prop · H703101 · 2020-04-15 00:00:00 — Som en konsekvens av sammanslagningen ändrades löptiden i skulder i svenska kronor till mellan 4 och . Styrningen av valutaskuldens löptid och styrningen av statsskuldens sammansättning var oförändrad i jämförelse med 2018. Tabell 4.2 Riktlinjer för sammansättning av statsskulden Real skuld i kronor sköter upplåningen genom att ge ut värdepapper. Huvuddelen är i form av nominella statsobligationer och statsskuldväxlar i kronor. En del av upplåningen täcks genom reala statsobligationer (realobligationer), som ger investerarna ett inflationsskydd. lånar även på den utländska räntemarknaden genom att ge ut värdepapper i utländsk valuta. Köpare är i första hand inhemska och utländska fonder, försäkringsbolag och finansiella institutioner. Inom ramen för regeringens riktlinjer fattar beslut om förvaltning och upplåning. Det gäller t.ex. vilka valutor som ska ingå i valutaskulden och valutornas inbördes fördelning. har även möjlighet att fatta beslut om ränte- och valutapositioner. Realskuldens andel av den totala skulden var i genomsnitt av den totala skulden. Riktvärdet på är långsiktigt. Realskulden är svår att styra eftersom nyupplåningen är liten i förhållande till den utestående skulden. Till skillnad från övriga skuldslag är det inte möjligt att använda derivatinstrument för att påverka andelen real skuld. Realandelen kan därför variera kring riktvärdet utan att behöver vidta åtgärder. Statsskuldens exponering i utländsk valuta ska minska med upp till 30 miljarder enligt riktlinjerna. Exponeringen ska beräknas så att förändringar i kronans växelkurs exkluderas. minskade exponeringen med exklusive växelkursförändringar. Den genomsnittliga räntan som lånade till i statsobligationer 2019 var , vilket var väsentligt lägre än föregående år. Minskningen beror inte enbart på att räntorna sjönk utan även att andelen tioåriga obligationer som emitterades var lägre än 2018. För realobligationer sjönk den genomsnittliga realräntan i auktionerna från - 2018 till -1,2019. Den genomsnittliga räntan på statsskuldväxlarna ökade däremot från -0,till - 2019, främst mot bakgrund av att höjde reporäntan. Riktlinjer för löptid 2019 Löptid mätt som duration 4–6,5 Löptiden för skulder i kronor var i genomsnitt , vilket låg inom ramen för regeringens riktlinjer. Den genomsnittliga löptiden för valutaskulden var . Eftersom valutaskulden kan styras med hjälp av derivat, varierar löptiden inte nämnvärt över året. Andelarna nominell skuld, real skuld respektive valutaskuld beräknas baserat på nominella belopp, inklusive upplupen inflationskompensation och till aktuell växelkurs. De procentuella andelarna enligt riktlinjerna som beskrivs ovan överensstämmer inte med andelarna i nedanstående tabell då riktlinjernas andelar beräknas på okonsoliderad skuld inklusive fordringar i vidareutlåning och inklusive förvaltningstillgångar. Tabell 4.4 Statsskuldens utveckling och sammansättning Nominella lån i svenska kronor varav nominella lån i svenska Reala lån i svenska kronor varav reala lån i svenska kronor, Nominella lån i utländsk valuta Den konsoliderade statsskulden minskade med jämfört med föregående år. De nominella lånen i svenska kronor minskade med till . Den reala lånestocken uppgick till vilket är en minskning med jämfört med . Valutaskulden minskade med . Valutaskulden består delvis av lån i utländsk valuta. har tidigare även skapat valutaskuld med hjälp av derivat. Det innebär att ingår avtal om att byta åtaganden i kronor mot åtaganden i utländsk valuta. har tagit upp lån i utländsk valuta för att finansiera utlåningen till . minskade vidareutlåningen till med . Det totala utlånade beloppet till minskade med jämfört med , vilket bidrog till att valutaskulden minskade. De senaste årens budgetöverskott har gjort att det inte funnits behov av att ge ut obligationer i utländsk valuta. De lån som togs upp i utländsk valuta var uteslutande för vidareutlåning till . ersätter för de räntekostnader och