prop · H703101 · 2020-04-15 00:00:00 — Byggnader, mark och annan fast egendom Förbättringsutgifter på annans fastighet Maskiner, inventarier, installationer m.m. Förskott avseende materiella anläggningstillgångar Andelar i hel- och delägda företag Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser Avsättningar för avhjälpande av miljöskador Lån i svenska kronor Lån i utländsk valuta Förskott från uppdragsgivare och kunder SUMMA KAPITAL OCH SKULDER 56 374–103 258 32 618–72 732 Statens nettoförmögenhet är skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde. Statsskulden svarar för den övervägande delen av skulderna och motsvarar i huvudsak statens budgets ackumulerade underskott över åren. Vid utgången av 2019 var nettoförmögenheten . Det är en ökning med knappt 98 mil- jarder kronor jämfört med då nettoförmögenheten var -. Nettoförmögenheten har därmed övergått från att vara negativ till att vara positiv. Förändringen av nettoförmögenheten förklaras främst av årets överskott i resultat- räkningen om . Förändrad avsättning till tjänstepensioner påverkade nettoförmögenheten med -och förändring av vissa poster som redovisas direkt mot eget kapital hos hel- och delägda företag påverkade nettoförmögenheten med -. Nettoförmögenheten påverkas även av andra transaktioner som förändrar tillgångars eller skulders värde utan att de redovisas över resultaträkningen. Nettoförmögenhetens förändring fördelad på balansräkningens olika delar kan beskrivas så här: Minskning av övriga skulder Förändringen av nettoförmögenheten kan även beskrivas på följande sätt: Årets överskott enligt resultaträkningen Förändrad avsättning till tjänstepensioner Värdeförändring av aktier och andelar i hel- och delägda företag En utförligare beskrivning av nettoförmögenhetens förändring lämnas i not 41. Immateriella anläggningstillgångar ökade med och uppgick till . I posten Balanserade utgifter för utveckling ingår främst egenutvecklade it-system och program. Investeringarna uppgick till . De största tillgångarna finns hos , , och . Nya vägar och järnvägar Materiella anläggningstillgångar ökade med och uppgick till . redovisar investeringar i statliga väg- och järnvägsanläggningar. Värdet av nya väganläggningar som blev klara var och värdet av nya järnvägsanläggningar var . Årets investeringar uppgick till vilket är en ökning med . investeringar uppgick till vilket bl.a. avser många stora väg- och järnvägsprojekt. svenska kraftnäts investeringar uppgick till och även investerade i pågående nyanläggningar om . Nyanskaffning av militära beredskapsinventarier uppgick till och av- och nedskrivningar uppgick till . Årets nyanskaffning har ökat med vilket främst avser utveckling och anskaffning av JAS 39E och anskaffning av ubåt, helikopter, sjöstrids- och fordonssystem. Beredskapslagrets värde ökade med vilket bl.a. beror på inleveranser av ammunition, reservdelsmateriel och livsmedel. Värdet på , Akademiska hus och ökade De finansiella anläggningstillgångarna ökade med och uppgick till . Andelar i företag med bestämmande statligt inflytande ökade med . andelsvärde ökade med , vilket främst förklaras av årets vinst på och poster redovisade direkt mot eget kapital på 6 mil- jarder kronor. Andelsvärdet för ökade med , vilket beror på årets resultat på och en minskning genom utdelning av andelsvärde ökade med , vilket främst avser nettot av årets vinst på och årets utdelning på . ökade i värde med , främst som en följd av årets resultat på minskat med utdelning till staten av samt en direkt ökning av eget kapital med som framför allt avser kassaflödessäkringar. Andelar i företag med väsentligt statligt inflytande minskade med jämfört med . Andra långfristiga värdepappersinnehav ökade med . Nya placeringar av Kärnavfallsfonden har gjorts i företagsobligationer, aktier och värdepapper om medan innehav i bostadsobligationer har sjunkit med . Statens utlåning till minskade Statens utlåningsfordringar minskade totalt med . redovisar i