prop · H703100 · 2020-04-15 00:00:00 — 20 Allmän miljö- och naturvård Utökat stöd till solceller Kompensation för inbetalning av upplupen skatt på elförbrukning på tåg4 23 Areella näringar, landsbygd och Ändrad växelkurs och programändring Rabatt för fasta hyreskostnader i utsatta 25 Allmänna bidrag till kommuner Höjt generellt statsbidrag till Stöd till kommunsektorn för att stärka Summa ökning av takbegränsade Anm.: Endast större anslagsförändringar redovisas separat inom varje utgiftsområde. 1Förslag i Extra ändringsbudget – Åtgärder med anledning av coronaviruset (prop. 2019/20:132, bet. 2019/20.FiU51, rskr 2019/20:199–202). 2Förslag i Extra ändringsbudget – Ytterligare åtgärder med anledning av coronaviruset (prop. 2019/20:146, bet. 2019/20:FiU56, rskr. 2019/20:207–212). 3Riksdagens ändring av statens budget (bet. 2019/20: FiU49, rskr. 2019/20:163–166). 4Förslag som tillförs regelstyrda anslag som påverkas av förändringar av volym- och makroekonomiska förutsättningar (i första hand transfereringsanslag) utan att någon ny reform föreslås. Dessa medför höjda anslagsnivåer om Källa: Egna beräkningar. Reviderad pris- och löneomräkning Revideringar i pris- och löneomräkningen av förvaltnings- och investeringsanslag ger högre utgifter och 2022, jämfört med budgetpropositionen . Slutliga omräkningstal har fastställts och en ny preliminär pris- och löneomräkning har beräknats . Anslag som påverkas av den makroekonomiska utvecklingen har justerats utifrån de makroekonomiska antaganden som görs i denna proposition (se avsnitt 4). Den nya makroekonomiska bedömningen medför sammantaget högre utgifter . Nedrevideringen av BNI påverkar biståndsramen och medför att utgifterna inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd revideras ned både 2021 och 2022 jämfört med den bedömning som låg till grund för beräkningen av utgifterna i budgetpropositionen . Nedjusteringen av prisbasbeloppet ger lägre utgifter och 2022 inom ett flertal utgiftsområden, bl.a. utgiftsområdena 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning, 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom och 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn. ger det nedreviderade prisbasbeloppet även lägre utgifter för studiemedel inom utgiftsområde 15 Studiestöd. För både 2021 och 2022 leder nedrevideringar av inkomstindex till lägre utgifter i ålderspensionssystemet. Att den makroekonomiska utvecklingen sammantaget medför högre utgifter beror på att utgifterna inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv ökar kraftigt till följd av den beräknade ökade arbetslöshet som följer av konjunktur- nedgången. De beräknade utgifterna och 2022 har också förändrats till följd av nya prognoser för antalet personer inom regelstyrda transfereringssystem. Sammantaget innebär det att utgifterna bedöms bli 0,2 respektive högre 2021 och 2022 jämfört med motsvarande beräkning i budgetpropositionen . En betydande del av denna utgiftsförändring för både 2021 och 2022 återfinns inom ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget. Det beror på nya antaganden om förväntad livslängd och antalet personer som tar ut pension . Inom utgiftsområde 15 Studiestöd ökar de volymrelaterade utgifterna både 2021 och 2022 till följd av att fler personer antas studera än vad som antogs i budgetpropositionen 2020, vilket förklaras av nya prognoser för befolkningsökningen och ett ökat antal studiemedelstagare i gruppen som anlände till under flyktingkrisen . De volymrelaterade utgiftsökningarna dämpas av att antalet personer med assistans- ersättning minskar något och att antalet timmar per brukare har varit lägre än vad som antogs i budgetpropositionen. Tabell 7.11 Volymer inom olika transfereringssystem 2021 och 2022 Förändring jämfört med budgetpropositionen 2020 ÅP Antal personer med inkomstpension Antal personer med studiemedel Antal personer med assistansersättning Antal timmar assistans per beviljad brukare, genomsnitt Anm.: Volymuppgifter om antal personer avser