prop · H80318 · 2020-09-29 00:00:00 — Eftersom antalet beslut om uppskjuten villkorlig frigivning bedöms öka uppstår ökade kostnader för offentligt biträde om Kriminalvårdens beslut överklagas till domstol. I utkastet görs bedömningen att merkostnaderna för rättsliga biträden uppgår till . Även denna beräkning bygger på ett fördubblat antal mål hos de allmänna förvaltningsdomstolarna. ifrågasätter bedömningen och gör i stället uppskattningen att merkostnaden kommer att uppgå till . Regeringen ser inte skäl att ifrågasätta bedömning av kostnaderna. De ökade kostnaderna för rättsliga biträden bedöms rymmas inom befintligt anslag. Konsekvenser för enskilda och samhället Förslaget bedöms medföra positiva konsekvenser för det återfallsförebyggande arbetet, vilket i sin tur kan medföra färre återfall i brott. En minskad risk för återfall leder till minskat lidande för enskilda och till minskade kostnader för samhället och myndigheterna. Eftersom män i betydligt större utsträckning än kvinnor döms till fängelsestraff kommer män i högre utsträckning än kvinnor att träffas av det nya förslaget. En stor del av de som avtjänar ett fängelsestraff i anstalt är dömda för våldsbrott eller narkotika- och smugglingsbrott (Kriminalvård och statistik, KOS 2018). Våldsbrottslighet och annan brottslighet bidrar till en ökad känsla av otrygghet i samhället. Kvinnor uttrycker en högre känsla av otrygghet i jämförelse med män i de nationella trygghetsundersökningar som 2020/21:18 regelbundet genomför. Våld i nära relationer och sexualbrott är ett omfattande problem som särskilt hårt drabbar kvinnor och flickor vilket utgör ett hinder för att uppnå ökad jämställdhet i samhället. Syftet med förslagen i propositionen är att fler dömda som bedöms ha ett behov av behandlingsprogram eller annan lämplig åtgärd ska få ett incitament att genomföra sådana återfallsförebyggande åtgärder. Ett genomfört behandlingsprogram ökar sannolikheten för att en positiv beteendeförändring utvecklas för den dömde och att det kriminella beteendet upphör. Förslagen kan därför förväntas bidra till ett minskat antal återfall vilket i sin tur kan leda till positiva effekter på jämställdheten mellan kvinnor och män. Förslagen förväntas också bidra till regeringens nationella strategi om att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor och jämställdhetspolitikens sjätte delmål om att mäns våld mot kvinnor ska upphöra. Förslagen kan även förväntas bidra till ökad trygghet i samhället. 6 a § Om det finns särskilda skäl mot villkorlig frigivning, ska den skjutas upp enligt vad som framgår av 7 §. Vid bedömningen av om det finns särskilda skäl mot villkorlig frigivning ska det särskilt beaktas om den dömde under verkställigheten i kriminalvårdsanstalt 1.inte har deltagit i eller har misskött anvisade åtgärder som syftar till att förebygga återfall i brott eller på annat sätt främja hans eller hennes anpassning 2.annars på ett allvarligt sätt har brutit mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställigheten. Paragrafen innehåller förutsättningarna för att skjuta upp villkorlig frigivning på grund av den dömdes förhållningssätt och beteende under verkställigheten av ett fängelsestraff. Övervägandena finns i avsnitt 4.3. I paragrafen anges inledningsvis att den villkorliga frigivningen ska skjutas upp om det finns särskilda skäl mot den. Härefter anges i två punkter exempel på omständigheter under verkställigheten i kriminalvårdsanstalt som särskilt ska beaktas vid bedömningen. Med verkställighet i kriminalvårdsanstalt avses även verkställighet som en intagen genomför genom att vistas utanför anstalten, t.ex. till följd av ett beslut om särskild utslussningsåtgärd enligt 11 kap. fängelselagen (2010:610). Däremot anses inte verkställighet i kriminalvårdsanstalt ske om den dömde avtjänar sitt straff utanför anstalt med stöd av lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll. Enligt punkt 1, som är ny, är ett särskilt skäl mot villkorlig frigivning att den dömde inte har deltagit i eller har misskött anvisade åtgärder som syftar till att förebygga återfall i brott eller på annat sätt främja hans eller hennes anpassning i samhället. Vad som ska anses utgöra en åtgärd som har ett återfallsförebyggande syfte eller som annars kan främja den dömdes anpassning i samhället avgörs av Kriminalvården efter en individuell bedömning av den dömdes personliga omständigheter. Med anvisade åtgärder avses en åtgärd eller ett program som Kriminalvården efter en individuell bedömning under verkställighetsplaneringen ansett att det finns behov av, och som också bedömts lämplig och möjlig för den dömde att genomföra. En anvisad åtgärd kan vara en del av den intagnes individuella verkställighetsplan. En anvisad åtgärd kan också vara en åtgärd som Kriminalvården bedömt vara av sådan karaktär att den bör ingå i den intagnes verkställighetsplan men som till följd av den dömdes negativa inställning till att