utlåningsfordringar, vilket är av statens utlåningsfordringar. De består främst av fordran på för utlåning i amerikanska dollar och euro. har lånat i för att förstärka valutareserven. beslutade att minska valutareserven med eftersom beredskapsbehovet i utländsk valuta bedömdes ha minskat. Fordran minskade med vilket huvudsakligen förklaras av denna amortering. CSN:s utlåning till studenter ökade med och uppgick till vilket utgör av statens utlåningsfordringar. Affärsdagsredovisning förklarar minskade kortfristiga fordringar Övriga kortfristiga fordringar uppgick till vilket är en minskning med jämfört med föregående år. Det är till övervägande delen en effekt av affärsdagsredovisning som minskade med . Upplupna skatteintäkter utgör den övervägande delen av posten Övriga upplupna intäkter. Posten består av de skatteintäkter som beräknats men som vid årets slut ännu inte debiterats. En stor del är de skatter som redovisas . Upplupna skatteintäkter minskade med och uppgick till vid utgången av 2019. Posten innehåller även beräknat slutregleringsbelopp för skatter till kommuner, landsting (regioner) och trossamfund som beräknas till medan det var negativt och redovisades bland Övriga förutbetalda intäkter. Därför ökar posten Övriga upplupna intäkter sammanlagt med . Värdepapper och andelar minskade Värdepapper och andelar uppgick till och minskade därmed med . Minskningen avser affärer, s.k. repor, i egna statspapper. Affärerna har ett marknadsvårdande syfte och är också ett sätt att hantera tillfälliga likvida överskott och varierar därför mellan åren. Fonder ökade med jämfört med . Resolutionsreserven ökade med , Kärnavfallsfonden ökade med och Insättningsgarantifonden med . Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser ökade med , varav avsättningar för statens tjänstepensioner hos SPV ökade med . Ökningen är ett netto av bl.a. utbetalda pensioner, nyintjänande och förändrade antaganden. Statsskulden minskade med och uppgick till . Det är både lån i svenska kronor och utländsk valuta som har minskat. Statens budgetsaldo uppvisar ett överskott på , vilket har medfört ett minskat lånebehov. En stor del av det överskottet beror på att återbetalade delar av de lån som tidigare tagits upp för att förstärka valutareserven. Affärsdagsredovisning förklarar minskade kortfristiga skulder Övriga kortfristiga skulder minskade med jämfört med föregående år. Kontoöverskott på skattekonto minskade med och effekten av affärsdagsredovisning minskade med . Upplupna kostnader minskade med netto. redovisar en minskning med jämfört med föregående år, vilket avser räntekostnader för upplåning i svenska kronor. uppvisar minskade upplupna kostnader med främst avseende ersättning för ensamkommande barn och för placering av barn. Övriga förutbetalda intäkter minskade med netto. Minskningen gäller reglering av skatter avseende kommuner och trossamfund som redovisades som en skuld men som är en fordran som redovisas bland Övriga upplupna intäkter. Finansieringsanalysen visar statens betalningar fördelade på avsnitten statens verksamhet, investeringar, utlåning och finansiella aktiviteter. Finansieringsanalysen visar även förändringen av, och respektive avsnitts påverkan på, statens nettoupplåning . Statens nettoupplåning definieras som förändringen av statsskulden justerad för orealiserade valutakursförändringar. Uppgifterna i finansieringsanalysen har hämtats från resultat- och balansräkningarna samt från den information som myndigheterna rapporterat in till statsredovisnings- systemet eller från myndigheternas årsredovisningar med eventuella kompletteringar. Avgifter och andra ersättningar -1 131 091 -1 100 010 -1 379 844 -1 345 625 Finansiellt netto för statens upplåning Statens verksamhet gav positivt kassaflöde Kassaflödet i den del som avser statens verksamhet, dvs. intäkter, transfereringar och statens egen verksamhet, var positivt med , lägre än föregående år. Kassaflödet från intäkter var däremot högre, främst för att inbetalningar