årsgenomsnitt och är avrundade. Endast ett urval volymer med större förändringar mot budgetpropositionen redovisas i tabellen. Se tabell 7.6 för könsuppdelade utfall. Källa: Egna beräkningar. I förhållande till den beslutade budgeten har den beräknade anslags- förbrukningen för flera anslag 2020 och 2021 justerats upp. Det medför sammantaget att behållningen av medel beräknas bli mindre dessa år än i budgetpropositionen . Eftersom posten Minskning av anslagsbehållningar är negativt definierad ger mindre anslagsbehållningar ett positivt värde i tabell 7.9. Utgiftsprognoserna kan också revideras till följd av justeringar som motiveras av ny information som inte avser makroekonomiska förutsättningar eller volymer, t.ex. nya prognosmetoder, korrigeringar av tidigare gjorda fel och regeländringar utom regeringens direkta kontroll, t.ex. ändringar i EU-rättsakter. De lägre utgifterna förklaras i huvudsak av en lägre EU-avgift, vilket beror dels på ny växelkurs som inverkar på EU-avgiften även 2021, dels på en nedrevidering av betalnings- taken . 8Statens budgetsaldo och statsskulden I detta avsnitt redovisas och analyseras utvecklingen av statens budgetsaldo. Statens budgetsaldo består av nettot av statens inkomster och statens utgifter. Till budgetens utgifter hör, förutom de utgifter inom utgiftsområde 1–27 som redovisats i avsnitt 7, även nettoutlåning och den kassamässiga korrigeringen. Vidare redovisas hur statsskulden utvecklas. Statsskulden påverkas av statens låne- behov – vilket motsvaras av budgetsaldot med omvänt tecken – och av Riksgälds- kontorets skulddispositioner. Den konsoliderade statsskulden utgörs av statsskulden reducerad med statliga myndigheters innehav av statspapper. –Det relativt starka utfallet för budgetsaldot 2019 om förklaras i huvudsak av amortering av den förstärka valutareserven med . –Statens budgetsaldo är negativt 2020 och motsvarar ett lånebehov som uppgår till . Det stora lånebehovet förklaras av försämrade makroekonomiska förutsättningar och av de åtgärder som vidtagits med anledning av det nya coronaviruset. –Budgetsaldot är positivt och uppgår till i genomsnitt åren därefter (2021–2023). –nettoutlåning försvagar budgetsaldot för alla prognosår. –Utvecklingen för budgetsaldot innebär att statsskulden som andel av BNP först ökar från av BNP vid ingången av av BNP vid utgången av 2020 för att sedan gradvis minska till av BNP vid utgången av 2023. –I jämförelse med budgetpropositionen är budgetsaldot nedreviderat med 2019 i huvudsak beroende på nedjusterade inkomster. är budgetsaldot nedjusterat med beroende på både nedjusterade inkomster och uppjusterade utgifter. Tabell 8.1 Statens budgetsaldo Utfall 2019, prognos 2020–2023 -66,9 -2,4 -190,2 1Summan av inkomsttyperna 1000–7000. 2Utgifterna inom utgiftsområdena 1–25 samt 27, Inklusive förändring av anslagsbehållningar. 3Avser utgifterna inom utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Källor: , och egna beräkningar. Alla inkomster och utgifter samt andra betalningar som påverkar statens lånebehov utgör budgetsaldot. I avsnitt 6 Inkomster behandlas den offentliga sektorns skatte- intäkter och inkomster i statens budget. Från de totala skatteintäkterna avräknas EU- skatter, kommunala skatteintäkter och ålderspensionsavgifter för att beräkna statens skatteintäkter. Periodiseringar och statens skatteintäkter utgör statens skatteinkomster. Inkomsterna i statens budget, som redovisas i tabell 8.1, beräknas slutligen genom att även lägga till övriga inkomster. I avsnitt 7 Utgifter behandlas, som en del av de takbegränsade utgifterna, utgiftsområdena 1–25 och 27 i statens budget. De redovisas som Utgifter exklusive statsskuldsräntor i tabell 8.1. Dessa poster kompletteras med utgifterna inom utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m., netto- utlåning samt en post för kassamässig korrigering (vilka redovisas i tabell 8.2) för att erhålla de utgifter som påverkar statens budgetsaldo. Stort lånebehov 2020 men överskott i statens budget 2021–2023 Beroende på en försämrad makroekonomi och de åtgärder som har vidtagits med anledning av det nya coronaviruset beräknas statens budgetsaldo bli negativt 2020 och motsvara ett lånebehov som uppgår till . 