prop · H80354 · 2020-12-01 00:00:00 — Föremål som har lämnats till förvaring eller omhändertagits ska förvaras säkert. Ett bevis om att ett föremål har lämnats till förvaring eller omhändertagits ska utfärdas på begäran. Föremålet ska på begäran lämnas tillbaka till den som hade det med sig när han eller hon lämnar de lokaler som kontrollen omfattar. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna: Enligt ombudsmän vore det lämpligare att föreskriva att ett bevis om att ett föremål har lämnats till förvaring eller omhändertagits ska lämnas oavsett om den enskilde begär det eller inte. Kriminalvården bör också vara skyldig att dokumentera att ett föremål har lämnats till förvaring eller omhändertagits. , Service- och kommunikationsfacket önskar ett förtydligande om hur föremål ska förvaras. Skälen för regeringens förslag: Vid säkerhetskontroll i domstol gäller att den som har tagit med sig ett farligt föremål som inte tas i beslag enligt bestämmelserna i ska uppmanas att lämna ifrån sig föremålet för förvaring (7 § lagen om säkerhetskontroll i domstol). Samma sak bör enligt regeringen gälla för säkerhetskontroll i frivården. Den som inte följer en uppmaning att lämna ifrån sig ett farligt föremål bör också som huvudregel vägras tillträde till den aktuella lokalen, i likhet med vad som gäller för domstolarna. Den som inte följer en sådan uppmaning bör, på samma sätt som den som vägrar att genomgå en säkerhetskontroll, kunna avvisas eller avlägsnas (se avsnitt 4.10). Om en person som är kallad till ett möte på frivårdskontoret inte följer en uppmaning att lämna ett föremål för förvaring bör, liksom när en person vägrar att genomgå en säkerhetskontroll, detta anmälas till den som beslutar om säkerhetskontroll som får avgöra om personen ändå ska få tillträde till lokalen utan att lämna ifrån sig föremålet. Gäller kallelsen ett möte i övervakningsnämnden bör den som beslutar samråda med nämndens ordförande, om det kan ske. I fall där det är möjligt att begära handräckning av om den kallade uteblir bör den som beslutar om kontrollen ha rätt ett besluta att föremålet trots den kallades vägran ska omhändertas för förvaring. Handräckning kan t.ex. bli aktuellt när en misstänkt inte inställer sig för personutredning (3 § andra stycket lagen [1991:2041] om särskild personutredning i brottmål, m.m.). finns det inte någon känd innehavare till ett föremål som påträffas. Det kan t.ex. handla om föremål som hittas i den lokal som säkerhetskontrollen gäller för. Sådana föremål bör få omhändertas. 2020/21:54 Föremål som har lämnats till förvaring eller omhändertagits bör förvaras säkert så att de t.ex. inte försvinner. Ett föremål bör på begäran återlämnas när den som lämnade det till förvaring eller som det omhändertogs från lämnar lokalen. Den som lämnar ifrån sig ett föremål för förvaring eller som får ett föremål omhändertaget bör ha rätt att på begäran få ett bevis på det. Enligt ombudsmän vore det lämpligare att föreskriva att ett bevis om att ett föremål har lämnats till förvaring eller omhändertagits ska lämnas oavsett om den enskilde begär det eller inte. Regeringen ser inte anledning att införa en reglering i detta avseende som skiljer sig från vad som gäller vid säkerhetskontroll i domstol (8 § lagen om säkerhetskontroll i domstol). , Service- och kommunikationsfacket efterfrågar ytterligare vägledning när det gäller hur föremål ska förvaras och undrar t.ex. om det är frivården eller den enskilde som ska låsa in föremålet. Regeringen konstaterar att detta, liksom frågan om Kriminalvården bör dokumentera att ett föremål har lämnats till förvaring eller omhändertagits som ombudsmän lyfter, är en praktisk fråga som med fördel kan överlämnas till Kriminalvården. Regeringens förslag: Beslut enligt den förslagna lagen ska inte få överklagas. