prop · H80335 · 2020-10-19 00:00:00 — Utredningen föreslår att lagändringarna ska träda i kraft och att särskilda övergångsbestämmelser ska införas i den nya lag med särskilda bestämmelser om vård av unga som utredningen föreslår. Remissinstanserna yttrar sig inte särskilt i frågan. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Det är angeläget att tryggheten för barn och unga som placeras i tidig ålder eller ökar. Lagändringarna bör därför träda i kraft . Regeringen föreslår därför som ikraftträdandedag. Det tilltänkta datumet är baserat utifrån den process som föregår lagändringar. Till skillnad från utredningens förslag – som inkluderade att införa en ny lag med bestämmelser om vård av barn och unga – aktualiserar inte förslaget i denna proposition några frågor av övergångskaraktär som behöver regleras särskilt. För de barn som för ikraftträdandet har varit placerade i samma familjehem gäller att socialnämnden fortsättningsvis ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning . Förslaget om särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden i mål och ärenden om LVU gäller för de biträden som förordnas från och med ikraftträdandedagen. Några särskilda övergångsbestämmelser behövs därför inte. Regeringens bedömning: Förslaget om att socialnämnden ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning medför inte annat än marginella kostnadsökningar för kommunerna. För domstolarna kan både förslaget om att socialnämnden ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning och förslaget om särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden komma att medföra ökade kostnader. Kostnaderna får dock anses rymmas inom befintliga ekonomiska ramar. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten instämmer i utredningens bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget om att socialnämnden ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning innebär till viss del nya arbetsuppgifter för socialnämnden och därmed ökade kostnader. har ett stort ansvar för placerade barn och unga. har en skyldighet att noga följa vården av barn och unga som vårdas i familjehem (se 6 kap. 7 b § SoL). Av bestämmelser i och LVU följer också att socialnämnden har en löpande skyldighet att regelbundet hålla sig underrättad och bedöma om vården fortfarande behövs. De ytterligare arbetsuppgifter som förslaget medför får därför anses vara begränsade. Av förarbetena till de nuvarande bestämmelserna om socialnämndens skyldighet att överväga överflyttning av vårdnaden följer dessutom att om barnet inte rotat sig i familjehemmet så att det kan vara till barnets bästa att vårdnaden överflyttas till familjehemmet, är det angeläget att frågan övervägs regelbundet (prop. 2002/03:53 s. 86). Mot denna bakgrund anser regeringen att de ökade kostnader som förslaget medför får anses vara marginella. Som framgår av avsnitt 4.5 finns skäl att anta att frågan om vårdnadsöverflyttning inte övervägs i den utsträckning som lagstiftningen möjliggör. En tydlig lagstiftning om socialnämndens ansvar i detta avseende kan således bidra till att frågan övervägs oftare. Det kan i sin tur leda till att fler fall blir föremål för domstolens prövning. En ökning av antalet ärenden i domstol kan komma att medföra marginellt ökade kostnader för domstolarna. Kostnaderna bedöms dock inte vara större än att de ryms inom befintliga ekonomiska ramar. Förslaget om särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden i mål och ärenden enligt LVU innebär att endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för uppdraget ska få förordnas som offentligt biträde för barn och unga i mål och ärenden enligt LVU. Domstolarna har en skyldighet att bedöma lämpligheten hos offentliga biträden, vilket följer av lagen (1996:1620) om offentliga biträden och av rättshjälpslagen (1996:1619). Genom förslaget behöver domstolarna avgöra biträdets lämplighet utifrån särskilda bedömningsgrunder, vilket skulle kunna medföra att ytterligare tid behöver läggas på lämplighetsbedömningen. Enligt regeringens mening torde den ökade tidsåtgången dock vara begränsad. De ekonomiska konsekvenserna av för- 2020/21:35 slaget bedöms därför som marginella och ryms inom befintliga ekonomiska ramar. Regeringen anser att förslagen inte heller i övrigt kan antas ha några tydliga ekonomiska konsekvenser för myndigheter, regioner, företag eller enskilda. Regeringens bedömning: Förslaget om att socialnämnden ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning innebär ökade förutsättningar för stabilitet och trygghet i vården. Förslaget om särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden i mål och ärenden enligt LVU förbättrar barns och ungas möjligheter att få sina rättigheter tillgodosedda. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten instämmer i utredningens bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Barn och unga i samhällets vård är en särskilt utsatt grupp. Barn som placeras i familjehem i tidig ålder eller som blir kvar i samhällets vård måste få en så förutsägbar och trygg situation som möjligt. Regeringen anser att en vårdnadsöverflyttning skapar bättre förutsättningar för kontinuitet och trygghet i vården. Det är därför viktigt att frågan om vårdnadsöverflyttning övervägs i den utsträckning som lagstiftningen ger utrymme för. En tydlig lagstiftning om socialnämndens skyldighet att överväga frågan om vårdnadsöverflyttning efter det att den unge varit placerad i samma familjehem kan bidra till att övervägandena görs i större utsträckning, vilket i sin tur kan leda till att antalet vårdnadsöverflyttningar ökar. Enligt artikel 6 i ska konventionsstaterna till det yttersta av sin förmåga säkerställa barnets överlevnad och utveckling. I enlighet med artikel 3 i ska, vid alla åtgärder som rör barnet, i första hand beaktas det som bedöms vara barnets bästa. En tydlig lagstiftning om socialnämndens ansvar att överväga frågan om vårdnadsöverflyttning kan också förväntas leda till en mer kontinuerlig och strukturerad bedömning av vad som är till det enskilda barnets bästa vad gäller vårdnaden, samt öka barnets möjlighet till kontinuitet, stabilitet och möjlighet till utveckling under uppväxten. Vad gäller förslaget om särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden för barn och unga i mål och ärenden enligt LVU kan förslagen förväntas förbättra barns och ungas möjligheter att få sina rättigheter tillgodosedda. Det gäller inte minst barnets rätt att komma till tals och att barnets åsikter tillmäts betydelse i förhållande till ålder och mognad, vilket följer av artikel 12 i . Sammantaget bedömer regeringen, i likhet med utredningen, att förslagen stärker barnrättsperspektivet för placerade barn och unga. Regeringens bedömning: Förslaget har inte några avgörande konsekvenser för jämställdheten. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Inga remissinstanser uttalar sig specifikt om den bedömning som är aktuell här. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen delar utredningens bedömning att ett stärkt barnrättsperspektiv inom tvångsvården innebär ett starkare fokus på barns och ungas individuella rättigheter och behov, vilket innefattar förhållanden som kan vara olika bland flickor och pojkar. Det saknas uppgifter om hur stor andel av de unga som berörs av förslagen är flickor respektive pojkar. Av statistik från framgår dock att pojkar är i majoritet inom samtliga placeringsformer. Enligt regeringens bedömning har förslagen inte några avgörande konsekvenser för jämställdheten. Regeringens bedömning: Förslagen medför inte några konsekvenser för de övriga områden som anges i 14 och 15 §§ kommittéförordningen. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Inga remissinstanser uttalar sig specifikt om den bedömning som är aktuell här. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget om att socialnämnden ska överväga frågan om vårdnadsöverflyttning innebär ett nytt åliggande för socialnämnden och en inskränkning i den kommunala självstyrelsen. Förslaget syftar till att öka tryggheten för placerade barn och unga och ligger i linje med uttalanden i förarbetena om att det är angeläget att frågan om vårdnadsöverflyttning, efter det att barnet varit placerad i samma familjehem , övervägs regelbundet (prop. 2002/03:53 s. 86). har en skyldighet att noga följa vården av barn och unga som är placerade i familjehem och uppgiften att överväga frågan om vårdnadsöverflyttning rör till viss del en begränsad grupp av barn. Mot denna bakgrund anser regeringen att förslaget utgör ett proportionellt ingrepp i den kommunala självstyrelsen. Förslagen bedöms inte ha några betydande konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företag eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga 13 § Har den unge beretts vård med stöd av 2 §, ska socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vård enligt lagen fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. Har den unge beretts vård med stöd av 3 §, ska socialnämnden för verkställighet av vårdbeslutet pröva om vård med stöd av lagen ska upphöra. Denna fråga ska därefter prövas fortlöpande från senaste prövning. När den unge har varit