prop · H70377 · 2020-02-18 00:00:00 — Standardkostnaden beräknas oftast som den förväntade nettokostnaden32 per kommuninvånare som kommunen bör ha för en verksamhet om den genomförs med den genomsnittliga ambitionsnivå, effektivitet och avgiftspolitik som finns i landet. I några fall utgörs standardkostnaden av schablonbelopp för de extra kostnader som olika demografiska och geografiska förutsättningar antas föra med sig. Det förekommer även att standardkostnaderna utgörs av en kombination av förväntade nettokostnader och schablonbelopp. Standardkostnaderna summeras sedan till kommunens strukturkostnad per kommuninvånare. De kommuner som har en strukturkostnad per invånare som är högre än den genomsnittliga strukturkostnaden per invånare i riket får ett kostnadsutjämningsbidrag motsvarande mellanskillnaden och de som har en lägre får betala en kostnadstutjämningsavgift. Kostnadsutjämningen ska neutralisera kostnadsskillnader mellan kommunerna som följer av olika strukturella förutsättningar, utan att begränsa hur kommunerna prioriterar mellan olika verksamhetsområden. Tilläggen eller avdragen i respektive delmodell ska inte vara styrande för kommunernas fördelning av resurser mellan olika verksamheter. 32Nettokostnaderna är bruttokostnader minus avgifter som kommunmedlemmarna betalar för en verksamhet (till exempel avgift till förskolan eller sophämtning), riktade statsbidrag och andra externa intäkter. 16 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Kostnadsutjämningsbidrag/-avgift till kommunen = (kommunens strukturkostnad per invånare – rikets genomsnittliga strukturkostnad per invånare) × antal invånare 2.4 Strukturbidraget har regionalpolitisk karaktär Strukturbidraget innehåller stöd av bland annat regionalpolitisk karaktär. Det lämnas till de kommuner som tidigare fick tillägg enligt några delmodeller som togs bort från kostnadsutjämningen och till de kommuner som fick stora intäktsminskningar när det nya utjämningssystemet infördes . Kommuner som hade en beräknad standardkostnad i delmodellen svagt befolkningsunderlag har rätt till bidrag med motsvarande belopp. Kommuner som fick strukturbidrag för näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder eller för intäktsminskningar har rätt till ett bidrag som motsvarar den del av summan av dessa belopp som överstiger av det uppräknade skatteunderlaget . Strukturbidraget är ett permanent bidrag. Beloppen i strukturbidraget har varit oförändrade . 2.5Införandebidrag används vid förändringar av utjämningssystemet När det görs förändringar i det kommunalekonomiska utjämningssystemet leder det till ekonomiska omfördelningseffekter. Vid större förändringar brukar särskilda temporära införandebidrag användas för att mildra omfördelningseffekterna för de kommuner som får de största intäktsminskningarna. Syftet är att de kommuner som förlorar mest på förändringarna ska få möjlighet att anpassa sina kostnader till gällande utjämningssystem. Införandebidragen ingår inte i granskningen. 2.6Regleringsposten används för att anslaget och utjämningen ska gå jämnt ut Summan av inkomstutjämningen, kostnadsutjämningen, strukturbidragen och införandebidragen jämförs med de medel som har anslagit till kommunalekonomisk utjämning. Om summan är större än anslaget ska kommunerna betala en regleringsavgift. Om summan är mindre än anslaget får kommunerna ett regleringsbidrag. Anledningen till att anslagna medel skiljer sig från utjämningens netto är att det kommunala skatteunderlaget inte är känt när nivån på anslaget för kommunalekonomisk utjämning bestäms. För att staten ändå ska kunna bestämma storleken på anslaget till den kommunala sektorn finns regleringsposten. används också som instrument i samband R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING med ekonomiska regleringar mellan staten och kommunsektorn. Regleringsavgiften/-bidraget beräknas i kronor per invånare och är lika stort för samtliga kommuninvånare. ingår inte i granskningen. 