prop · H80336 · 2020-10-20 00:00:00 — Vidare knyts ansvaret till den behöriga myndigheten som utövar tillsynen över kreditinstitutet, när det finns både kreditinstitut och värdepappersföretag i den konsoliderade situationen, även om kreditinstitutet varken är moderföretaget eller det företag som har den största balansomslutningen. Om det finns flera kreditinstitut inom den konsoliderade situationen ska den myndighet som 2020/21:36 utövar tillsynen över det kreditinstitut som har den största totala balans- omslutningen utöva tillsynen på gruppnivå, om inte flera kreditinstitut i ett annat land tillsammans har en större balansomslutning än ett sådant kreditinstitut. I den situationen ska tillsynen över den konsoliderade situationen utövas av den behöriga myndigheten i det landet. Först om det inom den konsoliderade situationen saknas ett kreditinstitut ska den behöriga myndigheten för värdepappersföretaget vara ansvarigt för tillsynen på gruppnivå på motsvarande sätt som gäller för kreditinstitut (artikel 111.1–111.3). Det tillkommer dessutom en ny situation när en samordnande tillsyns- myndighet behöver utses (artikel 111.4). Den gruppbaserade tillsynen ska utövas av den behöriga myndigheten för det kreditinstitut som har den största totala balansomslutningen eller, om det inte ingår något kredit- institut i den konsoliderade situationen, av den behöriga myndigheten för det värdepappersföretag som har den största totala balansomslutningen om konsolidering krävs enligt tillsynsförordningen (artikel 18.3 eller 18.6). Det har också införts undantag från vissa av de uppräknade situationerna (artikel 111.5). I de fall där moderföretaget är ett värdepappersföretag, ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag eller när konsolidering krävs enligt tillsynsförordningen och en behörig myndighet utövar tillsyn på individuell nivå över mer än ett kreditinstitut i den konsoliderade situationen, ska den ansvarige för tillsynen på grupp- nivå vara den behöriga myndighet som på individuell nivå utövar tillsyn över ett eller fler kreditinstitut vars totala balansomslutningarna är högre än den totala balansomslutningarna för kreditinstitut som står under tillsyn av en annan behörig myndighet. När moderföretaget är ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiell holdingföretag och en behörig myndighet utövar tillsyn på individuell nivå över mer än ett värdepappers- företag i den konsoliderade situationen, ska ansvarig för tillsynen på gruppnivå vara den behöriga myndighet som utövar tillsyn på individuell nivå över ett eller flera värdepappersföretag i den konsoliderade situa- tionen med sammantaget den största totala balansomslutningen. Den ändrade utgångspunkten för tillsynsansvaret leder även till följd- ändringar i förutsättningarna för när de behöriga myndigheterna får komma överens om att en annan behörig myndighet än den samordnande tillsynsmyndigheten ska ansvara för tillsynen för att det skulle vara olämpligt med hänsyn till behovet av att säkerställa kontinuitet i tillsynen på gruppnivå att tillsynen (artikel 111.6). Bestämmelser om tillsynsansvaret på gruppnivå finns i svensk rätt i tillsynslagen (4 kap. 1 §). För att genomföra de nya reglerna i kapitaltäckningsdirektivet om det gruppbaserade tillsynsansvaret bör det göras motsvarande justeringar i svensk rätt. Beslut på gruppnivå om kapitalbasen och särskilt likviditetskrav Enligt kapitaltäckningsdirektivet ska de behöriga myndigheterna, i gräns- överskridande fall, fatta gemensamma beslut om kapitalbasen och särskilt likviditetskrav på gruppnivå (artikel 113). Enligt nya regler som har införts i direktivet ska förfarandet för gemen- Prop. 2020/21:36 samma beslut också tillämpas på riktlinjer för ytterligare kapitalbas (artikel 113.1 c och 113.2 andra stycket). Den samordnande tillsynsmyndigheten och de behöriga myndigheterna ska vidare fatta gemensamma