placerad i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Därefter ska frågan övervägas . Paragrafen innehåller bestämmelser om socialnämndens ansvar att följa upp vård enligt 2 eller 3 §. Av tredje stycket följer att när den unge har varit placerad i samma familjehem ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka hos tingsrätten om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § (se vidare prop. 2002/03:53 s. 106). Av 6 kap. 8 § framgår att om ett barn har stadigvarande vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet och det är uppenbart att det är bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå och att vårdnaden flyttas över till den eller dem som har tagit emot barnet eller någon av dem, ska rätten utse denne eller dessa att såsom särskilt förordnade vårdnadshavare utöva vårdnaden om barnet. Det finns ingen absolut tidsgräns för när ett barn kan anses ha vårdats stadigvarande i ett familjehem. I förarbetena uttalas att det krävs att barnet har fått en så pass stark bindning till sitt nya hem att det uppfattar det som sitt eget (se vidare prop. 1981/82:168 s. 70). I förarbetena till tredje stycket anges att det inte kan uteslutas att det kan behövas än i familjehemmet för att barnet ska ha rotat sig så att det kan anses vara till barnets bästa att vårdnaden flyttas över till familjehemmet, men att det är angeläget att överväganden om detta sker regelbundet (se prop. 2002/03:53 s. 86). I linje med detta kompletteras nu socialnämndens skyldighet att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden när den unge har varit placerad i samma familjehem med en skyldighet att även efter denna tidpunkt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden. Ordet särskilt i tredje stycket markerar att bestämmelserna där inte är uttömmande i den meningen att en ansökan om överflyttning av vårdnaden endast kan göras . En ansökan om överflyttning av vårdnaden kan övervägas innan placeringen varat (se bet. 2002/03:SoU15 s. 49). Överväganden kan också göras oftare än en gång när det finns behov av det. Motsvarande bestämmelse finns i 6 kap. 8 § andra stycket socialtjänst- Prop. 2020/21:35 lagen (2001:453). Övervägandena finns i avsnitt 4.5. 39 § I mål och ärenden om beredande av vård enligt 2 eller 3 §, omhändertagande enligt 6 eller 6 a §, fortsatt omhändertagande enligt 9 a §, upphörande av fortsatt omhändertagande enligt 9 b §, upphörande av vård enligt 21 §, flyttningsförbud enligt 24 §, upphörande av flyttningsförbud enligt 26 §, utreseförbud enligt 31 a §, upphörande av utreseförbud enligt 31 c § eller tillfälligt utreseförbud enligt 31 d § eller vid överklagande enligt 41 § första stycket 1 ska offentligt biträde förordnas för den som åtgärden avser samt för dennes vårdnadshavare, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Till offentligt biträde för den unge får endast den förordnas som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för uppdraget. Behövs offentligt biträde både för den unge och för dennes vårdnadshavare, förordnas gemensamt biträde, om det inte finns motstridiga intressen mellan dem. Vid överklagande enligt 42 § ska offentligt biträde förordnas för den som är och som åtgärden avser, om det inte måste antas att behov av biträde saknas. Offentligt biträde förordnas av den domstol som handlägger målet. I ärenden hos socialnämnd förordnas offentligt biträde av förvaltningsrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om offentligt biträde i ärenden hos socialnämnden och i mål i förvaltningsdomstol enligt denna lag. I ett nytt andra stycke införs särskilda lämplighetskrav för den som ska förordnas som offentligt biträde för den unge. Endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för uppdraget får förordnas för den unge. Det ankommer på rätten att säkerställa att den som förordnas till offentligt biträde i ett visst fall har rätt kvalifikationer för uppdraget. Uppdraget som offentligt biträde kräver kunskaper om beslutsprocessen enligt lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU, barns utveckling och vilka behov och rättigheter de har. Advokater bör som huvudregel anses uppfylla kraven på kompetens och erfarenhet, liksom andra jurister som saknar advokattitel men som har relevant yrkeslivserfarenhet, t.ex. som offentligt biträde i förvaltningsdomstol, som företrädare för barn och unga i andra processuella sammanhang eller genom annat relevant arbete på en advokatbyrå eller en juristfirma där man regelbundet biträder barn och unga i LVU-mål. Det kan normalt inte anses lämpligt att nyutexaminerade jurister som precis har