2.7 Förvaltningen av utjämningssystemet I är det som ansvarar för systemet för kommunalekonomisk utjämning. Utredningar har historiskt sett tillsatts med mellanrum för att göra förändringar eller uppdateringar av olika beräkningar. Resultatet av utredningarnas arbete har publicerats i och lämnats till . () ansvarar för de återkommande beräkningarna gällande utjämningssystemets olika delar. I detta arbete ingår bland annat att uppdatera beräkningarna i utjämningssystemet med nya data, enligt gällande regelverk och enligt särskilda uppdrag. SCB lämnar också uppgifter om utfallen till kommunerna, landstingen och . På under ämnesområdet offentlig ekonomi redovisas utfallen på kommun- och landstingsnivå. beslutar under utjämningsåret preliminärt om bidrag respektive avgifter för varje kommun och landsting. En kommun eller ett landsting får under utjämningsåret till påtala brister och oriktiga uppgifter i underlaget för beslutet. fastställer bidrag respektive avgifter för varje kommun och landsting Statskontoret hade i uppdrag att följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning mellan 2009 och 2018.34 Uppdraget upphörde att gälla . Från detta datum har Statskontoret i stället det bredare uppdraget att redogöra för utvecklingen av statens styrning av kommuner och landsting.35 Regeringen överlämnade en proposition till med förslag till ändringar i lagen (2004:73) om kommunalekonomisk utjämning.36 Förslaget baseras på förslag.37 I propositionen föreslås vissa förändringar av kostnadsutjämningen för kommunerna, som föreslås träda i kraft . Denna granskning avser det befintliga systemet för kommunalekonomisk utjämning. Men i anslutning till vissa beräkningar i kapitel 4 och i det avslutande kapitlet beskrivs delar av det aktuella förslaget från regeringen. 33SCB, Kommunalekonomisk utjämning. 34Förordning (2007:827) med instruktion för Statskontoret. 35Förordning om ändring i förordningen (2007:827) med instruktion för Statskontoret. 2019/20:11. 37SOU 2018:74, Lite mer lika. Översyn av kostnadsutjämningen för kommuner och landsting. 18 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3Inkomstutjämningens betydelse för möjligheten till likvärdig service Inkomstutjämningssystemet har en stor betydelse för kommunernas möjlighet att ge invånarna likvärdig service utan större skillnader i skattesatser. Spridningen i skattesatser var . Utan inkomstutjämningssystemet skulle spridningen vara , allt annat lika. I enlighet med lagstiftningens förarbeten är inkomstutjämningen långtgående, men inte fullständig för att inte verka tillväxthämmande. Om inkomstutjämningen i stället var fullständig skulle spridningen i skattesatser kunna minska till , allt annat lika. 3.1Skillnader i skatteunderlag påverkar möjligheten till likvärdig service För att kommunerna ska kunna bedriva likvärdig service krävs att de har ekonomiska förutsättningar att göra det. Den kommunala servicen finansierades till genom inkomstskatt år 2017.38 Skillnaden i skattekraft39, och därmed möjligheten till skatteintäkter, skiljer sig kraftigt åt mellan den kommun som har högst och den som har lägst skattekraft (figur 3.1). kommun hade en skattekraft som var 2,4 gånger så hög som kommun 2017.40 Utan inkomstutjämning skulle dessa två kommuner ha helt olika förutsättningar att finansiera den kommunala servicen. Några kommuner har mycket hög skattekraft vilket drar upp medelskattekraften i riket. Förutom kommun hade , och skattekrafter som var högre än medelskattekraften . hade av kommunerna en skattekraft som var lägre än medelskattekraften. Kommunen med medianskattekraften hade en skattekraft som var drygt lägre än medelskattekraften. Knappt hälften av kommunerna hade en skattekraft som låg +/– kring medianskattekraften. 