prop · H703159 · 2020-04-23 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:159 Kompletterande bestämmelser till EU:s Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår en ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning. Lagen innehåller bestämmelser om ansvarig myndighet för att förordningen följs och talan om förbud eller åläggande. Vidare föreslås att lagen om patent- och marknadsdomstolar ändras. Ändringen innebär att Patent- och ska handlägga mål och ärenden enligt det som föreskrivs i den föreslagna lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning. Den nya lagen och lagändringen ska träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning ............................................ 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar.......................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Reglering av plattformar på EU:s inre marknad ............................... Kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning ......... En ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning införs ....................................... Talan om förbud eller åläggande...................................... En talan väcks vid Patent- och Ett förbud eller åläggande får förenas med Utdömande av vite........................................... Delgivning av ett vitesföreläggande................ 5.4Bestämmelser om att utse organisationer, sammanslutningar och offentliga organ ........................... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... 8.1Förslaget till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning .......................................... 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar........................................ och rådets förordning (EU) 2019/1150 av om främjande av rättvisa villkor och transparens för Sammanfattning av promemorian Kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning (Ds Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 2019/20:159 1 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar och rådets förordning (EU) 2019/1150 av om främjande av rättvisa villkor och transparens för företagsanvändare av onlinebaserade förmedlingstjänster, här benämnd EU:s plattformsförordning. 2 § Den myndighet som regeringen bestämmer ska stödja och kontrollera att EU:s plattformsförordning följs. Talan om förbud eller åläggande 3 § De organisationer, sammanslutningar och offentliga organ som anges i artikel 14.1 i EU:s plattformsförordning kan vid Patent- och väcka talan om sådant förbud eller åläggande som anges i artikeln. 4 § Ett beslut om förbud eller åläggande får förenas med vite. 5 § En talan om utdömande av vite förs vid Patent- och av den som har väckt talan om förbudet eller åläggandet. 6 § Delgivning av domar och beslut som innefattar ett vitesföreläggande får ske enligt 34–37 §§ delgivningslagen (2010:1932) endast om det med beaktande av vad som har framkommit i det enskilda delgivningsärendet eller vid andra delgivningsförsök med delgivningsmottagaren finns anledning att anta att han eller hon har avvikit eller på annat sätt håller sig undan. Denna lag träder i kraft . 2019/20:159 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (2016:188) om patent- och marknadsdomstolar ska ha följande lydelse. Patent- och handlägger mål och ärenden enligt det som föreskrivs i 1.lagen (1949:345) om rätten till arbetstagares uppfinningar, patentlagen (1967:837), lagen (1971:1078) om försvarsuppfinningar, lagen (1978:152) om svensk domstols behörighet i vissa mål på patenträttens område m.m. och växtförädlarrättslagen (1997:306), 2.lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, mönsterskyddslagen (1970:485), lagen (1992:1685) om skydd för kretsmönster för halvledarprodukter, varumärkeslagen (2010:1877), lagen (2017:322) om medling i vissa upphovsrättstvister, lagen (2018:1653) om företagsnamn och lagen (2018:1654) om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel, 3.konkurrenslagen (2008:579), marknadsföringslagen (2008:486), lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer, försäkringsavtalslagen (2005:104), lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, lagen (2010:510) om lufttransporter, lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om näringsförbud, lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar, konkurrensskadelagen (2016:964) och lagen (2016:977) 3.konkurrenslagen (2008:579), marknadsföringslagen (2008:486), lagen (1984:292) om avtalsvillkor mellan näringsidkare, lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden, lagen (2000:1175) om talerätt för vissa utländska konsumentmyndigheter och konsumentorganisationer, försäkringsavtalslagen (2005:104), lagen (2005:590) om insyn i vissa finansiella förbindelser m.m., lagen (2006:484) om franchisegivares informationsskyldighet, lagen (2010:510) om lufttransporter, lagen (2010:1350) om uppgiftsskyldighet i fråga om konkurrensförhållanden, lagen (2014:836) om näringsförbud, lagen (2014:1344) med kompletterande bestämmelser till EU:s tåg-, fartygs- och busspassagerarförordningar, konkurrensskadelagen (2016:964), lagen (2016:977) om kollektiv 1 Senaste lydelse 2018:1691. EU:s plattformsförordning, och 4. annan lag. 4. annan lag. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning presenterade Europeiska kommissionen ett förslag till en förordning om främjande av rättvisa villkor och transparens för företagsanvändare av onlinebaserade förmedlingstjänster COM(2018) 238.I förslaget redogjorde kommissionen för att det finns en stor potential i den gränsöverskridande plattformsekonomin. Potentialen kan dock inte utnyttjas fullt ut på grund av skadliga affärsmetoder och bristen på ändamålsenliga prövningsmekanismer. Efter förhandlingar mellan Europeiska unionens råd och nåddes en överenskommelse om en förordning. och rådets förordning (EU) 2019/1150 av om främjande av rättvisa villkor och transparens för företagsanvändare av onlinebaserade förmedlingstjänster (EU:s plattformsförordning) beslutades och publicerades i Europeiska unionens officiella tidning . Förordningen trädde i kraft och ska börja tillämpas . Förordningen finns i bilaga 1. EU:s plattformsförordning förutsätter att vissa kompletterande bestämmelser införs i nationell rätt. promemorian Kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning (Ds 2019:33) upprättats. I promemorian föreslås kompletterande regler till EU:s plattformsförordning. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i (UD2020/01123/HI). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.1, 5.3.1, 5.3.2 och i författningskommentaren. 4Reglering av plattformar på EU:s inre marknad På EU:s inre marknad gäller fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital. I artikel 26 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) anges att EU ska besluta om åtgärder som ska få den inre marknaden att fungera ändamålsenligt. För att nå målen i artikel 26 ska Europarlamentet och rådet besluta lagstiftning i enlighet med de bestämmelser som närmare beskrivs i artikel 114. 2019/20:159 praxis får artikel 114 endast användas som grund för lagstiftning när det finns ett konkret hinder för den fria rörligheten på den inre marknaden och detta hinder inte kan undanröjas med mindre än att det finns gemensamma regler för medlemsstaterna. EU:s plattformsförordning har artikel 114 som rättslig grund. I Europeiska kommissionens förslag till en förordning angavs att den allt mer fragmenterade regleringen i EU vad gäller förhållandet mellan plattformar och deras företagsanvändare i hög grad komplicerar företagens förutsättningar och villkor. Därför har det bedömts finnas ett behov av att reglera detta område med gemensamma regler som är desamma i alla medlemsstater. Enligt kommissionen så finns det ingen lagstiftning på unionsnivå som omfattar de förmedlingsförhållanden mellan företag som berörs i förordningen. 5Kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning EU-förordningar är, i enlighet med artikel 288 andra stycket i EUF- fördraget, till alla delar bindande och direkt tillämpliga i alla medlemsstater. De ska tillämpas av domstolar och myndigheter i medlemsstaterna som direkt gällande rätt och de kan åberopas av enskilda. EU:s plattformsförordning är således bindande och direkt tillämplig i från och med den dag förordningen ska börja tillämpas. En EU-förordning får inte inkorporeras eller transformeras till nationell rätt och medlemsstaterna får inte utfärda bestämmelser i sådana frågor som regleras i förordningen. Det förekommer dock att EU-förordningar innehåller bestämmelser som medför en skyldighet för medlemsstaterna att anta nationella bestämmelser i vissa frågor. En EU-förordning hindrar normalt inte heller att en medlemsstat inför regler av verkställande karaktär. Exempelvis kan det behövas nationella regler om vilken myndighet som ska ansvara för tillämpningen av förordningens bestämmelser. Vad gäller EU:s plattformsförordning finns det enligt regeringens mening behov av att komplettera artiklarna 14 och 15 med nationella bestämmelser. 