prop · H703109 · 2020-03-10 00:00:00 — Det saknas enligt regeringen skäl att i sådana fall ställa andra krav på de brottsbekämpande myndigheterna än vad som gäller när de bedriver bevakning i parkeringshus, postlokaler eller tunnelbanan. Dessutom måste dataskyddsregleringen följas, oavsett om det handlar om bevakning i tunnelbanan, i annan kollektivtrafik, på flygplatser eller av apoteksverksamhet, och oavsett om bevakningen ska bedrivas av en brottsbekämpande myndighet eller någon annan. Ett utökat undantag från kravet på intresseavvägning för de berörda myndigheterna kommer alltså inte medföra att bevakningen blir oreglerad. En prövning utifrån dataskyddsreglerna måste göras i varje enskilt fall som en ny bevakning ska inledas. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att bestämmelserna om förutsättningar för kamerabevakning i 14 a och 14 b §§ som gäller när kamerabevakning bedrivs av , , och inte ska gälla vid bevakning i kollektivtrafiken, på flygplatser eller i butikslokaler där det bedrivs apoteksverksamhet. Regeringens förslag: Lagändringarna ska träda i kraft . Utredningen föreslår att ändringarna ska träda i kraft . Promemorian lämnar inget förslag om ikraftträdande. Remissinstanserna uttalar sig inte särskilt i frågan. Skälen för regeringens förslag: De lagändringar som föreslås kräver inga särskilda anpassningar eller åtgärder som påverkar ikraftträdandet. Det är angeläget att lagändringarna träder i kraft . De bör därför träda i kraft . 2019/20:109 8.2 Regeringens förslag: Tillstånd till kameraövervakning eller kamerabevakning som har beslutats enligt kameraövervakningslagen eller kamerabevakningslagen och som avser bevakning som enligt de nya bestämmelserna inte längre omfattas av krav på tillstånd, upphör att gälla vid utgången av . ska fortfarande få ta ut en sanktionsavgift av den som före bedrivit kamerabevakning som enligt de nya bestämmelserna inte längre omfattas av tillstånd och som brutit mot tillståndskravet eller inte följt villkor i ett beslut om tillstånd. Regeringens bedömning: Några ytterligare övergångsbestämmelser Utredningens förslag och bedömning överensstämmer med Promemorian lämnar inget förslag om övergångsbestämmelser. Remissinstanserna uttalar sig inte särskilt i frågan. Skälen för regeringens förslag Befintliga tillstånd bör upphöra att gälla De tillstånd som har beslutats tidigare och som fortfarande gäller när förslagen i denna proposition träder i kraft bör enligt regeringens mening upphöra att gälla. Detta bör för tydlighetens skull framgå av en Sanktionsavgift vid tidigare överträdelser av tillståndsplikten får ta ut en sanktionsavgift av den som bryter mot tillståndskravet eller inte följer villkor i ett beslut om tillstånd (25 § 1 och 2 kamerabevakningslagen). En sådan sanktionsavgift kan beslutas upp till efter den dag då överträdelsen ägde rum eller, om aktören i fråga har fått tillfälle att yttra sig , ännu . Detta följer av 26 § kamerabevakningslagen jämförd med 6 kap. 4 § dataskyddslagen. När de nya reglerna träder i kraft kommer en sanktionsavgift inte längre att kunna tas ut av de berörda aktörerna i dessa situationer, eftersom tillståndsplikten för dem tas bort. Det framstår dock som rimligt att en sanktionsavgift ska kunna tas ut även efter ikraftträdandet, om någon har bedrivit kamerabevakning och brutit mot tillståndskravet eller inte följt villkor i ett tillståndsbeslut. Regeringen föreslår därför en särskild övergångsbestämmelse av den innebörden. Några ytterligare övergångsbestämmelser behövs inte Det kan tänkas att en tillståndsansökan från en aktör inom kollektivtrafiken, flygplatser eller apotek är föremål för prövning hos tillsynsmyndigheten när de nya reglerna träder i kraft eller att ett beslut i fråga om tillstånd har överklagats och ska prövas i domstol. kommer ändamålet med ansökan eller överklagandet att förfalla, eftersom tillstånd inte längre krävs för kamerabevakningen. Ärendet eller målet kan då avslutas genom ett avskrivningsbeslut. bestämmelse om detta behövs inte. Något behov av ytterligare Prop. 2019/20:109 övergångsbestämmelser finns inte heller i övrigt. 