prop · H703115 · 2020-03-12 00:00:00 — Den tredje delen ”Separationsbestämmelser” (artiklarna 40–125) innehåller bestämmelser som anger vad som gäller vid övergångsperiodens utgång för en mängd förfaranden och samarbeten, beviljade rättigheter m.m. Bestämmelserna klargör bl.a. vad som ska gälla vid övergångsperiodens utgång för varor som placerats på marknaden, pågående förfaranden som rör t.ex. tull, Euratomfrågor och pågående polisiärt och straffrättsligt samarbete. Bestämmelserna ska, med vissa angivna undantag, börja tillämpas från och med övergångsperiodens utgång. Den fjärde delen ”Övergång” (artiklarna 126–132) fastställer en övergångsperiod som inleds vid utträdesdagen och löper ut med möjlighet till förlängning, som längst till utgången av 2022. kommer , med några undantag, i sin helhet att vara tillämplig på UK på samma sätt som före utträdet. kommer att stanna i EU-samarbetet men kommer inte längre att vara företrätt i EU:s institutioner och kommer inte att delta i EU:s beslutsprocess. I denna del fastställs också de övergångsbestämmelser som är tillämpliga på UK i fråga om internationella avtal som ingåtts av EU, av medlemsstaterna på EU:s vägnar eller av EU och dess medlemsstater gemensamt samt en samrådsmekanism för att fastställa fiskemöjligheter för UK under Bestämmelserna ska börja tillämpas vid utträdet. Den femte delen ”Finansiella bestämmelser” (artiklarna 133–157) innehåller detaljerade bestämmelser om den ekonomiska uppgörelsen. Bestämmelserna ska börja tillämpas vid utträdet. Den sjätte delen ”Institutionella bestämmelser och slutbestämmelser” (artiklarna 158–185) innehåller bestämmelser som syftar till en enhetlig tolkning och tillämpning av utträdesavtalet och anger Här finns bestämmelser om en gemensam kommitté som ansvarar för genomförandet och tillämpningen av avtalet kompletterad med en möjlighet att, efter övergångsperiodens utgång, tillsätta en skiljenämnd vid tvister. Här görs även en hänvisning till den politiska förklaringen om de framtida förbindelserna mellan EU och UK som överenskommits parallellt med utträdesavtalet. Parterna åtar sig att göra sitt yttersta för att efter utträdet skyndsamt förhandla fram avtal om deras framtida förbindelser och för att säkerställa att avtalen i möjligaste mån blir tillämpliga från och med övergångsperiodens utgång. finns bestämmelser om avtalets ikraftträdande. börja tillämpas vid utträdet, delvis från och med övergångsperiodens De tre protokollen och nio bilagorna som fogas till utträdesavtalet utgör en integrerad del av avtalet. Protokollet som avser /syftar till att hantera den särskilda utmaning som UK:s utträde ur EU innebär för den irländska ön och säkerställa att en hård gräns inte uppstår. protokollet reglerar konsekvenserna för de suveräna basområdena i och det tredje särskilda arrangemang med avseende på . Bestämmelserna i protokollet om /och protokollet för de suveräna basområdena i ska, med vissa angivna undantag, börja tillämpas från och med övergångsperiodens utgång. ska, med ett undantag, upphöra att gälla vid övergångsperiodens 1 Den rättsliga grunden, ramarna för förhandlingen och förhandlingsresultatet Den fördragsrättsliga grunden som reglerar formerna för utträdet är artikel 50 i fördraget om Europeiska unionen (). Enligt denna får varje medlemsstat, i enlighet med sina konstitutionella bestämmelser, besluta att utträda ur EU. Den medlemsstat som fattat ett sådant beslut ska anmäla sin avsikt till . Av artikel 50 framgår också att EU, mot bakgrund av Europeiska rådets riktlinjer, ska förhandla fram och ingå ett avtal med den 2019/20:115 Bilaga 4 utträdande staten där villkoren för dess utträde fastställs, med beaktande av dess framtida förbindelser med EU. Detta avtal ska förhandlas i enlighet med artikel 218.