prop · H703127 · 2020-03-23 00:00:00 — Urvalsgrunden störst behov, som används för nationella program i gymnasiesärskolan, kan dock också vara svår att använda. Urvalet till en utbildning som riktar sig till elever med långvarig skolfrånvaro kan behöva baseras på elevens behov av utbildning eller andra kriterier som har sin utgångspunkt i elevens personliga förhållanden. För en utbildning som riktar sig till elever som bedriver förvärvsverksam- het eller har en idrottskarriär kan det däremot vara mer naturligt att basera urvalet på betyg. Det kan också finnas andra sätt att göra urvalet. och betonar att det är viktigt att det alltid finns lediga platser för elever som söker till distansundervisningen efter- som dessa annars blir utan utbildning. Liksom utredningen bedömer regeringen att den bästa lösningen är att urval till utbildning där distansundervisning får användas för hela utbild- ningen i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan görs på grunder som Skolinspektionen godkänner. Som ovan nämns föreslår regeringen i avsnitt 5.4.2 att distansundervisning enbart ska få utföras av huvudmän inom skolväsendet som efter ansökan har godkänts som utförare av utbild- ning där distansundervisning används. En huvudman som ansöker om ett sådant godkännande bör i sin ansökan redogöra för vilka urvalsgrunder huvudmannen avser att tillämpa. Det blir sedan upp till Skolinspektionen att vid sin prövning godkänna dessa, på samma sätt som myndigheten god- känner grunderna för urval till utbildning vid fristående grundskolor och fristående gymnasiesärskolor (10 kap. 36 § och 18 kap. 36 § skollagen). 5.3.4En elev som har påbörjat en distansutbildning ska ha rätt att fullfölja utbildningen med ordinarie undervisning Regeringens förslag: En elev som har påbörjat en utbildning på ett nationellt program eller en nationell inriktning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan eller på ett introduktionsprogram i gymnasie- skolan, där distansundervisning får användas för hela utbildningen, och som därefter önskar delta i ordinarie undervisning, ska ha rätt att full- följa den påbörjade utbildningen med sådan undervisning hos hemkom- munen, om hemkommunen erbjuder sådan utbildning. Om inte hemkommunen erbjuder den aktuella utbildningen, ska ele- ven ha rätt att efter eget val fullfölja sin utbildning med ordinarie under- visning i en annan kommun eller en region som anordnar utbildningen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår inte att en elev som har påbörjat en utbild- ning på ett introduktionsprogram i gymnasieskolan där distansundervis- ning används och som därefter önskar delta i ordinarie undervisning ska ha rätt att fullfölja utbildningen med sådan undervisning hos hemkommu- nen, om hemkommunen erbjuder sådan utbildning. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inte något att invända mot det, däribland , Statens skol- inspektion, , , , , och kommuner samt Kommuner och Regioner (SKR). Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. , Skolinspek- tionen, Datainspektionen och har inga synpunk- ter på förslaget. SKR tillstyrker förslaget att elever som har påbörjat en utbildning med distansundervisning ska ha rätt att fullfölja utbildningen med ordinarie undervisning. Även det omvända perspektivet bör dock enligt SKR råda, dvs. att en elev som påbörjat en utbildning med ordinarie undervisning ska få delta i distansundervisning om denne så önskar. SKR ställer sig också frågande till innebörden i den föreslagna ”eget val”-skriv- ningen, som enligt organisationen saknar motsvarighet för övriga gymna- sieelever. Skälen för regeringens förslag: I gymnasieskolan har en elev, som har påbörjat en utbildning på ett nationellt program, en nationell inriktning eller en särskild variant, rätt att hos huvudmannen eller, om huvudmannen är offentlig, inom samverkansområdet fullfölja sin utbildning på det påbörjade programmet eller den aktuella inriktningen eller varianten. Detta gäller även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras (16 kap. 37 § skollagen). En elev som har påbör- jat ett introduktionsprogram har rätt att fullfölja utbildningen hos huvud- mannen enligt den utbildningsplan som gällde när utbildningen inleddes och enligt den individuella studieplanen, eller på ett annat introduktions- program enligt huvudmannens utbildningsplan och en ny individuell stu- dieplan (17 kap. 15 § skollagen). Det finns dock inte någon motsvarande rätt för en elev att fullfölja vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. I gymnasiesärskolan har en elev som har påbörjat en utbildning på ett nationellt program, en nationell