9 Konsekvenser av förslagen 9.1Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Regeringens bedömning: Förslagen medför positiva effekter för det brottsförebyggande arbetet och för den brottsbekämpande verksamheten i övrigt. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Promemorian gör inte någon bedömning av frågan. Remissinstanserna: och anser att förslaget om ett borttaget tillståndskrav i kollektivtrafiken och på flygplatser kan förväntas ha positiva effekter för brottsbekämpningen. Övriga remissinstanser uttalar sig inte särskilt om bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: En utgångspunkt för förslagen är att kamerabevakning fyller en viktig funktion i brottsbekämpningen. Det handlar inte bara om att bevakningen kan ha en preventiv effekt i fråga om viss brottslighet. Bevakningen kan också vara värdefull för t.ex. att skapa en lägesbild av en potentiell eller faktiskt brottsplats eller för att överblicka var ordningshållande resurser behöver sättas in. Bilder från kamerabevakning kan också vara till stor nytta vid utredning av brott och som bevis i domstol. Regeringens förslag innebär att tillståndskravet tas bort för bevakning i kollektivtrafiken, på flygplatser och i butikslokaler där det bedrivs apoteksverksamhet. Detta kommer att få positiva effekter för arbetet med att bekämpa och lagföra brott. Fördelarna är främst att den administrativa bördan för aktörerna minskar och att kameror i många fall kommer att kunna sättas upp snabbare än . Den administrativa bördan minskar genom att tillståndsansökningar inte längre behöver skrivas. Viss administration kommer fortfarande att krävas, bl.a. till följd av dataskyddsförordningens regler om konsekvensbedömning och förhandssamråd, men regeringens bedömning är att förslagen medför stora administrativa förenklingar. Sammantaget innebär förslagen att de aktörer som vill använda kamerabevakning i kollektivtrafiken, på flygplatser och i butikslokaler där det bedrivs apoteksverksamhet kommer att kunna använda bevakningen på ett mer ändamålsenligt sätt än . En följd av att fler trafikslag och platser bevakas är att förutsättningarna för att utreda och lagföra brott kan förbättras. Bilder från kamerabevakning är ofta värdefulla som bevis. Det är dessutom fråga om bevis som kan ha en särskild betydelse om vittnen på grund av exempelvis rädsla eller tystnadskultur i ett visst område inte vågar berätta vad de har sett. 2019/20:109 Genom att förutsättningarna för att bekämpa och lagföra brott med hjälp av kamerabevakning förbättras kan förslagen bidra till att tryggheten i samhället ökar, att brottsligheten minskar och att fler brott beivras. Konsekvenser för den personliga integriteten Regeringens bedömning: Integritetsskyddet kommer inte att försvagas på något påtagligt sätt om tillståndsplikten tas bort. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens när det gäller förslaget om tillståndsundantag för apotek. Datainspektionen, och i , anser att förslaget om ett slopat tillståndskrav i kollektivtrafiken och på flygplatser riskerar att försvaga skyddet för den enskildes personliga Andra instanser, som Justitiekanslern, och Fack- förbundet , anser att förslagen till viss del kan förstärka skyddet för den personliga integriteten, om de medför färre brott och ökad trygghet. Justitiekanslern anser att förslagen ger uttryck för en väl avvägd syn på förhållandet mellan kamerabevakning och personlig integritet. ombudsmän uttalar att utredningens genomgång visar på avsevärda fördelar med att avskaffa tillståndskravet i kollektivtrafiken och på flygplatser utan att resenärernas integritet kommer att påverkas negativt. Skälen för regeringens bedömning: Tillståndsförfarandet ger ett särskilt integritetsskydd