prop · H70378 · 2020-01-28 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:78 Finansiella företags uppgifter till Regeringen överlämnar denna proposition till . Samarbetet mellan myndigheterna på finansmarknadsområdet är en prioriterad fråga för regeringen. I propositionen lämnas de lagförslag som krävs för att vissa uppgifter som finansiella företag lämnar till vid tillämpning av lagen (1995:1571) om insättningsgaranti och lagen (2015:1016) om resolution i stället ska lämnas till . I uppdrag bör det ingå att, mot avgift och inom ramen för full kostnadstäckning, på Riksgäldskopntorets vägnar bearbeta och rapportera uppgifter som finansiella företag ska lämna till . –regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att vissa uppgifter ska lämnas till i stället för , och –det ska gälla sekretess i nya uppdragsverksamhet. I propositionen föreslås också vissa ändringar i lagen (2010:751) om betaltjänster. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2019/20:78 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om Förslag till lag om ändring i lagen (2002:598) om avgifter för vissa gränsöverskridande betalningar.............. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) .................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om Förslag till lag om ändring i lagen (2015:1016) om Ärendet och dess beredning ............................................................ Finansiella företags uppgifter till ...................... Behov av förändringar...................................................... Avgifter enligt betaltjänstlagen....................................................... Avgifter för ansökningar, anmälningar och Upplysningsbestämmelse och följdändring...................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1995:1571) om Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:598) om avgifter för vissa gränsöverskridande betalningar............ Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:751) om Förslaget till lag om ändring i lagen (2015:1016) om Sammanfattning av promemorian .................................... Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..... 2019/20:78 1 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2002:598) om avgifter för vissa gränsöverskridande betalningar. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 4.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) om betaltjänster. 5.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2015:1016) om resolution. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1571) om insättningsgaranti Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1995:1571) om insättningsgaranti ska ha följande lydelse. Har ersättningsrätt inträtt enligt 8 §, ska institutet eller konkursförvaltaren lämna de uppgifter till garantimyndigheten som den behöver för att betala ut ersättning till insättarna, samt även i övrigt lämna myndigheten det biträde som den behöver för utbetalning av ersättning. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana uppgifter som avses i 16 § och 1. sådana uppgifter som avses i 16 § och första stycket, och 2. att vissa uppgifter som enligt 16 § ska lämnas till garantimyn- digheten i stället ska lämnas till Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2011:829. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2002:598) om avgifter för vissa gränsöverskridande betalningar Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (2002:598) om avgifter för vissa gränsöverskridande betalningar ska ha följande lydelse. förordning (EG) nr 924/2009 av förordning (EG) nr 924/2009 av överskridande betalningar i gemen- överskridande betalningar i gemen- skapen och om upphävande av för- skapen och om upphävande av för- ordning (EG) nr 2560/2001 ska, ut- ordning (EG) nr 2560/2001 ska, ut- om när det gäller artiklarna 6–8, om när det gäller artiklarna 6 och 7, tillämpas även på valuta. tillämpas även på valuta. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2018:1789. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att det i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska införas två nya paragrafer, 31 kap. 5 a och 5 b §§, och närmast före 31 kap. 5 a och 5 b §§ nya rubriker av följande lydelse. Sekretess gäller i verksamhet med att bearbeta och rapportera uppgifter på garantimyndighetens och resolutionsmyndighetens vägnar 1.för uppgift om affärs- eller driftförhållanden hos den som är skyldig att lämna uppgifter enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti eller lagen (2015:1016) om resolution, om det kan antas att denne lider skada om uppgiften röjs, och 2.för uppgift om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den uppgiftsskyldige. