prop · H8037 · 2020-09-29 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2020/21:7 Strategi för den arktiska regionen Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I denna skrivelse redogör regeringen för strategi för den arktiska regionen. Skrivelsen syftar till att lyfta fram vad som är regeringens mål och huvudprioriteringar i förhållande till den arktiska regionen och ange den politiska inriktningen för det fortsatta arbetet med inom sex tematiska områden: internationell samverkan, säkerhet och stabilitet, klimat och miljö, polarforskning, hållbar ekonomisk utveckling och näringslivsintressen samt tryggande av goda levnadsvillkor. Inledning - utgångspunkter för som ett arktiskt land ........... Vägledande principer för svensk utrikespolitik.................. 1.2Globala ramverk för hållbar utveckling och Prioriteringar för svensk Arktispolitik .............................................. Internationell samverkan i ....................................... Säkerhet och stabilitet ...................................................... Stärkt nationell förmåga .................................. Klimat och miljö............................................................... Kärnsäkerhet och strålskydd............................ Polarforskning och miljöövervakning .............................. 2.5Hållbar ekonomisk utveckling samt svenska Hållbar ekonomisk utveckling......................... Svenska näringslivsintressen i .............. Tryggande av goda levnadsvillkor ................................... Urfolkens kultur och rennäringen.................... 3 Bakgrund om samarbetsorganisationer med koppling till den 3.1Samarbetsorganisationer med koppling till den 3.2Sveriges ordförandeskap i de regionala 3.2.1Ordförandeskap i 2011– Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde …………………………………………………………….………………41 Inledning - utgångspunkter för som ett arktiskt land kommer som ett av de åtta arktiska länderna att aktivt bidra till en fredlig, stabil och hållbar utveckling i . Med utgångspunkt i samlade kunskaper och resurser vill regeringen stärka arktiska profil. är ett arktiskt land. har därför ett särskilt intresse och ansvar för att främja en fredlig, stabil och hållbar utveckling och bidra till ett konstruktivt internationellt samarbete i den arktiska regionen. Som ett av de åtta arktiska länderna ingår i . står inför nya möjligheter men också svåra utmaningar. Det gäller framför allt de dramatiska klimat- och miljöförändringarna. Den globala uppvärmningen har drabbat särskilt hårt vilket minskar isens och permafrostens utbredning samt påverkar den biologiska mångfalden och levnadsvillkoren för befolkningen i regionen. Urfolken är särskilt utsatta. Klimatförändringarna har också bidragit till att öka ekonomiska betydelse. Det minskade istäcket skapar nya förutsättningar bland annat för att nyttja naturresurser och sjötransporter. Regionens geostrategiska betydelse har tilltagit för såväl arktiska som icke-arktiska stater. En ökad militär närvaro och aktivitet i regionen får säkerhetspolitiska konsekvenser. Covid-19 har understrukit behovet av att lokala samhällen i den arktiska regionen både har motståndskraft och beredskap för att hantera pandemier. har att förhålla sig till dessa förändringar i . Grundläggande för den svenska hållningen är att söka bidra till regionens fredliga, stabila och hållbara utveckling genom ett välfungerande internationellt samarbete med arktiska och icke-arktiska aktörer i regionen. Regeringen kommer i bilaterala och multilaterala sammanhang att värna en ansats baserad på det breda säkerhetsbegreppet. Det är ett övergripande svenskt intresse att upprätthålla respekten för folkrätten och den regelbaserade världsordningen, som utgör ett fundament för internationell säkerhet och stabilitet i regionen. Regeringen kommer också att bidra till att relevanta globala mål för hållbar utveckling inom Agenda 2030 nås även i , samt vara ledande i att genomföra det internationella klimatavtalet () för att begränsa den globala uppvärmningen, inklusive i . Förändringarna i har också bidragit till ett ökat omvärldsintresse för regionen. Flera länder i och har blivit observatörer i . Europeiska unionen (EU) har stärkt sin profil i arktiska sammanhang. Regeringen välkomnar denna utveckling och ser positivt på möjligheten att mobilisera ett utökat internationellt stöd och engagemang för att möta de globala utmaningar som inte minst klimatförändringarnas konsekvenser i utgör. ligger det i intresse att värna de arktiska staternas särskilda roll och ställning för att främja en fredlig, stabil och hållbar utveckling i den arktiska regionen, främst genom ett stärkt samarbete inom . Regeringens tidigare strategi för den arktiska regionen antogs 2011,3 som övertog det roterande tvååriga 2020/21:7 ordförandeskapet för . Mot bakgrund av den snabba utvecklingen i regionen finns nu anledning för regeringen att ta ett nytt samlat grepp om Arktispolitiken. Denna förnyade strategi syftar till att lyfta fram vad som är regeringens mål och huvudprioriteringar i förhållande till den arktiska regionen och ange den politiska inriktningen för det fortsatta arbetet med inom sex tematiska områden: 2.säkerhet och stabilitet, 3.klimat och miljö, 4.polarforskning och miljöövervakning, 5.hållbar ekonomisk utveckling och näringslivsintressen, samt 6.tryggande av goda levnadsvillkor. En viktig utgångspunkt för strategin är att dra nytta av samlade kunskaper och resurser avseende den arktiska regionen, i syfte att såväl bidra till en hållbar utveckling i som att profilera som en viktig aktör i detta avseende. Det svenska engagemanget involverar inte bara regeringen, och statliga myndigheter utan även regionala och lokala myndigheter, urfolksorganisationer, lärosäten, företag och andra aktörer i arktiska region. 1.1Vägledande principer för svensk utrikespolitik Regeringens Arktispolitik tar sin utgångspunkt i de grundläggande principer som är vägledande för den breda utrikes- och säkerhetspolitiken. Centrala bland dessa är respekt för folkrätten, de mänskliga rättigheterna, demokrati, rättsstatens principer och jämställdhet. Regeringen står i alla sammanhang upp för demokratiska principer och arbeta för att demokratin stärks. Det gäller såväl vår egen situation i närområdet som våra ansträngningar för fred, säkerhet och utveckling i världen. Jämställdhet mellan kvinnor och män är en förutsättning för demokrati. 1.2Globala ramverk för hållbar utveckling och klimatarbete Under det senaste årtiondet har det skett en betydande utveckling på det normativa området av särskild vikt för att hantera globala utmaningar som de snabba klimatförändringarna och verka för en ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbar utveckling. Efter omfattande globala förhandlingsprocesser antogs såväl den globala agendan för hållbar utveckling (Agenda 2030) som det internationella klimatavtalet (). Dessa globala ramverk är viktiga utgångspunkter för det svenska engagemanget och internationella samarbetet i . Regeringen anser att bör vara ledande i det globala genomförandet av Agenda 2030, den globala agendan för hållbar utveckling. Agenda 2030 innehåller sjutton globala mål och 169 delmål 4för hållbar utveckling. Flera av dem är särskilt relevanta för utvecklingen i , såsom exempelvis mål 12 Hållbar konsumtion och produktion, mål 13 Bekämpa klimatförändringen och dess konsekvenser, mål 14 Skr. 2020/21:7 Hållbar användning av hav och resurser och mål 15 Hållbart nyttjande av landbaserade ekosystem. I dessa frågor kommer regeringen att verka för en hög ambitionsnivå i genomförandet. kommer även att vara ledande i genomförandet av för att begränsa den globala uppvärmningen, inklusive i . parter åtar sig bland annat att hålla ökningen i den globala medeltemperaturen långt C över förindustriell nivå. Att bevara is och permafrost är avgörande för att begränsa den globala uppvärmningen. Regeringen har som mål att ska bli världens första fossilfria välfärdsland och ska inte ha några