prop · H80328 · 2020-10-21 00:00:00 — 35Enligt ekonomisk teori bör skattesatsen sättas så att kostnaden för beskattning i form av undanträngningseffekter precis vägs upp av den nytta som skatteintäkterna ger. 36Dahlby, “The Incentive Effects of Fiscal Equalization Grants”, 2002. 37Esteller-Moré och Solé-Ollé, “Tax Setting in a : The Case of Personal Income Taxation in ”, 2002. Genom att väljarna kan jämföra den egna skatten med grannkommunens, och därigenom hålla politikerna till svars, kan skattekonkurrens även vara positivt (se Besley och Case, ”Incumbent Behavior: Vote-Seeking, Tax-Setting, and ”, 1995). 2006/07:1, bet. 2006/07:FiU1, rskr. 2006/07:9. 39Lundberg, Kommunernas incitament för skattehöjningar, 2017. 18R IK S R IO N EN EN G R A N S K N I N G S R A PPO R T FR Å N R IK S R EV I S IO N EN 2.3 Förändringar i inkomstutjämningen Det kommunala utjämningssystemet i dess nuvarande, övergripande form sjösattes 1996.40 har tre regelförändringar av inkomstutjämningen genomförts, varav en större reform. Dessa tre förändringar studeras i den kvantitativa analysen i kapitel 4, och beskrivs nedan. 2.3.12001 års förändring för ”Pomperipossakommunerna” Efter förslag från Utjämningsdelegationen41 infördes en justering av bidraget respektive avgiften för de kommuner där marginaleffekterna var negativa, genom att en ökning i den egna skattekraften ledde till minskade intäkter. Justeringen berörde ett 80-tal lågskattekommuner och varade . Före justeringen innebar en ökning i dessa kommuners skattekraft att de egna skatteintäkterna plus bidrag från/avgift till utjämningen minskade – det vill säga en negativ intäktsförändring netto.42 De kom därför att benämnas ”Pomperipossakommuner”.43 Såväl avgiftssom bidragskommuner återfanns bland dessa. Gemensamt för Pomperipossakommunerna var att de innan justeringen var nettobetalare på marginalen – det vill säga mer än hela ökningen i skatteintäkter till följd av ökningar i skattekraften gick till inkomstutjämningen. Utformningen av justeringen var relativt komplicerad. Specifikt gjordes justeringen för Pomperipossakommunerna så att nettoförändringen i kronor per invånare skulle motsvara av förändringen i medelskattekraften plus av förändringen i den egna skattekraften.44 Komplexiteten gör att det, teoretiskt sett, inte är tydligt hur tillväxtincitamenten i de berörda kommunerna påverkades. Det är därför inte uppenbart vilken effekt regelförändringen kan förväntas ha haft. 2.3.2 sänkning av kompensationsgraden Efter förslag från Utjämningskommittén45 reformerades det kommunala utjämningssystemet . Två förändringar berörde inkomstutjämningen.46 För det första sänktes kompensationsgraden från 95 till nuvarande för avgiftskommunerna. I teorin förändrades således dessa kommuners incitament 1995/96:64, bet. 1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116. 42Detta scenario uppkommer på grund av att bidraget/avgiften till inkomstutjämningen beräknas utifrån en på förhand fastställd skattesats, som för vissa kommuner är avsevärt högre än den egna skattesatsen. 43Benämningen syftar på debattinlägg i Expressen1976 om ”Pomperipossa iMonismanien” som betalade i skatt. 1999/2000:115, bet. 2000/01:FiU9, s. 11, rskr. 2000/01:26. Kommittén tillsattes och överlämnade slutbetänkandet 2003/04:155, bet. 2004/05:FiU7, s. 15–21, rskr. 2004/05:13. Propositionen lades och överensstämde i huvudsak med förslagen i slutbetänkandet från . R IK S R IO N EN TIL L V Ä X TH Ä M M A N D E IN C T I D E N K O MMU NA L A I NK O MS T U T J Ä M NI NG E N? att stimulera skattekraften väsentligt via minskad grad av utjämning. För bidragskommunerna förblev kompensationsgraden däremot . Den andra förändringen gällde inkomstnivån på utjämningen. utjämnades kommunernas skattekraft vid rikets genomsnittliga skattekraft. utjämnas den i stället vid av rikets genomsnittliga skattekraft.47 De extra finansieras av staten. hade den statliga finansieringen i stället betalats ut som ett generellt invånarbidrag, men det avskaffades med