eller genetiska uppgifter, dels att som sökbegrepp använda särskilda beteckningar för identifiering av en viss ärendetyp, brottsrubriceringar och uppgifter som beskriver en persons utseende, dels att göra sökningar i en viss handling eller i ett visst ärende. 2019/20:106 Vidare finns en upplysning om att närmare föreskrifter om tillgången till personuppgifter kan meddelas. I 2 kap. 5 § finns en bestämmelse om tillgången till personuppgifter när behandlar uppgifter på dataskyddsförordningens område. När det gäller behandling av personuppgifter på brottsdatalagens område finns motsvarande bestämmelse i 3 kap. 6 § brottsdatalagen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.En sanktionsavgift enligt 3 kap. 6 § får beslutas endast för överträdelser som har skett efter ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 9. Punkt 1 föreskriver när lagen ska träda i kraft. En sanktionsavgift får enligt punkt 2 beslutas endast för överträdelser som har skett efter ikraftträdandet. 10.2Förslaget till lag om elimineringsdatabas 1 § får föra ett register över dna-profiler i syfte att stärka kvaliteten i den rättsgenetiska verksamheten med dna-analyser (elimineringsdatabasen) i enlighet med denna lag. Uppgifter i elimineringsdatabasen får endast behandlas för att upptäcka och utreda kontamineringar av det som är föremål för dna-analys. I paragrafen anges att får föra ett register över dnaprofiler som benämns elimineringsdatabasen och för vilka syften det får föras. Övervägandena finns i avsnitt 7.3. Av första stycket framgår att får föra en elimineringsdatabas i syfte att stärka kvaliteten i den rättsgenetiska verksamheten med dna-analyser. Elimineringsdatabasen får användas i samtliga rättsgenetiska ärenden hos . Andra stycket anger att uppgifter i elimineringsdatabasen endast får behandlas för att upptäcka och utreda kontamineringar av det som ska analyseras. Det innebär t.ex. att uppgifter i databasen aldrig får användas för att upptäcka eller utreda misstankar om brott begångna av någon vars dna-profil finns i databasen. Med kontaminering avses att det prov som ska analyseras har sammanblandats med ovidkommande dna från en i och för sig behörig person någonstans i hanteringen. Innebörden av vissa uttryck 2 § I denna lag avses med dna-analys: varje förfarande som kan användas för analys av deoxiribonukleinsyra i humant material, och dna-profil: resultatet av en dna-analys som presenteras i form av siffror eller Prop. 2019/20:106 bokstäver. Iparagrafen definieras begreppen dna-analys och dna-profil. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. Begreppen har samma betydelse som i lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område (se prop. 2017/18:269 s. 293 och prop. 2009/10:85 s. 315). En dna-profil består av uppgifter som har tagits fram med hjälp av dna-analys, dvs. analys av deoxyribonukleinsyra i humant biologiskt material, t.ex. blod, hår eller hudceller. En dna-profil presenteras i form av siffror eller bokstäver eller en kombination av siffror och bokstäver. Därmed går det inte att identifiera en person enbart med stöd av dna-profilen. Förhållandet till annan dataskyddsreglering 3 § Vid behandling av personuppgifter enligt denna lag gäller lagen (2020:000) om behandling av personuppgifter och föreskrifter som har meddelats i anslutning till den lagen, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. I paragrafen behandlas lagens förhållande till lagen om behandling av personuppgifter. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. Av paragrafen framgår att lagen om behandling av personuppgifter och dess föreskrifter gäller för personuppgiftsbehandlingen som sker i elimineringsdatabasen i den mån särbestämmelser inte finns i den aktuella lagen eller föreskrifter meddelade i anslutning till den. Detta innebär bl.a. att dataskyddsförordningen, dataskyddslagen och brottsdatalagen ska tillämpas vid behandlingen av personuppgifter i elimineringsdatabasen på det sätt som framgår av lagen om personuppgiftsbehandling. Det är syftet med behandlingen som avgör om den faller inom dataskyddsförordningens eller brottsdatalagens tillämpningsområde. Om det är fråga om personuppgiftsbehandling som utför i egenskap av behörig myndighet för sådana syften som anges i 1 kap. 4 § lagen om behandling av personuppgifter är brottsdatalagen tillämplig. personuppgiftsbehandling gäller dataskyddsförordningens och dataskyddslagens bestämmelser. 4 § är personuppgiftsansvarigt för behandling av personuppgifter i elimineringsdatabasen. Paragrafen reglerar personuppgiftsansvaret för elimineringsdatabas. Övervägandena finns i avsnitt 7.6. 2019/20:106 Av paragrafen framgår att är personuppgiftsansvarigt för behandling av personuppgifter i elimineringsdatabasen. 