inriktning eller en särskild variant och som tillhör målgruppen för gymnasiesärskolan rätt att hos huvudmannen eller inom samverkansområdet under fyra läsår fullfölja sin utbildning. Detta gäller även om de förhållanden som låg till grund för mottagandet ändras (19 kap. 30 § skollagen). Det finns dock inte någon mot- svarande rätt för en elev att fullfölja ett individuellt program i gymnasie- särskolan. En elev som har påbörjat ett nationellt program eller en nationell inrikt- ning inom gymnasieskolan och som därefter flyttar från kommunen eller samverkansområdet för utbildningen, har rätt att fullfölja utbildningen på det påbörjade programmet eller den påbörjade inriktningen, om den nya hemkommunen erbjuder sådan utbildning. Erbjuder den nya hemkommu- nen inte den aktuella utbildningen har eleven rätt att efter eget val fullfölja sin utbildning i en annan kommun eller en region som anordnar utbild- ningen (16 kap. 49 § skollagen). Motsvarande rättighet finns för elever på ett nationellt program eller en nationell inriktning inom gymnasiesärsko- lan (19 kap. 42 § skollagen). 2019/20:127 När det gäller introduktionsprogram i gymnasieskolan har en elev som flyttar till en annan kommun rätt att fullfölja utbildningen på ett påbörjat introduktionsprogram eller på ett annat introduktionsprogram hos den nya hemkommunen enligt den nya kommunala huvudmannens utbildnings- plan och en ny individuell studieplan. Eleven har också rätt att under vissa förutsättningar fullfölja utbildningen hos en huvudman för en fristående gymnasieskola enligt den huvudmannens utbildningsplan och en ny individuell studieplan (17 kap. 15 § skollagen). Att en kommun ska erbju- da en utbildning betyder inte att kommunen själv måste vara den som anordnar utbildningen. Det kan vara fråga om en utbildning som anordnas av en annan kommun eller en region enligt ett samverkansavtal som den kommun som ska erbjuda utbildningen har slutit med den andra kommunen eller regionen. Kommuner som har ingått ett samverkansavtal bildar ett samverkansområde för utbildningen (15 kap. 30 § skollagen). Regeringen föreslår att en liknande rättighet som de som redan finns när det gäller gymnasieskolan och gymnasiesärskolan i övrigt, ska införas för elever som går en utbildning i någon av dessa skolformer där distansun- dervisning får användas för hela utbildningen. För en elev som har påbör- jat en utbildning med distansundervisning men av olika skäl önskar övergå till ordinarie undervisning bör det således finnas möjligheter att övergå till sådana studier. Det handlar om att kunna fullfölja den påbörjade utbild- ningen, men på annat sätt. Regeringen föreslår därför att en elev som har påbörjat en utbildning på ett nationellt program eller en nationell inriktning inom gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan eller på ett introduktions- program i gymnasieskolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen, och som därefter önskar delta i ordinarie undervisning, ska ha rätt att fullfölja utbildningen på det påbörjade programmet eller den påbörjade inriktningen med ordinarie undervisning hos hemkommunen, om hemkommunen erbjuder sådan utbildning. Om hemkommunen inte erbjuder den aktuella utbildningen bör eleven ha rätt att efter eget val full- följa sin utbildning med ordinarie undervisning i en annan kommun eller en region som anordnar utbildningen. Regeringen ser till skillnad från utredningen inte någon anledning till att rätten att fullfölja utbildningen inte också ska omfatta elever på introduktionsprogram i gymnasieskolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen. Eftersom det föreslås att även elever på introduktionsprogram ska kunna få distansun- dervisning ter det sig naturligt att de också ska kunna fullfölja utbildningen med ordinarie undervisning om de så önskar. Det behöver dock inte infö- ras någon motsvarande rättighet när det gäller distansundervisning som ges som särskilt stöd, eftersom strävan då alltid ska vara att eleven ska återgå till ordinarie undervisning. Det bör heller inte införas någon rättig- het att fullfölja utbildningen med ordinarie undervisning för elever på vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan eftersom det, som nämns ovan, inte finns någon allmän rättighet för elever att full- följa sådan utbildning. Det bör noteras att även elever som tillfälligt vistas utomlands i vissa fall bör kunna få distansundervisning. Då dessa elever endast är bosatta utomlands har de fortfarande en hemkommun i Sveri- ge och det är då denna kommun som åsyftas i de föreslagna bestämmelser- na. SKR framför att en elev som har påbörjat en utbildning med ordinarie Prop. 