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Beslut enligt annan lagstiftning om säkerhetskontroll får inte överklagas. Överklagandeförbudet i lagen om säkerhetskontroll i domstol har motiverats utifrån vikten av att frågan om säkerhetskontroll behandlas med största skyndsamhet (se bl.a. prop. 2000/01:32 s. 60). Enligt regeringen finns det inte anledning att göra någon annan bedömning när det gäller beslut om säkerhetskontroll i frivården. Beslut som rör säkerhetskontroll i frivården bör därför inte kunna överklagas. Regeringens förslag: Följdändringar görs i lagen om ordningsvakter så att ordningsvakter får förordnas att tjänstgöra i sådan säkerhets- kontroll på frivårdskontor som föreslås genom den nya lagen. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss stämmer överens med Remissinstanserna har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: Propositionens förslag innebär att bl.a. ordningsvakter ska kunna utföra säkerhetskontroll på frivårdskontor. lagen (1980:578) om ordningsvakter framgår att ordningsvakter får för- ordnas för att medverka till att upprätthålla allmän ordning (1 §). anges också bl.a. i vilka sammanhang ordningsvakter får förordnas, Prop. 2020/21:54 kvalifikationskrav och deras allmänna åligganden (2–8 §§). kompletteras med en bestämmelse som anger att ordningsvakter även får förordnas att tjänstgöra vid säkerhetskontroll på frivårdskontor. Motsvarande bestämmelse finns t.ex. avseende säkerhetskontroll i domstol (2 a §). Regeringens förslag: Den föreslagna lagen och ändringarna i lagen om ordningsvakter ska träda i kraft . Regeringens bedömning: Det finns inget behov av övergångsbestämmelser. Förslaget och bedömningen i utkastet till lagrådsremiss stämmer överens med regeringens. Remissinstanserna har inte några synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Den föreslagna lagen och följdändringarna i lagen om ordningsvakter bör träda i kraft . Det bedöms kunna ske . Några särskilda övergångsbestämmelser behövs inte. Regeringens bedömning: Förslagen i sig medför inte några kostnader eftersom möjligheten till säkerhetskontroll på frivårdskontor inte Att säkerhetskontroller genomförs kan väntas leda till vissa mindre kostnadsökningar för Kriminalvården och Polis- Dessa kostnadsökningar bedöms kunna rymmas inom ramen för befintliga anslag. Bedömningen i utkastet till lagrådsremiss stämmer överens med Remissinstanserna: Enligt kommer möjligheten till säkerhetskontroll på frivårdskontor att behöva utnyttjas i vart fall i viss omfattning och för vissa frivårdskontor. Dock finns det enligt myndig- heten sannolikt ett behov av att utrusta samtliga frivårdskontor med den tekniska utrustning som är nödvändig för att utföra säkerhetskontroll. till kommer kostnader för att anpassa lokalerna och för den personal som ska utföra kontrollen och det kan finnas anledning för Kriminalvården att återkomma i denna fråga i samband med kommande budgetdialog. vakningsnämnden i påpekar att förslagen kan kräva ombyggnader eller anpassning av lokaler, inköp av utrustning, utbildning av personal m.m. samt framtagande av nya rutinbeskrivningar och liknande. nämnden kräver det tillskott av resurser. , Service- och kommunika- 2020/21:54 tionsfacket lämnar liknande synpunkter och nämner därutöver de kostnader som följer om ordningsvakter ska bemanna säkerhetskontroller. Enligt i gör bedömningen att behov av en fast säkerhetskontroll med stor sannolikhet kommer att föreligga även utanför storstadsregionerna. Av det skälet och då lokalerna i många fall kommer att behöva anpassas till en sådan kontroll är det angeläget att resurser tillförs för att möjliggöra att säkerhetskontroller kan genomföras i erforderlig omfattning. Skälen för regeringens bedömning: Förslagen innebär att det införs lagstiftning som möjliggör säkerhetskontroll på frivårdskontor. Förslagen medför kostnader endast i den mån möjligheten till säkerhetskontroll utnyttjas. Regeringen menar att Kriminalvårdens nyttjande av denna möjlighet ska ske inom ramen för Kriminalvårdens befintliga anslag. Behovet av att