på så sätt att en myndighet, Datainspektionen, bedömer om det finns förutsättningar för kamerabevakning i en viss Som utredningen konstaterar får det antas att aktörerna kommer att använda sig av kamerabevakning i något större utsträckning än tidigare om reglerna förenklas genom att tillståndsplikten tas bort. enskilda kommer att bevakas i något större utsträckning när de vistas i kollektivtrafiken, på flygplatser och i butikslokaler med apoteksverksam- Detta skulle kunna uppfattas som en försämring från integritets- Det ska framhållas att de allmänna reglerna om behandling av personuppgifter innebär att aktörerna måste göra noggranna analyser innan kamerabevakning påbörjas. Bevakningen är således långtifrån oreglerad och förslagen innebär på det sättet inte något utökat utrymme för har dessutom till uppgift att övervaka aktörernas tillämpning av regelverket och kan ingripa på olika sätt om de bedriver kamerabevakning som inte lever upp till dataskydds- Effekten av att tillståndsplikten tas bort ska inte heller Kamerabevakning kostar pengar och är naturligtvis inte något självändamål för aktörerna. Kameror kommer knappast att sättas upp annat än när starka skäl talar för det. Kamerabevakningslagens krav på tydlig skyltning eller annan verksam upplysning om kamerabevakning kommer att gälla. heller några förändringar i fråga om hur bilder och ljud som tas upp vid kamerabevakning får användas. Det bör slutligen framhållas att kamera- Prop. 2019/20:109 bevakning inte bara har negativa följder för den personliga integriteten. Som Justitiekanslern, och påpekar kan kamerabevakning, om den medför ökad trygghet och minskad brottslighet på en utsatt plats, anses förstärka skyddet för den personliga integriteten. Sammanfattningsvis bedömer regeringen, till skillnad från bl.a. Datainspektionen och , att integritetsskyddet inte kommer att försvagas på något påtagligt sätt om tillståndsplikten i kollektivtrafiken och på flygplatser tas bort. Detsamma gäller vid ett slopat tillståndskrav för butikslokaler där det bedrivs apoteksverksamhet. Skyddet för den enskildes personliga integritet kommer i båda fallen att vara i allt väsentligt lika starkt som . 9.3Ekonomiska konsekvenser för det allmänna Regeringens bedömning: Förslagen leder inte till ökade kostnader för de statliga myndigheter, kommuner eller övriga allmänna aktörer som Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens när det gäller förslaget om tillståndsundantag för apotek. bedömning att förslaget om tillståndsundantag i kollektivtrafiken och på flygplatser inte medför ökade kostnader för myndigheten. ionen påpekar att myndigheten inte har fått det tillskott på ca 20 miljoner kronor som det bedömdes att myndigheten behövde för tillkommande uppgifter och tillsyn enligt kamerabevakningslagen. instanser uttalar sig inte särskilt om bedömningen. Skälen för regeringens bedömning Ekonomiska konsekvenser för de statliga myndigheterna Datainspektionen är tillstånds- och tillsynsmyndighet enligt kamera- Förslagen innebär att Datainspektionen inte längre kommer att behöva pröva tillståndsansökningar från de berörda aktörerna. Det medför minskade kostnader i tillståndsverksamheten. I vissa fall kan förhandssamråd med Datainspektionen aktualiseras och då kommer myndigheten att få utföra ett arbete som delvis motsvarar det som görs vid tillståndsprövningar. Förfarandet med förhandssamråd bör dock inte ta lika stora resurser i anspråk som dagens tillståndsförfarande. Att tillståndskravet tas bort innebär att behovet av tillsyn över de berörda aktörernas kamerabevakning och kostnaderna för sådan tillsyn kommer att öka. Det kommer alltså att behövas mindre resurser för tillståndsprövning och större resurser för tillsyn. detta sammanhang att när det gäller bevakning i kollektivtrafiken och på flygplatser kommer behoven i tillsynsverksamheten att öka mer än vad de minskar i tillståndsverksamheten. Datainspektionen