2019/20:127 undervisning bör få delta i distansundervisning om denne så önskar. synpunkt kan hänföras till förslaget att en elev måste ha särskilda skäl för att få distansundervisning och har bemötts i avsnitt 5.3.1. SKR ställer sig också frågande till att eleven ska ha rätt att, om hemkommunen inte erbju- der den aktuella utbildningen, efter eget val fullfölja sin utbildning någon annanstans, med hänvisning till att det inte finns någon bestämmelse om eget val för övriga gymnasieelever. Bestämmelser om rätt att efter eget val fullfölja en utbildning i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan i en annan kommun än hemkommunen eller en region finns dock i 16 kap. 49 och 49 a §§ och 19 kap. 42 och 42 a §§ skollagen. Regeringen vill ock- så betona vikten av att den enskilde elevens vilja beaktas. En elev som deltar i distansutbildning ska i vissa fall få svara för vissa kostnader Regeringens förslag: En elev ska, trots skollagens bestämmelser om att utbildningen ska vara avgiftsfri, få svara för kostnader för bred- bandsuppkoppling och annan teknisk utrustning i form av nödvändig hårdvara som behövs för genomförandet av en utbildning i gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen. Detta ska dock endast gälla om eleven har anta- gits till utbildningen på grund av andra särskilda skäl. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker för- slaget eller har inget att invända mot det, däribland , Skol- väsendets överklagandenämnd, och kommuner, Sveri- ges Kommuner och Regioner (SKR), , Folkbild- Några remissinstanser har synpunkter på eller avstyrker förslaget. kommun anser att förslaget behöver förtydligas när det gäller ansvar för kostnader som avser infrastruktur, såsom tillgång till nätverk eller andra tekniska förutsättningar, för att skolan ska kunna vara avgiftsfri kommun avstyrker förslaget och föreslår i stället att samtliga elever, oavsett skäl, ansvarar för tillförlitlig internetuppkoppling och att huvudmannen ansvarar för hårdvara för samtliga elever. enligt kommunen i princip vara ett omöjligt åtagande att svara för elevens internetuppkoppling, men huvudmannen skulle kunna ansvara för hård- () avstyrker förslaget och anger att om utbildningen ska vara avgiftsfri måste det också innebära att skolan till- handahåller alternativt står för extra kostnader för datorer, uppkoppling och eventuella telefoner. BO anser att artikel 28 om en likvärdig utbildning och artikel 2 som innebär att inget barn får diskrimi- neras måste gälla alla delar av en distansundervisning. Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. skolinspektion, Datainspektionen och har inga synpunkter på förslaget. SKR tillstyrker förslaget men anför att det är 2019/20:127 vanskligt att föreslå en skillnad i möjligheten att ta ut avgifter mellan olika elever. Grundprincipen för svensk skola att inte göra skillnad mellan ele- ver gäller enligt SKR särskilt regeln om en avgiftsfri skola. Skälen för regeringens förslag: Principen om en avgiftsfri utbildning gäller i såväl de obligatoriska som de frivilliga skolformerna. anges att utbildningen i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska vara Eleverna ska utan kostnad ha tillgång till böcker och andra lär- verktyg som behövs för en tidsenlig utbildning. I gymnasieskolan får dock huvudmannen besluta att eleverna ska hålla sig med enstaka egna hjälp- Avgifter i samband med ansökan om plats får inte tas ut i någon av Det får dock i båda skolformerna förekomma enstaka inslag som kan medföra en obetydlig kostnad för eleverna. Det får i samband med skolresor och liknande aktiviteter i enstaka fall under ett läsår före- komma kostnader som ersätts av eleven eller dennes vårdnadshavare på frivillig väg (15 kap. 17 och 18 §§ och 18 kap. 17 och 18 §§ skollagen). Skolhuvudmannen ansvarar som huvudregel också för att de lokaler och den utrustning finns som behövs för att syftet med utbildningen ska kunna uppfyllas (2 kap. 35 § skollagen). Regeringen anser, i likhet med utredningen, att utbildningen som huvud- regel ska vara avgiftsfri även när det är fråga om distansundervisning. Anordnaren bör därmed tillhandahålla de programlicenser och dylikt som eleven behöver för att kunna delta i en utbildning där distansundervisning Gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är dock frivilliga skol- former som eleven aktivt valt att delta i, vilket gör att det finns skäl att överväga om det ska krävas att skolhuvudmannen ska stå för samtliga kostnader med anledning av distansundervisningen. föreslås att distansundervisning ska få användas i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan för dels elever