5 § Elimineringsdatabasen får innehålla dna-profiler från personer som anges i 6 och 7 §§ och som genom att komma i kontakt med material eller prover som ska bli föremål för dna-analys eller lokaler där sådana analyser utförs riskerar att kontaminera dessa. Databasen får också innehålla dna-profiler som har påträffats vid en dna-analys och som inte kan hänföras till en identifierad person. En dna-profil som registreras i databasen får endast ge information om identitet och inte om personliga egenskaper. Utöver dna-profiler får elimineringsdatabasen innehålla uppgifter om vem dnaprofilen avser. I paragrafen regleras innehållet i elimineringsdatabasen. Övervägandena finns i avsnitt 7.7. I första stycket anges att elimineringsdatabasen får innehålla dnaprofiler från personer som genom att komma i kontakt med material eller prover som ska bli föremål för dna-analys eller lokaler där sådana analyser utförs riskerar att kontaminera dessa. Av 6 och 7 §§ framgår vilka personer som avses och att dessa är skyldiga att lämna prov till databasen. Vidare klargörs det att elimineringsdatabasen även får innehålla dna-profiler som härrör från s.k. okända kontamineringar, dvs. profiler som har påträffats vid en analys och som inte härrör från den person vars dna analyseras och inte heller finns i elimineringsdatabasen. Andra stycket föreskriver att dna-profiler som registreras endast får ge information om identitet och inte om den registrerades personliga egenskaper. Att dna-profilerna endast får ge information om identitet innebär att de bara får ge den information som är tillräcklig för att särskilja personen från andra personer. Med personliga egenskaper avses exempelvis sjukdomsbenägenhet. Kön är däremot inte en sådan personlig egenskap som avses i bestämmelsen. Det är därför tillåtet att det från dnaprofilen går att utläsa om det i profilen ingår X- eller Y-kromosomer, vilket ger information om kön. Av tredje stycket framgår att elimineringsdatabasen får innehålla uppgifter om vem dna-profilen avser. 6 § Anställda vid och andra som återkommande kan komma i kontakt med och därigenom riskerar att kontaminera material som används vid dna-analys, prover som ska bli föremål för dna-analys eller lokaler där sådana analyser utförs, är skyldiga att lämna prov för dna-analys i syfte att dnaprofilen ska registreras i elimineringsdatabasen. Provet tas i form av salivprov. Paragrafen reglerar, tillsammans med 7 §, vilka personkategorier som är skyldiga att lämna dna-prov till elimineringsdatabasen. Övervägandena finns i avsnitt 7.8. Skyldigheten att lämna prov till elimineringsdatabasen gäller för Prop. 2019/20:106 anställda vid och andra personer som återkommande kan komma i kontakt med och därigenom riskera att kontaminera material som används vid dna-analys, prover som ska bli föremål för dna-analys eller lokaler där sådana analyser utförs. Skyldigheten att lämna prov gäller inte för samtliga av myndighetens anställda utan är begränsad till de personer som kan komma i kontakt med och därigenom riskerar att kontaminera material, prover eller lokaler. Dessa anställda ska lämna prov för registrering i elimineringsdatabasen oavsett vilken befattning inom de har och oberoende av vilken organisatorisk tjänsteplacering de har. Utöver anställda vid omfattas även andra som återkommande kan komma i kontakt med material, prover eller lokaler av en skyldighet att lämna prov till elimineringsdatabasen. Det rör sig exempelvis om lokalvårdare och hantverkare som vistas i . Avgörande för vilka av dessa personer som ska ingå i databasen är om det finns en risk för kontaminering. Prov ska tas i form av salivprov. Av 12 § framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om vilka anställda och andra personkategorier som ska vara skyldiga att lämna prover för dna-analys till elimineringsdatabasen. 7 § För att få tillträde till en lokal där dna-prover hanteras eller förvaras är även den som inte omfattas av 6 § men som riskerar att kontaminera lokalen, prover som ska bli föremål för dna-analys eller material som används för dna-analys skyldig att lämna prov för dna-analys i syfte att dna-profilen ska registreras i elimineringsdatabasen. Provet tas i form av salivprov. Paragrafen reglerar, tillsammans med 6 §, vilka personkategorier som är skyldiga att lämna dna-prov till elimineringsdatabasen. Övervägandena finns i avsnitt 7.8. Bestämmelsen innebär att även andra än de som omfattas av 6 § kan vara skyldiga att lämna dna-prov i syfte att dna-profilen ska registreras i elimineringsdatabasen. Paragrafen tar sikte på personer som mer tillfälligt kommer i kontakt med de lokaler vid där dna-prover hanteras eller förvaras. Det kan exempelvis gälla representanter från myndigheter som ska inspektera lokalerna eller personer som i utbildningssyfte förevisas det rättsgenetiska laboratoriet. kan som villkor för tillträde till vissa av verkets lokaler besluta att en person ska lämna prov till databasen. Prov ska tas i form av salivprov. Av 12 § framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela närmare föreskrifter om vilka anställda och andra personkategorier som ska vara skyldiga att lämna prover för dna-analys till elimineringsdatabasen. 