prop · H703112 · 2020-03-12 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:112 Genomförande av ändringar i Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition lämnas förslag på ändringar i lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens. Förslagen är föranledda av de ändringar av EU:s s.k. yrkesförardirektiv som ska börja tillämpas . Ändringarna gäller bl.a. vilka förare som är undantagna från direktivets tillämpningsområde samt innehållet i grundutbildning och fortbildning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . 2019/20:112 Innehållsförteckning Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2007:1157) om Ärendet och dess beredning .............................................................. Överväganden och förslag .............................................................. Ambulans, civilt försvar och humanitärt bistånd.............. Övningskörning och körträning m.m. .............................. Landsbygdsområden och landsbygdsbranscher................ Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:1157) om Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens. 2019/20:112 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens Härigenom föreskrivs1 att 2 kap. 4 §, 6 kap. 1 § och 13 kap. 1 § lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens ska ha följande lydelse. Denna lag ska inte tillämpas på förare av fordon 1.vars högsta tillåtna hastighet inte överstiger , 2.som används av eller står under kontroll av Försvarsmakten, , , , Säkerhetspolisen eller räddningstjänsten, 3.som provas eller förflyttas på väg i samband med tekniskt utvecklingsarbete, reparation eller underhåll, 4.som är nya eller ombyggda och ännu inte tagits i drift i transportverksamhet, 5.som används i nödsituationer eller för räddningsinsatser, 6.som används vid övningskörning enligt författningar om körkort eller körträning för yrkeskompetensbevis enligt denna lag, 3.som används inom ambulanssjukvården, 4.som utför gods- eller persontransporter inom det civila försvaret, 5.som provas eller förflyttas på väg i samband med tekniskt utvecklingsarbete, reparation eller underhåll, 6.som är nya eller ombyggda och ännu inte tagits i drift i transportverksamhet, 7.som används i nödsituationer eller för räddningsinsatser, 8.som används vid övningskörning eller körprov enligt författningar om körkort eller körträning för yrkeskompetensbevis, under förutsättning att fordonet inte används för en kommersiell gods- eller persontransport, 9.som inom ramen för arbetsplatsförlagt lärande används vid övningskörning enligt författningar om körkort eller träning för yrkeskompetensbevis, under förut- 1 Jfr och rådets direktiv /59/EG av om grund- läggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller person- transport och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och rådets direktiv 91/439/EEG samt om upphävande av rådets direktiv /914/EEG, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2018/645. 2 Senaste lydelse 2014:743. sättning att körningen står under uppsikt av någon som a) innehar yrkeskompetensbevis för det fordon som framförs, eller b) är trafiklärare för det fordon som framförs och innehar kör- kortsbehörighet för fordonet, godstransport för privat bruk, eller 8. som används för att transport- 11. som används för att trans- era material och utrustning som fö- raren ska använda i sitt arbete, un- eller annan utrustning som för- der förutsättning att framförandet aren ska använda i sitt arbete, av fordonet inte är förarens huvud- under förutsättning att fram- förandet av fordonet inte är transporter och kräver körkorts- behörighet D1 eller D och körs utan passagerare till eller från den servicedepå som används av fordonet inte är förarens huvud- 13. som används, eller hyrs utan förare, av jordbruks-, trädgårds-, skogs-, uppfödnings- eller fiskeri- företag för godstransporter i före- a) inte används utanför en radie av från den plats där företaget är beläget, eller b) framförandet av fordonet inte är förarens huvudsakliga syssel- 14. som används för ett företags gods- eller persontransporter i landsbygdsområden för att för- sörja företagets egen verksamhet med gods eller arbetskraft, under tillfällig och inte försämrar trafik- Den myndighet som regeringen Den myndighet som regeringen bestämmer ska utfärda ett yrkes- bestämmer ska utfärda ett yrkes- kompetensbevis till en förare som kompetensbevis till en förare som genomgått den utbildning som genomgått den utbildning som föreskrivs i denna lag. föreskrivs i denna lag. en gemenskapskod anges. en unionskod anges. Myndigheten ska utfärda ett nytt yrkeskompetensbevis när föraren genomgått en fortbildning. Ett yrkeskompetensbevis får endast utfärdas till föraren om han eller hon innehar ett giltigt körkort med den körkortsbehörighet som beviset avser. Ett yrkeskompetensbevis är giltigt från det utfärdades. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1. grundläggande kompetens som rör –innehållet i grundutbildningen enligt 4 kap. 1, 2 och 4 §§, –körträning enligt 4 kap. 3 §, 4 kap. 4 §, 4 kap. 1, 2 och 4 §§, –provs omfattning och utformning, 2. innehållet i fortbildningen och utbildningens längd enligt 5 kap. 1 §, 3. yrkeskompetensbevis och gemenskapskod enligt 6 kap. 1 §, 4. godkännande av andra bevis om yrkeskompetens än de som anges i 6 kap. 1 och 2 §§ och som innehas av förare som inte är medborgare i en stat inom EES men som är anställd eller anlitad av ett företag som är etablerat inom EES, 5. ansökan om och förutsättningar för tillstånd att bedriva 1.vad som enligt 2 kap. 4 § 14 avses med att en gods- eller persontransport är tillfällig och inte försämrar trafiksäkerheten, 2.grundläggande kompetens som rör – innehållet i grundutbildningen enligt 4 kap. 1, 2 och 4 §§, – körträning enligt 4 kap. 3 §, 4 kap. 4 §, 4 kap. 1, 2 och 4 §§, –provs omfattning och utformning, 3. innehållet i fortbildningen och utbildningens längd enligt 5 kap. 1 §, 4. yrkeskompetensbevis och unionskod enligt 6 kap. 1 §, 5. godkännande av andra bevis om yrkeskompetens än de som anges i 6 kap. 1 och 2 §§ och som innehas av förare som inte är medborgare i en stat inom EES men som är anställd eller anlitad av ett företag som är etablerat inom EES, 6. ansökan om och förutsättningar för tillstånd att bedriva 3Senaste lydelse 2011:1583. utbildningsverksamhet enligt 8 Prop. 8 kap. 2 §, kap. 2 §, 6. förändringar i utbildnings- 7. förändringar i utbildnings- verksamheten som ska anmälas till verksamheten som ska anmälas till tillsynsmyndigheten enligt 9 kap. 3 §, och 3 §, och 7. tillsyn. 8. tillsyn. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ett yrkeskompetensbevis som utfärdats enligt äldre föreskrifter gäller till och med den i beviset angivna sista giltighetsdagen. 2019/20:112 3 Ärendet och dess beredning utfärdades och rådets direktiv (EU) 2018/645 om ändring av direktiv /59/EG om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport och direktiv /126/EG om körkort (fortsättningsvis ändringsdirektivet). Ändringsdirektivet innehåller ändringar av och rådets direktiv /59/EG av om grundläggande kompetens och fortbildning för förare av vissa vägfordon för gods- eller persontransport och om ändring av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 och rådets direktiv /439/EEG samt om upphävande av rådets direktiv /914/EEG (fortsättningsvis det ursprungliga yrkesförardirektivet) bl.a. när det gäller vilka förare som ska undantas från direktivets tillämpningsområde och innehållet i grundutbildning och fortbildning. Det innehåller även vissa ändringar av och rådets direktiv /126/EG om körkort beträffande åldersgränser och ömsesidigt bistånd. Ändringsdirektivet ska till största del vara genomfört . Det ursprungliga yrkesförardirektivet och ändringsdirektivet finns i bilaga 1 och 2. remitterades promemorian Genomförande av ändringar i yrkesförardirektivet, som tagits fram i Infrastrukturdepartementet. I promemorian lämnades förslag på författningsändringar för att genomföra ändringsdirektivet i svensk rätt. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 3. Promemorians lagförslag finns i bilaga 4. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren och en sammanställning av dem finns tillgängliga i Infrastrukturdepartementet (dnr I2019/02394/TM). I propositionen behandlas promemorians förslag. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet lämnade förslaget utan erinran. I förhållande till lagrådsremissen har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Genom införandet av lagen (2007:1157) om yrkesförarkompetens och förordningen (2007:1470) om yrkesförarkompetens genomfördes det ursprungliga yrkesförardirektivet i svensk rätt. Det innebar i korthet att gemensamma regler infördes om grundläggande kompetens och fortbild- ning för förare av tunga godstransporter och persontransporter med buss, som utgjorde förvärvsmässig trafik, samt om utfärdande av yrkeskom- I direktivets skäl sägs att skälen för en gemensam reglering bl.a. är att säkerställa förarens lämplighet på grundval av dennes