nettoutsläpp av växthusgaser till atmosfären. Det finns flera olika definitioner av vad som räknas till den arktiska regionen. Gränsdragningen sker på olika sätt inom olika vetenskapliga områden eller politiska avtal. Det arktiska området karaktäriseras av att det består av en ocean () omringad av suveräna stater. Därmed skiljer sig från som är en landkontinent omringad av en ocean och utan permanent befolkning. Denna strategi tillämpar den gemensamma politiska definition som antogs i samband med etablerandet av 1996: omfattar områdena norr om och de tillhörande åtta arktiska staterna, det vill säga inklusive och , , , , , , och . När internationella organ hänvisar till ”” och ”de arktiska staterna” avses just området norr om och de åtta arktiska staterna. Inom verksamhet ingår två svenska län i det interregionala samarbetet, och . Dessa brukar således räknas till arktiska region. Prioriteringar för svensk Arktispolitik har länge beskrivits som ett säkerhetspolitiskt lågspänningsområde med gynnsamma förhållanden för internationell samverkan. årtiondets dramatiska klimatförändringar och nya geostrategiska realiteter i regionen innebär dock ökade utmaningar och förändrade förutsättningar för svensk Arktispolitik. kommer att delta aktivt i det internationella samarbetet om Arktisrelaterade frågor och bidra till en fredlig, stabil och hållbar utveckling med respekt för det folkrättsliga regelverket. kommer att verka för att mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer ska främjas i samtliga internationella samarbeten om Arktisrelaterade frågor, i synnerhet ett meningsfullt deltagande av alla Regeringen kommer att bidra till att minska klimatpåverkande utsläpp både nationellt och globalt i linje med vad vetenskapen säger, samt värna om en långsiktig ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbar utveckling i regionen. av den biologiska mångfalden som centralt för att nå alla dimensionerna av en hållbar utveckling i . Fortsatta svenska polarforsknings- och miljöövervakningsinsatser är avgörande för att nå framsteg. kommer fortsätta att verka för att trygga goda levnadsvillkor för befolkningen i regionen, inklusive urfolken. Regeringen prioriterar i detta sammanhang följande tematiska områden: internationell samverkan, säkerhet och stabilitet, klimat och miljö, polarforskning och miljöövervakning, hållbar ekonomisk utveckling och näringslivsintressen samt tryggande av goda levnadsvillkor. Regeringen avser att verka för upprätthållandet av goda och välfungerande internationella relationer och samarbetsformat som konstruktivt hanterar möjligheter och utmaningar i , inom ramen för det folkrättsliga regelverket. • Regeringen avser att bidra till att de arktiska staterna fortsätter att gemensamt upprätthålla ett välfungerande internationellt samarbete • Regeringen avser att verka för att upprätthålla den regelbaserade världsordningen och respekten för folkrätten, som ytterst ligger till grund för väl fungerande internationella relationer i . • Regeringen avser att verka för att stärks i sin roll som det centrala multilaterala forumet för frågor rörande . • Regeringen avser att verka för att roll stärks i frågor av särskild relevans för . • Regeringen avser att verka för att stärka det nordiska samarbetet om frågor som rör , där de nordiska ländernas intressen för att EU fortsätter att stärka engagemang och stöd för den hållbara utvecklingen i , i nära samarbete med de lokala aktörerna i regionen. EU:s ansökan om permanent observatörskap i . • avser att tillvarata intressen samt verka för ett ökat deltagande av ungdomar och kvinnor i politiska processer om . Ett väl fungerade internationellt samarbete i ligger i Det är avgörande för att hantera de gränsöverskridande utmaningar som regionen står inför. I grunden handlar det om att säkerställa en hållbar utveckling för människorna i , att verka för fortsatt stabilitet och fredlig samverkan i regionen samt att gemensamt hantera klimatförändringarna och dessas effekter i . Det