8 § Ett prov för dna-analys som har tagits med stöd av 6 eller 7 § får inte användas för något annat ändamål än det som provet togs för och ska förstöras senast efter det att provet togs. 2019/20:106 Paragrafen reglerar användningen av prov som har tagits för dna-analys i syfte att dna-profilen ska registreras i elimineringsdatabasen. Övervägandena finns i avsnitt 7.8. Av paragrafen framgår att ett prov som har tagits med stöd av 6 eller 7 § inte får användas för något annat ändamål än det som det togs för, dvs. för att dna-profilen ska registreras i elimineringsdatabasen. Senast efter det att provet togs ska det förstöras. 9 § Dna-profiler i elimineringsdatabasen får endast användas för jämförelser med 1.dna-profiler från prov som analyseras vid , och 2.dna-profiler som har tagits fram för att kvalitetssäkra den rättsgenetiska verksamheten med dna-analyser. Iparagrafen regleras hur dna-profiler i elimineringsdatabasen får användas. Övervägandena finns i avsnitt 7.9. Av paragrafen framgår att dna-profiler i elimineringsdatabasen får användas för jämförelser med dna-profiler från prov som är föremål för analys. Jämförelsen får endast göras i det syfte som lagens ändamålsbestämmelse slår fast. Uppgifterna i elimineringsdatabasen får således endast användas för att genomföra jämförelser som syftar till att upptäcka och utreda kontamineringar av det som är föremål för dna-analys. Annan användning av elimineringsdatabasen är inte tillåten, se 1 §. Vidare framgår att jämförelser får göras mellan dna-profiler i elimineringsdatabasen och sådana dna-profiler som har tagits fram för att kvalitetssäkra den rättsgenetiska verksamheten med dna-analyser. Sådana jämförelser är ett viktigt led i kvalitetsarbete. Även för sådana jämförelser gäller att uppgifterna i elimineringsdatabasen endast får användas för det övergripande syftet med lagen, nämligen att stärka kvaliteten i den rättsgenetiska verksamheten med dna-analyser. Längsta tid för behandling 10 § Uppgifter i elimineringsdatabasen får behandlas så länge de behövs för att upptäcka och utreda om en persons dna kan ha kontaminerat material, prover eller lokaler, dock som längst den tid som anges i andra–fjärde styckena. Uppgifter som rör anställda vid får inte behandlas längre än efter det att det förhållande som grundade skyldigheten att lämna prov upphörde. Uppgifter som har registrerats med stöd av 7 § får inte behandlas längre än efter det att uppgifterna registrerades. Uppgifter som rör andra än de som anges i andra och tredje styckena får inte behandlas längre än efter det att det förhållande som grundade skyldigheten att lämna prov upphörde. Bestämmelsen i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen (2018:1177) gäller inte vid tillämpning av denna paragraf. Paragrafen innehåller bestämmelser om hur länge uppgifter i Prop. 2019/20:106 elimineringsdatabasen får behandlas. Övervägandena finns i avsnitt 7.10. I paragrafens första stycke slås fast att uppgifter i elimineringsdatabasen bara får behandlas så länge de behövs för att upptäcka och utreda om en persons dna kan ha kontaminerat material, prover eller lokaler. När uppgifterna inte längre behövs för det ändamålet ska de raderas. Så kan vara fallet när en anställd byter arbetsuppgifter och inte längre kommer i kontakt med hantering av dna eller när en anställd är tjänstledig för exempelvis studier. Vidare framgår att uppgifter i elimineringsdatabasen under alla förhållanden inte får behandlas längre än vad som anges i andra–fjärde styckena. En uttrycklig bortre gräns för hur länge uppgifter som rör anställda får behandlas anges i andra stycket. Anställda kan regelbundet ha kommit i kontakt med dna-analyser och kan ha kontaminerat material, prov och lokaler. Uppgifter om anställda kan därför behöva sparas under en förhållandevis . Uppgifterna får dock inte sparas längre än efter det att det förhållande som grundade skyldigheten att lämna prov upphörde. Av paragrafens tredje stycke framgår att, för personer som har lämnat dna-prover enligt 7 §, dvs. tillfälliga besökare, får uppgifterna i elimineringsdatabasen inte behandlas längre än efter det att uppgifterna registrerades. Fjärde stycket reglerar den längsta tiden för behandling av uppgifter som andra än anställda har lämnat med stöd av 6 §, dvs. personer som utan att vara anställda återkommande riskerar att kontaminera material, prover och lokaler. Det kan exempelvis röra sig om hantverkare