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretessen enligt 5 a § hindrar inte att en uppgift lämnas till 1.garantimyndigheten enligt lagen (1995:1571) om insättningsgaranti, 2.resolutionsmyndigheten enligt lagen (2015:1016) om resolution, eller Denna lag träder i kraft . och registrerade betaltjänstleverantörer ska med årliga avgifter bekosta verksamhet samt verksamhet enligt lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna.Finansinspektionen får ta ut avgifter för prövning av ansökningar, anmälningar och underrättelser enligt denna lag. Förslag till lag om ändring i lagen (2010:751) Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2010:751) om betaltjänster dels att 8 kap. 7 och 27 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf, 4 kap. 20 a §, och närmast före 4 kap. 20 a § en ny rubrik av följande lydelse. Ytterligare bestämmelser om informationskrav i vissa fall Ytterligare bestämmelser om informationskrav för betaltjänstleverantörer och parter som tillhandahåller valutaväxlingstjänster i en uttagsautomat eller på försäljningsstället finns i och rådets förordning (EG) nr 924/2009 av om gränsöverskridande betalningar i gemenskapen och om upphävande av förordning (EG) nr 2560/2001. och registrerade betaltjänstleverantörer ska med avgifter bekosta verksamhet samt verksamhet enligt lagen (2014:484) om en databas för övervakning av och tillsyn över finansmarknaderna. 1 Senaste lydelse 2014:493. Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka upp- 1. vilka upplysningar ett företag lysningar ett företag ska lämna till enligt 2 § första enligt 2 § första stycket och när stycket och när upplysningarna ska upplysningarna ska lämnas, och 2.sådana avgifter som avses i Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter enligt 7 §. Denna lag träder i kraft . 2Senaste lydelse 2018:175. Förslag till lag om ändring i lagen (2015:1016) Prop. Härigenom föreskrivs att 29 kap. 1 § lagen (2015:1016) om resolution ska ha följande lydelse. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.vilka kvalificerade skulder som är medräkningsbara vid beräkningen av om minimikravet på nedskrivningsbara skulder enligt 4 kap. 1 § är uppfyllt, 2.vilka kriterier som ska ligga till grund för ett beslut om storleken på minimikravet på nedskrivningsbara skulder enligt 4 kap. 3 §, 3.vilken information om nedskrivningsbara skulder ett företag ska lämna till och när den ska lämnas, 4.undantag enligt 5 kap. 3 § från skyldigheten i 5 kap. 2 § om att ta in vissa villkor i avtalen för sina skulder, 5.vilka företag som ska upprätta register som avses i 5 kap. 5 §, vad registren ska innehålla och när företagen ska ge in register för olika typer av avtal, 6.vad en omstruktureringsplan enligt 21 kap. 5 § ska innehålla, 7.hur storleken på de skulder som är hänförliga till derivat enligt 21 kap. 17 § ska beräknas, 8.metoden för riskjustering av resolutionsavgift enligt 27 kap. 13 § tredje stycket, 9. vilka uppgifter en avgiftsskyl- 9. vilka uppgifter en avgiftsskyl- dig ska lämna till Riksgäldskon- dig ska lämna till Riksgäldskon- toret enligt 27 kap. 20 §, och toret enligt 27 kap. 20 §, 10. vilka upplysningar ett institut 10. vilka upplysningar ett institut eller något annat koncernföretag eller något annat koncernföretag ska lämna till för ska lämna till för dess verksamhet enligt denna lag. dess verksamhet enligt denna lag, 11. att vissa uppgifter som enligt 27 kap. 20 § och 28 kap. 1 § ska Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2017:1310. 2019/20:78 3 Ärendet och dess beredning De finansiella företagen – framför allt banker och kreditmarknadsföretag (kreditinstitut) – ska lämna vissa uppgifter till (i egenskap av garantimyndighet och resolutionsmyndighet) vid tillämpning av lagen (1995:1571) om insättningsgaranti och lagen (2015:1016) om resolution. I en skrivelse till regeringen har och begärt att de författningsändringar som krävs för att uppgifterna i stället ska lämnas till genomförs (Fi2015/04745/B). Av det skälet har promemorian Finansiella företags uppgifter till och vissa betaltjänstfrågor tagits fram inom . I den behandlas de båda myndigheternas förslag och vissa betalmarknadsfrågor. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2019/02380/B). I propositionen behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen görs en ändring av rättelsekaraktär. I förhållande till lagrådsremissen föreslås i propositionen ett senare ikraftträdandedatum. Finansiella företags uppgifter till Det unionsrättsliga regelverket om insättningsgaranti finns i Europaparla- mentets och rådets direktiv /49/EU av om insätt- ningsgarantisystem (omarbetning), i det följande benämnt insättnings- Direktivet har genomförts i svensk rätt i lagen om insätt- ningsgaranti, som innehåller bestämmelser om garanti för insättningar hos kreditinstitut och vissa värdepappersbolag. Det unionsrättsliga regelverket om krishantering finns i Europaparla- mentets och rådets direktiv /59/EU av om inrättande av en ram för återhämtning och resolution av kreditinstitut och värdepap- persföretag och om ändring av rådets direktiv /891/EEG och Europa- parlamentets och rådets direktiv /24/EG, 2002/47/EG, 2004/25/EG, 2005/56/EG, 2007/36/EG, 2011/35/EU, 2012/30/EU och 2013/36/EU samt och rådets förordningar (EU) nr 1093/2010 och (EU) nr 648/2012, i det följande benämnt krishanteringsdirektivet. tivet har genomförts i svensk rätt framför allt i lagen om resolution, som innehåller bestämmelser om rekonstruktion och avveckling (resolution) av kreditinstitut och värdepappersbolag i kris. är garantimyndighet enligt lagen om insättningsgaranti (1 § förordningen [2007:1447] med instruktion för ) och resolutionsmyndighet enligt lagen om resolution (1 kap. 3 §). Det unionsrättsliga regelverket om kapitaltäckning finns i och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012, i det följande benämnd tillsynsförordningen, och och rådets direktiv /36/EU av om behörighet att utöva verksamhet i kreditinstitut och om tillsyn av kreditinstitut och värdepappersföretag, om ändring av direktiv /87/EG och om upphävande av direktiv /48/EG och 2006/49/EG, i det följande benämnt kapitaltäckningsdirektivet. Direktivet genomförs i svensk rätt i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, lagen (2014:966) om kapitalbuffertar och lagen (2014:968) om särskild tillsyn över kreditinstitut och värdepappersbolag. är tillsynsmyndighet över kreditinstitut och värdepappersbolag (13 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse och 23 kap. 1 § lagen om värdepappersmarknaden). De företag som omfattas av lagen om insättningsgaranti och lagen om resolution – framför allt kreditinstitut – ska lämna vissa uppgifter till enligt de lagarna. Det är uppgifter om olika slag av affärs- och driftförhållanden, bl.a. uppgifter om tillgångar, skulder och eget kapital, garanterade insättningar, riskexponering samt in- och utlåning. Det kan dessutom antas att resolutionsmyndigheten ska rapportera vissa av dessa uppgifter till Europeiska bankmyndigheten. har inte något systemstöd för bearbetning och rapportering av dessa uppgifter och uppgifterna hanteras därför manuellt. Det medför både ökad administrativ belastning och större operativa risker för myndigheten jämfört med teknisk hantering. De uppgifter som berörda företag lämnar till enligt lagen om insättningsgaranti och lagen om resolution motsvarar i viss utsträckning de uppgifter som företagen lämnar till enligt det unionsrättsliga regelverket om kapitaltäckning, framför allt tillsynsförordningen som är direkt tillämplig i . Hos – som har ett systemstöd för bearbetning och rapportering av uppgifter till Europeiska bankmyndigheten – är uppgifterna föremål för teknisk hantering. Det medför en minskad administrativ belastning för myndigheten jämfört med hantering. De nu aktuella uppgifterna omfattas av sekretess hos och hos (30 kap. 4, 10 och 12 b §§ offentlighets- och sekretesslagen [2009:400]). Det aktualiserar frågan om de nu aktuella uppgifterna bör lämnas till i stället för . En sådan ordning har stora fördelar. Ansvaret för att motverka störningar i det finansiella systemet är delat mellan i huvudsak tre myndigheter. har ansvaret för penningpolitiken (9 kap. 13 § regeringsformen och 1 kap. 1 § lagen [1988:1385] om riksbank) och är – utöver garantimyndighet och resolutionsmyndighet – stödmyndighet vid tillämpning av det unionsrättsliga regelverket om krishantering. I de egenskaperna kan och – var och en för sig – lämna ekonom- iskt stöd till finansiella företag i kris (6 kap. 8 § lagen om riksbank samt 1 kap. 