internationella samarbetet i vilar på en stadig folkrättslig Samarbetet är baserat på folkrätten, inklusive ett ramverk av samarbetsformat på olika nivåer som ömsesidigt förstärker varandra. De åtta arktiska staterna har en särskild roll och ansvar för den arktiska Skr. 2020/21:7 regionen. Samtliga arktiska stater har uttalat en vilja att bevara som en region präglad av stabilitet, konstruktivt samarbete och respekt för folkrätten. kommer att bidra till att de arktiska staterna fortsätter att gemensamt upprätthålla ett välfungerande internationellt samarbete i . Samarbetet med icke-arktiska stater kommer att behöva stärkas för att hantera de utmaningar i som är av global karaktär. internationella samarbete i kommer att vägledas av utrikes- och säkerhetspolitikens grundläggande principer om stöd för den regelbaserade världsordningen, mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstatens principer och jämställdhet, samt av den feministiska utrikespolitiken och huvudmålen i de globala ramverken Agenda 2030 och för globala klimatinsatser. kommer att tillvarata urfolkens rättigheter, perspektiv och intressen samt verka för ett ökat deltagande av ungdomar och kvinnor i politiska processer om . Det råder inte något folkrättsligt tomrum i . Den arktiska regionen omfattar både land- och havsområden där de åtta arktiska staterna i olika omfattning har suveränitet eller jurisdiktion. , UNCLOS, utgör det grundläggande rättsliga ramverket för havsområdet. De fem arktiska kuststaterna har legitima rättigheter och skyldigheter i de arktiska havsområdena, såväl avseende havet som havsbotten. De har suverän jurisdiktion över sina inre vatten och territorialhav och suveräna rättigheter i sina exklusiva ekonomiska zoner (EEZ) och kontinentalsocklar. Utanför de exklusiva ekonomiska zonerna är det fria havet. Inom ramen för havsrätten har världens samtliga stater bland annat rätten till fri sjöfart, marinvetenskaplig forskning och resursutnyttjande i vatten. Havsrätten ålägger också alla stater att samarbeta för att skydda den miljön. FN:s kontinententalsockelkommission (CLCS), Internationella myndigheten för djuphavsbotten () samt Havsrättstribunalen (ITLOS) är tre viktiga organ som alla inrättats av parterna i UNCLOS. Polarkoden under Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) utgör en annan viktig del i det folkrättsliga ramverket för . Därutöver tillkommer viktiga regionala överenskommelser som bland annat Spetsbergenfördraget och Isbjörnsöverenskommelsen, bilaterala överenskommelser som bland annat den mellan och om och samt resurshanteringsavtal och fiskeförvaltningsregimer som reglerar enskilda specifika förhållanden i . Även FN:s konventioner om de mänskliga rättigheterna och FN:s deklaration om urfolks rättigheter är centrala internationella överenskommelser med direkt bäring på den arktiska regionen. På klimat- och miljöområdet är (UNFCCC), FN:s konvention om biologisk mångfald (CBD) och konventionen för skydd av den miljön i Nordostatlanten (Ospar) avgörande för en hållbar utveckling i . , som del av UNFCCC, samt Agenda 2030 om de globala målen för hållbar utveckling, utgör de senaste bidragen till utvecklingen av det normativa ramverket för . har inga territoriella anspråk i , men det ligger i svenskt intresse att överlappande anspråk bland de fem arktiska kuststaterna avseende kontinentalsocklar och territoriella tvister löses i enlighet med folkrätten, inklusive UNCLOS. Alla externa aktörer med närvaro i den arktiska regionen måste också respektera folkrättens regler kommer att verka för upprätthållandet av den regelbaserade världsordningen och folkrätten, som ytterst ligger till grund för freden och är öppet för och har beredskap för att utveckla kompletterande regelverk och överenskommelser för att svara upp mot den fortsatta utvecklingen i och av det arktiska samarbetet. Ett viktigt sådant är de pågående förhandlingarna inom ramen för UNCLOS, om ett rättsligt bindande instrument om bevarande och hållbart nyttjande