prop · H703127 · 2020-03-23 00:00:00 — Om huvudmannen t.ex. avser att använda fjärrundervisning i flera ämnen och kurser ska således ett beslut fattas för varje ämne och kurs. Beslutet behöver inte innebära att fjärr- undervisning ska användas vid varje undervisningstillfälle i ett ämne eller kurs eller då integrerad samisk undervisning i grundsko- lan förekommer, utan lektioner med fjärrundervisning kan blandas med lektioner med närundervisning. Av paragrafen framgår också att huvudmannens beslut om fjärrunder- visning får avse högst ett läsår. Huvudmannen måste alltså såväl när fjärr- undervisning används på den grunden att det inte finns någon legitimerad och behörig lärare inom huvudmannens skolenhet som när fjärrundervis- ning används på den grunden att elevunderlaget för en viss skolenhet är otillräckligt, regelbundet ta förnyad ställning till frågan om fjärrundervis- ning. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.5. 10 § Fjärrundervisning får endast utföras av huvudmän inom skolväsendet. Fjärrundervisning som avses i 7 § får dock även utföras av den som är huvudman för det Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om i vilken omfattning fjärrundervisning får utföras åt en annan huvudman. Paragrafen innehåller bestämmelser om vem som får utföra fjärrundervis- Enligt första stycket får fjärrundervisning endast utföras av huvudmän Huvudmän inom skolväsendet är enligt 2 kap. kom- muner, regioner, staten och enskilda som efter ansökan blivit godkända I andra stycket anges att fjärrundervisning som används för utbildning vid särskilda ungdomshem även får utföras av den som är huvudman för det särskilda ungdomshemmet, dvs. Staten kan samordna fjärrun- dervisning mellan flera särskilda ungdomshem. Tredje stycket innehåller ett bemyndigande som gör det möjligt för rege- ringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela före- skrifter om i vilken omfattning en huvudman får utföra fjärrundervisning åt en annan huvudman. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.4. 11 § Bestämmelser om vilka som får undervisa i skolväsendet finns i 2 kap. 13–19 §§. I stället för vad som anges i 2 kap. 18 och 19 §§ får en lärare som inte uppfyller kraven på legitimation och behörighet i 2 kap. 13 § ändå bedriva fjärrundervisning om 1.undervisningen avser modersmål eller yrkesämne i gymnasieskola eller gymnasiesär- skola, och 2.läraren är lämplig att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt har en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivande. I paragrafen anges de krav som ställs på fjärrlärare, dvs. lärare som bedri- ver fjärrundervisning. I 2 kap. 13–19 §§ skollagen finns bestämmelser om vilka som får bedri- va undervisning i skolväsendet. Huvudregeln i 2 kap. 13 § första stycket är att endast den som har legitimation som lärare eller förskollärare och är behörig för viss undervisning får bedriva undervisningen. Regeringen har meddelat föreskrifter om behörighet i förordningen (2011:326) om behö- righet och legitimation för lärare och förskollärare. Vissa undantag från huvudregeln i 2 kap. 13 § första stycket skollagen finns bl.a. i bestämmel- ser som har meddelats med stöd av samma paragrafs tredje stycke samt i 17–19 §§ skollagen. Regleringen i förevarande paragraf innebär att den som uppfyller kraven i2 kap. 13 § första stycket, i föreskrifter som har meddelats med stöd av samma paragrafs tredje stycke eller i 2 kap. 16–17 §§ skollagen får bedriva fjärrundervisning. Undantagen från 2 kap. 13 § i 2 kap. 18 § är dock inte tillämpliga. I stället får en lärare som inte uppfyller kraven på legitimation och behörighet i 2 kap. 13 § bedriva fjärrundervisning under förutsättning dels att undervisningen avser modersmål eller ett yrkesämne i gymnasie- skolan eller gymnasiesärskolan (första punkten), dels att läraren är lämplig att bedriva undervisningen och i så stor utsträckning som möjligt har en utbildning som motsvarar den utbildning som är behörighetsgivande (and- ra punkten). Därutöver följer också av 33 § lagen (2010:801) om införande av skolla- gen (2010:800) att äldre behörighetsregler gäller för undervisning i vissa skolformer fram till utgången av . Om villkoren i första och andra punkterna är uppfyllda får en obehörig lärare bedriva fjärrundervisning utan att huvudmannen behöver fatta ett sådant beslut om det som anges i 2 kap. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.6. 12 § Elever som deltar i fjärrundervisning ska göra det i lokaler som skolenheten disponerar. Paragrafen innehåller en bestämmelse om var elever ska delta i fjärrunder- visning. I paragrafen tydliggörs att elever som deltar i fjärrundervisning ska göra det i lokaler som skolenheten disponerar. Det innebär att en elev inte kan få fjärrundervisning t.ex. i hemmet. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.6. 13 § Vid fjärrundervisning ska det finnas en handledare. I , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska handledaren finnas närvarande där eleverna befinner sig. Handledaren ska vara en för detta ändamål lämplig person. I paragrafen finns bestämmelser om handledare vid fjärrundervisning. Enligt första stycket ska det vid fjärrundervisning finnas en handledare. När det gäller de obligatoriska skolformerna , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan preciseras det dessutom att handledaren ska finnas närvarande där eleverna befinner sig. Att handledaren ska vara när- varande vid fjärrundervisning utesluter inte att han eller hon tillfälligt läm- nar lokalen för att t.ex. följa med en elev till skolbiblioteket eller hämta undervisningsmaterial från en annan lokal. Bestämmelsen innebär dock att en handledare inte bör vara schemalagd som handledare för mer än en undervisningsgrupp vid ett och samma lektionstillfälle. motsvarar i huvudsak 5 a kap. 4 § skolförordningen (2011:185) och 4 a kap. 4 § gymnasieförordningen (2010:2039). I andra stycket anges att handledaren ska vara en för ändamålet lämplig Några särskilda behörighetskrav uppställs alltså inte när det gäller Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.6. 14 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om fjärrundervisning i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer att meddela ytterligare föreskrifter om fjärrundervisning i , grundsärskolan, specialskolan, samesko- lan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Bemyndigandet motsvarar delvis det bemyndigande som funnits i 29 kap. 22 a §. Paragrafen behandlas i avsnitt 4.3.7. 22 kap. Distansundervisning i vissa skolformer Kapitlet är nytt och innehåller bestämmelser om distansundervisning i såväl de obligatoriska skolformerna , grundsärskolan, special- skolan och sameskolan som de frivilliga skolformerna gymnasieskolan 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om – allmänna förutsättningar för distansundervisning i vissa skolformer (2–4 §§), – när distansundervisning får användas i vissa obligatoriska skolformer (5 och 6 §§), – när distansundervisning får användas i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan (7 och 8 §§), – utförare av distansundervisning (9 §), – krav på distansundervisning (10 och 11 §§), – resor och boende (12 §), – särskilda bestämmelser om utbildning i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan där distansundervisning får användas för hela utbildningen (13–22 §§), och – bemyndigande (23 §). I paragrafen beskrivs kapitlets innehåll. Av innehållsförteckningen framgår att bestämmelserna i kapitlet bara gäller i vissa skolformer. Kapitlet innehåller inga bestämmelser om distansundervisning i vuxenutbildning (komvux). Distans- undervisning i komvux är oreglerad. Allmänna förutsättningar för distansundervisning i vissa skolformer 2 § Distansundervisning får användas i , grundsärskolan, specialskolan, same- skolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan endast under de förutsättningar och med