prop · H703110 · 2020-03-11 00:00:00 — förmåga att ge och ta emot militärt stöd till respektive från Förslagen medför i sig inte annat än marginella kostnadsökningar. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, i och i pekar på att civila myndigheter påverkas av ett operativt försvarssamarbete och på behoven av samverkan mellan finska styrkor och svenska civila myndigheter. anger att förslagen skulle kunna komma att påverka myndighetens möjligheter att upprätthålla flygtrafikledning i delar av det svenska luftrummet. Myndigheten pekar i detta avseende på att det skulle innebära en belastning på ordinarie verksamhet om anställda vid myndigheten som också är reservofficerare i Försvarsmakten utan dialog och samförstånd skulle kallas in för att understödja . Skälen för regeringens bedömning: Lagförslagen kommer att öka förmåga att ge och ta emot militärt stöd från genom att beslutsförfarandet förenklas och effektiviteten i samarbetet ökar. Lagförslagen om beslutsordningen när det gäller att ge respektive ta emot operativt militärt stöd från innebär att vissa beslut som kräver beslut i det särskilda fallet ska kunna beslutas av regeringen. Den ändrade beslutsordningen medför i sig inga kostnader. Vilka ekonomiska och andra konsekvenser som uppstår med anledning av ett konkret beslut om militärt stöd avgörs av innehållet i det aktuella beslutet. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, i och i pekar på att civila myndigheter påverkas av ett operativt försvarssamarbete och på behoven av samverkan mellan finska styrkor och svenska civila myndigheter. Regeringen delar bedömningen att det finns civila aspekter av ett operativt försvarssamarbete och att civila myndigheter kan komma att beröras, särskilt när fråga är om mottagande av militärt stöd. Vilka konsekvenserna blir och vilka åtgärder som måste vidtas i dessa avseenden är beroende av vilken typ av stöd det rör sig om och vilka beslut som fattas i detta avseende. De eventuella konsekvenserna för civila myndigheter är något som ska beaktas i den planering och de förberedelser för ett gemensamt militärt agerande som sker. Med anledning av vad angett ska det framhållas att det följer av en reservofficers anställningsavtal med Försvarsmakten i vilken utsträckning reservofficeraren är skyldig att tjänstgöra i Försvarsmakten (se 18–20 §§ officersförordningen [2007:1268]). Någon ändring i detta avseende föreslås inte. I vad mån de nu aktuella lagförslagen kan komma att leda till ökad tjänstgöring för reservofficerare, eller annan tjänstgörande personal, är framförallt beroende av innehållet i de beslut som fattas med stöd av lagen. påpekande understryker vikten av Försvarsmaktens arbete med de civila arbetsgivarna, de s.k. arbetsgivar- 2019/20:110 relationerna, vilket är centralt för att skapa goda förutsättningar för att kombinera civil anställning med reservofficersanställning, eller annan tjänstgöring inom Försvarsmakten. Detta gäller oberoende av de lagförslag som föreslås här. Förslagen om att områden där finsk militär bedriver verksamhet enligt den föreslagna lagen om operativt militärt stöd mellan och ska kunna beslutas vara skyddsobjekt och att finsk militär personal ska kunna anlitas för bevakning av sådana skyddsobjekt medför i sig inga andra kostnader än marginella kostnader för framförallt Försvarsmakten att vidta förberedelser för sådana beslut, t.ex. i form av framtagande av föreskrifter och utbildning av finsk militär personal. Sådana kostnader bedöms kunna tas inom beslutad ekonomisk ram. För det fall finsk militär personal i ett enskilt fall anlitas för bevakning kommer det att innebära att Försvarsmakten avlastas i motsvarande mån. Att en möjlighet införs för Försvarsmakten att uppdra åt finsk militär styrka att genomföra beslutade åtgärder om undanförsel och förstöring innebär att Försvarsmakten avlastas i motsvarande mån, vilket i sin tur innebär marginellt minskade kostnader. Ändringarna i luftfartslagen bedöms