reformen. Som nämnts i teoriavsnittet 2.2 var anledningen till denna förändring att det ansågs vara ett problem för systemets transparens och legitimitet att många kommuner bidrog till inkomstutjämningen med höga belopp, även om de fick det generella bidraget från staten.48 De kommuner som omfattades av den sänkta kompensationsgraden var de med en skattekraft på över snittet och som alltså var avgiftskommuner enligt det nya systemet. varierade antalet mellan 11 och 15. I det gamla systemet var avgiftskommunerna betydligt fler; 2004 var det 54 kommuner (som alltså hade en skattekraft över genomsnittet). 2.3.3 sänkning av kompensationsgraden sänktes kompensationsgraden ytterligare för avgiftsbetalande kommuner. Den sattes då till av den egna skattekraften i intervallet 115–av rikets genomsnittliga skattekraft, medan den fortsatt var av den egna skattekraften av rikets genomsnittliga skattekraft.50 Regelförändringen innebar att incitamenten för att stimulera tillväxten främst stärktes för de sex kommuner med en skattekraft i intervallet 115–av genomsnittet 2014. I och med att endast 60 i stället för av ökningar i den egna skattekraften kom att tillfalla inkomstutjämningen fick de alltså behålla mer på marginalen. Även kommunerna med allra högst skattekraft (av snittet) omfattades av förändringen. I intervallet 115–tillämpades även för dessa kommuner den 60-procentiga kompensationsgraden. Detta innebar att deras bidrag till utjämningen minskade. Däremot innebar förändringen inte stärkta incitament för dessa kommuner på samma sätt, eftersom av ytterligare ökningar av den egna skattekraften fortfarande gick till inkomstutjämningen. För denna grupp blev den sänkta kompensationsgraden i det specifika intervallet i stället en ren inkomstökning i form av en fast avgiftssänkning. 47Specifikt höjdes det så kallade skatteutjämningsunderlaget (se faktaruta på s. 16) från av medelskattekraften. 48Statskontoret, Det kommunalekonomiska utjämningssystemets historik 1993-2017, s. 16. 49Riksrevisionens bearbetning av data från . 2013/14:1, utgiftsområde 25, avsnitt 3.6.3, bet. 2013/14:FiU3, rskr. 2013/14:69. Regelförändringen bereddes internt inom (Departementspromemoria Fi2012/4726, Förslag till ändringar i inkomstutjämningen för kommuner och landsting). 20R IK S R IO N EN EN G R A N S K N I N G S R A PPO R T FR Å N R IK S R EV I S IO N EN Förutom att den sänkta kompensationsgraden främst kan tänkas ha påverkat skattekraften i endast sex kommuner blev den dessutom tillfällig. återställde den nya regeringen kompensationsgraden till för samtliga avgiftskommuner.51 2.4 Tidigare studier av inkomstutjämningens effekter Kunskapen om inkomstutjämningens effekter baserad på svenska förhållanden är relativt begränsad. De studier som finns har främst utförts inom ramen för de utredningar som har haft i uppgift att se över inkomstutjämningen. I en bilaga till ett betänkande finns en analys av utjämningssystemet från teoretiska utgångspunkter.52 En slutsats är att utformningen av utjämningssystemet sannolikt har en marginell betydelse för den ekonomiska tillväxten och begränsad effekt på enskilda kommuners ambitioner att öka skatteunderlaget. Utifrån analysen dras också slutsatsen att kommuner ofta ägnar sig åt tillväxtfrämjande åtgärder oavsett grad av utjämning eftersom åtgärderna kan generera andra värden oberoende om skatteunderlaget eller skatteinkomsterna ökar. Inför den större förändringen i inkomstutjämningen hade den parlamentariska i uppgift att analysera inkomstutjämningssystemet. Slutbetänkandet53 tar upp de negativa marginaleffekter som systemet ger upphov till, specifikt för Pomperipossakommunerna. Utredningen konstaterar att denna effekt är eliminerad i och med den justering som infördes (se ovan). Därutöver noteras att vissa anser att den långtgående utjämningen gör att det saknas incitament att öka den egna skattekraften. Det saknas dock en egen empirisk analys av vad utredningen baserade sin slutsats på. Den efterföljande parlamentariska