2021–2023 visar däremot ett överskott i statens budget . Storleken på lånebehovet 2020 är jämförbar med statens lånebehov under tidigare kriser (se diagram 8.1). De stora lånebehoven 2009 () och 2013 () var till stor del en konsekvens av preventiva för- stärkningar av valutareserven i samband med finanskrisen () respektive eurokrisen (). Under nittiotalskrisen uppstod stora lånebehov i följd. Lånebehovet var som störst 1993 då det uppgick till Diagram 8.1 Statens budgetsaldo 1990–2023 Källor: och egna beräkningar. Lägre inkomster men en återhämtning efterföljande år Den kraftiga konjunkturnedgången med anledning av det nya coronaviruset medför en inbromsning av viktiga skattebaser och bidrar till att statsbudgetens inkomster minskar 2020. och de efterföljande prognosåren förväntas dock en gradvis åter- hämtning i svensk ekonomi. Utöver dessa förändringar påverkas inkomsterna också av placeringar på skattekontot. Intäktsräntan på skattekontot har skapat incitament för företag och hushåll att placera pengar på kontot utöver skattebetalningar. Dessa kapitalplaceringar har ingen koppling till uppbörden av skatt men påverkar ändå tillfälligt statens inkomster och budgetsaldo. Vid utgången av 2018 bedömdes ca på skattekontot ha utgjorts av kapitalplaceringar. I budget- propositionen bedömdes att dessa förväntades utbetalas i takt med att räntenivån i ekonomin åter blev positiv. som de försämrade ekonomiska utsikterna antas senarelägga de förväntade räntehöjningarna görs också bedömningen att utbetalningen av ovan nämnda kapitalplaceringar inte kommer att ske inom prognosperioden. Ökade utgifter men lägre nivå på statsskuldsräntorna Som en följd av de åtgärder som regeringen vidtar med anledning av det nya coronaviruset ökar utgifterna kraftigt . Även efterföljande år påverkas av beslutade, föreslagna och aviserade reformer. Nivån på statsskuldsräntorna beräknas däremot bli historiskt låg 2020. Avgörande för ränteutgifternas nivå är stats- skuldens storlek, inhemska och utländska räntenivåer samt den svenska kronans växelkurs. Den upplåningsteknik som väljer kan på kort sikt få betydande effekter på ränteutgifterna, främst genom att utgifterna omfördelas , t.ex. genom över- eller underkurser i samband med emissioner av statsobligationer. Överkurser uppstår om marknadsräntan understiger obligationens kupongränta vid emissionstillfället. Köparen av obligationen är då beredd att betala ett högre pris eftersom detta kompenseras av en högre löpande avkastning fram till att obligationen förfaller. På motsvarande sätt uppstår underkurser om marknadsräntan överstiger obligationens kupongränta vid emissionstillfället. Kursförluster uppstår när köper tillbaka obligationer och marknadsräntan vid köptillfället understiger kupongräntan. Sådana kursdifferenser är samma sak som en över- eller underkurs, fast vid en köptransaktion i stället för en säljtransaktion. Valutakurs- förluster uppstår på instrument i utländsk valuta om värdet på den svenska kronan är lägre vid förfallotidpunkten än då kontraktet ingicks. Att räntebetalningarna minskar relativt mycket beror främst på att en realobligation som förfaller 2020 ger upphov till en stor betalning av upplupen inflationskompensation om ca . Någon motsvarande betalning äger inte rum åren därefter. Dessutom förfaller ett antal obligationer med relativt hög kupong fram , vilket innebär att kupongbetalningarna på utestående obligationer 2021 sammantaget är lägre. Därutöver är ränteutgifterna låga beroende på överkurser vid emission som en följd av den låga räntenivån. Ränteutgifterna har sjunkit kraftigt , framför allt på grund av att räntenivåerna är markant lägre än då. av uppgick de genomsnittliga ränteutgifterna till ca , vilket motsvarade av BNP. har ränteutgifterna i genomsnitt uppgått