2 § lagen [2015:1017] om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut och 2 § förordningen [2015:1035] om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut). I egenskap av tillsynsmyndighet över de finansiella företagen har – vid sidan av Riksgälds- kontoret – flera uppgifter vid tillämpning av de unionsrättsliga regelverken om insättningsgaranti och krishantering (8 § lagen om insättningsgaranti, 6 och 8 kap. lagen om resolution samt 6 a och 15 a kap. lagen om bank- och finansieringsrörelse). Till det kommer att det ställs stora krav på kapi- tal i finansiella företag i dessa regelverk. kraven på eget och lånat kapital vid tillämpning av det unionsrättsliga regelverket om kapitaltäckning medan fastställer kra- ven på lånat kapital vid tillämpning av det unionsrättsliga regelverket om Det ligger i sakens natur att de olika kraven på kapital i de finansiella företagen behöver växelverka med varandra. Myndighetsstrukturen på finansmarknadsområdet ställer stora krav på att (en myndighet under ) samt och (myndigheter under regeringen) samarbetar och utbyter information med varandra i tillräcklig utsträckning. också till uttryck i lagstiftningen på finansmarknadsområdet, som innebär att centralbanker samt garanti-, resolutions-, stöd- och tillsynsmyndigheter ska samarbeta och utbyta information med varandra i olika utsträckning (se t.ex. 6 kap. 8 a § lagen om riksbank, 17 b § lagen om insätt- ningsgaranti, 8 kap. 1 och 4 §§ och 28 kap. 4 och 5 §§ lagen om resolution och 4 kap. 2 § lagen om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut). Finansiella kriser förutsätter att myndigheterna på finansmarknads- området har förmåga att samarbeta och utbyta information med varandra. Ett utökat administrativt samarbete mellan myndigheterna kan stärka för- mågan att samverka i en finansiell kris. Den nya ordningen skapar – vid sidan av det traditionella samarbetet mellan (i egenskap garantimyndighet och resolutionsmyndighet) och (i egenskap av tillsynsmyndighet) – förutsättningar för nya samarbets- former och kontaktytor mellan och . – som (i olika former) har varit tillsynsmyndighet – har investerat i ett systemstöd för bearbet- ning av uppgifter från finansiella företag och rapportering av uppgifter till kontoret att bygga upp ett motsvarande systemstöd kan beräknas till ca 50–. Till det kommer kostnader för personal och Den nya ordningen skulle innebära att – som har varit garantimyndighet och resolutionsmyndighet sedan 2016 – inte behöver investera i ett motsvarande systemstöd för att på ett ändamålsenligt sätt bearbeta uppgifter från de finansiella företagen och rapportera vissa av dessa uppgifter till Europeiska bankmyndigheten. De finansiella företagen är föremål för en mycket omfattande rörelse- Det handlar dels om olika krav på verksamheten, framför allt krav på kapital och företagsstyrning, dels om krav på lämnande av upp- gifter till olika myndigheter, framför allt till . nader för finansiering och administration riskerar att övervältras på En ny ordning skulle innebära att de nu aktuella uppgifterna Prop. 2019/20:78 lämnas till en och samma myndighet () och att den administrativa bördan därför minskar för företagen i viss utsträckning. Av dessa skäl bör de författningsändringar som krävs för att vissa upp- gifter som de finansiella företagen lämnar till (i egenskap av garantimyndighet och resolutionsmyndighet) enligt lagen om insättningsgaranti och lagen om resolution i stället ska lämnas till genomföras. Regeringens bedömning: bör, på vägnar, bearbeta och rapportera uppgifter som ska lämnas till myndigheten enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen om insättningsgaranti eller förordningen om resolution. bör få ta ut avgifter för att finansiera denna verksamhet, besluta om avgifternas storlek och disponera inkomsterna i verksamheten. Avgifterna bör täcka myndighetens kostnader för den verksamheten. bör inte vara skyldig att samråda med om avgifterna. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna tillstyrker bedömningen eller har inget att invända Skälen för regeringens bedömning: verksamhet regleras i förordningen med instruktion för medan verksamhet regleras i förordningen (2009:93) med är statens centrala finansförvaltning och har även uppdrag som bidrar till att värna finansiell stabilitet. drag ingår bl.a. att vara statens internbank, ge statliga garantier och kredi- ter, ansvara för insättningsgarantin och investerarskyddet och ansvara för statens hantering av kreditinstitut i kris (1–4 §§ förordningen med instruk- tion för ). ansvarar för tillsynen, regelgivningen och tillståndsprövningen som rör finansiella marknader och företag och ska arbeta för att det finansiella systemet är stabilt och präglas av ett högt förtroende. Myndigheten ska vidare se till att de regel- verk och rutiner som myndigheten disponerar över är kostnadseffektiva och enkla för medborgare och företag att förstå och följa (1–5 a §§ för- ordningen med instruktion för ). De båda myndigheterna ska samarbeta och utbyta information med var- andra vid tillämpning av lagen om insättningsgaranti och lagen om resolu- Det är en direkt verkan av ansvar som tillsyns- myndighet vid tillämpning av det unionsrättsliga regelverket om kapital- täckning och ansvar som garantimyndighet och resolu- tionsmyndighet vid tillämpning av de unionsrättsliga regelverken om insättningsgaranti och krishantering (se avsnitt 4.1). Den nya ordning som enligt den bedömning som görs i avsnitt 4.1 bör införas innebär att på vägnar ska 2019/20:78 bearbeta och rapportera uppgifter som ska lämnas enligt lagen om insättningsgaranti och lagen om resolution. nya verksamhet har visserligen nära koppling till de båda myndigheternas roller vid tillämpning av de unionsrättsliga regelverken om insättningsgaranti och krishantering men det står klart att den nya verksamheten går utöver rollen som tillsynsmyndighet över finansiella företag också vid en utsträckt tolkning av myndighetens ansvar för tillsyn, regelgivning och tillstånd på finansmarknadsområdet. Det innebär att nya verksamhet inte ryms inom myndighetens tillsynsverksamhet eller i övrigt. uppdrag bör därför utvidgas på så sätt att det i uppdraget ska ingå att bearbeta och rapportera de aktuella uppgifterna för räkning. verksamhet finansieras med anslag och avgifter från de finansiella företagen (årliga avgifter och avgifter för prövning av vissa ärenden). Det är rimligt att de ökade kostnaderna för den nya verksamheten inte belastar anslag. I stället bör den nya verksamheten finansieras med avgifter från . bör kunna ta ut avgifter för att finansiera denna verksamhet, besluta om avgifternas storlek och disponera inkomsterna i verksamheten. Avgifterna bör täcka myndighetens kostnader för den verksamheten. bör inte vara skyldig att samråda med om avgifterna. Sammanfattningsvis bör uppdrag utvidgas så att myndigheten för räkning, mot avgift och inom ramen för full kostnadstäckning, ska bearbeta och rapportera uppgifter som finansiella företag ska lämna till myndigheten enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen om insättningsgaranti eller förordningen om resolution. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att vissa uppgifter som enligt lagen om insättningsgaranti eller lagen om resolution ska lämnas till i stället ska lämnas till . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot det. och anser att be- myndigandet bör begränsas till de uppgifter som vid tillämpning av lagen om insättningsgaranti behöver för att fastställa före- Skälen för regeringens förslag: Lagen om insättningsgaranti gäller för kreditinstitut och vissa värdepappersbolag (1 §) medan lagen om resolu- tion gäller för olika slag av finansiella företag, framför allt kreditinstitut och värdepappersbolag (1 kap. 1 § lagen om resolution). ska lämna de uppgifter till som myndigheten – i egenskap av garantimyndighet – behöver för att fastställa företagens avgifter till insättningsgarantin (16 § första stycket lagen om insättningsgaranti och 1 § andra stycket förordningen med instruktion för ). får meddela föreskrifter i fråga om de uppgifterna (17 § andra stycket lagen om insättningsgaranti och 10 § förordningen [2011:834] om insättningsgaranti). Sådana föreskrifter finns i föreskrifter (RGKFS 2016:2) om insättningsgaranti. Enligt dessa föreskrifter ska de finansiella företagen lämna vissa uppgifter om storleken på insättningar. ska även lämna de uppgifter till som myndigheten – i egenskap av resolutionsmyndighet – behöver för att fastställa företagens avgifter till resolutionsreserven och om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter (27 kap. 20 § och 28 kap. 1 § lagen om resolution). får meddela föreskrifter i fråga om de uppgifterna (29 kap. 1 § lagen om resolution och 22 § förordningen [2015:1034] om resolution) men har inte meddelat några sådana föreskrifter.