administrativa kostnader som uppstår i samband med vidareutlåningen. Tabell 4.5 Nominella lån i svenska kronor Säkerheter i svenska kronor Valutaderivat i svenska kronor Nominella lån i svenska kronor Den nominella skulden i svenska kronor var lägre vid utgången av 2019 jämfört med föregående år. Upplåning i nominella statsobligationer minskade med . Den utestående stocken av statsskuldväxlar var vid utgången av 2019, vilket var oförändrad nivå jämfört med . Upplåning i likviditetsförvaltningsinstrument ökade med . I nominella lån i svenska kronor ingår också privatmarknadslån. Privatmarknadslån består dels av premieobligationer, dels av Riksgäldsspar. skedde ingen upplåning på privatmarknaden. utgjorde den av den Riksgäldsspar avvecklades efter ett beslut av 2013. Riksgäldsspar med fast ränta är stängt för nyteckning. De sista kontona förfaller . meddelade att man inte heller avser ge ut några nya premieobligationer. Att låna upp på privatmarknaden i stället för på kapital- och penningmarknaderna ökade kostnaderna för statsskulden med . För femårsperioden –uppgick merkostnaden till totalt . Det är första gången upplåningen på privatmarknaden inneburit en merkostnad sett över en hel femårsperiod. Utvecklingen beror framförallt på att har fasta kostnader för systemstöd och tjänster som krävs för att upprätthålla verksamheten till dessa den sista premieobligationen förfaller . tar positioner för att sänka statens kostnader och risker baserat på bedömningar av den framtida ränte- och växelkursutvecklingen. Positioner tas med hjälp av derivat som gör att skuldens löptid och fördelning mellan valutor justeras. kan ta valutapositioner och räntepositioner, men räntepositioner får endast tas i utländsk valuta. En vinst i positionerna minskar statens räntekostnader med samma belopp. Utrymmet för positionstagande styrs av regeringens årliga riktlinjer. När bedömer att ett marknadspris markant avviker från en långsiktigt motiverad nivå, kan myndigheten ta större positioner. Sådana positioner tar dock sällan. Dessutom bedriver en löpande positionstagning där det normalt handlar om relativt små positioner. Den löpande positionstagningen har delvis bedrivits av externa förvaltare. beslutade emellertid att avveckla de externa förvaltarna. visade den löpande positionstagningen en vinst på , vilket kan jämföras med en vinst på 2018. har den externa förvaltningen resulterat i en förlust på exklusive förvaltningsavgifter. har den interna förvaltningen gett ett underskott på . Sammantaget visade positionsverksamheten inklusive förvaltningsavgifter ett underskott på . utökades positionen för en starkare krona från till nästan . Vid utgången av året var det orealiserade resultatet . Det slutliga, realiserade resultatet kan beräknas först när positionen är avslutad. Utgifterna på anslaget 1:1 Räntor på statsskulden inom utgiftsområde 26 statsskuldsräntor m.m., på statens budget uppgick till 2019 (se avsnitt 2.4.26). Jämfört med ökade ränteutgifterna med . Beloppen i statens budget redovisas enligt utgiftsmässiga principer och är ett netto av inkomster och utgifter i upplåningsverksamheten. Den utgiftsmässiga redovisningen är dock bristfällig när det gäller att beskriva statsskuldens kostnader. Exempelvis har valet av upplåningsteknik stor påverkan på anslagsbelastningen ett visst år. En kostnadsmässig redovisning, där samtliga kostnader och intäkter hänförliga tas med, ger därför en bättre bild av hur räntekostnaderna utvecklas över tiden. I resultaträkningen för staten redovisas räntor enligt kostnadsmässiga principer efter eliminering av räntor till eller från statliga myndigheter. I kostnaderna ingår även en omvärdering av skulden i utländsk valuta. I nedanstående tabell visas statsskuldens kostnader, vilket är en sammanfattning och specificering av uppgifterna i resultaträkningen (se not 12 till resultaträkningen). Räntekostnader på lån i svenska kronor Räntekostnader på lån i utländsk valuta -2,5 -1,9 -5,4 -31,4 -0,8 Över- /underkurs vid emission