5.1En ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning införs Regeringens förslag: En ny lag med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning ska införas. Hänvisningarna i lagen till EU:s plattformsförordning ska vara dynamiska, dvs. avse förordningen i den gällande lydelsen. Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med regeringens. I promemorian föreslås att hänvisningen till EU:s plattformsförordning ska vara statisk i bestämmelsen om talan om förbud eller åläggande. Remissinstanserna har inga invändningar mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag Kompletterande bestämmelser ska införas i en ny lag EU:s plattformsförordning kräver att kompletterande bestämmelser införs i nationell rätt. De kompletterande bestämmelserna kan innefatta skyldigheter för enskilda och kan även avse ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. Bestämmelserna kan även reglera rättegången i svensk domstol. Sådana bestämmelser bör regleras i lag. Någon befintlig lag där bestämmelserna på ett naturligt sätt kan ingå finns inte. Regeringen instämmer därför i den bedömning som görs i promemorian att de kompletterande bestämmelserna bör införas i en ny lag. Hänvisningar till unionsrättsakter kan göras antingen statiska eller dynamiska. En statisk hänvisning innebär att hänvisningen avser unionsrättsakten i en viss angiven lydelse. En dynamisk hänvisning innebär att hänvisningen avser unionsrättsakten i den gällande lydelsen. Regeringen anser till skillnad från förslaget i promemorian och i enlighet med Lagrådets förslag att det är lämpligt att alla hänvisningarna i lagen till EU:s plattformsförordning – det vill säga även hänvisningen i bestämmelsen om talan om förbud eller åläggande – görs dynamiska, för att säkerställa att eventuella ändringar i förordningen får genomslag. Regeringens förslag: Det ska i lagen anges att den myndighet som regeringen bestämmer ska stödja och kontrollera att EU:s plattformsförordning följs. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inga invändningar mot förslaget. ställer sig positiv till att myndigheten får i uppgift att stödja att EU:s plattformsförordning följs. Enligt myndigheten kan det på förordningsnivå närmare anges vad som ska ingå i denna uppgift, t.ex. att lämna information, skapa nätverk och möjliggöra för berörda näringsidkare att ställa frågor. Kollegiet anser däremot inte att det vore förenligt med myndighetens nuvarande arbete att påföra ett kontrollansvar. Eftersom EU:s plattformsförordning i sig innehåller andra mekanismer för att säkerställa att förordningen följs – inrättandet av ett internt system för hantering av klagomål, en skyldighet att ange medlare och en möjlighet till talan i domstol för att stoppa eller förbjuda bristande överensstämmelse med kraven i förordningen – ifrågasätter om det överhuvudtaget är nödvändigt att i svensk rätt införa några kontrollåtgärder. för europapolitiska studier (Sieps) och Myndigheten för digital förvaltning anser att det finns en risk att man i promemorian inte tillräckligt utförligt har utrett om de föreslagna åtgärderna räcker för att uppfylla förordningens krav på efterlevnad. Enligt bör utses till ansvarig myndighet eftersom har omfattande erfarenhet av de frågor som regleras av EU:s plattformsförordning. hänvisar till avancerade företags- och marknadsövervakande roll och anför att verket med tanke på denna roll kan vara lämpligare än som ansvarig myndighet. Om inte den ansvariga myndigheten också ges befogenhet att vidta åtgärder kan det enligt (Patent- och marknadsöverdomstolen) ifrågasättas om uppfyller kravet på att säkerställa att EU:s plattformsförordning efterlevs. Eftersom förordningen inrymmer frågor av konkurrensrättslig karaktär bör utses till ansvarig myndighet. anser också att har bäst kompetens för att ta sig an EU:s plattformsförordning och bedriva en effektiv och proportionerlig tillsyn. Skälen för regeringens förslag: I artikel 15.1 i EU:s plattformsförordning anges att medlemsstaterna ska säkerställa att förordningen efterlevs på ett adekvat och ändamålsenligt sätt. I skäl 46 i förordningen anges att medlemsstaterna inte bör vara skyldiga att inrätta nya efterlevnadsorgan, utan kan anförtro uppgiften åt befintliga myndigheter. I skälet anges vidare att förordningen inte bör innebära en skyldighet för medlemsstaterna att sörja