beslut om särskilda likviditetskrav på grupp- nivå i stället för en månad (artikel 113.2). Bestämmelser om skyldigheten att fatta ett gemensamt beslut finns i svensk rätt i tillsynslagen (4 kap. 5 §). För att genomföra de nya reglerna i kapitaltäckningsdirektivet bör mot- svarande bestämmelser införas i svensk rätt. 10.3Informationsskyldigheten för vissa filialer Regeringens bedömning: Kapitaltäckningsdirektivets krav på upp- giftsskyldighet i fråga om utländska institut som hör hemma i ett land utanför EES och som driver verksamhet från filial i bör genom- föras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Svensk rätt uppfyller redan direktivets krav på underrättelser till Europeiska bankmyndigheten och samarbete mellan behöriga myndig- heter. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända mot den. Skälen för regeringens bedömning Rapportering från vissa filialer I kapitaltäckningsdirektivet finns regler om anmälan avseende filialer i tredjeland och tillträdesvillkor för kreditinstitut som har dessa filialer (artikel 47). Enligt nya regler som har införts i direktivet (artikel 47.1a) ska en medlemsstat kräva att filialer till kreditinstitut med huvudkontor i ett tredjeland åtminstone en gång rapporterar följande uppgifter till de behöriga myndigheterna: a)de totala tillgångar som motsvarar verksamheten för den filial som är auktoriserad i den medlemsstaten, b)uppgifter om de likvida tillgångar som filialen har tillgång till, i synnerhet tillgången till likvida tillgångar i medlemsstaternas valutor, c)den kapitalbas som filialen har till sitt förfogande, d)de arrangemang för insättningsskydd som finns tillgängliga för in- sättare i filialen, e)arrangemangen för riskhantering, f)styrningsformerna, inbegripet personer som innehar nyckelfunktioner för filialens verksamhet, g)de planer för återhämtning som filialen omfattas av, och h)alla övriga uppgifter som den behöriga myndigheten anser vara nöd- vändiga för att den ska kunna övervaka filialens verksamheter på ett hel- 2020/21:36 Bestämmelser om skyldigheten för utländska institut som driver verk- samhet från filial i att lämna de uppgifter som behövs, oavsett om institutet hör hemma i ett land inom eller utanför EES, finns i rörelselagstiftningen (13 kap. 2 § LBF och 23 kap. 2 § LVM). får meddela föreskrifter på området (16 kap. 1 § LBF och 5 kap. 2 § FBF och 23 kap. 15 § LVM och 6 kap. 1 § FVM). Sådana föreskrifter finns bl.a. i föreskrifter (FFFS 2014:14) om rapportering av kvartals- och årsbokslutsuppgifter och Finansinspek- tionens föreskrifter (FFFS 2016:6) om återhämtningsplaner, koncernåter- hämtningsplaner och avtal om finansiellt stöd inom koncerner. De ovan behandlade nya reglerna i kapitaltäckningsdirektivet bör därför genomföras i föreskrifter på lägre nivå än lag. Enligt kapitaltäckningsdirektivet ska behöriga myndigheter till kommis- sionen, och europeiska bankkommittén anmäla alla auktorisationer för filialer som beviljas kreditinstitut med huvudkontor i ett tredjeland (artikel 47.2). Enligt nya regler som har införts i direktivet utökas anmälningsskyldig- heten till till att avse ändringar av auktorisationer för filialer som beviljas kreditinstitut med huvudkontor i ett tredjeland, totala tillgångar och skulder hos de auktoriserade filialerna till institut med huvudkontor i ett tredjeland enligt regelbundna rapporter och namnet på den grupp från tredjeland som en auktoriserad filial hör till. Anmälningsskyldigheten till kommissionen och europeiska bankkommittén har tagits bort (artikel 47.2). Enligt svensk rätt gäller att ska underrätta i den utsträckning som följer av kapitaltäckningsdirektivet (1 kap. 9 § FBF) och svensk rätt uppfyller därmed kapitaltäckningsdirektivets krav i dessa delar. Samarbete i gränsöverskridande fall Enligt nya regler som har införts i kapitaltäckningsdirektivet ska behöriga myndigheter som utövar tillsyn