kompe- tens, att förbättra trafiksäkerheten och förarens säkerhet samt att undvika ojämlika konkurrensvillkor inom unionen. Vid en utvärdering av genomförandet i medlemsstaterna av det ur- Prop. 2019/20:112 sprungliga yrkesförardirektivet fann kommissionen vissa brister när det gällde bl.a. tolkningen av undantagen i direktivet och innehållet i förarnas utbildning samt att det fanns svårigheter för förarna att få ömsesidigt erkännande av helt eller delvis utförd utbildning. Mot denna bakgrund utarbetades ändringsdirektivet. Det innehåller ändringar av det ursprungliga yrkesförardirektivet bl.a. när det gäller vilka förare som ska undantas från direktivets tillämpningsområde, innehållet i grundutbildning och fortbildning, utbildnings- och fortbildningsmetoder samt utveckling av ett nätverk för verkställighet. Ändringsdirektivet ska till största del vara genomfört i medlemsstaterna . När det i fortsättningen hänvisas till yrkesförardirektivet avses yrkesförardirektivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet. Lagen om yrkesförarkompetens innehåller bestämmelser om grundlägg- ande kompetens och fortbildning för förare som utför transporter med vissa motorfordon samt bestämmelser om utbildning för att få sådan Förordningen om yrkesförarkompetens innehåller bestämmel- ser om tillämpningen av lagen. Lagen om yrkesförarkompetens är tillämp- lig på förare som är medborgare i en EES-stat och som utför gods- eller persontransporter som kräver körkortsbehörigheterna C1, C1E, C, CE, D1, D1E, D eller DE enligt 2 kap. 5 § körkortslagen (1998:488). vidare tillämplig på tredjelandsmedborgare som utför sådana transporter om de är anställda eller anlitade av ett företag som är etablerat inom EES samt på förare som utför gods- eller persontransporter på väg i en annan EES-stat än (2 kap. 1 och 2 §§ lagen om yrkesförarkompetens). Lagen om yrkesförarkompetens tillämpas dock inte på alla förare av fordon som utför gods- eller persontransporter. Undantag görs i 2 kap. 4 § för förare av vissa fordon. För att få framföra ett fordon med gods- eller persontransport ska föraren ha ett yrkeskompetensbevis. För att få beviset krävs antingen grundlägg- ande kompetens eller fortbildning och att man uppfyller de ålderskrav som finns (3 kap. 1 och 3–7 §§ lagen om yrkesförarkompetens). s.k. hävdvunnen rättighet undantas dock från kravet på yrkeskompe- tensbevis för grundläggande kompetens (3 kap. 2 § lagen om yrkesförar- Undantaget för hävdvunna rättigheter innebär att en förare som innehar eller har innehaft ett körkort med vissa behörigheter utfärdat första gången före vissa datum under vissa förutsättningar inte behöver ha ett yrkeskompetensbevis för grundläggande kompetens. Enligt 4 kap. 1 § lagen om yrkesförarkompetens förvärvar en förare grundläggande kompetens genom att delta i en grundutbildning. möjligt att genomgå sådan grundutbildning i gymnasieskolan eller hos en utbildningsanordnare med tillstånd att bedriva utbildning om yrkesförar- Grundutbildningen ska uppgå samt omfatta de ämnen och mål som anges i bilagan till förordningen om yrkesförar- I 4 kap. 2 § lagen om yrkesförarkompetens finns även regler 2019/20:112 om förkortad grundutbildning, s.k. snabbförvärvad grundläggande kompetens. Det är möjligt att genomgå en sådan förkortad grundutbildning i vuxenutbildning eller hos en utbildningsanordnare med tillstånd att bedriva utbildning om yrkesförarkompetens. Ämnena i och målen med utbildningarna anges i en bilaga till förordningen om yrkesförarkompetens. Utbildningarna avslutas med ett kunskapsprov. Vid godkänt resultat på provet ska ett yrkeskompetensbevis utfärdas. En förare som har förvärvat grundläggande kompetens och en förare med hävdvunnen rätt ska med vissa intervaller genomgå fortbildning hos utbildningsanordnare som får bedriva sådan fortbildning. Intervallerna framgår av 5 kap. 2–6 §§ lagen om yrkesförarkompetens. En fortbildning ska omfatta minst . Den ska omfatta ämnen och mål som anges i bilagan till förordningen om yrkesförarkompetens. Transportstyrelsen ska utfärda yrkeskompetensbevis till en förare som genomgått föreskriven grundutbildning eller fortbildning om denne har giltigt körkort med den körkortsbehörighet som yrkeskompetensbeviset avser. En gemenskapskod ska anges i beviset (6 kap. 1 § lagen om yrkesförarkompetens och 4 kap. 1 och 2 §§ förordningen om yrkesförarkompetens). Ambulans, civilt försvar och humanitärt bistånd Regeringens förslag: Lagen om yrkesförarkompetens ska inte tilläm- pas på förare av fordon som används inom ambulanssjukvården. ska inte heller tillämpas på förare av fordon som används för gods- eller persontransporter inom det civila försvaret. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Promemorians förslag innehåller dock ordet ”ambulanstjänsten” samt en uttrycklig avgränsning till den ordinarie verksamheten. förslag innehåller också ett uttryckligt förslag om humanitärt Remissinstanserna: invänder mot användningen av ordet ”ambulanstjänsten”. Myndigheten för samhällsskydd och bered- skap tar också upp den frågan och anser vidare att undantaget för det civila försvaret bör omfatta enbart tider av höjd beredskap. utbildnings- och övningsverksamhet inom det civila försvaret menar myndigheten däremot redan vara undantaget. Skälen för regeringens förslag I lagen om yrkesförarkompetens undantas förare av fordon som används av eller står under kontroll av Försvarsmakten, , Tull- verket, , Säkerhetspolisen eller räddningstjänsten från Med räddningstjänst avses i lagen (2003:778) om skydd mot olyck- or de räddningsinsatser som staten eller kommunerna ska ansvara för vid olyckor och överhängande fara för olyckor för att hindra och begränsa skador på människor, egendom eller miljön. Till räddningstjänst hänförs också räddningsinsatser som görs vid fjällräddningstjänst, flygräddningstjänst, sjöräddningstjänst eller efterforskning av försvunna personer utan att det har inträffat någon olycka eller föreligger överhängande fara för en olycka. Begreppet ambulanstjänsten, som lagts till i artikel 2.1 b i yrkesförardirektivet, innefattas dock inte i räddningstjänst och ryms inte heller inom övriga aktörers verksamhetsområden. Därför behöver ett uttryckligt undantag införas i lagen. I likhet med övriga förare av fordon som undantas tillgodoses kraven på trafiksäkerhet och ökad kompetens för ambulansförare bättre genom en särskilt anpassad utbildning. framför att ordet ”ambulanstjänsten” inte torde förekomma i svensk författning och att det dessutom kan uppfattas omfatta inte bara transporten utan även själva vården i ambulansen. Myndigheten föreslår därför att uttrycket ”transport av sjuka och skadade i ambulans” bör användas. Regeringen tar fasta på den synpunkten men menar att uttrycket ”förare av fordon som används inom ambulanssjukvården” bör användas i stället, eftersom det är ett vedertaget uttryck i föreskrifter om ambulanssjukvård. Redan när förare av fordon som används för militära ändamål eller av räddningstjänsten, brandväsendet eller ordningsmakten ursprungligen undantogs från kravet på yrkesförarkompetens i yrkesförardirektivet, var avsikten att undantaget enbart skulle vara tillämpligt på förare som utförde transporter i verksamhetens funktioner (jfr prop. 2007/08:10 s. 112). Eftersom detta efter ändringsdirektivet uttryckligen anges i artikel 2.1 b i yrkesförardirektivet föreslås i promemorian att en motsvarande regel förs in i lagen om yrkesförarkompetens. Regeringen finner dock att ett sådant tillägg skulle vara överflödigt, eftersom samma sak ändå torde följa av regeringens förslag. Ordet ”civilförsvaret” användes tidigare i svensk lagstiftning för att beteckna den organisation som ansvarade för civilförsvarsverksamheten. Syftet med civilförsvarsverksamheten var enligt 1 § civilförsvarslagen (1960:74) att vid väpnade angrepp mot riket utifrån skydda och rädda civilbefolkningens liv samt enskild och civil allmän egendom. Begreppet utmönstrades dock ur lagstiftningen och verksamheten införlivades i stället i den verksamhet som benämns ”civilt försvar” eller ”det civila försvaret” (se prop. 1994/95:7 s. 49 f.). Det civila försvaret regleras bl.a. i lagen (1992:1403) om totalförsvar och höjd beredskap. Där framgår att det civila försvaret är den del av totalförsvarsverksamheten som inte är militär verksamhet. Med totalförsvar avses den verksamhet som behövs för att förbereda för krig, och under högsta beredskap är totalförsvar all den samhällsverksamhet som ska bedrivas. Civilt försvar är därmed den verksamhet som ansvariga aktörer genomför i syfte att göra det möjligt för samhället att hantera situationer då beredskapen höjs. Det civila försvaret är alltså inte en organisation. Verksamheten bedrivs bl.a. av statliga myndigheter, kommuner, regioner, privata företag och frivilligorganisationer. 