de begränsningar som följer av detta kapitel och föreskrifter som har meddelats i anslutning till kapitlet. Distansundervisning får inte användas i förskolan och förskoleklassen. I utbildning där distansundervisning används får även andra former av undervisning användas. I paragrafen anges grundförutsättningarna för att distansundervisning ska få användas i , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Enligt första stycket första meningen får distansundervisning bara användas i de nämnda skolformerna under de förutsättningar och med de begränsningar som följer av kapitlet och föreskrifter som har meddelats i anslutning till kapitlet. Utbildning där distansundervisning används ska i övrigt genomföras enligt bestämmelserna i skollagen, föreskrifter som har meddelats med stöd av skollagen och bestämmelser för utbildningen som kan finnas i andra författningar. Av första stycket andra meningen framgår att distansundervisning inte får användas i förskolan och förskoleklassen. Enligt andra stycket får även andra former av undervisning användas i utbildning där distansundervisning används. Det kan vara fråga om ordina- rie undervisning, dvs. närundervisning, eller fjärrundervisning enligt 21 kap. Det kan alltså i en och samma utbildning förekomma flera olika undervisningsformer. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4.1. 3 § Följande bestämmelser gäller inte för utbildning där distansundervisning används: –2 kap. 6 a § om samråd, –2 kap. 36 § om skolbibliotek, –10 kap. 5 §, 11 kap. 7 §, 12 kap. 5 §, 13 kap. 5 §, 16 kap. 18 §, 17 kap. 6 §, 17 a kap. 8 § och 19 kap. 20 § om undervisningstid, och –15 kap. 11 § första stycket och 18 kap. 11 § första stycket om huvudsakligen skolförlagd utbildning. För utbildning där distansundervisning används tillsammans med fjärrundervisning gäller inte 21 kap. om fjärrundervisning. Av paragrafen framgår att vissa bestämmelser i skollagen inte gäller för utbildning där distansundervisning används. 2019/20:127 Skollagens bestämmelser gäller även för distansundervisning, såvida det inte tydligt framgår av bestämmelsernas ordalydelse eller av samman- hanget att de inte gäller för utbildning där distansundervisning används, distansundervisning uttryckligen har undantagits från tillämpning eller det finns avvikande bestämmelser som tar sikte på just sådan utbildning. I första styckets första strecksats undantas bestämmelserna i 2 kap. 6 a §, som handlar om samråd inför start av utbildning i bl.a. en fristående skola. Av 2 kap. 6 a § framgår att den enskilda skolhuvudmannen ska sam- råda med den kommun där huvudmannen ska bedriva utbildningen innan utbildningen startar. Om utbildningen ska bedrivas i form av gymnasie- skola eller gymnasiesärskola ska kommunen ge närliggande kommuner tillfälle att medverka i samrådet. Dessa bestämmelser ska inte tillämpas på utbildning där distansundervisning används eftersom en huvudman som endast anordnar utbildning där distansundervisning används riktar sig mot hela landet och inte enbart mot lägeskommunen och angränsande kommu- ner. Särskilda bestämmelser om godkännande av utförare av utbildning där distansundervisning används finns i 9 § förevarande kapitel. Där finns bl.a. en särskild bestämmelse om vilket elevunderlag som ska krävas för att ett godkännande ska kunna lämnas. Genom den andra strecksatsen undantas 2 kap. 36 § om tillgång till skolbibliotek. En huvudman som anordnar utbildning där distansunder- visning används behöver således inte se till att eleverna har tillgång till skolbibliotek. Eleverna ska dock utan kostnad ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning, i enlighet med 10 kap. 10 § andra stycket, 11 kap. 13 § andra stycket, 12 kap. 10 § andra stycket, 13 kap. 10 § andra stycket, 15 kap. 17 § andra stycket och 18 kap. 17 § andra stycket. Av tredje strecksatsen framgår att bestämmelserna om total under- visningstid i , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan samt om garanterad undervisningstid i gymnasieskolan och gymnasie- särskolan inte gäller vid utbildning där distansundervisning används. Samtliga dessa bestämmelser är utformade med närundervisning i åtanke. Att elever som deltar i utbildningar där distansundervisning används, där lärare och elever är åtskilda både i rum och tid, undantas från bestäm- melserna om undervisningstid är en naturlig följd av undervisningsformen. Att den lärarledda tiden vid distansundervisning blir mindre än vid ordinarie undervisning behöver kompenseras genom att eleverna får tydliga riktlinjer för och gedigen återkoppling på sitt arbete. Av 11 § fram- går att distansläraren ska ha regelbunden direktkontakt med eleven när distansundervisning används, se kommentaren till den bestämmelsen. Av 2 § andra stycket framgår att i utbildning där distansundervisning används får även andra former av undervisning användas, dvs. närundervisning eller fjärrundervisning, se kommentaren till den bestämmelsen. Beslut om avvikelser från den timplan som gäller för utbildningen får, vid behov, fattas enligt bestämmelserna om anpassad studiegång i 3 kap. 12 §. I 4 § i förevarande kapitel finns bestämmelser om den minsta undervisningstid som en elev som har fått distansundervisning och som återgår till ordinarie undervisning ska få. Av den fjärde strecksatsen framgår att bestämmelserna i 15 kap. 11 § första stycket och 18 kap. 11 § första stycket om att utbildningen i gymna- sieskolan respektive gymnasiesärskolan, med vissa undantag, ska vara i Prop. 2019/20:127 huvudsak skolförlagd inte gäller vid distansundervisning. Enligt andra stycket gäller inte 21 kap. om fjärrundervisning för utbild- ning där distansundervisning används tillsammans med fjärrundervisning. Att andra former av undervisning, dvs. närundervisning eller fjärrunder- visning, får användas i utbildning där distansundervisning används fram- går av 2 § i förevarande kapitel. Paragrafen behandlas i avsnitten 5.4.2 och 5.4.5. 4 § För en elev i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan som har fått distansundervisning ska den totala undervisningstiden efter att eleven har återgått till ordina- rie undervisning motsvara minst den tid som återstår för övriga elever i den aktuella årskursen under den kvarvarande skoltiden. För en elev i gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan som har fått distansundervisning och som återgår till ordinarie undervisning ska den garanterade undervisningstiden efter att eleven har återgått motsvara minst den tid som återstår för övriga elever i den aktuella utbild- ningen under den kvarvarande skoltiden. I paragrafen finns bestämmelser om den minsta undervisningstid som elever som återgår till ordinarie undervisning ska få. Av 3 § första stycket framgår att bestämmelserna om total undervis- ningstid för elever i och motsvarande skolformer (10 kap. 5 §, 11 kap. 7 §, 12 kap. 5 § eller 13 kap. 5 §) och om garanterad undervis- ningstid för elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan (16 kap. 18 §, 17 a kap. 8 § eller 19 kap. 20 §) inte gäller för utbildning där distansunder- visning används. Av förevarande paragrafs första stycke framgår att för en elev i grund- skolan, grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan som har fått distansundervisning och som återgår till ordinarie undervisning, ska den totala undervisningstiden efter att eleven har återgått motsvara minst den tid som återstår för övriga elever i den aktuella årskursen under den kvar- varande skoltiden. Att det i lagtexten anges att undervisningstiden ska motsvara minst den tid som återstår för övriga elever i årskursen beror på att en huvudman enligt skolförordningen (2011:185) får besluta om ytterli- gare undervisningstid utöver den garanterade undervisningstiden (9 kap. 3 § andra stycket och 10 kap. 2 § andra stycket). Av 7 kap. 17 § skollagen framgår att elever i obligatoriska skolformer ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om