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget), som gäller förfarande för förhandling och ingående av internationella avtal. ingås på EU:s vägnar av rådet med kvalificerad majoritet, efter godkännande, och förutsätter inte att medlemsstaterna ratificerar det. Genom artikel 50 EU- fördraget har således EU befogenhet att ensamt ingå ett avtal med en utträdande medlemsstat. Artikeln innebär en exceptionell övergripande befogenhet att i utträdesavtalet ta upp de frågor som är nödvändiga för utträdet. Denna exceptionella befogenhet är unik och gäller enbart med avseende på utträdet ur EU.1 Fördragen ska upphöra att vara tillämpliga på den berörda staten från och med den dag då avtalet om utträdet träder i kraft eller, om det inte finns ett sådant avtal, efter anmälan om avsikten att utträda. Tvåårsfristen kan förlängas om , i samförstånd med den berörda medlemsstaten, med enhällighet fattar ett sådant beslut. är ett avtal mellan EU och UK och är inom att anse som ett internationellt avtal. Av artikel 216.2 i EUF-fördraget framgår att de internationella avtal som ingås av EU är bindande för EU:s institutioner och för dess medlemsstater. Dessa avtal och de rättsakter som antagits av organ som upprättats på grundval av sådana avtal utgör, i enlighet med fasta rättspraxis, en integrerad del av EU:s rättsordning.2 När ett utträdesavtal trätt i kraft kommer det således att utgöra EU-rätt och en integrerad del av EU:s rättsordning. anmälde UK, i enlighet med artikel 50 EU, till sin avsikt att utträda ur EU och Euratom3. Därmed inleddes den tvåårsfrist för utträdesförhandlingen som föreskrivs i artikeln. har, på begäran av den brittiska regeringen, beslutat om tre förlängningar av tidsfristen för utträdet.4 I det tredje beslutet enades om en förlängning som upphör att gälla den första efter en brittisk ratificering av utträdesavtalet, eller som längst gäller till och med . Förhandlingen mellan EU och UK inleddes och har för EU:s del förts mot bakgrund av Europeiska rådets riktlinjer och rådets förhandlingsdirektiv5 samt med vederbörlig hänsyn till Mot bakgrund av dessa riktlinjer 1Se bilagan till rådets förhandlingsdirektiv av den 2017, punkt 5 som också anger att det faktum att EU utövar denna exceptionella befogenhet i avtalet inte på något sätt kommer att påverka befogenhetsfördelningen mellan EU och medlemsstaterna vid antagandet av framtida instrument på de berörda områdena (XT 21016/17 ADD 1 REV 2). 2Se t.ex. p. 37 i yttrande 1/91 av den avseende . 3I enlighet med artikel 106 a i Euratomfördraget gäller artikel 50 i också för Euratomfördraget. 4Den 22.3, den och den . 5I enlighet med i artikel 50 deltar UK inte i eller rådet när frågor om UK:s utträde hanteras. 6Europaparlamentet har antagit resolutioner om frågan den 2017, 3.10 2017, , 14.3 2018, 18.9 2019 och 15.1 2020. bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med UK om ett utträdesavtal och antog förhandlingsdirektiv. kompletterade sina tidigare riktlinjer och rådet antog ytterligare kompletterande riktlinjer, särskilt för villkoren och ramarna för den framtida förbindelsen mellan EU och UK. presenterade sedan ett utkast till utträdesavtal. Förhandlingen har för EU:s del förts mot bakgrund av de vägledande principer för transparens som man kommit överens om. Dessa innebär bl.a. att de dokument som EU:s förhandlare delat med medlemsstaterna, institutionerna, nationella parlament och UK har gjorts tillgängliga för allmänheten.7 Avtal om de framtida förbindelserna mellan EU och UK kan ingås först när UK har blivit ett tredjeland. Enligt artikel 50 ska utträdesavtalet beakta de framtida förbindelserna med EU. förhandlingarna om utträdet nåddes ett övergripande samförstånd med UK om de framtida förbindelserna i en politisk förklaring mellan EU och UK. En hänvisning till den politiska förklaringen görs i utträdesavtalet. ingress till utträdesavtalet noteras också att parterna, parallellt med avtalet, har avgett den politiska förklaringen. Förklaringen utgör en politisk, icke rättsligt bindande text. Den består av fem avsnitt som täcker grunden för samarbetet och områden av gemensamt intresse, det ekonomiska partnerskapet, partnerskap på säkerhetsområdet, institutionella