endast få marginella konsekvenser i form av förberedande åtgärder av framförallt Försvarsmakten, t.ex. i form av framtagande av föreskrifter och viss utbildning av finsk militär personal. Förslaget till lag om operativt militärt stöd 1 § Regeringen får, under förutsättning att inte är i krig och det inte råder en väpnad konflikt på finskt territorium, på begäran av sätta in svenska väpnade styrkor för att i enlighet med internationell rätt stödja med att hindra kränkningar av finskt territorium. Paragrafen innehåller ett bemyndigande till regeringen enligt 15 kap. 16 § andra stycket 1 regeringsformen (RF) att sätta in svenska väpnade styrkor för att i enlighet med internationell rätt stödja med att hindra kränkningar av finskt territorium. En förutsättning för att regeringen ska få fatta ett sådant beslut är att stödet begärts av . bemyndigande är vidare begränsat till situationer då inte är i krig och det inte heller råder en väpnad konflikt på finskt territorium. ger regeringen att under konstitutionellt ansvar bedöma om en väpnad kon- Med svenska väpnade styrkor avses samma sak som i 15 kap. 16 § RF. Hänvisningen till internationell rätt innebär att det stöd som lämnar ska vara förenligt med den internationella rätt som är bundet av och som är relevant för den aktuella frågan. på regeringen att i regeringsbeslutet om att sätta in svenska väpnade styr- kor och i överenskommelse med närmare ange vilka konkreta upp- gifter och befogenheter de svenska väpnade styrkorna ges. Övervägandena finns i avsnitt 6.2. 2 § Regeringen får, om är i krig eller krigsfara, begära stöd av i form av militära styrkor för att i enlighet med internationell rätt möta ett väpnat angrepp mot . Regeringen får för detta ändamål överlåta förvaltningsuppgifter till . Paragrafen innebär att regeringen får begära stöd av i form av militära styrkor för att möta ett väpnat angrepp mot samt att regeringen, i enlighet med 10 kap. 8 § RF, för detta ändamål får överlåta förvaltningsuppgifter till . De förvaltningsuppgifter som avses är de som ingår i uppgiften att militärt möta ett väpnat angrepp, bl.a. väpnad strid mot angripande styrkor. Bemyndigandet innebär alltså att regeringen kan besluta att finska militära styrkor deltar i det militära försvaret av . Det ankommer på regeringen att i regeringsbeslutet om att begära stöd och i överenskommelse med närmare ange vilka konkreta uppgifter och befogenheter som stödjande finska styrkorna ges. Genom uttrycket i enlighet med internationell rätt tydliggörs att det stöd som begärs alltid måste vara förenligt med internationell rätt. Regeringens bemyndigande är begränsat till situationer då är i krig eller krigsfara föreligger. Genom att regeringen får begära stöd från inte bara då ett väpnat angrepp inträffat och befinner sig i krig, utan även när krigsfara föreligger, ges regeringen möjlighet att i ett förhöjt säkerhetsläge begära sådant stöd som kan behövas med anledning av ett befarat kommande väpnat angrepp. Det är dock först i händelse av ett väpnat angrepp som konkret stöd med att möta det väpnade angreppet kan lämnas. Det åligger regeringen att under konstitutionellt ansvar bedöma om är utsatt för ett väpnat angrepp, samt om krig eller krigsfara föreligger. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. 3 § Regeringen får begära stöd av i form av militära styrkor för att i enlighet med internationell rätt hindra kränkningar av svenskt territorium i fred eller under krig mellan främmande stater. Regeringen får för detta ändamål överlåta förvaltningsuppgifter till . Paragrafen innebär att regeringen får begära stöd av i form av militära styrkor för att i enlighet med internationell rätt hindra kränkningar av svenskt territorium i fred eller under krig mellan främmande stater samt att regeringen, i enlighet med 10 kap. 8 § RF, för detta ändamål får överlåta förvaltningsuppgifter till . De förvaltningsuppgifter som avses är de som ingår i uppgiften att hindra kränkningar av