genomföra säkerhetskontroll bedöms variera mellan frivårdskontoren. Det finns frivårdskontor, framför allt i storstadsregionerna, där fast säkerhetskontroll kan komma att införas. På andra frivårdskontor kommer däremot säkerhetskontroll under nuvarande förhållanden sannolikt inte att genomföras annat än vid enstaka tillfällen. De varierande förutsättningarna innebär också att behovet vad gäller teknisk utrustning och personal kan förväntas skilja sig åt mellan frivårdskontoren, även om det som Kriminalvården för fram initialt kan finnas behov av att köpa in viss utrustning. Någon exakt beräkning av kostnadsökningen för Kriminalvården har inte gått att göra. De kostnadsökningar som förslagen kan väntas leda till bedöms dock kunna rymmas inom ramen för befintliga anslag. Förslagen kan också komma att leda till viss marginell kostnadsökning för . Även denna kostnadsökning kan rymmas inom ramen för befintliga anslag. Förslaget till lag om säkerhetskontroll på 1 § Säkerhetskontroll får genomföras på ett frivårdskontor om det behövs för att begränsa risken för att det där begås brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. I paragrafen anges förutsättningarna för säkerhetskontroll i frivården. Övervägandena finns i avsnitt 4.5. Säkerhetskontroll får genomföras på ett frivårdskontor. kontor avses i lagen de lokaler som disponeras av de lokala enheter inom Kriminalvården som bedriver kriminalvård i frihet. säkerhetskontroll avser lokalerna och inte är knuten till frivårdens verk- samhet innebär att även annan verksamhet på ett frivårdskontor, t.ex. sam- manträden i en övervakningsnämnd, kan omfattas av ett beslut om säker- hetskontroll som gäller för det kontoret. En säkerhetskontroll får genomföras om den behövs för att begränsa risken för att det på frivårdskontoret ska begås brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av Formuleringen tar sikte på allvarligare brott enligt t.ex. 3, 4 och En risk måste kunna konstateras. Det är dock inte nödvändigt att risken når upp till en viss nivå eller att det finns en mer konkret hotbild. vidare att säkerhetskontrollen behövs för att begränsa den aktuella risken. Förutsättningarna för säkerhetskontroll kan vara uppfyllda när en klient som Kriminalvården bedömer kan vara våldsam är kallad till ett frivårds- Även risker av mer generell karaktär kan beaktas, t.ex. att det finns anledning att misstänka att klienter eller besökare tar med sig knivar eller andra farliga föremål in på ett frivårdskontor. Det kan också handla om att personer med koppling till kriminella nätverk besöker ett frivårdskontor med viss frekvens. Har det tidigare genomförts en säkerhetskontroll kan resultatet av denna också tala för att det finns ett behov. I kravet på att säkerhetskontrollen ska behövas ligger att det ska göras en proportionalitetbedömning innan ett beslut om säkerhetskontroll fattas. Frivården ska överväga om andra, mindre ingripande åtgärder är tillräck- liga för att uppnå syftet med kontrollen. Det kan t.ex. handla om att fri- vården skaffar sig god kännedom om sina klienter och på så vis kan und- vika våldsamma situationer. Det kan också handla om att frivården använder sig av sitt bokningssystem för att boka möten på ett sätt som gör att medlemmar i rivaliserande nätverk inte riskerar att mötas i frivårdens Om behovet av säkerhetskontroll upphör finns det inte längre förutsätt- ningar att genomföra kontrollen. 