arrangemang samt det fortsatta arbetet. Förhandlingarna om utträdesavtalet och en politisk förklaring om de framtida förbindelserna slutfördes en första gång och ställde sig bakom utträdesavtalet och godkände den politiska förklaringen. Både avtalet och förklaringen hade då också godkänts av den brittiska regeringen. beslutade rådet att bemyndiga kommissionen och Europeiska rådets ordförande att på EU:s vägnar underteckna utträdesavtalet samt godkände ett utkast till beslut om att ingå avtalet och om att överlämna det till Ratificeringen av avtalet kunde inte slutföras då det inte godkändes av det brittiska parlamentet. Efter ytterligare förhandlingar mellan EU och UK och nåddes en överenskommelse om en reviderad version av det protokoll om /som ingår i utträdesavtalet och om nödvändiga tekniska anpassningar av utträdesavtalet. I samband med detta enades parterna också om vissa justeringar i den politiska förklaringen om de framtida förbindelserna mellan EU och UK. ställde sig bakom det ändrade utträdesavtalet8 och godkände den reviderade politiska förklaringen9. 7Se vägledande principer för transparens under förhandlingarna i enlighet med artikel 50 i av den 2017 (XT 21023/17). Förhandlingsdokumenten har gjorts tillgängliga på documentsarticle-50-negotiations-united-kingdom_en. 8Avtalet om Förenade och utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (EUT L 29, 31.1 2020, s.7). 9Politisk förklaring om de framtida förbindelserna mellan Europeiska unionen och (EUT C 34, 31.1 2020, s.1). 2019/20:115 Bilaga 4 antog rådet en ändring av beslutet om undertecknandet av avtalet10 samt godkände ett anpassat utkast till beslut om ingående av avtalet och om att överlämna det till för godkännande. Efter att den brittiska utträdeslagstiftningen godkänts kunde avtalet undertecknas. Därefter kunde rådet, på EU:s vägnar, ingå utträdesavtalet med den 30 januari 2020.11 träder i kraft . Övergångsperioden inträder från och med utträdesdagen och löper fram till och med med möjlighet till förlängning, som längst till utgången av 2022. kommer UK att i praktiken fortsätta att fungera som en medlemsstat men inte delta i EU:s institutioner eller i beslutsfattandet (se avsnitt 3.4). Vid ikraftträdandet blir utträdesavtalet bindande för och gällande i UK Av utträdesavtalet framgår att bestämmelserna ska ha samma rättsverkningar på och i UK som i EU och medlemsstaterna. fysiska personer ska direkt inför nationella myndigheter och domstolar kunna åberopa de bestämmelser i utträdesavtalet som uppfyller villkoren för direkt effekt enligt . UK ska säkerställa detta i nationell rätt (se avsnitt 3.1). Ett stort antal bestämmelser i utträdesavtalet blir inte tillämpliga när avtalet träder i kraft. rättigheter, separationsbestämmelserna, delar av de institutionella bestämmelserna samt protokollet om /och protokollet för de suveräna basområdena i ska, med vissa angivna undantag, börja tillämpas från och med övergångsperiodens utgång. Det innebär t.ex. att brittiska medborgare som före övergångsperiodens utgång uppehållit sig i någon av de 27 EU-medlemsstaterna och EU-medborgare som på motsvarande sätt bosatt sig i UK med stöd av kan förlita sig på bestämmelserna om medborgares rättigheter i utträdesavtalet efter övergångsperiodens utgång (se avsnitt 3.2). Det är inte rättsligt nödvändigt att vid UK:s utträde ur EU ändra eller stryka alla hänvisningar till UK eller dess institutioner och aktörer i De hänvisningarna blir helt enkelt obsoleta och överflödiga efter utträdet. Modifikationer kan således införas när de berörda rättsakterna ses över och ändras senare av andra anledningar.12 och UK:s utträde ur EU kan komma att föranleda 10 Rådets beslut (EU) 2019/1750 av den om ändring av beslut (EU) 2019/274 om undertecknande på Europeiska unionens och Europeiska atomenergigemenskapens vägnar av avtalet om och utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (EUT L 274 I, 28.10. 2019, s. 1) som reviderades den (XT 21008/20). 