för efterlevnadsåtgärder ex officio eller att ålägga böter. (Patent- och marknadsöverdomstolen) anser att det kan ifrågasättas om inte den ansvariga myndigheten även bör ha befogenhet att vidta åtgärder. Sieps och Myndigheten för digital förvaltning anser att det finns en risk att de föreslagna åtgärderna i promemorian inte räcker för att uppfylla kravet på efterlevnad. Regeringen konstaterar att det i förordningen inte lämnas någon mer utförlig beskrivning av hur medlemsstaterna ska agera för att förordningen ska efterlevas. Det finns inte något uttalat krav på att efterlevnaden ska säkerställas genom att skapa regelrätt tillsyn, genom att införa skyldigheter för enskilda eller genom att ingripa i enskildas ekonomiska eller personliga förhållanden i övrigt. Som regeringen utvecklar i avsnitt 5.5, och som även påpekar, finns det i EU:s plattformsförordning flertalet inbyggda mekanismer som är avsedda att tillgodose att förordningen efterlevs. Det är enligt regeringens mening därmed tillräckligt, för att efterleva kravet i artikel 15.1, att i lagen ange att den myndighet som regeringen bestämmer ska stödja och kontrollera att förordningen följs. Det kan sedan på förordningsnivå närmare anges hur det stödjande och kontrollerande uppdraget ska se ut. Som framför och som även 2019/20:159 redogörs för i promemorian kan det vad gäller den stödjande verksamheten t.ex. handla om att lämna information till näringsidkare och skapa företagsnätverk och möjliggöra för berörda näringsidkare att ställa frågor om efterlevnaden av EU:s plattformsförordning. Uppgiften kan även innefatta krav på rapportering till regeringen och återkommande utvärderingar. Vad gäller den kontrollerande verksamheten gör regeringen i avsnitt 5.5 bedömningen att det är lämpligt att på förordningsnivå fastställa en skyldighet för den ansvariga myndigheten att initiera samråd med en leverantör av onlinebaserade förmedlingstjänster eller en leverantör av sökmotorer som myndigheten bedömer kan ha överträtt förordningen för att kontrollera att förordningen följs. Som redogörs för i promemorian finns det inte någon myndighet som har ansvar för hela det område som EU:s plattformsförordning reglerar. , , (Patent- och marknadsöverdomstolen) och anser att bör utses till ansvarig myndighet eftersom förordningen omfattar frågor med konkurrensrättslig karaktär. Regeringen instämmer i att förordningen omfattar vissa konkurrensrättsliga aspekter. En myndighet som är mer lämplig för uppdraget är dock . Kollegiet har erfarenhet av att arbeta med frågor som rör den inre marknaden, plattformsekonomi och villkor för näringsidkare. Myndigheten har även, som beskrivs i promemorian, ett liknande uppdrag vad gäller att informera näringsidkare om bestämmelserna i geoblockeringsförordning. Det ligger därmed närmast till hands att utses till ansvarig myndighet. har invänt mot att myndigheten åläggs att vidta kontrollåtgärder och anser att den ansvariga myndigheten ska bedriva tillsyn. Regeringens avsikt är dock inte att den ansvariga myndigheten ska utföra någon regelrätt tillsyn som innefattar tvång eller annat ingrepp gentemot berörda näringsidkare. 5.3Talan om förbud eller åläggande 5.3.1En talan väcks vid Patent- och Regeringens förslag: Det ska i lagen anges att de organisationer, sammanslutningar och offentliga organ som anges i artikel 14.1 i EU:s plattformsförordning kan väcka talan vid Patent- och om sådant förbud eller åläggande som anges i artikeln. Det ska i lagen om patent- och marknadsdomstolar anges att Patent- och handlägger mål och ärenden enligt det som föreskrivs i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning. Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med I promemorian används istället en statisk hänvisning till artikel 14.1 i EU:s plattformsförordning. Promemorians förslag skiljer sig även från regeringens på så sätt att det i lagtexten inte anges vilka som har talerätt enligt artikel 14.1. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inga invändningar mot förslagen i promemorian. (Patent- och marknadsöverdomstolen) påpekar att det i vissa fall kan uppstå situationer då avtalsvillkor utgör dels en överträdelse av förordningen, dels en konkurrensbegränsning i strid med konkurrenslagen (2008:579). I det senare fallet har bl.a. sammanslutningar av företag en s.k. subsidiär talerätt i förhållande till . Därför bör förhållandet mellan förordningens direkt tillämpliga bestämmelser och bestämmelserna i konkurrenslagen om subsidiär talerätt Det bör enligt domstolen särskilt övervägas om ändringar bör göras av bestämmelserna i konkurrenslagen för att minimera ett oklart rättsläge med risk för parallella processer grundade på förordningens respektive konkurrenslagens bestämmelser. Förvaltningsrätten i anser till skillnad från bedömningen i promemorian inte att EU:s plattformsförordning ställer krav på att en talan ska väckas i domstol. Förordningen står enligt domstolens mening inte i vägen för andra alternativ, t.ex. att domstolsprövningen initieras efter en ansökan, ett överklagande, en anmälan, en underställning eller någon anser till skillnad från bedömningen i promemorian att en ordning där en domstol efter ett överklagande prövar en förvaltningsmyndighets beslut ryms inom lydelsen av artikel 14.1. accepterar vidare slutsatsen i promemorian att en talan enligt artikeln är marknadsrättsligt orienterad och inte ägnad att slita en tvist mellan två stridande parter. för europapolitiska studier (Sieps) anser att det möjligen borde ha gjorts en mer uttömmande analys av möjligheten för utländska offentliga aktörer att med stöd av EU:s plattformsförordning väcka talan i svensk domstol. Jämförelsen med lagen (2000:1175) om konsumentorganisationer hade möjligen varit mer övertygande om man i promemorian även hade pekat på bedömningarna som gjordes i samband med att den lagen antogs och visat på jämförelsens relevans. efterfrågar en tydlig vägledning om vilka organisationer och sammanslutningar som är behöriga att väcka en talan. anser att det bör utredas om även en enskild part ska kunna väcka talan vid Patent- och . anser även att skälen för Patent- och sammansättning – fyra ledamöter, av vilka två ska vara lagfarna domare och två ekonomiska experter – bör utvecklas Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 14.1 i EU:s plattformsförordning ska organisationer och sammanslutningar som har ett legitimt intresse av att företräda företagsanvändare eller av att företräda företagsanvändare av webbplatser, samt offentliga organ som inrättats i medlemsstater, ha rätt att vidta rättsliga åtgärder vid behöriga nationella domstolar i unionen, i enlighet med lagen i den medlemsstat där talan väcks, för att stoppa eller förbjuda eventuell bristande överensstämmelse med de relevanta kraven i förordningen som leverantörer av onlinebaserade förmedlingstjänster eller leverantörer av sökmotorer gör sig skyldiga till. I skäl 44 i förordningen anges att de rättsliga åtgärderna i nationell domstol bör syfta till att stoppa eller förhindra överträdelser av bestämmelserna i förordningen och förebygga framtida skador som kan undergräva hållbara affärsförbindelser i den onlinebaserade I artikel 14.9 anges att den rätt som avses i punkt 1 inte ska påverka företagsanvändares och företagsanvändare av webbplatsers rätt att inleda åtgärder vid behöriga nationella domstolar, i enlighet med lagen i den medlemsstat där talan väcks. Förvaltningsrätten i och ifrågasätter bedömningen i promemorian att artikel 14.1 i EU:s plattformsförordning kräver att en talan väcks i domstol. Regeringen instämmer i att artikel 14.1 lämnar ett visst utrymme till medlemsstaterna vad gäller att nationellt reglera rätten att vidta rättsliga åtgärder vid nationell domstol. anser att den föreslagna rätten att väcka talan vid domstol är ändamålsenlig och förenlig med artikel 14.1. De aktörer som har rätt att vidta rättsliga åtgärder med stöd av artikel 14.1 är de som uppfyller kraven i artikel 14.3 respektive 14.4. organisationer och sammanslutningar som företräder företagsanvändare eller företagsanvändare av webbplatser handlar det bl.a. om att de ska vara inrättade på ett vederbörligt sätt, inte vara vinstdrivande och att de inte ska låta sina beslutsprocesser påverkas på ett otillbörligt sätt av Vad gäller offentliga organ som har inrättats i en medlemsstat ska de ha rätt att vidta rättsliga åtgärder enligt artikel 14.1 förutsatt att de har fått i uppdrag att försvara de kollektiva intressena hos företagsanvändare eller företagsanvändare av webbplatser eller att säkerställa överensstämmelse med kraven i EU:s plattformsförordning. Den föreslagna utformningen av bestämmelsen om talan om förbud eller åläggande i lagen med kompletterande bestämmelser till EU:s plattformsförordning överensstämmer med Lagrådets förslag och klargör att det är organisationer, sammanslutningar och offentliga organ som anges i artikel 14.1 som har talerätt. Bestämmelsen reglerar inte eventuell