38Egna beräkningar utifrån SCB, ”Resultaträkning för kommunkoncernen efter region och resultaträkningsposter. –2018”, hämtad . 39Skattekraften beräknas som skatteunderlag i kronor per invånare. Kommunalt skatteunderlag utgörs av summa beskattningsbar förvärvsinkomst för fysiska personer. 40SCB, ”Skatteunderlag och skattekraft efter region. –2019”, hämtad . R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Figur 3.1 Skattekraft (skatteunderlag per invånare) 2017 © GeoNams Here, MSFT, Microsoft, Källa: SCB, ”Skatteunderlag och skattekraft efter region. –2019”, hämtad . 20 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3.2Inkomstutjämningen har stor betydelse för likvärdig service Inkomstutjämningen bidrar stort till att både förstärka kommunernas ekonomi och att utjämna skillnaderna mellan kommunernas intäkter från skatter. sköt staten till till kommunerna i inkomstutjämningsbidrag vilket motsvarade av kommunkoncernernas intäkter.41 omfördelades från de kommuner som hade den högsta skattekraften till övriga kommuner. var 14 kommuner avgiftsbetalare. Övriga 276 kommuner var bidragsmottagare. 3.3Inkomstutjämningsbidragen motsvarar som mest i skatt är den kommun som hade högst kommunalskatt. Inkomstutjämningsbidraget som kommun fick var per invånare. Det motsvarade i skattesats för kommuninvånarna (figur 3.2).42 Uttryckt annorlunda så skulle kommun behöva ta ut en kommunalskatt på i stället för för att bibehålla nivån på intäkterna utan inkomstutjämning, allt annat lika.43 är den kommun som hade lägst kommunalskatt. Solnaborna betalade per invånare i inkomstutjämningsavgift. i skatteuttag för Solnaborna som skulle ha kunnat haft ännu lägre kommunalskatt, 16,23 i stället för , utan inkomstutjämningen. Spännvidden mellan och Solnas kommunalskatt skulle vara i stället för 6,73 utan inkomstutjämning, allt annat lika. är den kommun som skulle ha behövt höja sin kommunalskatt mest utan inkomstutjämning, från till , för att behålla sin intäktsnivå. För kommun motsvarade inkomstutjämningen i utdebitering. är den kommun som skulle kunna sänka sin skatt flest procentenheter, från , utan inkomstutjämningssystemet. Skillnaden i skattesats mellan och kommuner skulle vara i stället för dagens utan inkomstutjämningssystemet, allt annat lika. 41SCB, ”Resultaträkning för kommunkoncernen efter region och resultaträkningsposter. –2018”, hämtad . 42Se hur vi har räknat i bilaga 1, kapitel 3, avsnitt 3.3. 43Beräkningen är rent statisk. I beräkningen bortser vi från att om inkomstutjämningen togs bort så skulle det kunna få effekter som i sin tur påverkar skatteinkomsterna. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Figur 3.2 Inkomstutjämningsbidragens och inkomstutjämningsavgifternas storlek omräknad till skattesats som kommunen skulle behöva ta ut eller kunna sänka skatten med om inte inkomstsutjämningen fanns, allt annat lika. © GeoNams Here, MSFT, Microsoft, Källa: Egna beräkningar, se bilaga 1, kap. 2, avsnitt 3.3. 22 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 3.4En fullständig inkomstutjämning motsvarar en mindre del i skatt Kompensationsgraden är som nämnts för de kommuner som får ett bidrag i inkomstutjämningen. De kommuner som betalar avgifter får behålla av skillnaden mellan den egna skattekraften och skatteutjämningsunderlaget, justerat för skatteväxlingen i länet. Våra beräkningar visar att detta motsvarar 2017 i minskade inkomster för de 276 bidragskommunerna till följd av att utjämningen inte är fullständig. 14 avgiftskommunerna fick däremot behålla till följd av att utjämningen inte är fullständig.44 Om inkomstutjämningen hade varit fullständig skulle bidragskommunerna ha kunnat ta ut en skatt som var mellan . De kommuner som betalar avgifter skulle ha behövt höja skatten med mellan . Gapet mellan högsta () och lägsta () skattesatsen skulle kunna minska från till , det vill säga en minskning med 0,53 procentenheter.45 44För en beskrivning av beräkningarna, se bilaga 1, kap. 3, avsnitt 3.4. 