kopplade till skatter ökade med . Utbetalningarna ökade med varav transfereringar ökade med och statens egen verksamhet . Förändringarna av fordringar och skulder under posten justeringar till betalningar påverkade kassa- flödet positivt med netto, där effekter av affärsdagsredovisning på tillgångssidan är den viktigaste förändringen. Föregående år gav justeringar till betalningar en positiv effekt med . Högre investeringar och lägre försäljning Investeringsverksamheten gav ett negativt kassaflöde med , jämfört med föregående år. Årets investeringar uppgick till , en ökning med jämfört med föregående år. Investeringar i finansiella anläggningstillgångar ökade med och uppgår till . Dessa består av Kärnavfallsfondens investeringar i aktier och värdepapper som uppgår till . Investeringar i materiella anläggningstillgångar har ökat med och uppgår till Positiva kassaflöden från försäljning av främst finansiella anläggningstillgångar uppgick till , vilket är lägre än föregående år. Årets försäljning gäller i allt väsentligt Kärnavfallsfonden som avvecklade säkerställda obligationer med ca , och det reducerar nettokassaflödet från investeringsverksamhet. Statens nyutlåning minskade och amorteringarna ökade Statens nyutlåning uppgick till , varav studielån i form av annuitetslån står för huvuddelen. Nyutlåningen är lägre än föregående år, vilket framför allt beror på att den refinansiering av statens utlåning till som skedde minskade till . Amorteringarna har ökat med jämfört med föregående år, vilket främst avser amortering till på sitt lån i amerikanska dollar. Kassaflödet från finansiella aktiviteter försämrades Nettobetalningar från finansiella aktiviteter gav ett negativt kassaflöde med , vilket i det närmaste är oförändrat. Statens nettoupplåning visar förändringen av statens upplåning justerad för orealiserade valutakursförändringar. Statens nettoupplåning har minskat med , vilket innebär att staten har gjort en nettominskning av sina lån. Statsskulden minskade med , men vid beräkning av netto- upplåningen justeras detta för orealiserade valutakursförändringar. I upplåningsverksamheten påverkades skulden utan att medföra några betalningar. Samband mellan resultaträkningen och utfallet på statens budget I nedanstående tabell framgår sambandet mellan resultaträkningen och saldot i statens budget. Tabellen visar de huvuddelar som skiljer resultaträkningen från statens budget, nämligen poster som finns med i resultaträkningen men inte medför betalningar, förändringar av fordringar och skulder samt övriga transaktioner som medfört betalningar. Posterna finns med i finansieringsanalysen, men i en annan struktur. Genom dessa tre delar är det möjligt att gå från resultaträkningens saldo till finansieringsanalysens saldo. Därefter framgår justeringsposter hänförbara till statsskulden som utgör skillnaden mellan finansieringsanalysens saldo och saldot i statens budget. Tabell 3.4 Samband mellan resultaträkningen och statens budgetsaldo 2019 Justeringar för poster som ej medför betalningar Justeringar för förändringar av fordringar och skulder Övriga transaktioner som påverkar betalningar Justeringar hänförbara till statsskulden varav förändring av kortfristiga placeringar varav förändring av inomstatliga innehav av statspapper, affärsdagsredovisning samt övriga poster Transaktionerna som ingår i resultaträkningen men inte medför betalningar uppgår till . I detta ingår avskrivningar och nedskrivningar som läggs till med och avsättningar och fondering . Resultatandelar i statens hel- och delägda företag som påverkat resultaträkningen positivt utan något kassaflöde avgår med . Orealiserade valutakurs- förändringar och marknadsvärdesförändringar på värdepapper om totalt har förbättrat resultatet utan att påverka betalningar. Reavinster och reaförluster avgår också med . Nettoförändringen av fordringar och skulder ger en positiv påverkan på kassaflödet med jämfört med resultaträkningen. Den består av netto- förändringar