svenskt territorium i fred eller under krig mellan främmande stater och som regeringen med stöd av 15 kap. 13 § andra stycket RF har uppdragit åt Försvarsmakten att utföra genom förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens ingripanden vid kränkningar av territorium under fred och neutralitet, m.m. (IKFN-förordning). Bemyndigandet innebär att regeringen kan besluta att finska militära styrkor deltar i Försvarsmaktens lösande av den uppgiften. Uttrycket hindra kränkningar av svenskt territorium i fred eller under krig mellan främmande stater har samma innebörd som i 15 kap. 13 § RF och 2019/20:110 i IKFN-förordningen. Det ankommer på regeringen att i regeringsbeslutet om att begära stöd och i överenskommelse med närmare ange vilka konkreta uppgifter och befogenheter som stödjande finska styrkorna ges. Genom uttrycket i enlighet med internationell rätt tydliggörs att det stöd som begärs alltid måste vara förenligt med internationell rätt. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. 4 § Försvarsmakten får besluta att finsk militär personal som lämnar stöd till i enlighet med 2 och 3 §§ och som är lämplig för uppgiften får anlitas för bevakning av sådana skyddsobjekt som avses i 5 § 6 skyddslagen (2010:305). Det som föreskrivs i 11–17 §§ skyddslagen och i 10 § första stycket 1, 2 och 4, 10 § andra stycket samt 19 § första stycket 1 polislagen (1984:387) ska även gälla finsk militär personal som anlitas för bevakning. Paragrafen reglerar förutsättningarna för att anlita finsk militär personal för bevakning av vissa skyddsobjekt. Första stycket innebär att Försvarsmakten får fatta beslut om att finska militära styrkor som lämnar stöd till i enlighet med 2 och 3 §§ får anlitas för bevakning av sådana skyddsobjekt som består av områden där finska styrkor bedriver militär verksamhet enligt den föreslagna lagen (se förslag till 5 § 6 skyddslagen [2010:305]). Det rör sig framförallt om sådana operationsområden där finska militära styrkor verkar men även förläggningsplatser och andra områden där finska militära styrkor befinner sig när stöd lämnas enligt 2 och 3 §§ i den föreslagna lagen. Endast sådan personal som är lämplig för uppgiften får anlitas. I andra stycket regleras vilka befogenheter enligt skyddslagen och polislagen som finsk militär personal som anlitats för bevakning har. Bemyndigandet till Försvarsmakten utgör ett bemyndigande att överlåta förvaltningsuppgift till enligt 10 kap. 8 § RF. Övervägandena finns i avsnitt 7.5. 5 § Försvarsmakten får besluta att finsk militär personal som lämnar stöd till i enlighet med 2 § får genomföra beslut om undanförsel eller förstöring enligt lagen (1992:1402) om undanförsel och förstöring. Bestämmelsen innebär att Försvarsmakten har möjlighet att fatta beslut om att finsk militär personal, som enligt den föreslagna lagen lämnar stöd till med att möta ett väpnat angrepp, får genomföra beslut som fattats av svenska myndigheter om undanförsel eller förstöring. Bemyndigandet till Försvarsmakten utgör ett bemyndigande att överlåta förvaltningsuppgift till enligt 10 kap. 8 § RF. Övervägandena finns i avsnitt 7.10. 6 § Finsk militär personal som utövar myndighet i enligt 4 eller 5 §ska vara skyddad enligt 17 kap. 1, 2 och 4 §§ och vara ansvarig för tjänstefel enligt 20 kap. 1 § på motsvarande sätt som om det hade varit fråga om svensk myndighetsutövning. Av bestämmelsen framgår att finsk militär personal vid myndighets- Prop. 2019/20:110 utövning vid bevakning av skyddsobjekt i enlighet med 4 § respektive vid genomförande av beslut om undanförsel eller förstöring i enlighet med 5 §är skyddad enligt straffstadgandena om våld eller hot mot tjänsteman (17 kap. 1 § BrB), förgripelse mot tjänsteman (17 kap. 2 § BrB) och våldsamt motstånd (17 kap. 4 § BrB). Vidare omfattas finsk militär personal av straffstadgandet om tjänstefel (20 kap. 1 § BrB). Övervägandena finns i avsnitt 7.5 och 7.10. 