m.m. -9,0 -10,5 -13,2 -11,3 -10,8 -6,1 -16,0 -15,7 -14,2 -14,5 -14,9 Nettokostnader efter intäkter, -20,4 Orealiserade valutakursdifferenser hänförbara till -0,6 -0,4 -5,0 -1,4 Enligt resultaträkningen uppgick nettokostnaden för statsskulden (räntor, över- och underkurser, valutakursförändringar m.m.) till , vilket är en minskning med 6,3 miljarder jämfört med . Den främsta orsaken till att nettokostnaden för statsskulden minskade 2019 var att utfallet på orealiserade valutakursförändringar förbättrades jämfört med . Realiserade valutakursdifferenser påverkas framför allt av kronans växelkurs mot andra valutor när ett lån förfaller, men också av inbördes förändringar mellan andra valutors växelkurser eftersom i förvaltningen av valutaskulden använder olika derivatinstrument. Utfallet för de realiserade valutakursdifferenserna blev en valutakursförlust på 2019, vilket är en ökning med jämfört med . Nettokostnaden för realiserade kursdifferenser var 2019, vilket är en ökning med jämfört med . Kursdifferenser uppstår när köper tillbaka obligationer och marknadsräntan avviker från kupongräntan. De orealiserade valutakursdifferenserna vändes till valutakursvinst . De orealiserade valutakursvinsterna uppgick till 2019. Det innebär en förbättring med mellan åren. De orealiserade valutakursvinsterna hänförbara till skuldskötselinstrument och vidareutlåning uppgick till 2019. De totala orealiserade valutakursvinsterna blev därmed netto . Över- och underkurser vid emission av statspapper m.m. bidrog till att sänka statsskuldens kostnader med 2019. Skillnaden mellan statsskuldens nettokostnader inklusive skuldskötselåtgärder och utfallet på anslaget 1:1 Räntor på statsskulden var . Skillnaden förklaras av olika principer för utgiftsmässig redovisning mot anslag och den kostnadsmässiga redovisningen i resultaträkningen. Det är endast realiserade utgifter som redovisas mot anslaget, medan orealiserade räntor och orealiserade valutakursdifferenser ingår i resultaträkningens nettokostnad. var motsvarande skillnad . 5Redovisning och riskanalys av statliga garantier och utlåning Ett statligt garantiåtagande innebär att staten går i borgen för någon annans betalningsåtagande, vilket leder till en finansiell risk för staten. Generella regler för hanteringen av statliga lån och garantier finns i budgetlagen (2011:203). Förordningen (2011:211) om utlåning och garantier innehåller mer detaljerade bestämmelser om garantigivning och utlåning med kreditrisk. Regeringen får enligt budgetlagen besluta om utlåning samt ställa ut kreditgarantier och göra andra liknande åtaganden för det ändamål och med högst det belopp som bestämmer. Regelverket föreskriver bland annat att en avgift ska tas ut som motsvarar statens förväntade kostnad för åtagandet, om inte beslutar annat. Förväntade kostnader för lån och garantier består av de förväntade förluster och administrativa kostnader som är förknippade med åtagandet. Förväntad förlust är ett statistiskt mått för de kreditförluster som beräknas kunna uppstå på grund av att garantigäldenären eller låntagaren med en viss sannolikhet inte kommer att fullgöra sitt åtagande. Avgifterna placeras på ett räntebärande konto i . Garanti- och utlåningsverksamheten förväntas därmed vara självfinansierad på lång sikt. Dessa principer för utlåning och garantigivning kallas för den statliga garanti- och utlåningsmodellen. Exempel på stora garantiåtaganden som omfattas av garantimodellen är exportkredit- garantier och kreditgarantier för infrastrukturprojekt. har dock möjlighet att besluta om att undanta specifika garantier från garantimodellen. Det finns därför garantier som regleras i särskilda lagar eller på annan grund har andra villkor än de som stipuleras i budgetlagen. Avgifter för sådana garantier är vanligen angivna direkt i lag och kan fastställas på andra grunder än att de ska täcka de förväntade kostnaderna. Insättningsgarantin och investerarskyddet är exempel på garantier som hanteras i särskild ordning. En mer utförlig beskrivning över hur garantier och utlåning redovisas finns i avsnitt 3.4. Statens garantiportfölj minskade med ca och uppgick till , jämfört med 2018. Näst efter insättningsgarantin (per ) utgjordes de största åtagandena av kreditgarantier () och garantier om tillförsel av kapital (). Pensionsgarantier uppgick till . I det ovanstående beloppet för statens garantiportfölj ingår inte investerarskyddet, eftersom åtagandet inte kan beloppsbestämmas. 