de inte har giltigt skäl att utebli. För elever som inte har skolplikt men har samma rätt till utbildning som skolpliktiga är deltagandet i utbildningen som helhet i och för sig frivilligt, men en sådan elev har inte rätt att själv välja bort vissa delar av utbildningen. Med den kvarvarande skoltiden avses den tid som återstår till och med den högsta årskursen, dvs. årskurs 9 i och grundsärskolan, årskurs 10 i specialskolan och årskurs 6 i sameskolan (10 kap. 3 §, 11 kap. 4 §, 12 kap. 3 § och 13 kap. 3 §). Bestämmelsen i förevarande stycke har utformats efter förebild av 10 kap. 5 § andra stycket, 11 kap. 7 § andra stycket, 12 kap. 5 § andra stycket och 13 kap. 5 § andra stycket. I andra stycket finns en motsvarande bestämmelse för elever i gymnasie- skolan och gymnasiesärskolan. För en elev i gymnasieskolan eller gymna- siesärskolan som har fått distansundervisning och som återgår till ordinarie undervisning ska den garanterade undervisningstiden efter att eleven har 2019/20:127 återgått motsvara minst den tid som återstår för övriga elever i den aktuella utbildningen under den kvarvarande skoltiden. Med den kvarvarande skol- tiden avses i detta fall den tid som återstår till och med den aktuella utbild- ningens normala slutpunkt. I gymnasieskolan och gymnasiesärskolan anges en utbildnings omfattning i gymnasiepoäng respektive gymnasiesär- skolepoäng och ett fullständigt nationellt program omfattar 2 500 poäng. I gymnasieskolan ska den garanterade undervisningstiden, fördelat , vara för de högskoleförberedande programmen och för yrkesprogrammen (16 kap. 18 §). I gymnasiesärskolan ska den garanterade undervisningstiden vara fördelat (19 kap. 20 §). För nationella program i gymnasieskolan och för gymna- siesärskolan beslutar huvudmannen hur undervisningstiden ska fördelas och när det gäller gymnasieskolans introduktionsprogram beslutar rektorn om undervisningstidens fördelning (4 kap. 22 § gymnasieförordningen [2010:2039]). En elev kan också följa ett utökat program med fler poäng och har då rätt till fler undervisningstimmar (4 kap. 23 § gymnasieförord- ningen). Det förekommer också att elever efter beslut av rektor följer ett reducerat program som omfattar ett mindre antal poäng och mindre under- visningstid (9 kap. 6 § gymnasieförordningen). Hur många poäng och tim- mar som återstår för en elev som efter distansundervisning återgår till ordi- narie undervisning får bedömas individuellt. Som exempel kan nämnas att en elev på ett högskoleförberedande program som behöver läsa ytterligare 800 gymnasiepoäng för att få en fullständig gymnasieutbildning när ele- ven återgår till ordinarie undervisning efter distansundervisning har rätt under sin återstående utbildning (2 180 under- visningstimmar / 2 500 gymnasiepoäng x 800 gymnasiepoäng). Hur dessa undervisningstimmar sedan fördelas på olika kurser avgörs av huvud- mannen för utbildningen. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.4.5. När distansundervisning får användas i vissa obligatoriska skolformer 5 § Distansundervisning får användas som särskilt stöd enligt 3 kap. 11 a § i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik, om alla andra möjligheter till särskilt stöd är uttömda eller bedöms olämpliga och om elevens vårdnadshavare medger att sådan undervisning används. I lågstadiet får dock sådan undervis- ning användas som särskilt stöd endast om det finns synnerliga skäl. I paragrafen finns bestämmelser om när distansundervisning får användas i de obligatoriska skolformerna , grundsärskolan, specialsko- lan och sameskolan. Bestämmelser som begränsar i vilka ämnen distans- undervisning får användas i nu aktuella skolformer finns i 6 §. Enligt paragrafen får distansundervisning användas som särskilt stöd enligt 3 kap. 11 a § i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan för en elev som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik. Med dokumenterad avses att problematiken