11 Rådets beslut (EU) 2020/135 av den 2020 om ingående av avtalet om Förenade kungariket och utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (EUT L 29, 31.1 2020, s.1). 12 Meddelande från kommissionen om förberedelser inför UK:s utträde ur EU, COM(2018) 556 av den 2018. nationella författningsändringar, t.ex. till följd av att EU:s sekundärrätt 3 Innehållet i utträdesavtalet 3.1Gemensamma bestämmelser (artiklarna 1–8) Första delen innehåller bestämmelser som gäller för utträdesavtalet som helhet och den övergripande tolkningen, tillämpningen och genomförandet av avtalet. Bestämmelserna ska börja tillämpas vid utträdet. De gemensamma bestämmelserna innehåller definitioner, metoder och principer samt lägger grunden för hur ska gälla, tillämpas och tolkas vid genomförandet och tillämpningen av utträdesavtalet. Bland annat definieras vad som ska anses vara EU-rätt i utträdesavtalet och vilket territoriellt tillämpningsområde som avses när avtalet hänvisar till UK eller dess territorium. När enligt utträdesavtalet tillämpas i UK ska samma rättsverkningar gälla på och i UK som gäller i EU och medlemsstaterna. I enlighet med detta ska juridiska och fysiska personer direkt inför nationella myndigheter och domstolar kunna åberopa de bestämmelser som utträdesavtalet innehåller eller hänvisar till och som uppfyller villkoren för direkt effekt enligt , dvs. om det gäller bestämmelser som är tillräckligt precisa, tydliga och ovillkorliga samt inte kräver kompletterande åtgärder.13 UK ska säkerställa detta i nationell rätt. Bestämmelser i avtalet som hänvisar till EU-rätt eller EU-rättsliga begrepp eller bestämmelser ska tolkas i överensstämmelse med EU- domstolens rättspraxis som meddelats före övergångsperiodens utgång. UK:s rättsliga och administrativa myndigheter ska även vederbörligen beakta relevant rättspraxis som meddelats efter övergångsperiodens utgång. När det gäller tolkning av den andra delen av utträdesavtalet om medborgares rättigheter kan brittiska domstolar begära förhandsbesked från fram till efter övergångsperiodens slut (se avsnitt 3.2.5). En sådan möjlighet finns också avseende vissa finansiella bestämmelser (se avsnitt 3.6.1). En bestämmelse om lojalitet anger bl.a. att UK och EU som avtalsparter ska avstå från alla åtgärder som kan äventyra uppnåendet av avtalets mål. Det tydliggörs vad som avses när utträdesavtalet hänvisar till EU-rätt, t.ex. att det som huvudregel inbegriper ändrad eller helt ny lydelse som är tillämplig den i övergångsperioden. Vidare anges vad som avses när utträdesavtalet hänvisar till EU och medlemsstaterna. Hänvisningar till EU ska, om inget annat anges i utträdesavtalet, inbegripa Euratom. De hänvisningar till ”medlemsstat” och ”medlemsstaternas behöriga myndigheter” som finns i den EU-rätt 13Principen om direkta effekt fastställdes av i domen i målet C- 26/62, en Loos, av den 1963. 2019/20:115 Bilaga 4 som görs tillämplig genom avtalet ska även anses omfatta UK och dess behöriga myndigheter. Bestämmelsen om att hänvisningar till EU och medlemsstaterna, vid tillämpningen av utträdesavtalet, ska omfatta UK gäller inte EU:s institutioner, organ och byråer. Efter utträdet är UK och dess behöriga myndigheter undantagna från utnämning, utseende eller val av ledamöter i EU:s institutioner, organ och byråer och kan inte längre delta i bl.a. EU:s beslutsfattande, EU-institutionerna eller styrningen av och myndigheter. Undantag kan göras när det gäller UK:s närvaro på vissa möten på expertnivå (se avsnitt 3.4, institutionella villkor). Efter övergångsperiodens utgång ska UK, som huvudregel, inte längre ha tillgång till EU:s nät, informationssystem och databaser och UK ska vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa detta. innehåller flera bestämmelser som gör undantag från denna huvudregel. Sådana undantag görs t.ex. när det gäller ansökningar om erkännande av yrkeskvalifikationer som EU-medborgare eller brittiska medborgare ger in före övergångsperiodens utgång, pågående tullförfaranden, pågående förfaranden för straffrättsligt samarbete, pågående förfaranden för samarbete mellan brottsbekämpande myndigheter samt polissamarbete och informationsutbyte (se avsnitt 3.3). 