6 Åtagandet avser garanterade insättningar per då rapportering avseende insättningsgarantin sker med eftersläpning. Utöver redan utfärdade garantier finns det utfästelser om nya garantier på . De redovisade utfästelserna omfattar endast bundna utfästelser och består i huvudsak av exportkreditgarantier.7 I tabell 5.1 visas en sammanställning av de garantier och utfästelser som regeringen och myndigheterna ställt ut. Garantierna motsvarar de garantiförbindelser som redovisas i not 56 till balansräkningen. Garantierna hanteras av fyra myndigheter: , (), samt (Sida). Garantikapital till internationella finansiella institutioner hanteras av men redovisas av . Garantikapitalet till Eurofima samt två kapitaltäckningsgarantier redovisas av . Tabell 5.1 Statliga garantiåtaganden och utfästelser Garantier till banker m.fl. 2, 7,16, 2, 7, 22 2, 16, 1 Åtagandet för insättningsgarantin avser garanterade insättningar per . 2 För investerarskyddet saknas uppgifter om storleken på de skyddade tillgångarna. 3 Beloppen avser såväl exportkreditgarantier som investeringsgarantier. 4 I garantiåtagandet för fristående garantier ingår åtagandet avseende EIB:s utlåning inom ramen för IV Bis och Cotonou- avtalet. 5 Det finns två stycken kapitaltäckningsgarantier, gällande och , vilka redovisas av . 6 redovisar garantikapitalet för Eurofima. 7 Åtagandet för pensionsgarantier avser . Anm.: Skillnaderna i totalbelopp mellan tabell 5.1 och 5.2 förklaras av att kapitaltäckningsgarantier ingår i tabell 5.1, men inte i tabell 5.2. 7 Bundna utfästelser är utfästelser för vilka reservationslöst avtal anmälts mellan externa parter, men där inget garantiavtal utfärdats mellan regeringen eller myndigheten och garantitagaren. Statens garantiåtaganden visas i diagram 5.1. Diagram 5.1 Garantiåtaganden –2019 I tabell 5.2 finns en sammanställning av beslutade garantiramar respektive utfärdade garantier samt i förekommande fall bundna utfästelser per myndighet. För garantigivning finns ramar för enskilda projekt samt ramar till mindre program. kan också, inom ramen för sitt uppdrag som resolutionsmyndighet, vid behov ställa ut garantier avseende tillgångar och förpliktelser för ett institut i resolution enligt lagen (2015:1016) om resolution. Om en allvarlig störning skulle uppstå i det finansiella systemet kan i enlighet med lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut motverka en sådan genom att ge stöd i form av garantier. Därutöver redovisar åtaganden i form av garantikapital gentemot internationella finansiella institutioner. har beslutat om en ram på för EKN:s garantigivning i form av exportkreditgarantier. Det finns dessutom en särskild ram på för EKN:s investeringsgarantier. Den totala ramen för Sidas garantiåtaganden avseende u-kreditgarantier och fristående garantier uppgick till jämfört med 2018. ram gällande utställande av kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder uppgick till 2019. Garantiramar och utfärdade garantier Garantier till insättare i utländska instituts filialer i Sverige2 Garantier till kreditinstitut, Garantier till företag i resolution, Kreditgaranti, European Spallation Source (ESS) 2,16, Grundfondsförbindelse, Fonden för den investeringsbanken (EIB) utvecklingsbank (CEB) investeringsbanken (NIB) Garantikapital, Asiatiska banken för infrastrukturinvesteringar (AIIB) investeringsorganet (MIGA) investeringsbanken, långivning inom ramen för IV Bis och Cotonou- Kreditgarantier för ny- och ombyggnad 1Åtagandet för insättningsgarantin avser garanterade insättningar per . 