11.2Förslaget till lag om ändring i skyddslagen (2010:305) 5 § Följande byggnader, andra anläggningar, områden och objekt får också beslutas vara skyddsobjekt: 1.byggnader, andra anläggningar och områden som staten har äganderätt eller nyttjanderätt till och som disponeras av Försvarsmakten, , eller , 2.områden där Försvarsmakten, , eller tillfälligt bedriver övningar, prov eller försök eller områden där oförutsedda följder av sådan verksamhet kan inträffa, 3.områden där Försvarsmakten har satts in för att hindra en kränkning av territorium eller för att möta ett väpnat angrepp mot landet, 4.områden där en främmande stats militära styrka inom ramen för internationellt samarbete tillfälligt bedriver övningar här i landet i samband med utbildning för fredsfrämjande verksamhet eller för annat militärt ändamål, 5.områden där ett Natohögkvarter eller en främmande stats militära styrka bedriver militär verksamhet inom ramen för samförståndsavtalet mellan och Nato om värdlandsstöd, 6.områden där en finsk militär styrka bedriver militär verksamhet enligt lagen (2020:000) om operativt militärt stöd mellan och , 7.vattenområden av särskild betydelse för det militära försvaret, och 8.objekten militära fartyg och luftfartyg, fordon som tillverkats särskilt för militära ändamål och militära fordonstransporter av stora mängder vapen, ammunition och sprängämnen eller andra sådana särskilt skyddsvärda transporter. I paragrafen regleras olika byggnader, områden m.m. som huvudsakligen används för militära ändamål som kan beslutas vara skyddsobjekt. Ändringen innebär att det i punkt 6 införs en möjlighet att besluta om att även områden där en finsk militär styrka bedriver militär verksamhet enligt den föreslagna lagen om operativt militärt stöd mellan och ska vara skyddsobjekt. Innehållet i nuvarande punkt 6 och 7 flyttas till punkt 7 och nya punkt 8. Övervägandena finns i avsnitt 7.4. 2019/20:110 9 § För bevakning av ett skyddsobjekt får polismän, militär personal eller annan särskilt utsedd personal anlitas. Den som bevakar ett skyddsobjekt och som inte är polisman benämns skyddsvakt. I lagen (2020:000) om operativt militärt stöd mellan och finns bestämmelser om att finsk militär personal i vissa fall får anlitas för bevakning av skyddsobjekt. Sådan personal benämns inte skyddsvakt. I tredje stycket införs en hänvisningsbestämmelse som upplyser om att det i den föreslagna lagen om operativt militärt stöd mellan och finns bestämmelser om att finsk militär personal i vissa fall får anlitas för bevakning av skyddsobjekt. Vidare anges att sådan personal inte är att benämna som skyddsvakt. Vad som föreskrivs om skyddsvakt i författning gäller alltså inte för finsk militär personal som anlitas för bevakning. Bestämmelser om vilka befogenheter dessa har framgår istället av 4 § i den föreslagna lagen om operativt militärt stöd mellan och . Övervägandena finns i avsnitt 7.5. 11.3Förslaget till lag om ändring i luftfartslagen (2010:500) Militär luftfart och annan luftfart för statsändamål 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter, eller i ett enskilt fall besluta, om 1)utländsk militär luftfarts övningar i , och 2)finsk militär luftfarts verksamhet i när stöd lämnas enligt lagen (2020:000) om operativt militärt stöd mellan och . Ändringen i paragrafen innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer – utöver när det gäller utländsk militär luftfarts övningar i – får meddela föreskrifter, eller i ett enskilt fall besluta, om finsk militär luftfarts verksamhet i som bedrivs när stöd lämnas enligt den föreslagna lagen om operativt militärt stöd mellan och . Med finsk militär luftfarts verksamhet avses hur luftfartyget framförs i luften under och i anslutning till att stödet lämnas enligt lagen. Bemyndigandet omfattar inte vilket slags stöd som finska militära statsluftfartyg lämnar till . Detta kommer istället att följa av regeringens beslut enligt den föreslagna lagen om operativt militärt stöd mellan och . Inte heller frågan om tillträde till svenskt