till ca eller av BNP. Den genomsnittliga nominella nivån på statsskulden är för dessa perioder i stort sett lika, men som andel av BNP har statsskulden däremot halverats. nettoutlåning och kassamässig korrigering nettoutlåning är en post på budgetens utgiftssida som vid sidan om anslagsfinansierade utgifter påverkar budgetsaldot. lånar ut pengar till – och ansvarar för inlåning från – myndigheter samt vissa statliga bolag och fonder. Nettoutlåningen speglar den totala nettoförändringen av all in- och utlåning . En ökad nettoutlåning kan alltså bero på en ökad utlåning eller en minskad inlåning . Nettoutlåningen omfattar både löpande statlig verksamhet, som t.ex. utbetalning av studielån, och tillfälliga poster, som oftast beslutas med kort varsel och därför i många fall inte går att förutse. På grund av dessa tillfälliga poster varierar nettoutlåningen kraftigt . De största posterna som påverkar nettoutlåningen avser lån till , avgifter till resolutionsreserven, infrastrukturlån, EKN och CSN. Lån till påverkas av valutakursförändringar under hela prognosperioden och en delamortering av den förstärkta valutareserven som en följd av AB:s flytt av huvud- kontoret från till . Nordeas flytt medförde även att banken är skyldig att betala avgift till den svenska s.k. resolutionsreserven, vilket förklarar att denna post halveras 2020. Infrastrukturlån avser både nyupplåning och amorteringar för i huvudsak vägar och järnvägar. EKN avser exportkrediter och CSN avser upplåning för studiemedel. För att budgetsaldot ska överensstämma med saldot mellan in- och utbetalningar på statens centralkonto i görs en kassamässig korrigering. Detta behövs vid en tidsförskjutning mellan redovisning och betalning (alternativt redovisning och överföring av medel till räntekonton) samt vid transaktioner över statens centralkonto som inte har sin motsvarighet på anslag eller inkomsttitlar och omvänt. Utfallet av den kassamässiga korrigeringen räknas fram som en restpost. Den kassamässiga korrige- ringen 2019 om -2,avser i huvudsak inbetalningar för frekvens- utrymme för mobilnät som auktionerats ut av . Korrigeringen om 2020 och framåt förklaras av ovan nämnda periodisering samt en försäljning och betalning av lokalradioavgifter 2018 som periodiseras . Tabell 8.2 nettoutlåning och kassamässig korrigering -0,2 -1,3 -5,8 -3,3 -3,4 -3,5 -3,6 -1,9 -67,4 -0,3 -1,3 -0,5 -0,3 -0,8 -1,0 -1,1 -1,2 -66,9 -2,4 Anm.: Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. 1Nettot av nyupplåning och amortering. Källor: , och egna beräkningar. Statens budget visade ett överskott på 2019. Statsskulden minskade dock med (se tabell 8.3), främst beroende på skuld- dispositioner (poster som påverkar statsskulden men inte via budgetsaldot) avseende valutakurseffekter, upplupen inflationskompensation och affärsdagsjusteringar. Skuld- dispositionerna påverkar statsskulden, men inte statens budgetsaldo eller netto- lånebehov. Tabell 8.3 Statsskuldens förändring -111,9 -22,3 -51,6 -96,6 -37,3 -28,4 -13,0 -5,2 -6,1 Eget innehav av statspapper 1 207, 6 1 113, 5 Förändring av konsoliderad skuld -143,0 -36,4 -57,8 -103,7 Statsskuld i procent av BNP 1Okonsoliderad statsskuld, dvs. skuld innan reducering motsvarande statliga myndigheters innehav av statspapper. 2Identiskt med statens budgetsaldo med omvänt tecken. Källor: , och egna beräkningar. har statsskulden minskat både nominellt och uttryckt som andel av BNP. beräknas dock den konsoliderade statsskulden öka med och uppgå till av BNP (se diagram 8.2). Den fortsatta utvecklingen för budgetsaldot innebär att statsskulden som andel av BNP sedan återigen minskar gradvis för att vid utgången av 2023 motsvara av BNP givet beslutade, föreslagna och aviserade finanspolitiska åtgärder. Statsskuldens utveckling –2023 Statsskuld, mdkr (vänster axel) Skuldkvot, procent av BNP (höger axel) Källor: och egna beräkningar. 