2 § En säkerhetskontroll beslutas av den person som Kriminalvården har utsett eller någon som han eller hon har delegerat beslutanderätten till. Kriminalvården utser ska vara chef med ansvar för frivårdskontoret. Innan en säkerhetskontroll beslutas ska samråd ske med . Samråd behöver dock inte ske om det är uppenbart obehövligt. Ett beslut om säkerhetskontroll ska avse , dock längst , eller ett visst möte. I beslutet ska det anges vilka lokaler kontrollen ska omfatta. Paragrafen innehåller bestämmelser om vem som beslutar om säkerhets- kontroll, när samråd ska ske med och vad ett beslut om säkerhetskontroll ska innehålla. Övervägandena finns i avsnitt 4.6. Av första stycket framgår att beslut om säkerhetskontroll i första hand fattas av den chef med ansvar för frivårdskontoret som Kriminalvården Det kan vara den närmaste chefen för frivårdskontoret eller en högre chef som har frivårdskontoret inom sitt ansvarsområde. vårdens nuvarande arbetsordning är det kriminalvårdschefen som är den närmast ansvariga chefen för ett frivårdskontor. Vidare framgår att säkerhetskontrollen kan beslutas av någon annan som den beslutande chefen har delegerat beslutanderätten till. Det kan t.ex. röra sig om en kriminalvårds- eller frivårdsinspektör som finns på plats i den Även om det inte framgår uttryckligen kan beslutet givetvis också fattas av den som får besluta i den beslutande chefens ställe 2020/21:54 enligt vad som gäller enligt generella regler eller beslut om ställföreträdarskap inom . I andra stycket anges att ett beslut om säkerhetskontroll ska föregås av samråd med . Vid ett samråd kan bl.a. hotbild, alternativa åtgärder och mer praktiska detaljer kring kontrollen diskuteras. Samråd behöver dock inte ske om det är uppenbart obehövligt, t.ex. när en pågående säkerhetskontroll ska förlängas och förutsättningarna i stort sett är oförändrade eller när ett beslut om kontroll ska ändras på ett sätt som inte påverkar insats. Av tredje stycket framgår att ett beslut om säkerhetskontroll ska avse , dock längst , eller ett visst möte. En säkerhetskontroll får inte pågå än vad som behövs för att begränsa de risker som anges i 1 §. Om det är tillräckligt att låta säkerhetskontrollen avse ett visst möte ska det i beslutet anges vilket möte som avses. Ingenting hindrar att ett och samma beslut omfattar säkerhetskontroll vid flera möten, t.ex. en serie inplanerade träffar med en viss klient. I de fall ett beslut gäller ska det omprövas löpande under den tiden. Om frivården gör bedömningen att säkerhetskontroll inte längre behövs, ska kontrollen genast upphöra. Uppstår behovet igen får ett nytt beslut fattas då. Ett beslut om säkerhetskontroll som har löpt ut kan följas av ett nytt beslut, givet att förutsättningarna att besluta om säkerhetskontroll alltjämt är uppfyllda. I ett beslut om säkerhetskontroll ska det anges vilka lokaler kontrollen ska omfatta. Som följer av 1 § får beslutet inte avse andra lokaler än frivårdskontoret. Kontrollen behöver dock inte avse ett helt frivårdskontor utan kan begränsas till en del av ett sådant kontor, t.ex. vissa mötesrum med angränsande utrymmen eller ett visst våningsplan. Omfattningen av kontrollen bör anges så precist som möjligt och kontrollen bör inte avse mer än vad som är motiverat med hänsyn till säkerhetsriskerna och lokalernas utformning. Bestämmelsen reglerar inte var säkerhetskontrollen rent faktiskt ska utföras. Även om det ofta är naturligt att den äger rum i frivårdskontorets entré, kan det finnas anledning att förlägga den till någon annan del av kontoret, i synnerhet om den är begränsad till ett visst möte eller en viss del av lokalerna. En säkerhetskontroll , som är avsedd att vara av allmän natur, får inte utföras på ett sätt som gör att den i praktiken enbart kommer att omfatta personer som infinner sig för ett visst möte, t.ex. genom att kontrollen sker direkt utanför ett visst mötesrum. Vem som omfattas av säkerhetskontrollen 3 § En säkerhetskontroll omfattar dem som har kallats till ett möte i de lokaler som kontrollen omfattar och övriga besökare till lokalerna. 2.personer som tjänstgör i en övervakningsnämnd som sammanträder på frivårdskontoret, övervakare eller andra som utför uppdrag i övervakningsnämnden eller inom frivården, 3.polismän, ordningsvakter eller advokater som i tjänsten infinner sig på frivårdskontoret, eller 4.personer som är omhändertagna. I paragrafen anges vilka som omfattas av en säkerhetskontroll. 