med en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik, dels elever med andra särskilda skäl (avsnitt 5.3.1). Det är rimligt att elever med en medicinsk, psykisk eller social problematik inte ska behöva svara för kostnader för bredbands- uppkoppling och annan teknisk utrustning i form av nödvändig hårdvara som behövs för utbildningens genomförande, eftersom dessa elever har speciella svårigheter i samband med utbildningssituationen. I gruppen elever med andra särskilda skäl finns bl.a. elever som behöver distansundervisning för att de tillfälligt ska bo utomlands eller som har en idrottskarriär eller förvärvsverksamhet där de ofta är på resande fot. na elever kan behöva tillgång till internetuppkoppling inte bara i utan även i ett eller flera andra länder. Det är enligt regeringens mening inte rimligt att en skolhuvudman i ska vara skyldig att tillgodose elevens behov av uppkoppling och nödvändig teknisk utrustning oberoen- de av var i världen eleven befinner sig. Det kan också tänkas att en elev som får distansundervisning i är bosatt på en plats där tillgången till internet är bristfällig. Att tillhandahålla nödvändig teknisk utrustning kan i de beskrivna situationerna vara förenat med avsevärda kostnader, om det alls är möjligt. Huvudmannen får dessutom redan enligt nuvarande ordning besluta att eleverna i gymnasieskolan ska hålla sig med enstaka Regeringen föreslår därför att det ska införas ett undan- tag från huvudregeln i skollagen att utbildningen ska vara avgiftsfri för sådana utbildningar i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan där distans- undervisning används för hela utbildningen. Undantaget ska dock bara gälla för elever som har antagits av andra särskilda skäl än en medicinsk, Prop. 2019/20:127 psykisk eller social problematik. Sådana elever ska själva kunna få svara för kostnader för bredbandsuppkoppling och annan teknisk utrustning i form av nödvändig hårdvara som behövs för utbildningens genomförande. Det är naturligtvis ingenting som hindrar att en huvudman trots de före- slagna bestämmelserna tillhandahåller bredbandsuppkoppling och annan teknisk utrustning kostnadsfritt för eleven och det är också sannolikt att huvudmännen i många fall kommer att göra detta. Det ska dock inte vara en skyldighet för huvudmannen att göra det, oberoende av kostnad. Rege- ringen bedömer alltså, till skillnad från SKR, att det är rimligt att eleverna själva kan få svara för vissa kostnader när det gäller distansundervisning. 5.4Gemensamma bestämmelser om distansundervisning 5.4.1Distansundervisning ska regleras i ett nytt kapitel i skollagen Regeringens förslag: En definition av distansundervisning ska införas bland de andra definitionerna i skollagens inledande kapitel. Med distansundervisning ska avses interaktiv undervisning som bedrivs med informations- och kommunikationsteknik där elever och lärare är åtskil- da i både rum och tid. Övriga grundläggande bestämmelser om distansundervisning i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan ska samlas i ett nytt kapitel i skollagen. Distansundervisning ska få användas i nämnda skolformer endast under de förutsättningar och med de begränsningar som följer av det kapitlet och föreskrifter som har meddelats i anslutning till kapitlet. Distansun- dervisning ska inte få användas i förskolan och förskoleklassen. I utbildning i , grundsärskolan, specialskolan, samesko- lan, gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan där distansundervisning används ska även andra former av undervisning få användas. De sär- skilda villkor som föreslås gälla för att fjärrundervisning ska få använ- das i nämnda skolformer ska inte behöva vara uppfyllda om fjärrunder- visning används tillsammans med distansundervisning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela ytterligare föreskrifter om distansundervisning i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gym- nasiesärskolan. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslår att med distansundervisning ska avses inter- aktiv undervisning som bedrivs med informations- och kommunikations- teknik där elever och lärare kan vara åtskilda i både rum och tid. Utred- ningen föreslår inte någon särskild bestämmelse om att även andra former av undervisning får användas i utbildning där distansundervisning an- vänds. Utredningen föreslår inte heller att distansundervisning ska få an- vändas i vidareutbildning i form av ett fjärde tekniskt år i gymnasieskolan. Utredningen föreslår att det i skollagens nya kapitel om distansundervis- ning ska anges att bestämmelser i lagen och föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen gäller även för distansundervisning, om inte något annat anges i skollagens kapitel om distansundervisning eller i föreskrifter som meddelats med stöd av kapitlet. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker för- slaget eller har inte något att invända, däribland , Special- pedagogiska skolmyndigheten, , och kommu- ner, , Kommuner och Regioner (SKR), , , och , unga och vuxna med utvecklingsstörning (FUB). kommun anser att förslaget ligger väl i linje med kommunens erfarenheter av ungas behov av alternativa studieformer. Kommunen anger att förslaget tydliggör att distansundervisning ska vara en möjlighet utifrån ett elevperspektiv, där elevens behov styr utbildningsformen. Aca- demedia AB tillstyrker förslaget men anger att ett problem med att utbild- ningsverksamheten är hårt reglerad och knuten till tid och rum är att det begränsar utrymmet för utveckling och innovation inom området. Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, vars förslag överensstämmer med förslaget i rutan. , Datainspektionen, SKR och har inte några syn- punkter på förslaget. anför att det är svårt att avgöra hur vissa av de föreslagna bestämmelserna, exempelvis om behörighet, mottagande, urval och fullföljanderätt när det gäller utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan där distansundervisning får användas för hela utbild- ningen, förhåller sig till skollagens övriga bestämmelser om gymnasiesko- lan och gymnasiesärskolan. anger vidare att om regleringen för distansundervisning skiljer sig mellan vuxenutbildningen och övriga skol- former, kan detta utgöra ett hinder för de kommuner som genomför utbild- ning med blandade grupper, dvs. där samläsning sker med elever från vuxenutbildning och gymnasieskola. Skälen för regeringens förslag Det ska finnas grundläggande bestämmelser om distansundervisning i skollagen Regeringen lämnar i avsnitten 5.2 och 5.3 förslag om distansundervisning som avser dels , grundsärskolan, specialskolan och samesko- lan, dels gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. I detta avsnitt och i avsnitten 5.4.2–5.4.5, föreslås bestämmelser som kommer att vara gemen- samma för de olika skolformerna. Det föreslås att de grundläggande bestämmelserna om distansundervisning ska samlas i ett nytt kapitel i skol- lagen (22 kap.), som bör placeras i anslutning till det nya kapitel i skolla- gen om fjärrundervisning (21 kap.) som föreslås i avsnitt 4.3.7. Distans- undervisning ska när det gäller de nämnda skolformerna endast få använ- das under de förutsättningar och med de begränsningar som följer av och föreskrifter som har meddelats i anslutning till kapitlet. I kapit- let föreslås t.ex. regleras under vilka förutsättningar distansundervisning får användas för en elev (se avsnitten 5.2.1 och 5.3.1), i vilka ämnen i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan distansunder- visning får användas (se avsnitt 5.2.2), vilka behörighetskrav som ska gälla för elever som söker en utbildning där distansundervisning får användas för hela utbildningen (avsnitt 5.3.2) etc. Undervisningsformen distansundervisning är endast ett annat sätt att ta del av utbildning inom en viss skolform, inte något som ersätter de befint- liga skolformerna. Liksom när det gäller fjärrundervisning ska distansun- dervisning som huvudregel inte innebära att några andra, lägre krav ställs på utbildningen jämfört med närundervisning. Liksom vid fjärrundervis- ning ska vid distansundervisning hänsyn tas till elevers olika behov och alla moment i kurs- respektive ämnesplanerna ska ingå i undervisningen. Till skillnad från utredningen anser regeringen att det inte behöver utsägas i skollagen att bestämmelser i den lagen och föreskrifter som har medde- lats i anslutning till lagen gäller även för distansundervisning, om inte något annat anges i skollagens kapitel om distansundervisning eller i före- skrifter som har meddelats med stöd av kapitlet. Det bör i stället räcka med att det i 22 kap. anges att vissa bestämmelser i skollagen, som är utformade så att de omfattar även utbildning där distansundervisning används eller utförare av distansundervisning, inte gäller vid distansundervisning. Vilka uttryckliga undantag som bör göras från skollagens reglering behandlas i avsnitten 5.4.2 och 5.4.5. Detta innebär att alla bestämmelser i skollagen gäller vid distansundervisning, såvida inte det tydligt framgår av bestäm- melsernas ordalydelse eller av sammanhanget att de inte gäller för utbild- ning där distansundervisning används, distansundervisning uttryckligen har undantagits från tillämpning eller det finns avvikande bestämmelser som tar sikte på just sådan utbildning.