territorium regleras i den nu aktuella paragrafen, utan i tillträdesförordningen (1992:118). Övervägandena finns i avsnitt 7.8. Sammanfattning av betänkandet En lag om operativt militärt stöd mellan och (SOU 2018:31) Utredningen har haft i uppdrag att se över vissa delar av de rättsliga förutsättningarna för försvarssamarbete med , med utgångspunkt i den analys av regeringsformens reglering som görs i betänkande (SOU 2016:64). Syftet med utredningen har varit att tillförsäkra att nödvändiga beslut om att ge och ta emot militärt stöd inom ramen för det svensk-finska försvarssamarbetet kan fattas med tillräcklig skyndsamhet samt att finska styrkor som lämnar stöd till ska ha de befogenheter i som är nödvändiga. I uppdraget har främst ingått att överväga och lämna förslag till en författningsreglering som bemyndigar regeringen att inom det svensk-finska försvarssamarbetet fatta vissa beslut om att ge och ta emot militärt stöd samt att överväga vilka befogenheter finska styrkor som lämnar militärt stöd till behöver, samt lämna förslag på nödvändig författningsreglering av befogenheterna. Utredningen har uppfattat utredningsuppdraget avseende finska styrkors befogenheter på så sätt att det inte enbart omfattar finska styrkors maktbefogenheter, utan även vissa andra förutsättningar som är nödvändiga för att finska militära styrkor ska kunna ge ett verksamt stöd. Uppdraget att överväga och föreslå en bemyndigandelag har avsett beslut om att lämna militärt stöd till för att hindra kränkningar av finskt territorium, beslut om att begära militärt stöd från för att möta ett väpnat angrepp eller när höjd beredskap annars råder i samt beslut om att begära militärt stöd från för att hindra kränkningar av svenskt territorium. 2019/20:110 Bilaga 1 Ökade beslutsbefogenheter för regeringen Utredningen anser att vissa beslut om att ge och ta emot militärt stöd inte kan fattas med tillräcklig skyndsamhet inom ramen för besluts- fattande samt att regeringen därför genom bemyndiganden i lag bör ges utökade befogenheter att ensam inom ramen för det fördjupade svensk- finska försvarssamarbetet fatta beslut om lämnande och mottagande av operativt militärt stöd. Vidare anser utredningen att behov av att hållas underrättad inom ramen för de utökade beslutsbefogenheterna säkerställs genom att regeringen lämnar information till och överlägger med enligt 10 kap. 11 § RF. Utredningen föreslår att be- myndiganden till regeringen regleras i en lag om operativt militärt stöd Enligt 1 § i den föreslagna lagen får regeringen på begäran av sätta in svenska väpnade styrkor för att stödja med att i enlighet med internationell rätt hindra kränkningar av finskt territorium. melsen kan bli tillämplig när det är fråga om att ge militärt stöd i situat- 2019/20:110 Bilaga 1 ioner där varken eller befinner sig i en väpnad konflikt. Exempelvis kan det handla om att sätta in flygstridskrafter eller enheter. Det krävs vidare att stödet avser åtgärder för att hindra kränkningar av finskt territorium och att det i det enskilda fallet rör sig om en väpnad styrka i regeringsformens mening. Med uttrycket ”i enlighet med internationell rätt” tydliggörs att det stöd som lämnas alltid måste vara förenligt med folkrättens regler, vilket motsvarar terminologin i 15 kap. 13 § RF. Det bör understrykas att det inte har ingått i utredningens uppdrag att föreslå någon ändring i den ordning som gäller för att regeringen ska få besluta om att sätta in svenska väpnade styrkor för att bistå med att möta ett väpnat angrepp. Ett sådant beslut kommer även med utredningens lagförslag att kräva medgivande i det särskilda fallet enligt 15 kap. 16 § RF. Regeringen får vidare enligt 2 § i den föreslagna lagen begära stöd av i form av militära styrkor 1. för att i enlighet med internationell rätt möta ett väpnat angrepp mot , om är i krig eller krigsfara eller det råder sådana extraordinära förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som har befunnit sig