45Beräkningen är rent statisk och bortser från att en fullständig kompensation till följd av negativa incitamenteffekter skulle kunna leda till minskad skattebas och därmed minskade skatteintäkter. Vi utgår i beräkningarna från att kommunerna använder hela tillskottet till en skattesänkning och att de finansierar hela den höjda avgiften genom att höja skatten. För en beskrivning av beräkningarna, se bilaga 1, kapitel 3, avsnitt 3.4. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING 4Kostnadsutjämningens betydelse för möjligheten till likvärdig service Kostnadsutjämningssystemet har en stor betydelse för kommunernas möjlighet att ge invånarna likvärdig service utan större skillnader i skattesatser. Spridningen i kommunala skattesatser var . Utan kostnadsutjämningssystemet skulle spridningen vara , allt annat lika. Kostnadsutjämningssystemet utjämnar inte tillräckligt för kostnadsskillnader mellan kommuner som beror på att de har olika strukturella demografiska och geografiska förutsättningar. Enligt våra beräkningar underkompenseras kommuner med stor yta, litet invånarantal och en liten andel som bor i tätort inom samtliga verksamhetsområden som ingår i kostnadsutjämningen. Dessutom underkompenseras krympande kommuner för kostnader inom förskolan, förskoleklass och . Det finns även viss underkompensation för socioekonomiskt utsatta storstadsområden, särskilt inom gymnasieskolan. 4.1Verksamheter i kostnadsutjämningen står för två tredjedelar av kostnaden Bruttokostnaden för den verksamhet som kostnadsutjämningen omfattar var eller per invånare år 2017.46 I detta belopp ingår bruttokostnader för förskola, fritidshem, annan pedagogisk verksamhet, förskoleklass, grundskola, gymnasieskola, vård och omsorg om äldre, individ- och familjeomsorg, kollektivtrafik47, räddningstjänst och politisk verksamhet. Det utjämnas även för kostnaden för gator och vägar. Men kommunerna bokför kostnader för gator, vägar och parkering under samma kontopost. Det innebär att kostnader för enbart gator och vägar inte finns tillgängligt. Om kostnadsposten gator, vägar och parkering inkluderas är den sammanlagda bruttokostnaden eller per person. Bruttokostnaden för den kommunala verksamhet som kommunerna bedriver i förvaltningsform var 675 miljarder eller per invånare . Om vi inkluderar den verksamhet som bedrivs i kommunägda företag så stiger bruttokostnaden till eller per invånare. 46Egna beräkningar utifrån kostnadsuppgifter från SCB, ”Resultaträkning för kommunkoncernen efter region och resultaträkningsposter. –2018”, hämtad . 47SKL, Kommun-Bas13 En normalkontoplan för kommunernas externa redovisning, kontopost buss, bil och spårbundna transporter, 2012. 24 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Det betyder att den verksamhet som omfattas av utjämning motsvarar knappt tre fjärdedelar av den i huvudsak skattefinansierade verksamheten (egentlig verksamhet) och knappt två tredjedelar av den totala bruttokostnaden för service.48 4.2Kostnadsutjämningen utjämnar kommunernas nettokostnader Inom de verksamheter som ingår i kostnadsutjämningen kompenseras kommunerna för de skillnader i nettokostnader som uppstår för att kommunerna har olika strukturella förutsättningar, det vill säga för att kommunerna har olika behov. Kostnadsutjämning ska ske till den kostnad kommunen har om verksamheten bedrivs med en genomsnittlig ambitions-, effektivitets- och avgiftsnivå, givet kommunens egna strukturella förutsättningar. Utgångspunkten för utjämningen med tillägg/avdrag i respektive delmodell är de genomsnittliga kostnaderna i alla landets kommuner för den aktuella verksamheten. Nettokostnaden är bruttokostnaden minus riktade statsbidrag, avgifter, taxor och andra externa intäkter. Det innebär att kostnadsutjämningen utjämnar för den del av kostnaden som kommunen framför allt