Utjämningskommittén.08 konstaterade i sitt slutbetänkande54 att det finns få studier av inkomstutjämningens tillväxthämmande incitament, och gav i uppdrag åt vid i att studera detta. I studien55 kunde man inte finna belägg för en tillväxthämmande effekt. Enligt rapporten bestäms den ekonomiska tillväxten inte av ”var man bor utan av var man arbetar”. Eftersom attraktiviteten i boendemiljön avgör var invånare med höga inkomster bor har kommunerna små möjligheter att påverka tillväxten. i stället slutsatsen att det framför allt är storleken på den lokala 2015/16:1, utgiftsområde 25, avsnitt 3.6.3, bet. 2015/16:FiU3, rskr. 2015/16:105. Regelförändringen bereddes internt inom (Departementspromemoria Fi2015/379, Ändrad inkomstutjämning för kommuner och landsting). 52SOU 1994:144, bilaga 8. 53SOU 2003:88, s. 62–63. 55SOU 2011:39, bilaga 6. R IK S R IO N EN TIL L V Ä X TH Ä M M A N D E IN C T I D E N K O MMU NA L A I NK O MS T U T J Ä M NI NG E N? arbetsmarknadsregionen () som är avgörande för tillväxten. Utjämningssystemet ansågs därvid ha en förhållandevis positiv inverkan på utvecklingen i de mindre LA-regionerna. Kommitténs egna slutsatser överensstämde i allt väsentligt med rapportens.56 konstaterar att det visserligen kan vara rimligt att utgå från LA- regioner snarare än kommuner i en generell tillväxtanalys. En invändning mot rapporten är däremot att ett sådant angreppssätt gör att det är svårt att analysera incitamenten som just kommunerna möter. Det är just över kommuner som inkomstutjämningen utjämnar. Genom att utgå ifrån att tillväxten i stället bestäms på regionnivå riskerar därför eventuella negativa bieffekter av systemet att redan på förhand förbises. Genom att analysera justering avsystemet för Pomperipossakommunerna utvärderas inkomstutjämningens kommunalekonomiska incitament i en rapport av . Där konstaterar att negativa incitament visserligen föreligger, men från den statistiska analysen drar han slutsatsen att de inte tycks påverka tillväxten.57 konstateras i rapporten att de tillväxtfrämjande satsningarna procentuellt sett ökar mest bland de kommuner vars incitament stärktes, även om andelen kommuner som ökade sina satsningar var något lägre. Resultaten i rapporten är därmed inte helt entydiga. De två rapporterna är de enda studier som direkt berör den svenska inkomstutjämningens tillväxthämmande incitament. Indirekt kommer även och (2008) in på detta. Fokus i deras analys är graden av skattekonkurrens mellan svenska kommuner, vilket kan motverka effekter av utjämning (se avsnitt 2.2.2). De finner bland annat att skattekonkurrensen var lägre statsbidragsreform, som var grunden till det nuvarande utjämningssystemet. En möjlig tolkning av detta är att kommunerna upplevde att reformen innebar ökad utjämning.58 56SOU 2011:39, s. 58–61. 57Siverbo, Inkomstutjämning och kommunalekonomiska incitament, 2005. 58Edmark och , ”Identifying Strategic Interactions in Swedish Local Tax Policies”, 2008. 22R IK S R IO N EN EN G R A N S K N I N G S R A PPO R T FR Å N R IK S R EV I S IO N EN 3 Kommuners arbete med lokal tillväxt I kapitlet redovisas övergripande slutsatser från forskningslitteraturen om lokal tillväxt som begrepp och om förutsättningarna för kommuners tillväxtarbete. Därefter följer resultat och iakttagelser från enkät till kommuner om deras arbete med lokal tillväxt. Kapitlet är deskriptivt och syftar till att ge ett bredare perspektiv på lokal tillväxt än tillväxt i just skattekraft. 3.1 Lokal tillväxt enligt kommunforskningen Forskningslitteraturen om lokal tillväxt diskuterar ett stort antal aspekter av tillväxt, främst rörande ekonomisk tillväxt. Vanligt förekommande mått på lokal tillväxt är inkomst per invånare,59 antalet arbetstillfällen60 och befolkningstillväxt.61 Enligt en litteraturgenomgång i en studie från 201262 har dessa mått och dimensioner också betydelse i praktiken för den lokala tillväxten, om än i varierande omfattning. En central slutsats är att det inte är entydigt vad tillväxt är eller hur det ska hanteras. Med andra ord är tillväxtfrågan i kommunerna komplex. Hur en kommun väljer att definiera tillväxt avgörs av vad som är relevant för just den att fokusera på, till exempel befolkningstillväxt eller antalet sysselsatta i kommunen. 