8.3Uppföljning av statens budgetsaldo I jämförelse med budgetpropositionen är budgetsaldot nedreviderat med 2019 i huvudsak beroende på nedjusterade inkomster. är budgetsaldot nedjusterat med beroende på både nedjusterade inkomster och uppjusterade utgifter med anledning av förändrade makroekonomiska utsikter och av de åtgärder som vidtagits med anledning av det nya coronaviruset. Tabell 8.4 Uppföljning av statens budgetsaldo 2019 och 2020 -22,9 -139,0 -6,5 -7,0 -66,9 -67,3 -2,4 -2,2 -0,1 -190,2 -17,7 -237,1 1Summan av inkomsttyperna 1000–7000. 2Utgifterna inom utgiftsområdena 1–25 samt 27, Inklusive förändring av anslagsbehållningar. 3Avser utgifterna inom utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Källor: , och egna beräkningar. 9 Den offentliga sektorns finanser I detta avsnitt redovisas prognoser för den offentliga sektorns finanser, netto- förmögenhet och skuldutveckling. Redovisningen görs för såväl den totala konsoliderade offentliga sektorn som för delsektorerna staten, ålderspensionssystemet och kommunsektorn. Konsolideringen innebär att transfereringar mellan de olika delsektorerna räknas av. Vidare redovisas effekterna på det finansiella sparandet av regeringens förslag och aviseringar och de beräknade förändringarna på den offentliga sektorns finansiella sparande. Avsnittet innehåller avslutningsvis en jämförelse mellan olika bedömares prognoser för finansiellt och strukturellt sparande. Tabeller med prognosens innehåll i detalj redovisas i bilaga 1. –Den offentliga sektorns finansiella sparande har varit i balans eller uppvisat överskott 2015–2019. Den förväntade kraftiga konjunkturnedgången och de åtgärder som har föreslagits och aviserats medför att försvagningen i de offentliga finanserna blir betydande i prognosen . Ett stort antal åtgärder 2020 medför att även det strukturella sparandet försvagas. I takt med den ekonomiska återhämtningen, givet att prognosen inte innefattar några ytterligare framtida finanspolitiska regel- eller anslagsändringar, förväntas en successiv förstärkning av både det finansiella och det strukturella sparandet. I detta sammanhang är det dock viktigt att framhålla den stora osäkerhet som föreligger i prognoser och som är betydande för denna beräkning. –I huvudsak är det statens finanser som försvagas och sektorn förväntas redovisa ett kraftigt underskott 2020 som sedan minskar till följd av den successiva återhämtningen i ekonomin. –Ålderspensionssystemet bedöms redovisa ett underskott 2020 på av BNP, men därefter ett litet överskott. –En viss försvagning av kommunsektorns resultat förväntas 2020 medan det finansiella sparandet stärks något jämfört med . Underskottet i kommunsektorns finansiella sparande beräknas uppgå till 0,7–0,av BNP . –Den offentliga sektorns konsoliderade bruttoskuld ökar tillfälligt till följd av de stora underskotten i de offentliga finanserna men förväntas sedan falla tillbaka som andel av BNP . Bruttoskulden beräknas understiga av BNP hela prognosperioden. Redovisningen av den offentliga sektorns finanser i detta avsnitt följer generellt principerna i nationalräkenskaperna (NR). Skatter och statsbidrag redovisas dock enligt den ordning som gällde före den genomgripande revideringen av NR Därmed överensstämmer redovisningen av skatter och statsbidrag i detta avsnitt bättre med redovisningen i statens budget och den kommunala redovisningen än med NR:s redovisningsprinciper. Det finansiella sparandet för den offentliga sektorn och dess delsektorer påverkas emellertid inte av denna avvikelse. Redovisningen av inkomster och utgifter för den konsoliderade offentliga sektorn påverkas inte heller. I samband med att NR gick över till för nationalräkenskaper (ENS 2010) ändrades benämningarna på flera sektorer i NR. Här används dock de äldre men vedertagna benämningarna offentlig sektor (som i NR numera benämns offentlig förvaltning), stat (statlig förvaltning), ålderspensionssystem (sociala trygghetsfonder) och kommunsektor (). Regeringens prognoser av de offentliga finansernas utveckling baseras på en aktuell prognos för den makroekonomiska utvecklingen. Vidare baseras prognoserna på de