av fordringar och skulder för skatter om som påverkat kassaflödet negativt. Även nettoförändringar av fordringar och skulder hänförbara till statsskuldsförvaltningen på har påverkat kassaflödet negativt. Övriga förändringar av fordringar och skulder har påverkat kassaflödet positivt med , vilket främst är kopplat till minskat innehav av värdepapper. Övriga transaktioner som påverkar betalningar är främst investeringar som netto, med hänsyn till sålda anläggningstillgångar, gav ett utflöde av likvida medel på . Statens utlåning, netto, påverkade kassaflödet positivt med medan utdelningar från statliga bolag gav ett inflöde med . Nettot av övriga transaktioner har påverkat kassaflödet positivt med . Justeringar som är hänförliga till statsskulden Finansieringsanalysens saldo visar sammantaget ett positivt kassaflöde på drygt , vilket är högre än saldot i statens budget som var positivt med . Skillnaden mellan statens nettoupplåning och saldot på statens budget beror på att det finns transaktioner som påverkar statsskulden men som inte påverkar budgetens saldo. Det finns även transaktioner som påverkar budgetens saldo, men som påverkar statsskulden först i efterföljande perioder, t.ex. förändring av kortfristiga placeringar. har minskat sina kortfristiga placeringar med , vilket har minskat statsskulden utan att påverka statens budgetsaldo. Skillnaden i övrigt beror på effekter av affärsdagsredovisning, förändringar av myndigheters innehav av statspapper, över- och underkurser på kortfristiga placeringar samt skuldskötselåtgärder, vilket sammantaget uppgick till knappt Den enskilt största effekten gav affärsdagsredovisningen som ökade statsskulden med nästan utan att påverka statens betalningar. Årsredovisningen för staten upprättas enligt bestämmelserna i 10 kap. budgetlagen (2011:203) och grundas på de statliga myndigheternas årsredovisningar. Dessa upprättas enligt förordningen (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. 3.4.1Redovisningsprinciper, resultat- och balansräkning Räkenskapsåret är kalenderåret. Kostnader och intäkter redovisas enligt bokförings- mässiga grunder, dvs. när den ekonomiska händelsen inträffar, oavsett när betalning sker. De konsoliderade resultat- och balansräkningarna och finansieringsanalysen är uppställda enligt reglerna i 10 kap. 9 och 10 §§ budgetlagen och de mer detaljerade reglerna i 13–15 §§ förordningen (2011:231) om underlag för årsredovisning för staten. Budgetlagen och förordningen om årsredovisning och budgetunderlag reglerar grundläggande redovisningsprinciper. Dessa utgör, tillsammans med den praxis som utvecklats i årsredovisningen för staten och de praktiska ställningstaganden som varit nödvändiga vid upprättandet, de tillämpade redovisningsprinciperna. Denna praxis består av lösningar som anges nedan under rubrikerna Omklassificeringar av poster och Kommentarer till särskilda poster, om lösningarna bedömts vara väsentliga. När nya företeelser redovisas i årsredovisningen för staten, för vilka inomstatlig reglering eller praxis ännu inte utvecklats, hämtas vägledning från principer som framgår av internationella redovisningsstandarder för offentlig sektor respektive principer som tillämpas i den privata eller kommunala sektorn. Flera företeelser är dock specifika för statlig verksamhet i eller så saknas vägledning i internationella standarder och ställning måste därför tas i enskilda fall. Årsredovisningen för staten upprättas med de statliga myndigheternas årsredovisningar som grund och med information som rapporterats särskilt till statsredovisningen. Principerna för att värdera och klassificera intäkter och kostnader samt tillgångar och skulder utgår därför från bestämmelserna i förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Undantag kan emellertid finnas om en myndighet har medgetts undantag från dessa regler och för sådana fall där särskilda principer tillämpas på den konsoliderade nivån. Transfereringar redovisas enligt bokföringsmässiga