tillträtt en anställning på advokatbyrå eller juristfirma uppträder som offentliga biträden för barn och unga i LVU-mål. Kravet på att den som ska förordnas även i övrigt ska vara särskilt lämplig för uppdraget innebär att rätten vid lämplighetsbedömningen ska ta hänsyn även till andra omständigheter än relevanta kunskaper och erfarenheter. Det offentliga biträdet bör ha förmåga att sätta sig in i den unges situation och att kunna kommunicera med den unge på ett lättförståeligt och anpassat sätt. Dessutom bör uppdraget utövas så att barnets bästa sätts i främsta rummet och – i den mån som förutsättningar finns för det – hänsyn tas till den unges egen vilja. Kravet på att biträdet även i övrigt ska vara särskilt lämpligt innebär också att om det tilltänkta biträdet 2020/21:35 förvisso uppfyller kraven på kunskap och erfarenhet men har uppvisat dåligt omdöme eller agerat olämpligt, bör han eller hon inte förordnas. Lämplighetskraven gäller även när ett gemensamt biträde förordnas för den unge och dennes vårdnadshavare. När offentligt biträde förordnas i mål och ärenden enligt LVU tillämpas lagen (1996:1620) om offentligt biträde och bland annat vad som föreskrivs om rättshjälpsbiträde i 26 § rättshjälpslagen (1996:1619), se 1 och 5 §§ lagen om offentligt biträde. I 26 § rättshjälpslagen anges att till rättshjälpsbiträde får förordnas en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan som är lämplig för uppdraget. De nya särskilda lämplighetskraven ersätter inte dessa grundläggande krav på offentliga biträden. Det innebär att de särskilda lämplighetskraven gäller utöver de lämplighetskrav som följer av 26 § rättshjälpslagen. Kraven i 26 § rättshjälpslagen behandlas i prop. 1996/97:9 s. 216. De hittillsvarande andra–fjärde styckena blir tredje–femte styckena. Vidare ändras femte stycket på så sätt att social distriktsnämnd tas bort. Enligt 2 kap. 4 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) gäller vad som sägs i en författning om socialnämnd i förekommande fall den eller de nämnder som kommunfullmäktige bestämt ska fullgöra kommunens uppgifter inom . Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 6. 9.2 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) 8 § Vårdas ett barn med stöd av denna lag i ett annat hem än det egna, ska socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vården fortfarande behövs och hur vården bör inriktas och utformas. När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Därefter ska frågan övervägas . Paragrafen innehåller bestämmelser om socialnämndens ansvar att följa upp vården av barn som placerats utanför hemmet med stöd av socialtjänstlagen. Av andra stycket följer att när ett barn har varit placerat i samma familjehem ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka hos tingsrätten om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § (se vidare prop. 2002/03:53 s. 109). Av 6 kap. 8 § framgår att om ett barn har stadigvarande vårdats och fostrats i ett annat enskilt hem än föräldrahemmet och det är uppenbart att det är bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå och att vård- naden flyttas över till den eller dem som har tagit emot barnet eller någon av dem, ska rätten utse denne eller dessa att såsom särskilt förordnade vårdnadshavare utöva vårdnaden om barnet. Det finns ingen absolut tids- gräns för när ett barn kan anses ha vårdats stadigvarande i ett familjehem. I förarbetena till uttalas att det krävs att barnet har fått en så pass stark bindning till sitt nya hem att det uppfattar det som sitt eget (se vidare prop. 1981/82:168 s. 70). I förarbetena till andra stycket anges att det inte kan uteslutas att det kan behövas än i familjehemmet för att barnet ska ha rotat sig så att det kan anses vara till barnets bästa att vårdnaden flyttas över till familjehemmet, men att det är angeläget att överväganden om detta sker regelbundet (se prop. 2002/03:53 s. 86). I linje med detta kompletteras nu socialnämndens skyldighet att särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden när ett barn har varit placerad i samma familjehem med en skyldighet att även efter denna tidpunkt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden. Ordet särskilt i andra stycket markerar att bestämmelserna där inte är uttömmande i den meningen att en ansökan om överflyttning av vårdnaden endast kan göras . En ansökan om överflyttning av vårdnaden kan övervägas innan placeringen varat (se bet. 2002/03:SoU15 s. 49). Överväganden kan också göras oftare än en gång när det finns behov av det. Motsvarande bestämmelse finns i 13 § tredje stycket lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Övervägandena finns i avsnitt 4.5. 