regelverk för skatter och transfereringssystem och de anslagsnivåer som har beslutats av , har aviserats och föreslagits av regeringen att träda i kraft under det kommande budgetåret eller har aviserats av regeringen att träda i kraft efter det kommande budgetåret. Utöver detta ingår inte några ytterligare framtida finans- politiska regel- eller anslagsändringar för den redovisade prognosperioden. Beräkningen av de offentliga finanserna bortom det kommande budgetåret ska därmed ses som en konsekvensanalys av budgetförslagets och tidigare beslutade och aviserade åtgärders effekt på den medelfristiga budgetutvecklingen. 9.1Den offentliga sektorns finanser Den offentliga sektorn har redovisat balans eller överskott (se diagram 9.1). uppgick sparandet till av BNP. Till följd av den kraftiga konjunkturnedgången och de stora finanspolitiska satsningar som har föreslagits och aviserats beräknas det finansiella sparandet i sektorn 2020 minska med av BNP. I huvudsak är det sparandet i staten som beräknas försämras. Diagram 9.1 Den offentliga sektorns finansiella och strukturella sparande Procent av BNP samt potentiell BNP. Utfall 2000–2019, prognos 2020–2023 -2 -3 -4 -5 Källor: och egna beräkningar. Försvagningen av den offentliga sektorns finansiella sparande beror främst på att utgifterna växer snabbare än BNP. är dock utvecklingen av den offentliga sektorns inkomster svag eftersom BNP minskar mellan åren. I takt med den gradvisa ekonomiska återhämtningen stärks också de offentliga finanserna (se tabell 9.1). Den konsoliderade offentliga sektorns finanser Miljarder kronor om inte annat anges. Utfall 2019, prognos 2020–2023 -3,8 -1,4 Procent av potentiell BNP -0,9 Anm.: Beloppen är avrundade och stämmer därför inte alltid överens med summan. 1Utfallet 2019 bygger än så länge delvis på beräkningar och kan enligt nationalräkenskaperna skilja sig från regeringens prognos för skatteintäkter 2019 som redovisas i avsnitt 6. 2Inklusive utgifter för kapitalavkastning på pensionsskulden. Källor: och egna beräkningar. Det strukturella sparandet, som är justerat för konjunkturella variationer och vissa engångseffekter, beräknas för att visa den underliggande nivån på det finansiella sparandet. Innevarande år beräknas det underliggande finansiella sparandet tillfälligt försämras till följd av de stora finanspolitiska satsningar som har föreslagits och aviserats (se diagram 9.1 och tabell 9.2). Därefter bedöms det strukturella sparandet stabiliseras och uppvisa överskott. Skillnaden mellan det finansiella sparandet och det strukturella sparandet utgörs av nettoeffekten av de automatiska stabilisatorerna och skattebasernas sammansättning samt engångseffekter (om raderna 2–4 i tabellen subtraheras från rad 1 erhålls rad 5). förväntas resursutnyttjandet i ekonomin vara svagt (rad 6 i tabellen) och de automatiska stabilisatorerna försämrar därmed kraftigt det finansiella sparandet (rad 2 i tabellen). Finansiellt och strukturellt sparande Procent av BNP om inte annat anges -3,8 -1,4 2 varav automatiska stabilisatorer -2,9 -1,9 -1,0 -0,2 3 varav skattebasernas sammansättning -0,1 -0,1 5 varav strukturellt sparande, procent av potentiell BNP -0,9 6 BNP-gap, procent av potentiell BNP -5,2 -3,6 -1,9 -0,4 Källa: Egna beräkningar. De inkomster och utgifter som beror på konjunkturläget utvecklas starkare respektive svagare jämfört med föregående år i takt med förändringen av resursutnyttjandet. Denna effekt på det finansiella sparandet dras bort vid beräkningen av det strukturella Förändringar i skattebasens sammansättning påverkar de offentliga finanserna marginellt (rad 3 i tabellen). bedöms det inte finnas någon engångseffekt som påverkar det finansiella sparandet (rad 4 i tabellen). Den årliga förändringen av det strukturella sparandet enligt rad 5 kan i sin tur fördelas på ett antal andra komponenter (raderna 1–6 i tabell 9.3). En av dessa komponenter är den aktiva finanspolitiken (se tabell 9.4 för en mer utförlig redovisning av aktiva finanspolitiska åtgärder).