grunder, dvs. det år som kostnaden hänför sig till. I de flesta fall anses kostnaden sammanfalla med utbetalningen. Utgiften periodiseras när den tydligt går att hänföra till ett visst år. Skatteinkomsterna redovisas fullt periodiserade, dvs. det år intäkterna hänför sig till. Eftersom många skatter för ett kalenderår beslutas först i efterhand, är det slutliga utfallet från beskattningen inte känt förrän efter det aktuella årets utgång. Redovisningen av skatter i årsredovisningen för staten grundas därför till viss del på bedömningar av förväntat beskattningsutfall och förväntade inbetalningar. Metoden för att beräkna periodiserade skatter bygger på modeller för olika skatteslag och på totalsammanställningar som och Ekonomistyrnings- verket byggt upp och utvecklat . Denna beräkningsmetod ger bättre information om skatterna för året än löpande skatteinbetalningar, eftersom den beaktar den makroekonomiska utvecklingen och förändringar i skattereglerna och inte först när betalning görs. och andra berörda myndigheter redovisar löpande debiterade och betalda skatter. Skatterna kan delas in i två huvudkategorier. Den första huvudkategorin är skatter som hänförs till rätt månad eller kvartal i nära anslutning till inbetalningen eller deklarationen, vilket gäller för mervärdesskatt, socialavgifter och de flesta punktskatter. Den andra huvudkategorin är skatter som beslutas vid den årliga inkomstbeskattningen och där den löpande inbetalningen endast är preliminär. Det gäller t.ex. hushållens och företagens inkomstskatter samt skattereduktioner. När uppgifterna för årsredovisningen för staten för ett visst år tas fram, finns ett i det närmaste korrekt slutligt utfall för många av de skatter som redovisas månads- eller kvartalsvis. För framför allt hushållens och företagens inkomstskatter som beslutas årsvis bygger det redovisade utfallet däremot på en bedömning som grundas på kontrolluppgifter, redovisade preliminärskatter, den ekonomiska utvecklingen, utvecklingen på aktie- och fastighetsmarknaden och annan information. Utifrån informationen prognostiseras de intäkter som slutligt kommer att betalas in för året. Prognosen ligger till grund för att beräkna den redovisade intäkten. Även för övriga skatter tas hänsyn till förväntade tilläggsdebiteringar, omprövningar m.m. som gäller skatter för den aktuella redovisningsperioden. Resultaträkningens skatteintäkter skiljer sig från de periodiserade skatterna i statens budget för det aktuella året på några punkter. Skillnaden mellan fjolårets beräknade periodiserade skatt och det utfall som finns tillgängligt hänförs i resultaträkningen till , medan det periodiserade utfallet revideras i budgetens utfall. För varje skatteslag redovisas dock den senaste beräkningen i not till resultat- räkningen. En annan skillnad är att avgifterna till ålderspensionssystemet och premiepensionssystemet läggs till, eftersom dessa avgifter ingår i skatterna såsom de avgränsas i resultaträkningen. Kommunala utjämnings- och inkomstutjämningsavgifter tillförs som följd av principen att bruttoredovisa dessa i årsredovisningen för staten. Slutligen avgår de elimineringar av skatt från myndigheter som görs i resultaträkningen i årsredovisningen för staten. I not 1 Skatteintäkter, redovisas skillnaderna mellan resultaträkningen och statens budget med belopp. Resultat- och balansräkningen samt finansieringsanalysen omfattar statens samtliga intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som påverkar statens nettoupplåning. ses i detta sammanhang som en tillgång hos staten. Intäkter och kostnader, tillgångar och skulder samt betalningar som redovisas av samt Första–Fjärde, Sjätte och Sjunde AP-fonden omfattas inte av resultat- och balansräkningen eller finansieringsanalysen. Inte heller ingår premiepensionssystemets tillgångar och skulder eller dess avkastning. Budgetlagens bestämmelser avseende detta har preciserats i förordningen om underlag för årsredo- visning för staten. För premiepensionsmedlen