anför också att brottsbekämpande myndigheterna kommer att medföra ökade kostnader i tillsynsverksamheten. Regeringen instämmer dock i utredningens bedömning, att de ökade kostnaderna för tillsynen i allt väsentligt kompenseras av minskade kostnader för tillståndsprövningen. När det gäller undantaget för apotek bedömer Datainspektionen att förslaget inte kommer att leda till ökade kostnader för myndigheten. Datainspektionen påpekar att myndigheten har tilldelats till följd av den nya kamerabevakningslagen. När lagen infördes beräknades behovet till ca (prop. 2017/18:231 s. 131). I budgetpropositionen föreslog regeringen att Datainspektionen ska få ökade anslag med för att säkerställa genomförandet av myndighetens uppgift att besluta om tillstånd för och utöva tillsyn över kamerabevakning (prop. 2019/20:1 utg.omr. 1 s. 84). har antagit regeringens förslag (bet 2019/20:KU1, rskr. 2019/20:82). Regeringen instämmer sammanfattningsvis i utredningens bedömning att förslagen ryms inom befintliga ekonomiska ramar för Datainspektionen. Förslagen bedöms inte få ekonomiska konsekvenser för andra statliga myndigheter. Ekonomiska konsekvenser för kommunerna Om tillståndsplikten tas bort kommer det inte att finnas något krav på att kommunerna i vissa fall ska få yttra sig om den kamerabevakning som berörda aktörer har för avsikt att påbörja. Kommunernas medverkan och möjlighet att komma med synpunkter kommer i stället att tillgodoses inom ramen för en allmän samverkan med de berörda aktörerna. Förändringen väntas inte medföra ökade kostnader för kommunerna. Ekonomiska konsekvenser för övriga allmänna aktörer De allmänna kollektivtrafiksaktörer som berörs av förslagen är främst de regionala kollektivtrafikmyndigheterna, länstrafikbolagen och stationsinnehavare. Kollektivtrafikverksamheten är dock organiserad på olika sätt i olika län. I vilken mån nämnda aktörer berörs beror på flera faktorer, bl.a. om de är tillståndsinnehavare och personuppgiftsansvariga för den kamerabevakning som bedrivs, bedriver kollektivtrafik eller äger anläggningar som är avsedda för kollektivt resande. Ytterligare en allmän aktör som kommer att beröras av förslagen är , eftersom den myndigheten bedriver kamerabevakning på och innehar vissa kollektivtrafikanläggningar helt eller delvis. Förslagen berör även flygplatserna i , vilka ofta ägs helt eller delvis av offentliga aktörer. Förslagen innebär att den administration som tillståndsförfarandet medför försvinner, vilket innebär en kostnadsminskning för berörda allmänna aktörer. Genom att dataskyddsförordningen fortsatt gäller för tidigare tillståndspliktig bevakning kommer dock vissa kostnader för administration att kvarstå. Därutöver kommer det att tillkomma kostnader för att genomföra förhandssamråd i de fall det krävs. Förfarandet med förhandssamråd kommer dock inte att förekomma i samma utsträckning som tillståndsansökningar. Administrationen inför att en kamerabevakning kan påbörjas bedöms mot den bakgrunden totalt sett minska och därmed även de kostnader som administrationen medför. I den mån förslagen leder till minskad brottslighet, t.ex. för att Prop. 2019/20:109 kamerabevakning som metod kan utnyttjas effektivare, kan kostnaderna för att åtgärda exempelvis skadegörelse och sabotage på kollektivtrafikanläggningar och kollektivtrafikfordon dessutom minska. Förslagen bedöms inte ha någon påverkan på kostnaderna eller intäkterna för regionerna. Sammanfattningsvis bedömer regeringen i likhet med utredningen att förslagen inte kommer att leda till ökade kostnader för de övriga allmänna aktörer som berörs av förslagen. 9.4Ekonomiska konsekvenser för enskilda Regeringens bedömning: Förslagen leder inte till ökade kostnader för de enskilda aktörer som bedriver kamerabevakning i kollektivtrafiken, på flygplatser eller i butikslokaler med apoteksverksamhet. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Promemorian gör inte någon bedömning i frågan. Remissinstanserna uttalar sig inte särskilt i frågan. Skälen för regeringens bedömning: De enskilda aktörer som berörs av förslagen är framför allt de operatörer som bedriver kollektivtrafik, de aktörer som helt eller delvis äger eller innehar kollektivtrafikanläggningar och flygplatser samt de aktörer som innehar butikslokaler med apoteksverksamhet. Förslagen innebär att administrationen kring tillståndsförfarandet försvinner, vilket innebär en kostnadsminskning för dessa aktörer. Genom de krav som fortsatt gäller enligt dataskyddsförordningen kommer dock vissa kostnader för administration att kvarstå. Därutöver kommer det att tillkomma kostnader för att genomföra förhandssamråd i de fall en bevakning leder till en hög risk för bl.a. den personliga integriteten. Eftersom förhandssamråd inte kommer att förekomma i samma utsträckning som tillståndsansökningarna bedöms den administration som kamerabevakning ger upphov till och de kostnader som detta medför dock totalt sett minska. I den mån förslagen leder till minskad brottslighet, t.ex. för att kamerabevakning som metod kan utnyttjas effektivare, kan kostnaderna för att åtgärda verkningar av exempelvis skadegörelse och sabotage på kollektivtrafikanläggningar och kollektivtrafikfordon minska. Sammanfattningsvis bedömer regeringen i likhet med utredningen att förslagen inte kommer att leda till ökade kostnader för enskilda. Regeringens bedömning: Förslaget om ett slopat tillståndskrav i kollektivtrafiken kan leda till ökad trygghet i kollektivtrafiken och att fler väljer att resa kollektivt, vilket kan minska klimatpåverkan och bidra till minskad trängsel i städerna. Förslagen kan bidra till att öka tryggheten i samhället, vilket kan ge positiva effekter för jämställdheten mellan kvinnor och män. 2019/20:109 I övrigt har förslagen inga konsekvenser som bör redovisas särskilt. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Promemorian gör inte någon bedömning i frågan. Remissinstanserna uttalar sig inte särskilt om bedömningen. Skälen för regeringens bedömning: En förväntad följd av ett borttaget tillståndskrav är att kamerabevakning i kollektivtrafiken kommer att öka. Detta kan leda till ökad trygghet för personal, resenärer och andra som vistas i kollektivtrafiken. En kollektivtrafikmiljö som upplevs som trygg kan i sin tur leda till att fler personer väljer att resa kollektivt. Detta kan ge positiva effekter både i form av minskad klimatpåverkan och minskad trängsel i städerna. Eftersom kvinnor upplever otrygghet vid utevistelse i större utsträckning än män kan ökad trygghet på offentliga platser bidra till mer likartade villkor för kvinnor och män i samhället. Förslagen kan alltså ha positiva konsekvenser för jämställdheten. I övrigt bedöms förslagen inte ha några konsekvenser som bör redovisas särskilt. Förslaget till lag om ändring i kamerabevakningslagen (2018:1200) 9 § Tillstånd till kamerabevakning krävs inte vid 1.bevakning som , , Säkerhetspolisen eller bedriver, 2.bevakning som sker för att skydda en byggnad, en annan anläggning eller ett område som enligt 4 § 5 eller 6, 5 § 1–5 eller 6 § första stycket skyddslagen (2010:305) har förklarats vara skyddsobjekt, om bevakningen endast omfattar skyddsobjektet eller ett område i dess omedelbara närhet, 3.bevakning som Försvarsmakten bedriver från ett fordon, fartyg eller luftfartyg som ett led i en militär insats eller militär övning eller som behövs för att prova utrustning för sådan bevakning, a)av vägtrafik, b)av sjötrafik vid en rörlig bro, c)vid en betalstation eller kontrollpunkt som avses i bilagorna till lagen (2004:629) om trängselskatt och som sker för att samla in uppgifter som behövs för att beslut om trängselskatt ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan skatt betalas, eller d)vid en betalstation på allmän väg som används vid uttag av infrastrukturavgifter enligt lagen (2014:52) om infrastrukturavgifter på väg och