över filialer till kreditinstitut med huvud- kontor i ett tredjeland och de behöriga myndigheterna för institut som ingår i samma grupp från tredjeland ha ett nära samarbete för att säkerställa att all verksamhet som den gruppen från tredjeland bedriver i unionen är föremål för heltäckande tillsyn, för att förhindra att de krav som gäller för grupper från tredjeland enligt direktivet och tillsynsförordningen kringgås och för att förhindra negativa effekter på unionens finansiella stabilitet (artikel 47.2a). ska, i den utsträckning som följer av med- lemskap i EU, samarbete och utbyta information med andra behöriga myn- digheter (13 kap. 6 a § LBF, 23 kap. 5 § LVM och 6 kap. 3 § tillsynslagen). Svensk rätt uppfyller därmed redan kapitaltäckningsdirektivets krav i dessa delar. Lämplighetskrav för ägare och ledning Regeringens förslag: Om vid inspektion eller på annat sätt har upptäckt en omständighet som kan antas ha samband med eller utgöra penningtvätt eller finansiering av terrorism, ska inspek- tionen särskilt kontrollera att kreditinstituts och värdepappersbolags ägare och ledning uppfyller kraven. Om den som ingår i ledningen av ett finansiellt holdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller lämplighetskraven, ska få besluta att en sådan person inte längre får vara styrelseledamot eller verkställande direktör. ska då få utse en ersättare. Ersättarens uppdrag ska gälla till dess att företaget utsett en ny styrelseledamot eller verkställande direktör. Regeringens bedömning: Svensk rätt uppfyller redan kapital- täckningsdirektivets allmänna lämplighetskrav för ägare och ledning. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i sak med regeringens förslag och bedömning. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. anser att det är oklart i vilka fall särskilt ska kontroll- era att lämplighetskraven uppfylls vid misstanke om penningtvätt eller finansiering av terrorism. Skälen för regeringens förslag och bedömning Allmänna lämplighetskrav för ledningsorganet I kapitaltäckningsdirektivet finns regler om lämplighetskrav för lednings- organet (artikel 91). Varje ledamot i ledningsorganet ska agera med ärlig- het, integritet och självständigt tänkande för att vid behov effektivt kunna bedöma och ifrågasätta den verkställande ledningens beslut och effektivt kontrollera och övervaka ledningens beslutsfattande (artikel 91.8). Enligt nya regler som har införts i direktivet är det institutet, det finan- siella holdingföretaget eller det blandade finansiella holdingföretaget som ska ha det främsta ansvaret för att säkerställa att personer som ingår i ledningsorganet uppfyller lämplighetskraven (artikel 91.1 första stycket). Vidare ska medlemskap i närstående företag eller närstående enheter i sig inte utgöra ett hinder för att agera med självständigt tänkande (artikel 91.8). Bestämmelser om lämplighetskrav på styrelsen och den verkställande direktören i institut, finansiella holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag finns i svensk rätt i rörelselagstiftningen (3 kap. 2 § LBF och 3 kap. 1 § LVM) och tillsynslagen (3 kap. 5 §). Lämplighetskraven i svensk rätt uppfyller som utgångspunkt motsvarande krav i kapitaltäck- ningsdirektivet (prop. 2013/14:228 s. 167 f., 176 och 275). I svensk rätt är det stämman som utser styrelsen och styrelsen som utser den verkställande direktören. Oavsett vilket associationsrättsligt organ som utser styrelsen eller den verkställande direktören är det den juridiska personen, som om- fattas av rörelselagstiftning, som har det yttersta ansvaret för att styrelsen 2020/21:36 och den verkställande direktören uppfyller lämplighetskraven. Svensk rätt uppfyller därmed kapitaltäckningsdirektivets krav i dessa delar. Lämplighetskraven i förhållande till misstanke om pågående eller genomförd penningtvätt eller finansiering av terrorism Enligt nya regler som har