behöver finansiera genom skatt. Kostnadsutjämningen finansieras genom en omfördelning mellan kommunerna. Bidragen är därför ungefär lika stora som avgifterna.49 Kommunernas nettokostnader för den kommunala service som ingår i kostnadsutjämningen (exklusive nettokostnader för vägar) skiljer sig kraftigt åt. Nettokostnaden per invånare är med några undantag betydligt högre i kommunerna i , och inland jämfört med kommunerna i . Ett tiotal av Norrlandskommunerna hade nettokostnader per invånare 2017. Detta kan jämföras med flera kommuner i framför allt och län som hade nettokostnader på per invånare.50 Kostnadsutjämningen omfördelar netto 2017. Den största omfördelningen görs för kostnadsskillnader inom äldreomsorg, förskoleklass och grundskola, samt individ- och familjeomsorg.51 De bidrag eller avdrag som räknas fram för de olika verksamheterna summeras per kommun och tar delvis ut 48I andelarna har inte kostnaden för gator, vägar och parkering räknats in. Tas detta belopp med ändras andelarna från knappt till drygt tre fjärdedelar respektive från knappt till drygt två tredjedelar. 49Avgifterna och bidragen går inte exakt jämnt upp på grund av att befolkningen som används i beräkningarna för strukturkostnaden mäts 31/12 innan utjämningen, men när kommunernas bidrag och avgifter räknas ut används befolkningen 1/11 året innan utjämningen. 50Egna beräkningar utifrån kostnadsuppgifter från SCB, ”Kostnader och intäkter för kommuner efter region och verksamhetsområde. –2018”, hämtad . 51SCB, ”Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2017, utfall”, hämtad . R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING Exempelvis har en kommun med en hög andel förskolebarn och skolelever i befolkningen ofta en låg andel äldre och vice versa. 4.3Kostnadsutjämningsbidragen motsvarar som mest i skatt De största bidragen från kostnadsutjämningen per invånare går till ett antal landsbygdskommuner i norra . gick de största bidragen per invånare till kommun i följt av och kommuner i . Dessa kommuner fick per invånare i bidrag.52 Detta motsvarar en skattesats på mellan 5,6 och (figur 4.1). Uttryckt annorlunda skulle , och behöva höja sin skatt med 5,6–6,för att hålla intäkterna på en nivå, allt annat lika.53 Det skulle innebära att skulle behöva ta i kommunalskatt i stället för 23,85, skulle behöva ta ut i stället för 23,15 och 29,75 i stället för 23,15 om det inte fanns något kostnadsutjämningssystem. De kommuner som betalar störst kostnadsutjämningsavgift är och som betalar per invånare. Därefter följer som betalar kostnadsutjämningsavgift på per invånare.54 Omräknat i skatteuttag motsvarar det för , för och för (figur 4.1).55 Utan kostnadsutjämningssystemet skulle kommunerna kunna sänka skatten med denna skattesats, allt annat lika. Spridningen i kommunala skattesatser var . Om kostnadsutjämningen inte fanns, allt annat lika, skulle spridningen mellan kommunen med högst respektive lägst skattesats vara . 52SCB, ”Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2017, utfall”, hämtad . 53Egna beräkningar, se bilaga 1, kap. 4, avsnitt 4.3. 54SCB, ”Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2017, utfall, hämtad . 55Se bilaga 1, kap. 4, avsnitt 4.3. 26 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Figur 4.1 Kostnadsutjämningsbidragens och kostnadsutjämningsavgifternas storlek omräknad till skattesats som kommunen skulle behöva ta ut eller kunna sänka skatten med om inte kostnadsutjämningen fanns, allt annat lika. © GeoNams Here, MSFT, Microsoft, Källa: Egna beräkningar, se bilaga 1, kapitel 4, avsnitt 4.3. R I K S R E V I S I O N E N DET KOMMUNALA UTJÄMNINGSSYSTEMET – BEHOV AV MER UTJÄMNING OCH BÄTTRE FÖRVALTNING 4.4 Även storstadskommuner får väsentliga bidrag Det är inte enbart landsbygdskommuner som får betydande bidrag per invånare i kostnadsutjämningen. Kommuner som får jämförelsevis stora bidrag i