genomföra åtgärden inte tas med i verkställighetsplanen. En förutsättning för att en vägran att genomföra en anvisad åtgärd ska kunna leda till uppskjuten villkorlig frigivning är att det finns tydlig dokumentation om att åtgärden anvisats den dömde och skälen till att den inte tagits med i verkställighetsplanen. Som Lagrådet påpekar bör det därutöver krävas att Kriminalvården på ett tydligt sätt har informerat den intagne om att hans eller hennes vägran att genomföra en anvisad åtgärd kan leda till att den villkorliga frigivningen skjuts upp och att även detta noga har dokumenterats. Uppskjuten villkorlig frigivning kan komma i fråga om den dömde inte alls deltar i en åtgärd som anvisats honom eller henne, eller om den dömde missköter sig genom att inte delta i åtgärden på det sätt som är avsett. Bristande deltagande i åtgärder som innebär medicinsk behandling och därför kräver samtycke från den intagne kan inte leda till uppskjutning av den villkorliga frigivningen (jfr 3 kap. 2 § tredje stycket fängelselagen). För att den villkorliga frigivningen ska kunna skjutas upp krävs att det finns särskilda skäl för det. Särskilda skäl kan finnas exempelvis om den dömde vägrar att delta i en behandling eller programverksamhet som bedöms vara av stor vikt för att minska risken för återfall i brottslighet, särskilt om risken avser återfall i allvarligare brottslighet, såsom sexualbrott eller våldsbrott. Även vägran att delta i nödvändig behandling mot missbruk kan innebära att det finns särskilda skäl att skjuta upp den När det gäller själva deltagandet i de behandlingsåtgärder som blivit införda i verkställighetsplanen kan det finnas särskilda skäl att skjuta upp den villkorliga frigivningen om den dömde utan giltig anledning uteblir från inplanerade möten eller Särskilda skäl kan också finnas om den dömde i och för sig deltar i åtgärden men uppträder på ett störande sätt eller inte efter bästa förmåga försöker tillgodogöra sig innehållet i åtgärden. om mer allvarliga störningar eller oacceptabelt beteende kan det också finnas skäl att överväga uppskjuten villkorlig frigivning enligt punkt 2, med hänvisning till att den dömde därigenom på ett allvarligt sätt har brutit mot de föreskrifter som gäller för verksamheten. Enligt punkt 2, ska vid bedömningen av om det finns särskilda skäl mot villkorlig frigivning särskilt beaktas om den dömde, i något annat avseende än vad som anges i punkt 1, på ett allvarligt sätt har brutit mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställigheten. tillämpningsområde som anges i punkt 1 motsvarar bestämmelsen vad som gällt enligt hittillsvarande lydelse. Bedömningen av om det finns särskilda skäl mot villkorlig frigivning ska alltså ske utifrån vad som gäller för den intagne enligt de föreskrifter och villkor som gäller för verksamheten (prop. 2005/06:123 s. 56). villkor avses t.ex. vad som bestämts i verkställighetsplanen i den mån villkoren inte avser sådana åtgärder som regleras särskilt i punkt 1. Någon ändring av vilka slags överträdelser det ska vara fråga om är inte Liksom tidigare ska det vara fråga om överträdelser som avser föreskrifter och villkor av större vikt. I förhållande till den hittillsvarande bestämmelsen innebär ändringen från synnerliga skäl till särskilda skäl, att uppskjuten villkorlig frigivning kan komma i fråga i fler fall. ska det inte längre krävas att misskötsamheten är lika frekvent eller att den pågår under en stor del av verkställighetstiden. Vid fler än ett fall av misskötsamhet avseende regler av större vikt bör det ofta anses finnas särskilda skäl att skjuta upp den villkorliga frigivningen. vid en enstaka överträdelse inte ställas lika höga krav som tidigare på överträdelsens allvar för att den ensam ska kunna leda till uppskjuten Oavsett på vilken grund uppskjuten villkorlig frigivning övervägs ska en helhetsbedömning göras och även omständigheter som talar till den dömdes fördel beaktas. Om den dömde först vägrar att delta i en åtgärd men senare ändrar sig och genomför den eller sköter sig under en längre tid efter en inledande misskötsamhet, ska det beaktas som ett skäl mot att Prop. 2020/21:18 skjuta upp den villkorliga frigivningen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om förhållanden som har inträffat före ikraftträdandet. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna behandlas i avsnitt 5. Lagändringarna träder enligt punkt 1 i kraft . I punkt 2 anges att äldre föreskrifter fortfarande gäller i fråga om förhållanden som har inträffat före ikraftträdandet. Misskötsamhet som inträffat före ska alltså prövas utifrån äldre bestämmelser om uppskjutande av villkorlig frigivning. Bestämmelsen i den hittillsvarande lydelsen av 26 kap. 6 a § fanns tidigare i 26 kap. 6 § andra stycket samma balk. 2020/21:18 Bilaga 1 Sammanfattning av utkast till lagrådsremissen En tydligare koppling mellan villkorlig frigivning och deltagande i återfallsförebyggande åtgärder Det är viktigt att den som avtjänar ett fängelsestraff och bedöms ha ett behov av återfallsförebyggande åtgärder har ett starkt incitament att delta i sådana åtgärder som Kriminalvården kan erbjuda inom ramen för verkställigheten av ett fängelsestraff i anstalt. I utkastet till lagrådsremiss lämnas därför förslag som syftar till att åstadkomma en tydligare koppling mellan tidpunkten för villkorlig frigivning och deltagande i återfallsförebyggande åtgärder. I utkastet föreslås att den villkorliga frigivningen ska kunna skjutas upp i större utsträckning än för den som inte deltar i återfallsförebyggande åtgärder eller andra åtgärder som kan hjälpa den dömde att anpassa sig i samhället. Vidare föreslås utökade möjligheter att skjuta upp den villkorliga frigivningen även vid annan misskötsamhet . Lagändringarna föreslås träda i kraft . Lagförslaget i utkast till lagrådsremiss Förslag till lag om ändring i 2020/21:18 Bilaga 2 Härigenom föreskrivs att 26 kap. 6 a § ska ha följande lydelse. Om det finns synnerliga skäl mot Om det finns särskilda skäl mot villkorlig frigivning, ska den villkorlig frigivning, ska den skjutas upp enligt vad som framgår skjutas upp enligt vad som framgår av 7 §. Vid bedömningen av om det av 7 §. Vid bedömningen av om det finns synnerliga skäl mot villkorlig finns särskilda skäl mot villkorlig frigivning ska det särskilt beaktas frigivning ska det särskilt beaktas om den dömde på ett allvarligt sätt om den dömde under verkställig- har brutit mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställig- 1. inte har deltagit i erbjudna åtgärder som syftar till att förebygga återfall i brott eller på annat sätt främja hans eller hennes anpassning i samhället, eller 2. annars på ett allvarligt sätt har brutit mot de föreskrifter och villkor som gäller för verkställig- Denna lag träder i kraft . Äldre föreskrifter gäller fortfarande för omständigheter som har inträffat före ikraftträdandet. Beslut om uppskjuten villkorlig frigivning som har beslutats enligt äldre föreskrifter gäller fortfarande. 1 Senaste lydelse 2018:1253. 2020/21:18 Bilaga 3 Efter remiss har yttrande över utkastet till lagrådsremiss lämnats av , , , , , , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Kriminalvården, (), , , ombudsmän, frivilliga samhällsarbetare, , , universitet (), , Söder och . Svar har inte inkommit från Brottsofferjouren, Barn och ungdom med förälder/familjemedlem i fängelse Bufff , , Civil Rights Defenders, I Samhället (), Rädda barnen, eller Unizon. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden En tydligare koppling mellan villkorlig frigivning och deltagande i återfallsförebyggande åtgärder Enligt en lagrådsremiss har regeringen () beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i . Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande. Verkställigheten av ett fängelsestraff ska, i den utsträckning det är möjligt utan att kravet på samhällsskydd eftersätts, särskilt inriktas på åtgärder som är ägnade att förebygga återfall i brott och för varje intagen ska det upprättas en individuellt utformad verkställighetsplan (se 1 kap. 5 § andra stycket fängelselagen, 2010:610). Vid utformningen av verkställighetsplanen ska hänsyn tas till bl.a. anstaltstidens längd och den intagnes motivation till förändring. Planen ska följas upp och fortlöpande ändras när det finns anledning till det (se 6 § fängelseförordningen, 2010:2010). Närmare bestämmelser om verkställighetsplanen finns i , KVFS 2011:1 FARK Fängelse. Där anges bl.a. att verkställighetsinnehållet ska preciseras i åtgärder, att åtgärderna ska vara tidsatta och uppföljningsbara och att den intagne ska få en kopia av verkställighetsplanen (se 1 kap. 26 och 29 §§). Det uttalade syftet med förslaget är att åstadkomma en tydligare koppling mellan tidpunkten för villkorlig frigivning och deltagande i återfallsförebyggande åtgärder. Förslaget innebär bl.a. att den villkorliga frigivningen ska kunna skjutas upp inte bara när den intagne missköter en åtgärd som har tagits in i verkställighetsplanen, utan också när den intagne vägrar att genomföra en åtgärd som Kriminalvården anser är behövlig och lämplig men som inte har tagits med i planen på grund av den intagnes negativa inställning. Lagrådet vill understryka att detta, som också framhålls i författnings-kommentaren, förutsätter att Kriminalvården tydligt dokumenterar att en viss åtgärd har anvisats den intagne och skälen till att den inte tagits med i verkställighetsplanen. Lagrådet anser att det därutöver bör krävas att Kriminalvården på ett tydligt sätt har informerat den intagne om att hans eller hennes vägran kan leda till att den villkorliga frigivningen skjuts upp och att även detta noga har dokumenterats. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: statsminister , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition En tydligare koppling mellan villkorlig frigivning och deltagande i återfallsförebyggande åtgärder