av marin biologisk mångfald i områden utanför nationell jurisdiktion (BBNJ). Regeringen avser att verka för att det nya avtalet blir så brett som möjligt och att samtliga relevanta principer till skydd för miljön och den biologiska mångfalden i haven inkluderas. nytt globalt avtal med konkreta åtgärder och mekanismer för skydd av miljöer utanför nationell jurisdiktion är nödvändigt för att möjliggöra ett effektivt och långsiktigt skydd av biologisk mångfald. I tillägg till den rättsliga inramningen spelar de institutionaliserade samarbetsformaten en betydelsefull roll för att skapa politiska förutsättningar för samverkan, hållbar utveckling och förtroendeskapande i regionen. välkomnar allmänt det ökade internationella intresset för . De åtta arktiska länderna har en särskild roll i som bör bevaras, men utökat internationellt samarbete är viktigt för att hantera framför allt klimatutmaningarna i . är navet för internationellt samarbete i , mellan de åtta arktiska staterna och med icke-arktiska stater och organisationer. I spelar även en viktig roll. Sammantaget speglar samarbetsorganen en insikt om behovet av och en vilja till samarbete. är det främsta multilaterala regionala mötesformatet och kärnan i samarbetet i den arktiska regionen. Verksamheten fokuserar framför allt på miljöfrågor och hållbar utveckling. Rådets mandat omfattar inte säkerhetspolitiska och militära frågor eller fiskeriförvaltning. Samtliga åtta arktiska stater är medlemmar i rådet. präglas av en konstruktiv samarbetsanda, och har fungerat väl trots försämrade relationer mellan västliga länder och på global nivå . Samarbetet kan dock inte tas för givet, utan alla berörda parter kommer att behöva ta ansvar för att säkerställa att behåller sin roll som det centrala forumet i . värnar den inkluderande ansatsen i rådets arbete. 2020/21:7 för sex urfolksorganisationer i , däribland , deltar i rådets arbete på alla nivåer inklusive i arbetsgrupperna. Det är unikt och en styrka i samarbetet att urfolken i är delaktiga i Arktiska rådets diskussioner och att deras perspektiv reflekteras i beslutsfattande. Arktiska rådets 38 observatörer – icke-arktiska stater, internationella och interparlamentariska organisationer samt civilsamhällesorganisationer – inbjuds närvara vid formella möten och kan ge viktiga bidrag till arbetsgruppernas verksamhet. engagemang för kommer till konkret uttryck bland annat genom vårt ordförandeskap –2021 för CAFF (Conservation of Arctic and Fauna) och AMAP (Arctic Monitoring and Assessment Programme), samt för PAME (Protection of the Arctic ) perioden –2024. Dessa är tre av de sex arbetsgrupper som utgör en central del av Arktiska rådets arbete. Arbetsgrupperna har ett viktigt uppdrag i att följa utvecklingen i frågor om miljöförändringar och livsbetingelser för människor som bor och verkar i Arbetsgruppernas vetenskapliga utvärderingar och rapporter inklusive rekommendationer utgör en viktig utgångspunkt för Arktiska kommer att verka för att stärka länken mellan arbetsgruppernas verksamhet, rådets policyarbete och det nationella genomförandet av rådets beslutade rekommendationer. vill se ett stärkt och effektivt Arktiskt råd. årsjubiluem som äger rum 2021 blir ett viktigt tillfälle att uppmärksamma vad har åstadkommit och uppnått. Det blir också ett tillfälle att blicka framåt och säkerställa att är redo och anpassat för att hantera framtida utmaningar. Många framsteg har gjorts sedan bildandet både i organisatoriskt och verksamhetsmässigt hänseende. Utöver ett ökat samarbete inom bland annat forskning och framtagande av rekommendationer har förhandlat fram tre folkrättsliga avtal: avtal om flyg- och sjöräddningstjänst i (2011); avtal om samarbete för att förebygga och bekämpa oljeutsläpp till havs (2013) samt avtal om forskningssamarbete i (2017). Överenskommelserna är viktiga i sig, men de är även ett uttryck för det ansvar som de åtta arktiska stater gemensamt tar för utvecklingen i . kommer att bidra aktivt till fortsatt stärkande av . De