59Se till exempel Wolman och Spitzley, ”The Politics of Local Economic Development”, 1996, Bartik, ”Solving the Problems of Economic Development Incentives”, 2005; Sands och , ”Cultivating the Creative Class: And What About Nanaimo?”, 2008; och , ”Growth Strategies: Fiscal versus Institutional Policies”, 2008. 60Se till exempel Wolman och Spitzley, ”The Politics of Local Economic Development”, 1996; Bartik, ”Solving the Problems of Economic Development Incentives”, 2005; , ”Trying to be Attractive: Image and Identity Formation in Small Industrial Municipalities in ”, 2008; Sands och , ”Cultivating the Creative Class: And What About Nanaimo?”, 2008; Trendle, ”The Determinants of Population and Employment Growth in Small Regions”, 2009; Robichau, ”The Effects of Economic Development Strategies in Local Municipalities”, 2010. 61Se till exempel m.fl., Att leva med befolkningsförändringar: Demografiska utmaningar och kommunernas handlingsutrymme, 2004; , ”Trying to be Attractive: Image and Identity Formation in Small Industrial Municipalities in ”, 2008; Sands och , ”Cultivating the Creative Class: And What About Nanaimo?”, 2008; Bjørnå och Aarsæther, ”Combating Depopulation in the Northern Periphery: Local Leadership Strategies in two Norwegian Municipalities”, 2009; Trendle, ”The Determinants of Population and Employment Growth in Small Regions”, 2009. 62Fjertorp, och , tillväxt. Konsten att hantera lokala förutsättningar, 2012, s. 7. R IK S R IO N EN TIL L V Ä X TH Ä M M A N D E IN C T I D E N K O MMU NA L A I NK O MS T U T J Ä M NI NG E N? Vilken faktor som är relevant att fokusera på eller mäta beror i sin tur på historik och strukturella förutsättningar, såsom kommunens näringslivsstruktur och demografi. Exempelvis är tillväxtutmaningen för kommuner med en snabbt ökande folkmängd att anpassa strukturen och öka servicekapaciteten.63 I kommuner med krympande befolkning och utebliven tillväxt i traditionell mening är förutsättningarna annorlunda. Där behövs snarare ”tillväxtpolitisk moteld” och ”anpassningspolitik” i stället för tillväxtpolitik, såtillvida att verksamheten behöver anpassas efter rådande och framtida begränsade förutsättningar. 64 En mer pessimistisk slutsats är att det är enklare att säga vilka tillväxtsatsningar som inte fungerar.65 Även kommunens ekonomiska geografi spelar roll. I en studie från 201866, baserad på en enkät till kommuner, konstateras att städer och landsbygdskommuner som i högre grad är beroende av den lokala arbetsmarknaden arbetar mer aktivt med lokal tillväxt jämfört med utpendlingskommuner.67 Tillväxtarbetet riskerar dock att bli ett nollsummespel där kommunerna konkurrerar med varandra om invånare, arbetstagare med mera.68 Det finns alltså en mängd olika faktorer som påverkar hur kommuner ser på tillväxt och vad de därmed väljer att arbeta aktivt med. Vad som däremot är gemensamt för kommunerna, oavsett förutsättningar, är att de i hög grad är beroende av andra aktörer: Kommunen kan genom egna aktiviteter initiera och underlätta olika aktiviteter, men kraften och hastigheten i utvecklingen kommer utifrån, genom till exempel investeringar eller aktiviteter hos andra aktörer.69 Olika kontaktytor och nätverk är därför centrala för kommunernas näringslivsfunktioner. Det faktum att kommuners tillväxtarbete har breddats ställer också krav på samverkan inom de kommunala organisationerna.70 63Fjertorp, och , tillväxt. Konsten att hantera lokala förutsättningar, 2012, s. 15. Att kommunerna har olika förutsättningar och ambitioner för tillväxtarbete är en vanlig slutsats hos till exempel Sands och , 2008, och Robichau, 2010. Enligt Sands och , 2008, går det inte heller att säga att en viss tillväxtstrategi skulle vara bättre än andra. 