2020/21:35 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Barns och ungas rätt vid tvångsvård – förslag till ny LVU (SOU 2015:71) i relevanta delar Tryggheten för långsiktigt placerade barn Utredningen anser att lagstiftningen i högre grad måste ta hänsyn till vissa barns behov av stabilitet i sin uppväxt. Barnets behov av långsiktighet kan i många fall tillgodoses genom att föräldrarna, med adekvat stöd, kan förändra sin situation så att barnet inom rimlig tid kan återförenas med ursprungsfamiljen. Om möjligheten till återförening ter sig avlägsen är det viktigt att bedöma barnets framtida behov utifrån det perspektivet. Antalet vårdnadsöverflyttningar till familjehemsföräldrar har stadigt ökat, men förekommer ändå i relativt liten utsträckning sett till antalet barn som är långvarigt placerade i familjehem. i samma familjehem ska socialnämnden överväga om en ansökan om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrarna ska göras, dvs. bedöma om det är uppenbart bäst för barnet att det rådande förhållandet får bestå. Utredningen anser att det behöver klargöras att vårdnadsöverflyttning ska övervägas återkommande om ansökan inte görs i samband med övervägandet efter att barnet bott i samma familjehem . Utredningen uppfattar även att det finns en osäkerhet om vad som ska vägas in i en bedömning av om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden. Därför föreslås att skälen som ska ligga till grund för socialnämndens ansökan om vårdnadsöverflyttning till familjehemsföräldrar ska förtydligas. Vid övervägande ska särskilt beaktas barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöverflyttning, barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt samt deras inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. har skyldighet att överväga vård som ges med stöd av SoL eller med stöd av LVU på grund av förhållandena i hemmet. Såväl begreppet övervägande som förfarandet i sig är otydligt då det uppfattas som en omprövning och därmed kan bidra till otrygghet för barnet. Utredningen föreslår därför att kravet på övervägande ersätts med en skyldighet för barnets särskilda socialsekreterare att minst var sjätte månad rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården bör fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. I syfte att stärka barns och ungas möjligheter att få sina rättigheter tillgodosedda anser utredningen att det viktigt att den som företräder barnet i rättsprocessen är lämplig och har kunskap om barn för att kunna sätta sig in i barnets situation och kommunicera med barnet. Utredningen föreslår särskilda lämplighetskrav för offentliga biträden i mål och ärenden enligt LVU. Endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper ska få förordnas som offentligt biträde för barn och unga. Betänkandets lagförslag i relevanta delar Förslag till lag (2017:00) med särskilda bestämmelser om vård av barn och unga 9 kap. ansvar att följa och ompröva vården 2020/21:35 Bilaga 2 3 § Har barnet beretts vård med stöd av 5 kap. 2 §, ska barnets särskilda socialsekreterare som avses i 6 kap. 7 c § socialtjänstlagen (2001:453), minst en gång var sjätte månad rapportera till socialnämnden om hur barnets behov tillgodoses, hur vårdnadshavarnas förhållanden utvecklar sig och, om vården ska fortsätta, hur den bör inriktas och utformas. 1 § När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verkställdes, ska socialnämnden särskilt överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vårdnaden enligt 6 kap. 8 § . Därefter ska frågan övervägas i samband med rapporteringen enligt 9 kap. 3 §. Vid övervägande enligt första stycket ska särskilt beaktas - barnets och familjehemsföräldrarnas inställning till en vårdnadsöverflyttning, -barnets relation till familjehemsföräldrarna och deras förmåga att tillgodose barnets behov av en trygg och god uppväxt, samt -familjehemsföräldrarnas inställning till och förmåga att tillgodose barnets behov av kontakt med föräldrar och andra närstående. Handläggningen i socialnämnden och i domstol 11 § Till offentligt biträde för barn och unga får endast den förordnas som på grund av sina kunskaper och erfarenheter samt personliga egenskaper är särskilt lämplig för uppdraget. 2020/21:35 Bilaga 2 1.Denna lag (nya lagen) träder i kraft . 2.Genom lagen upphävs lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga (gamla lagen). 3.För den som vid lagens ikraftträdande omfattas av åtgärder enligt den gamla lagen ska bestämmelserna i den nya lagen gälla.