2020/21:54 andena finns i avsnitt 4.7. I första stycket anges att en säkerhetskontroll omfattar dem som har kallats till ett möte i de lokaler som kontrollen omfattar och övriga besökare till lokalerna. De övriga personer som besöker frivårdskontoren är i första hand klienter som kommer till frivården utan att ha kallats till ett möte och personer som följer med klienter, t.ex. föräldrar, gode män och andra stödpersoner. Men även andra som besöker frivården eller en övervakningsnämnd som använder frivårdskontoret omfattas av säkerhetskontrollen. Enligt andra stycket omfattas vissa kategorier av personer av ett generellt undantag från säkerhetskontroll. Undantag gäller enligt första punkten för personer som är anställda inom , inom frivården men också i övrigt inom myndigheten. Enligt andra punkten undantas personer som utför uppdrag i övervakningsnämnden eller inom frivården eller tjänstgör i en övervakningsnämnd som sammanträder på frivårdskontoret. I paragrafen nämns särskilt övervakare eftersom lekmannaövervakare ofta har ärenden till frivårdskontoret. Andra som utför uppdrag inom frivården är t.ex. förtroendemän enligt 4 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. och tolkar. Frivården svarar för administrativt stöd åt övervakningsnämnderna, som i vissa fall också har sina sammanträden i frivårdens lokaler. Med personer som tjänstgör i övervakningsnämnd avses ordförande, vice ordförande och sekreterare men också de förtroendevalda ledamöter och ersättare som ingår i nämnden. Vidare undantas enligt tredje punkten polismän, ordningsvakter och advokater som i tjänsten infinner sig på frivårdskontoret. Även personer som är omhändertagna undantas från säkerhetskontroll, vilket framgår av fjärde punkten. Med omhändertagna avses alla som är omhändertagna genom en myndighets beslut. Det gäller t.ex. personer som är omhändertagna efter beslut av övervakningsnämnd. De som transporterar omhändertagna omfattas ofta av undantagen i punkt 1 och 3. I annat fall kan de vid behov undantas med stöd av 4 § 1. 4 § Om det finns särskilda skäl, får den som enligt 2 § första stycket beslutar om säkerhetskontrollen 1.undanta andra personer än de som är undantagna enligt 3 § andra stycket från kontrollen, eller 2.besluta att personer som annars skulle vara undantagna enligt 3 § andra stycket ska omfattas av kontrollen. I paragrafen anges när den personkrets som omfattas av en säkerhetskontroll kan inskränkas respektive utökas och vem som fattar beslut i en sådan fråga. Övervägandena finns i avsnitt 4.7. Det är den beslutande chefen eller någon annan som han eller hon har delegerat beslutanderätten till som får besluta om säkerhetskontroll (2 §). Samma personer får enligt denna paragraf, om det finns särskilda skäl, också utvidga eller inskränka den krets av personer som är undantagna från säkerhetskontroll enligt 3 § andra stycket. Exempel på en situation där det kan finnas skäl att undanta personer från säkerhetskontroll är när det inte finns behov av kontrollen, något som kan vara fallet när besökaren är 2020/21:54 anställd vid en myndighet. Av säkerhetsskäl kan det också finnas behov av att låta fler personer omfattas av säkerhetskontroll. Beslut enligt denna paragraf kan fattas i samband med att säkerhetskontrollen beslutas eller . De avsteg som görs med stöd av paragrafen kan avse ett visst tillfälle eller gälla under hela den tid kontrollen pågår. De kan gälla en specifik person eller en grupp eller kategori av personer. 