3.2Medborgares rättigheter (artiklarna 9–39 och artiklarna 158–159) Den andra delen innehåller bestämmelser för att skydda rättigheter som härrör från EU-lagstiftningen för EU-medborgare i UK och brittiska medborgare i EU, och deras familjer, som drabbats av UK:s utträde. Den består av fyra avdelningar: Avdelning I (Allmänna bestämmelser), avdelning II (Rättigheter och skyldigheter), avdelning III (Samordning av sociala trygghetssystem) och avdelning IV (Andra bestämmelser). sjätte del innehåller bestämmelser som anger hur bestämmelserna i den andra delen ska tolkas och tillämpas enhetligt. De särskilda bestämmelserna om medborgares rättigheter i utträdesavtalet ska, med vissa angivna undantag, börja tillämpas efter övergångsperiodens utgång.14 3.2.1Allmänna bestämmelser (artiklarna 9–12) Den andra delen om medborgares rättigheter inleds med allmänna bestämmelser om hur vissa begrepp ska definieras, vilken personkrets som omfattas av de rättigheter som utträdesavtalet ger medborgare i EU och UK, vad som gäller vid tillfällig frånvaro från värdstaten samt en bestämmelse om icke-diskriminering. 14 Av artikel 185 i utträdesavtalet framgår att artikel 19 om utfärdande av uppehållshandlingar , och artikel 34.1 om observatörsstatus i administrativa kommissionen, ska börja tillämpas från och med den dag då utträdesavtalet träder i kraft. definierar begreppen familjemedlemmar, gränsarbetare, värdstat, arbetsstat och vårdnad. Definitionerna gäller för bestämmelserna om medborgares rättigheter i den andra delen av utträdesavtalet, utan att det påverkar tillämpningen av avdelning III om samordning av de sociala trygghetssystemen. Exempelvis görs definitionen av familjemedlemmar till EU-medborgare och brittiska medborgare genom att utträdesavtalet dels hänvisar till bestämmelser i rörlighetsdirektivet 2004/38, dels anger att andra personer än de i rörlighetsdirektivet angivna, vars närvaro är nödvändig för EU-medborgare eller brittiska medborgare för att dessa inte ska gå miste om en sådan uppehållsrätt som de har rätt till enligt utträdesavtalet, räknas som familjemedlemmar. Det spelar ingen roll vilket medborgarskap familjemedlemmen har. Däremot ska han eller hon omfattas av personkretsen som fastställs i utträdesavtalet. Personkrets, stadigvarande uppehåll och icke-diskriminering I utträdesavtalet fastställs den personkrets som ska omfattas av medborgares rättigheter i den andra delen av utträdesavtalet. Till denna grupp hör bland andra brittiska medborgare som med stöd av före övergångsperiodens utgång har utövat sin rätt att uppehålla sig och som fortsätter att göra det därefter och EU-medborgare som i UK har utövat motsvarande rätt och fortsätter att göra det därefter. Till gruppen hör också brittiska medborgare och EU-medborgare som utövat sin rätt som gränsarbetare före övergångsperiodens utgång och som fortsätter att göra det därefter. Tillfällig frånvaro från värdstaten utesluter inte att personen ändå kan omfattas av rättigheterna i utträdesavtalet. Även familjemedlemmar till de brittiska medborgare respektive EU-medborgare som tillhör personkretsen enligt ovan omfattas av personkretsen förutsatt att de också uppfyller något av de villkor som uppställs i utträdesavtalet. Det gäller bland andra familjemedlemmar som uppehöll sig i värdstaten enligt före övergångsperiodens utgång och fortsätter göra det därefter samt, under vissa villkor, personer som vid övergångsperiodens utgång befann sig utanför värdstaten och som är släkt i rakt upp- eller nedstigande led till en sådan brittisk medborgare eller EU-medborgare som tillhör personkretsen. Barn till de medborgare som tillhör personkretsen skyddas oavsett om de föds före eller efter övergångsperiodens utgång. Bestämmelserna baseras på icke-diskrimineringsprincipen som innebär att det i värd- och