på något sätt ska vara nedteck- nad, t.ex. i ett intyg från läkare, psykolog eller socionom. Det är dock inte nödvändigt att eleven har fått någon särskild diagnos fastställd. Dokumen- tationen kan också vara en utredning som har gjorts av annan personal inom elevhälsa eller socialtjänst. Med medicinsk problematik avses att eleven har en somatisk sjukdom eller funktionsnedsättning som innebär att eleven av hälsoskäl är förhind- rad att ta del av den reguljära undervisningen i skolan. Eleven måste kanske frekvent genomgå en medicinsk behandling men kan ta del av undervisning . Det kan också vara fråga om en elev som till följd av infektionskänslighet inte bör gå till skolan, eller en elev som på grund av ett sjukdomstillstånd har särskilda behov av en lugn och störningsfri undervisningsmiljö. Ytterligare ett exempel är en elev som har en sjukdom som kommer i skov och därför behöver undervis- ning som anpassas på så sätt att eleven koncentrationsläser under symtom- fria perioder. Med psykisk problematik avses t.ex. att eleven har en psykisk sjukdom, alternativt en psykisk funktionsnedsättning, som innebär att eleven inte kan delta i den vanliga undervisningen. Det kan t.ex. handla om elever som har svår social fobi och därför inte klarar av att vistas bland andra elever. Det kan också vara fråga om elever som har utmattningsdepressioner och som därför inte orkar vistas i den vanliga skolmiljön. Till denna grupp hör ibland de elever som på grund av psykisk problematik inte kunnat förmås att gå till skolan, dvs. elever med långvarig frånvaro. Med social problematik avses att eleven har en mycket svår social situation. Det kan t.ex. handla om en elev som har en svår familjesituation och på grund av detta tillfälligt bor i någon form av jourboende på annan ort. Det kan också vara fråga om elever som inte har kunnat förmås att gå till skolan men där beteendet inte kan härledas till någon bakomliggande psykisk problematik. När det gäller en elev som har utsatts för mobbning (kränkande behandling) måste skolan alltid ta sitt ansvar att vidta åtgärder för att förebygga och förhindra mobbning, så att eleven ska kunna delta i sin ordinarie undervisningsgrupp. Mobbning ska således inte innebära att den mobbade eleven ska behöva förändra sin tillvaro. Däremot kan följderna av mobbning leda till sådana svåra besvär som i sin tur skulle kunna motivera distansundervisning. Det skulle även kunna handla om att ge en mobbad elev möjlighet till utbildning innan andra åtgärder hinner vidtas. En fysisk eller intellektuell funktionsnedsättning utgör i sig inte ett skäl till att få distansundervisning. Exempelvis kan elever med hörselnedsätt- ning, dövhet, rörelsehinder eller nedsatt syn inte få distansundervisning enbart på grund av funktionsnedsättningen. En elev med hörselnedsättning kan t.ex. med hjälp av tekniska hjälpmedel ofta ändå delta i ordinarie undervisning. Däremot kan funktionsnedsättningen leda till sådana medi- cinska eller psykiska problem att en elev är förhindrad att delta i den ordi- narie undervisningen i skolan. En fysisk eller intellektuell funktionsned- sättning kan också vara en del av en mer omfattande medicinsk, psykisk eller social problematik som gör att en elev är förhindrad att delta i den ordinarie undervisningen. Av paragrafen framgår att en förutsättning för att distansundervisning ska få användas som särskilt stöd är att alla de möjligheter till särskilt stöd som regleras i 3 kap. är uttömda eller bedömas olämpliga. Vissa stöd- åtgärder kan i vissa fall vara uppenbart olämpliga och kan avfärdas utan vidare övervägningar. Ett exempel på sistnämnda fall är när en elev t.ex. inte behöver specialpedagogiska insatser, men inte kan vistas i skolan på 2019/20:127 grund av infektionskänslighet. En sådan elev kan få distansundervisning utan att andra stödåtgärder först har prövats. Distansundervisning får vidare bara användas som särskilt stöd om elevens vårdnadshavare medger detta.