i, eller 2. för att i enlighet med internationell rätt hindra kränkningar av svenskt territorium i fred eller under krig mellan främmande stater. Bestämmelsen gäller således stöd till med finska militära styrkor för att möta ett väpnat angrepp eller för att hindra territoriella kränkningar. De militära styrkorna kan t.ex. bestå av militära förband, bestyckade och bemannade örlogsfartyg, militära luftfartyg eller fordon, eller vapensystem med den personal som krävs för att hantera det. I likhet med när stöd lämnas måste det stöd som begärs alltid vara förenligt med folkrättens regler. En begäran från regeringen om militärt stöd bör innehålla uppgifter om bl.a. stödets omfattning, inklusive tid, geografi och lednings- och lydnadsförhållanden, samt de befogenheter stödjande styrkor ska ha. Vissa förberedelser bör redan ha skett för att ett regeringsbeslut ska kunna fattas med tillräcklig skyndsamhet. Det kommer att krävas att operationsplanering och samordning sker på både politisk och militär nivå. Vidare kommer att krävas administrativ beredskap i form av utkast till beslut och föreskrifter som kan användas som underlag i olika tänkbara beslutssituationer. Vilka uppgifter ett regeringsbeslut bör innehålla kommer att bero på vilken form av gemensamt agerande det är fråga om. Syftet med 2 § är, såsom framgår av bestämmelsens andra stycke, att regeringen bemyndigas att överlåta förvaltningsuppgifter enligt 10 kap. 8 § RF till finska myndigheter. Enligt paragrafen omfattas även förvaltningsuppgifter som innefattar myndighetsutövning. Vilka uppgifter som överlämnas i det konkreta fallet regleras närmare i regeringens beslut i det enskilda fallet. Vilka maktbefogenheter som kan komma ifråga framgår av 3 § i lagen. Nödvändiga befogenheter för finska militära styrkor som lämnar stöd I 3 § i den av utredningen föreslagna lagen om operativt militärt stöd mellan och finns bestämmelser som bemyndigar regeringen att fatta beslut om befogenheter för finska militära styrkor som lämnar stöd Utredningen anser att de i lagen uppräknade maktbefogen- heterna är nödvändiga för att finska militära styrkor ska kunna lämna ett Finska militära styrkor kan enligt lagen ges följande befogenheter: 1. de befogenheter skyddsvakt har enligt 11–14 §§ skydds- lagen (2010:305), 2. befogenheter enligt 10 § första stycket 1, 2 och 4 och andra stycket polislagen (1984:387), när de tjänstgör för bevakning och för att upprätthålla ordning inom styrkan, 3. de straffrättsliga och discipli- nära befogenheter som finska myndigheter enligt finsk lagstiftning har gentemot personalen inom styrkan, 4. befogenhet att besluta om förfo- gande och dispositionsförbud enligt 5 § 1 och 2 § och 6 § förfogandelagen (1978:262) under förutsättning att dessa bestämmelser helt eller delvis har trätt i tillämpning, och 5. befogenhet att besluta om förstöring enligt 7 § lagen om undanförsel och förstöring (1992:1402), under förutsättning att denna bestämmelse har trätt i tillämpning. Andra nödvändiga förutsättningar för finska militära styrkor som lämnar stöd Utredningen lämnar även förslag på annan författningsreglering som anses nödvändig för att finska militära styrkor ska kunna ge ett ändamålsenligt stöd. På lagnivå är det fråga om dels att införa en ny punkt i 5 § skyddslagen (2010:305) som innebär att också områden där finska militära styrkor lämnar stöd enligt lagen om operativt militärt stöd mellan och ska kunna förklaras vara skyddsobjekt, dels att införa bemyndiganden i luftfartslagen (2010:500) som innebär att regeringen eller Försvarsmakten får besluta om finsk militär luftfarts verksamhet i som bedrivs inom ramen för lagen om operativt militärt stöd mellan och . Utredningen lämnar även ett antal förslag till förordningsändringar som syftar till att skapa nödvändiga förutsättningar för finska militära styrkor att lämna stöd till . 2019/20:110 Bilaga 2 Förslag till lag (2019:0000) om operativt militärt stöd mellan och Härigenom föreskrivs följande.