införts i kapitaltäckningsdirektivet ska de be- höriga myndigheter i synnerhet kontrollera om lämplighetskraven är upp- fyllda, om myndigheterna har rimlig anledning att misstänka att institutet har en koppling till pågående eller genomförd penningtvätt eller finansie- ring av terrorism, eller försök till detta, eller att det finns en ökad risk för detta (artikel 91.1 andra stycket andra meningen). har tillsyn över att ägare och ledning i institut upp- fyller lämplighetskraven. I lagen om bank- och finansieringsrörelse finns en uttrycklig bestämmelse med den innebörden i fråga om kreditinstitut (13 kap. 2 §). Enligt lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen) ska underrätta Polis- myndigheten om omständigheter som kan antas ha samband med eller utgöra penningtvätt eller finansiering av terrorism, om inspektionen upp- täcker sådana omständigheter vid inspektion eller på annat sätt (4 kap. 4 § första stycket). Det framgår inte uttryckligen av lagen om bank- och finansieringsrörelse eller lagen om värdepappersmarknaden att Finans- inspektionen i ett sådant fall ska kontrollera att en styrelseledamot eller verkställande direktör uppfyller lämplighetskraven. För att genomföra de nya reglerna i kapitaltäckningsdirektivet, bör det klargöras att Finans- inspektionen särskilt ska kontrollera att instituts ägare och ledning uppfyller lämplighetskraven, om inspektionen vid inspektion eller på annat sätt har upptäckt en omständighet som kan antas ha samband med eller utgöra penningtvätt eller finansiering av terrorism. anser att det är oklart i vilka fall Finansinspek- tionen särskilt ska kontrollera att lämplighetskraven uppfylls vid miss- tanke om penningtvätt eller finansiering av terrorism. Hur tillsynen bör utövas är enligt regeringens uppfattning i första hand upp till Finans- inspektionen att avgöra. Befogenhet att avsätta en ledamot i ledningsorganet Enligt nya regler som har införts i kapitaltäckningsdirektivet ska behöriga myndigheter ha befogenhet att avsätta en ledamot i ledningsorganet i ett institut, finansiellt holdingföretag eller blandat finansiellt holdingföretag som inte uppfyller lämplighetskraven (artikel 91.1 andra stycket första meningen). får enligt gällande svensk rätt besluta att en styrelse- ledamot eller verkställande direktör i ett institut inte längre får vara det, om en sådan person inte uppfyller lämplighetskraven (15 kap. 2 § LBF och 25 kap. 4 § LVM). Inspektionen får i så fall förordna en ersättare och ersättarens uppdrag gäller till dess institutet utsett en ny styrelseledamot eller verkställande direktör. För att genomföra de nya reglerna i direktivet bör motsvarande gälla i fråga om blandade holdingföretag och blandade finansiella holdingföretag. 10.5Samarbete och utbyte av information Regeringens förslag: och ska, i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen, samarbeta och utbyta information med varandra, med mot- svarande myndigheter inom EES och med Europeiska bankmyndig- heten. ska samarbeta och utbyta information med offentliga organ inom EES som avses i artikel 56 första stycket h i kapitaltäckningsdirektivet. ska, i den utsträckning som det följer av artikel 58a i kapitaltäckningsdirektivet, få samarbeta och utbyta information med , , Banken för interna- tionell betalningsutjämning och Rådet för finansiell stabilitet. Regeringens bedömning: Svensk rätt uppfyller redan kapital- täckningsdirektivets krav på samarbete och utbyte av informations- utbyte mellan –behöriga myndigheter, och –behöriga myndigheter och finansunderrättelseenheter. Utredningens förslag och bedömning överensstämmer i sak med regeringens förslag och bedömning. Utredningens förslag har emellertid en annan lagteknisk utformning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget och bedömningen eller har inget att invända mot dem. riksbank anser att de sekretessbrytande bestämmelserna mellan