arbetsstaten blir förbjudet att behandla medborgarna i fråga olika på grund av deras nationalitet. När utträdesavtalets bestämmelser om medborgares rättigheter tillämpas ska all diskriminering på grund av nationalitet enligt artikel 18 i EUF-fördraget vara förbjuden i värdstaten och arbetsstaten för personer som ingår i personkretsen, såvida inget annat följer av särskilda bestämmelser i denna del. 2019/20:115 Bilaga 4 2019/20:115 Bilaga 4 3.2.2Rättigheter och skyldigheter (artiklarna 13–29) reglerar villkoren för att medborgarna och deras familjemedlemmar ska få uppehålla sig i värdstaten. Bestämmelserna hänvisar till artiklar i EUF-fördraget och till vissa artiklar i rörlighetsdirektivet. Det innebär bl.a. att medborgare i en medlemsstat eller UK och familjemedlemmar, som inte är medborgare i en medlemsstat eller UK men som följer med eller ansluter sig till en sådan medborgare, ska ha rätt att uppehålla sig i värdstaten utan att några andra villkor uppställs än krav på giltigt id-kort eller pass. För uppehållsrätt än krävs bl.a. att medborgaren är anställd eller egenföretagare eller har tillräckliga tillgångar för sin egen och sina familjemedlemmars räkning och en heltäckande sjukförsäkring eller är inskriven för studier och har en heltäckande sjukförsäkring. Medborgare som studerar måste också avge en försäkran om att han eller hon har tillräckliga tillgångar för att kunna försörja sig själv och familjen. För familjemedlemmar krävs att de följer med eller ansluter sig till en medborgare som uppfyller dessa krav. Artiklar i rörlighetsdirektivet reglerar även vad som gäller i fråga om bibehållen uppehållsrätt vid ändrade förhållanden, t.ex. vid äktenskapsskillnad eller om medborgaren som uppehållsrätten är härledd från avlider. Värdstaten får inte begränsa eller villkora uppehållsrätten i andra avseenden än som framgår av avdelning II om rättigheter och skyldigheter i den andra delen av utträdesavtalet. Rätt till utresa och inresa innehåller bestämmelser om rätt till utresa och inresa i värdstaten för personer som uppehåller sig på värdstatens territorium i enlighet med villkoren i utträdesavtalet. För medborgare i en medlemsstat eller UK krävs ett giltigt pass eller nationellt id-kort och för familjemedlemmar som inte är medborgare i en medlemsstat eller UK krävs ett giltigt pass. Det får inte uppställas några krav på viseringar eller motsvarande formaliteter för personer som har giltiga dokument som utfärdats i enlighet med utträdesavtalet. Familjemedlemmar som behöver visering för att kunna ansluta sig till en medborgare efter utgången av övergångsperioden ska av värdstaten få all den hjälp de behöver för att få nödvändiga viseringar. Viseringarna ska utfärdas gratis och enligt ett påskyndat förfarande. Brittiska medborgares särskilda rättigheter enligt utträdesavtalet begränsas till den EU-medlemsstat där de erhållits och utsträcks inte till andra medlemsstater. Permanent uppehållsrätt och ändrad status I utträdesavtalet anges villkoren för permanent uppehållsrätt. Permanent uppehållsrätt har bl.a. EU-medborgare och brittiska medborgare, och deras respektive familjemedlemmar, som uppehållit sig lagligt i värdstaten i enlighet med . som personen i enlighet med lagligen har uppehållit sig eller arbetat i värdstaten, såväl före som efter övergångsperioden, ska räknas in i den tidsperiod som krävs för att uppnå permanent uppehållsrätt. permanent uppehållsrätt har förvärvats kan den endast gå förlorad genom bortovaro från värdstaten i mer än fem på varandra följande år. Avtalet innehåller också bestämmelser om vad som gäller vid ändrad Bland annat anges att den rätt som medborgarna och deras familjemedlemmar har att direkt åberopa denna del av utträdesavtalet inte ska påverkas när de ändrar status, t.ex. mellan student, arbetstagare, egenföretagare eller ekonomiskt inaktiv person. Värdstaten ges visst utrymme när det gäller genomförandet av administrativa procedurer och kan bl.a. välja mellan två förfaranden för