2Garantin innebär endast en möjlighet att skydda dessa filialer och den är en följd av finanskrisen. 3För investerarskyddet kan storleken på statens åtagande inte anges. 4Riksgäldskontoret får enligt lagen (2015:1017) om förebyggande statligt stöd till kreditinstitut ställa ut garantier för kreditinstitut om högst 5Riksgäldskontoret får enligt lagen (2015:1016) om resolution ställa ut garantier för finansiering av vissa tillgångar, förpliktelser och lån om högst . 6I samband med infriandet 2014 respektive 2016 under NIB:s program för miljöinvesteringslån har utestående ram begränsats till . 7Avser såväl garantier för färdigställda fastigheter som för fastigheter . Anm.: Skillnaderna i totalbelopp mellan tabellerna 5.1 och 5.2 förklaras främst av att kapitaltäckningsgarantier ingår i tabell 5.1 men inte i tabell 5.2. I följande avsnitt presenteras de olika garantityperna. Som tidigare nämnts hanteras de flesta garantier inom garantimodellen. Flera av de beloppsmässigt största garantierna, exempelvis insättningsgarantin, hanteras dock utanför garantimodellen. Syftet med insättningsgarantin är att bidra till stabilitet i det finansiella systemet genom ett starkt konsumentskydd för allmänhetens insättningar. Garantin infördes i och baseras på ett EU-direktiv. Motsvarande garanti finns i övriga EU-länder och även i ett flertal länder utanför EU. Garantin träder i kraft när ett institut går i konkurs eller efter ett beslut av . Garantin gäller också om staten hanterar ett institut genom resolution. Den svenska insättningsgarantin ersätter per insättare och institut och ersättningen ska göras tillgänglig . Ett högre ersättningsbelopp (max ) kan erhållas för insättningar som har gjorts och som är kopplade till vissa livshändelser, t.ex. försäljning av bostad. Regeringen har också möjlighet att ställa ut garantier för att insättare i ett utländskt instituts filial i ska få ersättning motsvarande vad som skulle ha betalats ut i institutets hemland. Detta kan bli aktuellt om det finns risk att garantiåtagandet inte kan uppfyllas inom det utländska systemet och att det bedöms medföra störningar i det svenska finansiella systemet. De garanterade insättningarna uppgick till och avsåg garanterade insättningar per 31 december 2018.8 Minskningen jämfört med föregående år förklaras främst av Nordea Banks flytt av huvudkontoret från till . De institut som omfattas av insättningsgarantin betalar en årlig avgift till staten. Inga händelser inträffade som utlöste insättningsgarantin. Då garantin regleras i särskild ordning utanför garantimodellen, finns det ingen värdering av statens förväntade kostnad för insättningsgarantin. Vid köp, försäljning eller deponering av värdepapper via ett värdepappersinstitut är institutet skyldigt att hålla kundens värdepapper skilda från sina egna. I det fall institutet inte kan lämna ut kundens egendom vid en konkurs, t.ex. därför att det efter konkursen inte går att klargöra vad som är kundens respektive institutets tillgångar, har kunden rätt till ersättning. Ett ersättningsfall förutsätter därmed en konkurs i kombination med grovt slarv eller brottslig handling hos institutet. Ersättningsbeloppet täcker förlorade tillgångar upp till ett värde av per kund och institut. För investerarskyddet betalar de institut som omfattas av skyddet en årlig administrativ avgift. Vid ersättningsfall tar staten ut avgifter från de kvarvarande instituten, som täcker de fulla kostnaderna för skadefallet. Det innebär att staten i princip inte bär någon kreditrisk till följd av investerarskyddet. Inga ersättningsfall inträffade . Den vanligaste formen av enskilda garantiåtaganden är kreditgarantier. Dessa innebär att staten tar på sig hela eller delar av kreditrisken vid bankers upplåning eller för finansiering av exportaffärer, infrastruktur, bostäder m.m., men överlåter själva kreditgivningen till andra långivare. EKN har i uppdrag att främja svensk export genom att erbjuda konkurrenskraftiga exportkreditgarantier