gäller det särskilda egendomsskyddet enligt 2kap. 15 § regeringsformen och de är därmed inte statens medel. Att ta in dem i statens balansräkning skulle medföra att redovisningen inte gav en rättvisande bild. anses vara ett eget rättssubjekt med egna tillgångar och skulder och ska därför inte omfattas av statens resultat- och balansräkning. AP-fonderna, utöver den del som tillhör premiepensionssystemet, undantas dels eftersom ålderspensions- systemet bör hanteras på ett enhetligt sätt, dels eftersom de följer ett annat regelverk för redovisningen än övriga myndigheter, vilket skulle göra det alltför omständligt att konsolidera dem. Redovisningen är en konsolidering av årsredovisningarna hos myndigheterna under och regeringen, med angivna undantag. Det innebär att balans- och resultaträkningarna slås samman efter det att interna mellanhavanden i form av fordringar, skulder, intäkter och kostnader mellan myndigheterna eliminerats. Finansieringsanalysen upprättas därefter med den konsoliderade resultat- och balansräkningen som underlag. En förteckning över vilka organisationer som ingår i den konsoliderade resultat- och balansräkningen och finansieringsanalysen finns i bilaga 6 Statliga myndigheter m.m. gäller som gemensam brytdag för myndigheternas räkenskaper. Det är den dag då den löpande bokföringen av händelser som berör räkenskapsperioden avslutas. Den gemensamma brytdagen är i första hand till för att det ska vara möjligt att stämma av mellanhavanden mellan myndigheter, men den påverkar även externa kundfordringar, leverantörsskulder och periodavgränsningsposter. Myndigheterna tillämpar normalt generella värderingsprinciper i enlighet med förordningen om årsredovisning och budgetunderlag. Det finns myndigheter som på grund av verksamhetens särart, genom dispens, särskilt regeringsbeslut eller av annat särskilt skäl avviker från de generella värderingsprinciperna. Sådana avvikelser förekommer dock i liten omfattning och bedöms därför inte ha någon väsentlig påverkan på årsredovisningen för staten. Omsättningstillgångar värderas enligt lägsta värdets princip. Detta innebär att de tas upp till anskaffningsvärdet eller till nettoförsäljningsvärdet om detta är lägre än Om en omsättningstillgång inte innehas för att ge ekonomiska fördelar används återanskaffningsvärdet i stället för nettoförsäljningsvärdet. Anläggningstillgångar (med undantag för vissa finansiella instrument, se nedan) värderas till sitt anskaffningsvärde, med avdrag för av- och nedskrivningar. För materiella och immateriella anläggningstillgångar gäller som huvudregel att endast tillgångar med en förväntad ekonomisk livslängd på lägst , tas upp som anläggningstillgångar. Avskrivningstiderna varierar mellan olika myndigheter eftersom de anpassas till den förväntade nyttjandeperioden för respektive tillgång. Om skillnaden i förbrukning av betydande komponenter hos en anläggningstillgång är väsentlig, delas tillgången upp på dessa och avskrivning görs för varje komponent för sig. Myndigheterna tillämpar vanligen 3–avskrivningstid. För byggnader och större anläggningar tillämpas längre avskrivningstid eller komponentavskrivning med hänsyn till myndighetens verksamhet. Även för tillgångsslagen väganläggningar, järnvägsanläggningar och beredskapstillgångar, tillämpas längre avskrivningstider eller komponentavskrivning. För statliga väganläggningar tillämpas differentierade avskrivningstider från 10 till . För statliga järnvägsanläggningar tillämpas differentierade avskrivningstider från 25 till . För beredskapstillgångar hos Försvarsmakten, är avskrivningstiden 15 till för stridsfordon, fartyg, flygplan och helikoptrar, för modifiering av materiel samt 3 till för övriga beredskapsinventarier. För övriga beredskapsvaror beredskapslager som är av de redovisade beredskapstillgångarna, sker ingen planenlig avskrivning. Beredskapsvaror omsätts normalt i den löpande verksamheten eller skrivs ned när de inte längre har någon användning i verksamheten.