arktiska staterna bör ha beredskap att bredda Arktiska rådets verksamhet till att omfatta nya aktiviteter inom mandatets ramar, och att vid behov ingå nya överenskommelser för att säkerställa en hållbar och stabil utveckling i . bidrar till ökat förtroende, stabilitet och säkerhet i unika struktur säkerställer en tydlig lokal förankring i verksamheten. , med deltagande av de fem nordiska länderna, och EU, har en motsvarighet på länsnivå genom Barents regionråd. avser att verka för fortsatt fördjupade mellanfolkliga kontakter i , inte minst mellan ungdomar. avser att verka för att och Barents regionråd stärks i frågor av särskild relevans för , som till exempel miljö och klimat, civil krishantering och räddningstjänst, jämställdhet, hälsa och social omsorg, hållbara transporter och kommunikationer, kultur och EU:s program Nordliga dimensionen ingår också i det institutionella ramverket för samarbete i det europeiska , och spelar en viktig roll för samarbete inklusive med på nationell och regional nivå. fäster stor vikt vid det utvecklade samarbetet i mellan län och provinser, parlament, icke-statliga organ och mellan andra Det omfattar även det livaktiga samarbete som utvecklats mellan urfolken i , likaså det omfattande akademiska forskningssamarbete som sker mellan universiteten. Regeringen avser att verka för att ytterligare stärka det nordiska samarbetet om frågor som rör , där de nordiska ländernas intressen De nordiska länderna har olika utgångspunkter för sitt engagemang i , men har en tydlig värdegemenskap. även en geografisk samhörighet och utgör den europeiska delen av . De nordiska länderna kan på denna grund gemensamt ge viktiga bidrag till och Barenssamarbetet viktiga forum för nordiskt samarbete om . har mycket goda bilaterala samarbeten med , , De bilaterala samarbetena utgör en viktig del i det nordiska samarbetet om . kommer därför att fortsätta att verka för starka bilaterala samarbeten om Arktisfrågor med de andra I avser att verka för ökad fokusering av projektverksamheten med arktisk inriktning. verka för att projekten ska ha ett uttalat kompletterande värde i relation till De nordiska parlamentarikerna breddar och bidrar ytterligare till samarbetet genom och den permanenta arktiska parlamentarikerkommittén (SCPAR). Det nära samarbetet mellan , och i Nordiska ämbetsmannaorganet för samiska frågor är viktigt i strävan att bevara, utveckla och stärka den samiska kulturen. I detta syfte ska Ämbetsmannaorganet behandla alla samiska frågor som är gemensamma för utvecklingen inom den samiska folkgruppens språk, kultur, näringar De tre sametingen samt de ryska samerna såsom observatör samverkar genom ett Samiskt parlamentariskt råd i syfte att stärka det gränslösa samarbetet mellan samer och att föra samernas gemensamma talan internationellt. För att stärka det samiska folkets inflytande och möjligheter att bevara och utveckla sin kultur, sina språk och sitt samhällsliv kommer regeringen fortsätta att arbeta för att slutföra förhandlingarna om en nordisk Konventionen stadgar bland annat att staterna ska verka för att Sametingen kan samarbeta och bilda gemensamma organisationer. fäster stor vikt vid ett starkt EU-engagemang i . kommer att aktivt bidra till utvecklingen av EU:s politik om arktiska frågor och en stärkt EU-roll i den arktiska regionen. välkomnar EU:s aktiva deltagande och bidrag till , och den Nordliga dimensionen, och fortsätter att stödja EU:s ansökan om permanent observatörskap i . EU är en del av det europeiska genom de tre EU-medlemmarna , och . är också EU:s grannskap. EU har bilaterala relationer med samtliga arktiska stater. kommer att verka för att EU ska fortsätta att stärka sitt engagemang och stöd för den hållbara utvecklingen i , framför allt den europeiska arktiska regionen, och bygga vidare på i som bland annat syftade till att stärka banden mellan EU och de lokala och regionala aktörerna i den arktiska regionen. Flera av EU:s centrala politikområden och relationer har en tydlig Arktisdimension.