och investeringsgarantier. Det har varit fortsatt hög efterfrågan på exportkreditgarantier och antalet nya affärer var det högsta . EKN har kommit att garantera allt fler affärer, men till lägre belopp. Årets garantigivning dominerades av affärer till . EKN utfärdade nya utfästelser för och garantier för Utfästelserna ökade med jämfört med medan garantigivningen minskade med . Engagemangen i form av exportgarantier och tillhörande bundna utfästelser uppgick till fördelade på 140 länder. Motsvarande engagemang för investeringsgarantierna var . En stor del av EKN:s exponering är koncentrerad till ett fåtal länder, där utgör den största koncentrationen till följd av en enskilt stor affär. Av det totala engagemanget hänförs till affärer till de fem största länderna. 8 Åtagandet avser garanterade insättningar per då rapportering avseende insättningsgarantin sker med eftersläpning. Årets höga efterfrågan på garantier till höginkomstländer inom () förklaras framför allt av affärer inom telekomaffärer och elkraft. Utestående garantier uppgick till , vilket är en minskning med jämfört med året innan. Utbetalningarna för infriade åtaganden uppgick till , vilket ska jämföras med året innan. Årets utbetalningar berodde bland annat på fortsatta utbetalningar avseende affär i , samt i . EKN har redovisat mot inkomsttitel vilket avsåg ej förväntansriktiga garantiavgifter. En u-kreditgaranti är en exportkredit som staten garanterar och subventionerar genom Sida. Garantierna ställdes, fram t.o.m. , ut till projekt som Sida bedömt kommer att få betydande utvecklingseffekter i berörda länder och som inte kan bära kostnaderna för en normal finansiering på kommersiella villkor. Sidas totala engagemang av u-kreditgarantier uppgick till . Inga nya utfästelser för u-kreditgarantier utfärdas. Sida ska i stället kombinera utvecklingslån med garantier i enlighet med förordningen (2018:2098) om garantier för utvecklingssamarbete. Sida har bemyndigats att besluta om finansiering med utvecklingslån och garantier (lånebistånd). Sida ställer ut fristående garantier för risker i samband med transaktioner på marknaden. Vid utgången av uppgick Sidas engagemang för fristående garantier till totalt . Engagemanget bestod av utfärdade garantier om , garantiåtagandet gällande EIB:s utlåning inom ramen för IV bis och på samt bundna utfästelser om . Finansieringen av sker genom att Konsortiet emitterar obligationer på kreditmarknaden. Svenska staten genom och danska staten genom garanterar solidariskt denna upplåning, som uppgick till jämfört med året innan. De statliga garantierna är föremål för en granskning av Europeiska kommissionen utifrån . Bostadskreditgarantier beviljas för såväl lån som för lån till färdigställda fastigheter. Garantier lämnas till kreditinstitut som har ramavtal med . Den totala garantistocken omfattade ca 142 garantier och uppgick till , vilket är i paritet med föregående år. De internationella åtagandena gäller bland annat garantier för utlåning från Nordiska investeringsbanken (NIB) till enskilda projekt i flera länder. Detta görs genom NIB:s projektinvesteringslån och miljöinvesteringslån. risk i garantiåtagandet för NIB:s projektinvesteringslån har successivt minskat till följd av att NIB vid ett antal tillfällen avsatt medel i en kreditriskfond, vilken tas i anspråk innan garantin kan åberopas. ingick ett garantiåtagande om till förmån för forskningsanläggningen (ESS) gällande tre olika låneramar, där respektive låneram finansieras av NIB, AB () samt Europeiska investeringsbanken (EIB). ESS har utnyttjat garantiramen fullt ut. Staten har tidigare haft garantiprogram för att bland annat främja sysselsättningen inom lantbruk, glesbygd och rennäring samt kreditgarantier för lån till personal inom utrikesförvaltningen. Programmen är stängda för ny garantigivning och har fasats ut. Garantier om tillförsel av kapital Garantier kan ställas ut där staten åtar sig att under vissa omständigheter tillskjuta kapital till ett företag.