myndigheterna på finans- marknadsområdet behöver ses över. Skälen för regeringens förslag och bedömning Samarbete och utbyte av information med resolutionsmyndigheter I kapitaltäckningsdirektivet finns regler om samarbete och utbyte av infor- mation (se t.ex. artiklarna 4.8, 53–62 och 117). Enligt nya regler som har införts i direktivet ska medlemsstaterna se till att behöriga myndigheter och resolutionsmyndigheter har ett nära sam- arbete och samråder med varandra vid utarbetandet av resolutionsplaner och i andra fall när så krävs enligt det direktivet, krishanteringsdirektivet eller tillsynsförordningen (artikel 4.8). Enligt svensk rätt gäller att , som är resolutions- myndighet, och , som är tillsynsmyndighet, i den utsträckning som det följer av krishanteringsdirektivet, ska samarbeta och utbyta information med varandra, med motsvarande myndigheter inom EES och med (28 kap. 5 § , som genomför delar av krishante- ringsdirektivet). För att genomföra de nya reglerna i kapitaltäckningsdirektivet bör skyldigheten för och att samarbeta och utbyta information med varandra, med motsvarande myndigheter inom EES och med gälla också i den utsträckning som följer av kapitaltäckningsdirektivet och tillsynsförordningen. riksbank anser att de sekretessbrytande bestämmelserna mellan myndigheterna på finansmarknadsområdet behöver ses över. 2020/21:36 att motverka finanskriser ligger i på tre myndigheter, Finans- inspektionen, och riksbank, och det är viktigt att myndigheterna på finansmarknadsområdet kan samarbeta och utbyta information utan hinder av sekretess. Den nu aktuella bestämmelsen om samarbete och utbyte av information mellan resolutionsmyndigheter och tillsynsmyndigheter (28 kap. 5 § ) gäller inte riksbank, som varken är resolutionsmyndighet eller tillsynsmyndighet. En sådan översyn som riksbank önskar ryms emellertid inte inom ramen för detta lagstiftningsärende. Samarbete och utbyte av information med offentliga organ för strukturåtgärder I kapitaltäckningsdirektivet finns regler om tystnadsplikt och användning av förtrolig information (artiklarna 53 och 54). Enligt nya regler som har införts i direktivet ska reglerna om tystnads- plikt och användning av förtrolig information inte utgöra hinder för utbyte av information mellan å ena sidan behöriga myndigheter vid tillämpning av kapitaltäckningsdirektivet och å andra sidan ”behöriga myndigheter eller organ som ansvarar för tillämpningen av regler om strukturell åtskill- nad inom en bankgrupp” (artikel 56 första stycket h). De nya reglerna i direktivet får antas ta sikte på offentliga organ som har ansvaret för olika former av strukturåtgärder för att förbättra motståndskraften hos institut inom EES. I finns det inte någon sådan myndighet. Enligt svensk rätt gäller att , i den utsträckning som det följer av medlemskapet i EU, ska samarbeta och utbyta information med andra behöriga myndigheter (13 kap. 6 a § LBF, 23 kap. 5 § LVM och 6 kap. 3 § tillsynslagen). Bestämmelserna är begränsade till behöriga myndigheter i unionsrättslig mening och träffar inte de nu aktuella offent- liga organen. För att genomföra de nya reglerna i kapitaltäckningsdirektivet bör bestämmelserna kompletteras så att skyldigheten att samarbeta och utbyta information gäller även med de offentliga organ inom EES som avses i de reglerna. Samarbete och utbyte av information med vissa internationella organ Enligt nya regler som har införts i kapitaltäckningsdirektivet får behöriga myndigheter överlämna eller utbyta viss information med , , Banken för internationell betalningsutjäm- ning och Rådet för finansiell stabilitet. Det frivilliga utbytet av information är begränsat till vissa fall (artikel 58a). För att genomföra de nya reglerna i direktivet bör de ovan angivna bestämmelserna i lagen om bank- och finansieringsrörelse, lagen om värdepappersmarknaden och tillsynslagen om skyldighet att samarbeta