5 § En identitetskontroll får bara göras för att ta reda på om en person som uppger att han eller hon inte omfattas av säkerhetskontroll ska undantas från kontrollen. I paragrafen anges förutsättningarna för att göra identitetskontroll i samband med säkerhetskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 4.7. En identitetskontroll får inte genomföras rutinmässigt, utan bara för att ta reda på om en person som uppger att han eller hon är undantagen från säkerhetskontroll verkligen är det. Detta gäller både för generellt undantagna personer enligt 3 § andra stycket och för personer som undantagits särskilt enligt 4 § eller 9 § andra stycket. Regleringen tar endast sikte på möjligheten att kontrollera personers identitet i samband med själva säkerhetskontrollen. Den hindrar inte att frivården undersöker om den som har passerat in i lokalerna efter säkerhetskontrollen har ett ärende dit eller att frivården eller övervakningsnämnden kontrollerar identiteten på den som har inställt sig till ett möte. Vem som utför kontrollen 6 § En säkerhetskontroll får utföras av en anställd inom som har förordnats för uppgiften. En säkerhetskontroll får också utföras av en polisman eller av en ordningsvakt som står under ledning av en polisman. Säkerhetskontrollen ska i sådana fall utföras efter närmare anvisningar av . I paragrafen anges vem som får utföra en säkerhetskontroll. Övervägandena finns i avsnitt 4.8. Av paragrafens första stycke framgår att säkerhetskontrollen som utgångspunkt ska utföras av en av Kriminalvårdens anställda som har förordnats för uppgiften. Vilken utbildning och erfarenhet som ska krävas för ett sådant förordnande är upp till Kriminalvården att avgöra. Enligt andra stycket får kontrollen också utföras av en polisman eller av en ordningsvakt som står under ledning av en polisman. Att ordningsvakten står under ledning av en polisman innebär inte att polismannen måste vara närvarande på frivårdskontoret. Vidare framgår att kontrollen, i de fall den utförs av en ordningsvakt eller en polisman, utförs efter närmare anvisningar av . Vid bedömningen om en polisman bör utföra kontrollen kan det t.ex. ha betydelse om det är fråga om en kontroll som har föranletts av en konkret hotbild eller om det rör sig om en fast, mer rutinartad kontroll. Det kan också vägas in vilka möjligheter har att snabbt rycka ut om det behövs. Ju större risken är för allvarlig brottslighet desto viktigare är det att en polisman närvarar på plats. Hur kontrollen går tillProp. 7 § En säkerhetskontroll ska inriktas på att upptäcka vapen och andra föremål som är ägnade att komma till användning vid brott som avses i 1 §. För detta ändamål får kroppsvisitation utföras. Väskor och andra föremål som påträffas i de lokaler som kontrollen omfattar får undersökas. I paragrafen anges inriktningen för en säkerhetskontroll och att kroppsvisitation och undersökning av föremål får utföras. Övervägandena finns i avsnitt 4.9. Säkerhetskontroll får enligt 1 § genomföras om det behövs för att begränsa risken för att det på ett frivårdskontor begås brott som innebär allvarlig fara för någons liv, hälsa eller frihet eller för omfattande förstörelse av egendom. En säkerhetskontroll ska därför, enligt första stycket, inriktas på att upptäcka vapen och andra föremål som är ägnade att komma till användning vid sådan brottslighet. Med andra föremål avses t.ex. knivar, tillhyggen och gatstenar men också sprängmedel, tändmedel och andra farliga vätskor. Av andra stycket framgår att kroppsvisitation får utföras och att väskor och andra föremål som påträffas i de lokaler som kontrollen omfattar får undersökas. Med begreppet kroppsvisitation avses detsamma som i 28 kap. 11 § tredje stycket , dvs. en undersökning av kläder och annat som någon bär på sig samt av väskor, paket och andra föremål som någon har med sig. Åtgärden bör inte göras mer ingripande än vad ändamålet med den kräver. Som framgår av 8 § ska kroppsvisitation och undersökning av väskor och andra föremål som huvudregel genomföras med en metalldetektor eller en annan liknande anordning. Åt- gärden får inte heller ske i något annat syfte än som anges i paragrafen. Den som genomsöker en väska har alltså inte någon rätt att ta del av handlingar, akter eller liknande som den kontrollerade personen har med sig. Åtgärder som är att betrakta som kroppsbesiktning, t.ex. undersökning av hår och kroppshåligheter, är inte tillåtna.