64Syssner, Mindre många. Om anpassning och utveckling i krympande kommuner, 2018. 65Mörk, och , Kommunernas framtid, 2019, s. 146. 66Hermelin och Trygg, Lokalt utvecklings- och tillväxtarbete - En studie av kommunernas näringslivsfunktioner, 2018, s. 49 f. 67Slutsatsen att varje kommun definierar lokal tillväxt utifrån sin historik och sina lokala förutsättningar dras även i en studie av Fjertorp, och , 2013. Syftet var att fånga den samlade synen på tillväxt och hur kommuner arbetar strategiskt med tillväxtfrågor, vilket vanligen sker genom tillväxtstrategier. Strategierna bygger på att anpassa kommunens egna resurser och insatser för att involvera och engagera andra aktörer i arbetet med att förverkliga kommunens vision. 68Mörk, och , Kommunernas framtid, 2019, s. 147. 69Fjertorp, och , tillväxt. Konsten att hantera lokala förutsättningar, 2012, s. 7. 70Hermelin och Trygg, Lokalt utvecklings- och tillväxtarbete - En studie av kommunernas näringslivsfunktioner, 2018, s. 49 f. 24R IK S R IO N EN EN G R A N S K N I N G S R A PPO R T FR Å N R IK S R EV I S IO N EN Sammanfattningsvis handlar lokal tillväxt enligt forskningen till stor del om befolkningstillväxt, sysselsättningstillväxt och i viss mån ökade inkomster för kommunens företag och invånare. Därutöver kan tillväxt också ses i ett bredare välfärdsperspektiv, till exempel att skapa delaktighet och trygga livsmiljöer. Begreppet hållbar tillväxt har också fått ett allt större utrymme i kommunernas tillväxtvisioner och innebär en balans mellan bland annat ekonomisk och social tillväxt. En gemensam nämnare för alla tillväxtvisioner är att de ska bidra till att göra kommunen attraktiv.71 3.2Riksrevisionens enkätundersökning omkommuners arbete med lokal tillväxt För att få en uppfattning om hur kommuner ser på lokal tillväxt som begrepp och hur de arbetar med lokal tillväxt har vi genomfört en webbaserad enkätundersökning som riktade sig till ett urval bestående av 86 kommuner. Av dessa svarade 60 kommuner, vilket innebär en svarsfrekvens på 70 procent.72 3.2.1 Lokal tillväxt som begrepp När det gäller frågan om hur kommuner ser på lokal tillväxt handlar det framför allt om fler invånare och fler arbetstillfällen, men också om fler företag. En ökad skattekraft kan ses som en konsekvens av dessa tre alternativ, och att bedöma det som viktigt i sig är inte lika vanligt. Detta framkommer av kommunernas rangordning av de fem alternativa tillväxtbegrepp som var angivna i enkäten. Drygt en tredjedel av de svarande har också lämnat fristående kommentarer om hur de ser på lokal tillväxt som begrepp. En återkommande synpunkt är att samtliga tillväxtbegrepp hänger samman och att det därför är svårt att rangordna alternativen. Några kommuner menar att det mest avgörande för tillväxt i ekonomiska termer är antalet arbetade timmar, och för det behövs bland annat fler invånare, särskilt i kommuner med låg arbetslöshet. Kommuner samarbetar och ingår i nätverk En övervägande del av de svarande () uppger att kommunala åtgärder och satsningar har stor eller mycket stor betydelse för tillväxten i den egna kommunen. Den vanligaste formen för arbete med tillväxtfrågor är genom samarbete och nätverk med andra kommuner (samtliga svarande) och med 71Fjertorp, och , Kommunala tillväxtstrategier. Mobilisering av aktörer och resurser, 2013. 72Urvalet gjordes strategiskt för att täcka både kommuner som omfattats och kommuner som inte omfattats av de regelförändringar i inkomstutjämningen som studeras i granskningen. Någon jämförelse mellan grupperna har dock inte gjorts då kommunerna i varje grupp är relativt få. För en närmare redovisning av enkätundersökningens urval, genomförande och svar, se bilaga 2. R IK S R IO N EN TIL L V Ä X TH Ä M M A N D E IN C T I D E N K O MMU NA L A I NK O MS T U T J Ä M NI NG E N? Samarbete sker även med statliga företrädare/myndigheter, regionala företrädare och/eller företrädare med EU-anknytning. Många kommuner har en särskild funktion som arbetar med tillväxtfrågor. är det vanligt att tillväxtfrågor ingår i