och utbyta information kompletteras. Finans- inspektionen bör, i den utsträckning som det följer av de nya reglerna, även få samarbeta och utbyta information med , , Banken för internationell betalningsutjämning och Rådet för finansiell stabilitet. Samarbete och utbyte av information med andra behöriga myndigheter och finansunderrättelseenheter I kapitaltäckningsdirektivet finns regler om tystnadsplikt och användning av förtrolig information (artiklarna 53 och 54). Enligt nya regler som har införts i direktivet ska kraven på tystnadsplikt och användning av förtrolig information inte utgöra hinder för utbyte av information mellan å ena sidan behöriga myndigheter vid tillämpning av det direktivet och å ena sidan behöriga myndigheter och finansunder- rättelseenheter vid tillämpning av och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG, i det följande benämnt fjärde penningtvättsdirektivet (artikel 56 första stycket h i kapitaltäckningsdirektivet). Dessa myndigheter ska dessutom ha ett nära samarbete med varandra, förutsatt att detta samarbete och informations- utbyte inte undergräver någon pågående utredning eller undersökning eller något pågående förfarande i enlighet med straffrätten eller förvaltnings- rätten i den medlemsstat där myndigheten är belägen (artikel 117.5). Fjärde penningtvättsdirektivet har i svensk rätt genomförts i penning- tvättslagen. utövar tillsyn över att kreditinstitut och värdepappersbolag följer de författningar som reglerar verksamheten, inbegripet penningtvättslagen (7 kap. 1 § penningtvättslagen, 13 kap. 2 § LBF och 23 kap. 2 § LVM). Det finns ingen sekretessgräns mellan de olika tillsynsverksamheterna inom (8 kap. 2 § och 30 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400], förkortad OSL). ska vidare, i den utsträckning som följer av medlemskap i unionen, samarbeta och utbyta information med andra behöriga myndigheter, t.ex. utländska behöriga myndigheter vid tillämpning av fjärde penningtvättsdirektivet (6 kap. 3 § tillsynslagen, 13 kap. 6 a § LBF och 23 kap. 5 § LVM samt prop. 2018/19:140 avsnitt 11.2). Finanspolissektionen vid är finansunderrättelseenhet vid tillämpning av fjärde penningtvättsdirektivet (4 kap. 5 § penningtvätts- lagen och 35 a § förordningen [2014:1102] med instruktion för Polis- myndigheten). och Finanspolissektionen ska samverka med var- andra (8 § första stycket förvaltningslagen). I det avseendet ska framhållas att företrädare för dessa myndigheter ingår i samordningsfunktionen för åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism vid Polismyndig- heten (13 § förordningen [2009:92] om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism). Om vid inspektion eller på annat sätt har upptäckt en omständighet som kan antas ha samband med eller utgöra penningtvätt eller finansiering av terrorism, ska inspektionen utan dröjsmål underrätta Finanspolissektionen om detta (4 kap. 4 § första stycket penningtvätts- lagen). Om det är uppenbart att intresset av att en sekretessbelagd uppgift lämnas till en myndighet har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda, får Finanspolissektionen lämna sekretessbelagda uppgifter till 2020/21:36 (10 kap. 27 § OSL). En sekretessbelagd uppgift får röjas för en utländsk myndighet, om uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten (8 kap. 3 § 2 OSL). Det innebär att också får underrätta utländska finans- underrättelseenheter om misstänkt penningtvätt eller finansiering av terrorism. Sammanfattningsvis uppfyller svensk rätt redan kapitaltäcknings- direktivets krav på samarbete och utbyte av information mellan behöriga myndigheter och finansunderrättelseenheter. Revision och särskild granskning Regeringens bedömning: Svensk rätt uppfyller redan kapital- täckningsdirektivets krav på att en behörig myndighet får kräva att en revisor eller en särskild granskare som har åsidosatt sina skyldigheter