eller lokalvårdare. Uppgifter i databasen som rör dessa personer får inte behandlas längre än efter det att det förhållande som grundade skyldigheten att lämna prov upphörde. Enligt femte stycket gäller inte bestämmelsen om arkivlagstiftningens företräde i 2 kap. 17 § andra stycket brottsdatalagen vid tillämpningen av denna paragraf. Det innebär att all behandling av personuppgifterna ska upphöra när de tider som anges i paragrafen har löpt ut. 11 § Inom det område som omfattas av brottsdatalagen (2018:1177) ska bestämmelsen om skadestånd i 7 kap. 1 § brottsdatalagen tillämpas vid behandling av personuppgifter i strid med denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. Paragrafen innehåller bestämmelser om skadestånd. Övervägandena finns i avsnitt 7.11. I paragrafen föreskrivs att skadeståndsbestämmelserna i brottsdatalagen ska gälla vid personuppgiftsbehandling på brottsdatalens område i strid med denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. När det gäller behandling inom dataskyddsförordningens tillämpningsområde finns en upplysning i 7 kap. 1 § dataskyddslagen om att rätten till skadestånd enligt förordningen gäller även vid överträdelser av bestämmelser i föreskrifter som kompletterar dataskyddsförordningen 2019/20:106 (se även artikel 82 och skäl 146 i dataskyddsförordningen). Förordningens reglering om skadestånd gäller alltså även vid överträdelser av denna lag eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till den. Rätt att meddela föreskrifter 12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen 1. meddela närmare föreskrifter om vilka personalkategorier vid och vilka andra personkategorier enligt 6 och 7 §§ som är skyldiga att lämna prover för dna-analys till elimineringsdatabasen, 2. meddela närmare föreskrifter om tillgången till uppgifter i elimineringsdatabasen, och 3.meddela föreskrifter om förfarandet vid överensstämmelse mellan en dnaprofil i elimineringsdatabasen och en annan dna-profil. I paragrafen upplyses om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, med stöd av 8 kap. 7 § regeringsformen, kan meddela vissa föreskrifter. Övervägandena finns i avsnitt 7.12. Enligt paragrafen kan regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela närmare föreskrifter dels om skyldigheten att lämna prover till elimineringsdatabasen, dels om tillgången till uppgifter i elimineringsdatabasen. När det gäller tillgången till personuppgifter finns bestämmelser om detta, när det gäller behandling på dataskyddsförordningens område, i 2 kap. 5 § lagen om behandling av personuppgifter och, när det gäller behandling på brottsdatalagens område, i 3 kap. 6 § i sistnämnda lag. Vidare framgår att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om förfarandet vid överensstämmelse mellan en dna-profil i elimineringsdatabasen och en annan dna-profil. 1.Denna lag träder i kraft . 2.En dna-profil som har registrerats före i syfte att upptäcka och utreda kontamineringar av det som är föremål för dna-analys, får registreras i elimineringsdatabasen om den registrerade godtar det. De dna-profiler som inte registreras i elimineringsdatabasen ska gallras . Övervägandena finns i avsnitt 9. Punkt 1 föreskriver när lagen ska träda i kraft. Punkt 2 föreskriver att en dna-profil som har registrerats före lagens ikraftträdande i syfte att upptäcka och utreda kontamineringar av det som är föremål för dna-analys, får registreras i elimineringsdatabasen om den registrerade godtar det. De dna-profiler som inte registreras i elimineringsdatabasen ska gallras . Sammanfattning av betänkandet Stärkt integritet i verksamhet (SOU 2017:80) 2019/20:106 Bilaga 1 Vårt uppdrag har varit att föreslå hur regelverket för () ska anpassas så att verksamheten kan bedrivas med effektiva arbetsformer och stor hänsyn tagen till människors integritet. I uppdraget har ingått att ta ställning till möjligheten och behovet av att införa en särskild personuppgiftsreglering för RMV. Uppdraget i den delen har bestått i att identifiera de integritetsintressen och övriga intressen som har betydelse för RMV:s personuppgiftsbehandling och behandling av uppgifter om avlidna personer. Vi har dessutom haft till uppgift att analysera möjligheten och behovet av att införa en särskild registerlagstiftning för RMV och ta ställning till i vilken utsträckning denna i så fall bör ha lagform. En särskild fråga har varit om det behövs ett starkare skydd för uppgifter om avlidna. I vårt uppdrag har också ingått att anpassa våra förslag till det pågående reformarbetet inom Europeiska unionen när det gäller att reglera behandlingen av personuppgifter. Inom RMV:s rättsgenetiska verksamhetsområde förs en elimineringsdatabas, som används för att upptäcka och utreda kontamineringar i samband med rättsgenetiska dna-analyser.