kostnadsutjämningen kan ha vitt skilda demografiska eller geografiska förutsättningar. Till exempel fick de storstadsnära kommunerna respektive per invånare . Det motsvarar en skattesats på för och för (se figur 4.1). Allt annat lika skulle alltså och behöva höja skatten med 1,64 respektive om kostnadsutjämningssystemet inte fanns. En annan sak är att dessa båda kommuner betalar stora avgifter i inkomstutjämningen. De kommuner som får de största bidragen per invånare är inte samma kommuner som totalt sett får de största bidragen. Sammantaget går naturligen större belopp till kommuner med många invånare. De största bidragen totalt sett 2017 gick till (), () och (). De största avgiftskommunerna per invånare 2017 var , och som betalade en avgift på mellan 4 500 till per invånare. De största avgiftskommunerna i kronor räknat var (), () och (). Summeras utfallet i kostnadsutjämningen per län är kommunerna i de största bidragsmottagarna med sammantaget i bidrag från kostnadsutjämningen. län är den region där kommunerna sammantaget betalar de högsta avgifterna. var 171 kommuner avgiftskommuner i kostnadsutjämningen och övriga 119 är bidragskommuner. i avgiftskommunerna medan bor i bidragskommunerna. 4.5Kommuner med få invånare, liten andel i tätort eller stor yta underkompenseras Vi har granskat om kostnadsutjämningssystemet utjämnar tillräckligt för de kostnadsskillnader som uppstår för att kommunerna har olika strukturella förutsättningar, det vill säga olika behov. Vi har undersökt om utjämningen för stora avstånd, få invånare, en liten andel som bor i tätort, befolkningsförändringar, invånarnas socioekonomi och andel med utländsk bakgrund är tillräcklig.56 Vi har inte granskat om utjämningen för löner, byggkostnader och uppvärmning 56I bilaga 2 listas hur vi har definierat de olika strukturella faktorerna. 28 R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Våra regressionsresultat visar att nettokostnaderna som uppstår på grund av stora ytor, att kommunen har få invånare eller att relativt få bor i tätort underskattas i kostnadsutjämningen.57 Det finns ofta skalfördelar i den kommunala verksamheten. Till exempel blir kostnaden per brukare i dyrare vid långa avstånd (stor yta), skolan blir dyrare per elev om det finns få elever per lärare och om eleverna får skolskjuts på grund av långa avstånd. och den kommunala administrationen blir dyrare per invånare om färre invånare ska dela på kostnaden. Flera av de underliggande delmodellerna i kostnadsutjämningen kompenserar för stora ytor, att kommunen har få invånare och att relativt få bor i tätort, men våra beräkningar visar att kompensationen inte är tillräcklig. Vi har gjort dels separata analyser per verksamhetsområde (delmodell), dels analyser för all verksamhet som ingår i kostnadsutjämningen sammantaget. Våra regressionsanalyser visar att skillnaden mellan kommunernas nettokostnader och de kostnader som kommunerna ”borde ha” enligt kostnadsutjämningssystemet är systematiskt större ju färre invånare som finns i en kommun, ju mindre andel som bor i tätort och ju större yta en kommun har. Det innebär att kostnadsutjämningen underkompenserar för dessa strukturella faktorer. Skillnaden mellan kommunens faktiska nettokostnader och de kostnader den ”borde ha” enligt kostnadsutjämningen kallas nettokostnadsavvikelsen. Nettokostnadsavvikelsen är ett etablerat nyckeltal inom Vi har genomfört beräkningarna för olika grupper av kommuner (se bilaga 3) för att vara säkra på att det är just kommunernas yta, antal invånare och tätortsgrad som för med sig extra kostnader och inte något annat. Om vi enbart hade beräknat regressioner för hela och funnit att kommuner med exempelvis större yta har högre kostnader än de borde ha enligt kostnadsutjämningen skulle vi inte kunna säga att det är just yta som samvarierar med stora kostnader. Majoriteten av kommunerna i har stor yta.