som sker för att samla in uppgifter som behövs för att beslut om infrastrukturavgift ska kunna fattas och för att kontrollera att sådan avgift betalas, 5. bevakning i en vägtunnel med övervakningssystem som avses i lagen (2006:418) om säkerhet i vägtunnlar och som bedrivs av någon annan tunnelhållare än , 6. bevakning som har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, utreda eller lagföra brott, förebygga, förhindra eller upptäcka störningar av allmän ordning och säkerhet eller olyckor eller begränsa Prop. 2019/20:109 verkningarna av sådana störningar eller inträffade olyckor, om bevakningen sker a)i ett färdmedel som används i kollektivtrafik på väg, järnväg, vatten, spårväg eller i tunnelbana, b)av ett stations-, terminal eller hållplatsområde avsett för resande i kollektivtrafik på väg, järnväg, vatten, spårväg eller i tunnelbana, c)av en plats vid järnvägs-, spårvägs- eller tunnelbanespår, eller d)av ett flygplatsområde, 7.bevakning i en lokal där det bedrivs postverksamhet eller av området utanför in- och utgångar till en sådan lokal, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott, 8.bevakning i ett parkeringshus, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott, 9.bevakning som sker för säkerheten i trafiken eller arbetsmiljön från ett fordon, en maskin eller liknande för att förbättra sikten för föraren eller användaren, och 10.bevakning i en butikslokal där det bedrivs apoteksverksamhet, om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott. Paragrafen innehåller bestämmelser om undantag från det krav på tillstånd till kamerabevakning som finns i 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.2 och 6.2. Ändringen i punkt 2 är endast redaktionell. Ändringarna i punkt 6 innebär att undantaget från kravet på tillstånd till kamerabevakning för tunnelbanevagnar och av tunnelbanestationer utökas med ytterligare färdmedelsslag och platser. Tillstånd till kamerabevakning krävs inte vid bevakning i ett färdmedel som används i kollektivtrafik på väg, järnväg, vatten, spårväg eller i tunnelbana. Tillstånd behövs inte heller för bevakning av ett stations-, terminal- eller hållplatsområde avsett för resande med kollektivtrafik på väg, järnväg, vatten, spårväg eller i tunnelbana. Vidare behövs inte tillstånd för bevakning av en plats vid järnvägs-, spårvägs- eller tunnelbanespår eller för bevakning av ett flygplatsområde. Ändringarna innebär vidare att ändamålen för bevakningen utvidgas. Tillståndsundantagen gäller om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet eller utreda eller lagföra brott. De gäller också om bevakningen har till syfte att förebygga, förhindra eller upptäcka störningar av allmän ordning och säkerhet eller olyckor eller begränsa verkningarna av sådana störningar eller av inträffade olyckor. Ändringarna i punkt 6 medför att området utökas för när de brottsbekämpande myndigheterna enligt 14 c § 2 inte behöver tillämpa bestämmelserna i 14 a och 14 b §§ om förutsättningar för kamerabevakning. Överväganden i den delen finns i avsnitt 7. Undantaget i punkt 6 a avser kamerabevakning i färdmedel som används i kollektivtrafik på väg, järnväg, vatten, spårväg eller i tunnelbana. Exempel på färdmedel som omfattas av undantaget är bussar, tågvagnar, tunnelbanevagnar, spårvagnar och fartyg. Färdmedel i luftrummet omfattas inte av tillämpningsområdet. Kollektivtrafik har samma innebörd som i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik. hänvisar till definitionen i och rådets förordning (EG) 2019/20:109 nr 1370/2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70. Kollektivtrafik definieras där som persontransporter av allmänt ekonomiskt intresse som erbjuds allmänheten fortlöpande och utan diskriminering (artikel 2 a). Till kollektivtrafik räknas inte beställnings- trafik, exempelvis taxi eller färdtjänst, chartertrafik eller rundresor där passagerarna åker tillbaka till samma utgångspunkt.