budgetarbetet för en kommuns alla nämnder Insatser görs för att öka byggandet och förbättra den kommunala servicen De två enskilt viktigaste insatsområdena i kommunernas arbete med att främja den lokala tillväxten är att underlätta för/öka byggande och att förbättra den kommunala servicen för företag och invånare.Att förbättrapendlingsmöjligheterna och ge stöd till nyanlända och unga för att komma i arbete ses också som betydelsefulla insatser. Att stimulera småföretagande och underlätta för företagsexpansion och/eller företagsetableringar rankas högt av de svarande kommunerna men inte lika högt som andra insatsområden. Det anses heller inte vara särskilt viktigt att attrahera/behålla statliga jobb. Konkreta satsningar på tillväxt I enkäten har kommunerna fått möjlighet att uppge vilka konkreta åtgärder och satsningar de inlett eller genomfört för att stimulera kommunens tillväxt. Kommunernas frisvar varierar och har därför kategoriserats i tabell 1. Som framkommer i tabellen har olika byggsatsningar varit frekventa. Många kommuner har genomfört insatser för att förbättra förutsättningarna för ett ökat byggande, till exempel genom att effektivisera plan- och byggprocesserna och upplåta mark. I detta kan ingå att vara en attraktiv part för byggaktörer genom att erbjuda tydliga krav, effektiva processer och attraktiva projekt. Man har även arbetat aktivt för att öka antalet aktiva byggaktörer i kommunen. Kommuner har byggt bostäder och skolor, men också genomfört större projekt inom samhällsbyggnad och stadsutveckling, till exempel ny stadsdelsbebyggelse. Av svaren framkommer också att rådgivning och service till företag är grundläggande för arbetet med lokal tillväxt. Detsamma gäller samverkan med andra kommuner, med näringslivet och inom övriga nätverk. Det är också vanligt med insatser för att förbättra matchningen på den lokala arbetsmarknaden. Exempel är olika typer av utbildnings- och arbetsmarknadsinsatser, eller projekt med företag och skolor för att underlätta rekrytering och därmed få fler invånare i arbete. 26R IK S R IO N EN EN G R A N S K N I N G S R A PPO R T FR Å N R IK S R EV I S IO N EN Tabell 1 Områden där kommunerna inlett satsningar för att stimulera tillväxten Andel (%) – Förbättra plan- och byggprocesser – Avsätta/köpa mark – Stimulera till ökat byggande/ökad samhällsbyggnation – Kollektivtrafik, vägar, VA-nät, fiberutbyggnad med mera – Övrigt (digitalisering med mera) – Företagskontakter, rådgivning och etablering – Förbättrad service, handläggning och tillsyn – Innovation, hållbarhet med mera – Övrigt (till exempel statliga myndigheter, regioner, kommunalförbund, lärosäten, byggherrar och fastighetsägare) Anm.: kategorisering av kommunernas frisvar på frågan om vilka konkreta åtgärder/satsningar kommunen inlett/genomfört , andel kommuner som angett satsningar inom respektive område. Andelen per område (till exempel byggande) avser andel kommuner som uppgett minst en satsning inom området. Brist på lediga bostäder och byggbar mark hindrar tillväxten Kommunerna har ombetts att i enkäten bedöma nio påståenden om olika hinder i sitt tillväxtarbete. Där framkommer att de två enskilt vanligaste hindren är bristen på lediga bostäder och byggbar mark. Tillväxtarbetet försvåras också av brist på utbildad arbetskraft på den lokala arbetsmarknaden och brister i infrastruktur och kommunikationer, följt av att regelverken uppfattas vara komplicerade eller inte ändamålsenliga. Regelverken kan till exempel gälla konkurrenslagstiftning, statsstödsregler, plan- och byggnadsprocesser och upphandlingsregler. En kommun kommenterar: ”Hindren för tillväxt består till stor del av växtvärksrelaterade utmaningar”. R IK S R IO N EN TIL L V Ä X TH Ä M M A N D E IN C T I D E N K O MMU NA L A I NK O MS T U T J Ä M NI NG E N? Enligt kommunforskningen (se avsnitt 3.1) beror den lokala tillväxten i hög grad av vad andra aktörer gör, vilket den enskilda kommunen kan ha svårt att påverka. Detta är också i linje med slutsatsen i rapporten från