2019/20:112 det civila försvaret är att värna civilbefolkningen, säkerställa de viktigaste samhällsfunktionerna och bidra till Försvarsmaktens förmåga vid ett väpnat angrepp eller krig i vår omvärld (prop. 2014/15:109). I den svenska språkversionen av artikel 2.1 b i det ursprungliga yrkesförardirektivet anges inte ”civilförsvaret”. Begreppet ”civil defence” förekom dock i exempelvis den engelska språkversionen av samma direktiv. för genomförandet av det ursprungliga yrkesförardirektivet fanns det inte heller någon sammanhängande totalförsvarsplanering utan fokus låg framför allt på att hantera krissituationer (krisberedskap). har emellertid omvärldsläget förändrats och ett arbete med att återuppta en sammanhängande planering för det civila försvaret har skett (se prop. 2014/15:109 s. 59 f. och 104 f.). I den svenska språkversionen av ändringsdirektivet anges numera även ”civilförsvaret”. Undantaget i yrkesförardirektivet för fordon som används av civilförsvaret bedöms medge att undantag görs för fordon som används inom den verksamhet som i benämns som civilt försvar eller det civila försvaret. Som nämnts ovan bedrivs det civila försvaret av flera aktörer. Dessa aktörer utför i fredstid uppgifter som ligger utanför området för det civila försvaret, t.ex. ansvarar regionerna för att tillhandahålla hälso- och sjukvård under ordinarie förhållanden. En del av aktörerna kan alltså utföra transporter som ett led i sin ordinarie verksamhet. För transporter som sker inom ramen för den ordinarie verksamheten kan det krävas att föraren har yrkeskompetensbevis. Undantaget i direktivet måste därför ur ett svenskt perspektiv förstås på så sätt att det omfattar förare av fordon när de utför transporter i det civila försvaret. När det gäller Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps synpunkt om att undantaget för det civila försvaret inte bör omfatta fredstid utan begränsas till tider av höjd beredskap kan det konstateras att lydelsen av artikel 2.1 b i yrkesförardirektivet inte innehåller någon sådan begränsning. Med beaktande av det ovan sagda torde en sådan begränsning vara onödig. Förare av fordon som används i nödsituationer eller för räddningsinsatser har varit undantagna från yrkesförardirektivets tillämpningsområde enligt artikel 2.1 d. Artikeln har ändrats och undantaget omfattar numera förare av fordon som används i nödsituationer eller för räddningsinsatser, vilket enligt direktivet inbegriper fordon som används för icke-kommersiella transporter av humanitärt bistånd. Tillägget om humanitärt bistånd får dock anses vara en exemplifiering av transporter som redan undantas i det ursprungliga yrkesförardirektivets lydelse. Denna slutsats bekräftas av förslag till ändring av det direktivet (COM(2017) 47 final) där det sägs att ändringen klargör att undantaget också omfattar fordon som används för ickekommersiella transporter av humanitärt bistånd när de används i nödsituationer eller för räddningsinsatser. Den nuvarande lydelsen av lagen får därför anses tillräcklig för att de nu aktuella transporterna ska omfattas av undantaget. Promemorians förslag till lagändring skulle tynga lagtexten i onödan och behöver inte genomföras. Det kan för övrigt framhållas att transporterna i de allra flesta fall torde omfattas av förslaget om att undanta Prop. 2019/20:112 gods- eller persontransporter som inte är kommersiella. 6.2Övningskörning och körträning m.m. Regeringens förslag: Lagen om yrkesförarkompetens ska inte tillämpas på förare av följande fordon: –Fordon som används vid övningskörning, körprov eller körträning vid gods- eller persontransport som inte är kommersiell. –Fordon som inte används för en kommersiell gods- eller persontransport. –Fordon som används för transporter av maskiner eller annan utrustning som föraren ska använda i sitt arbete och för persontransporter vid underhåll avseende vissa bussar. –Fordon som inom ramen för arbetsplatsförlagt lärande används vid övningskörning enligt författningar om körkort eller träning för yrkeskompetensbevis, under förutsättning att körningen står under uppsikt av någon som innehar yrkeskompetensbevis för det fordon som framförs eller är trafiklärare för det fordon som framförs och innehar körkortsbehörighet för fordonet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag i fråga om arbetsplatsförlagt lärande innehåller inget krav på att någon är trafiklärare för den aktuella fordonskombinationen för att undantaget ska vara tillämpligt. Undantaget knutet till vissa bussar anger även körningar till och från verkstad. Remissinstanserna: Transportstyrelsen ser gärna att undantaget avseende servicedepå och verkstad utökas med besiktningsorgan. Myndigheten menar att det bör framgå att trafiklärare ska vara trafiklärare för den fordonskategori som framförs. Det ska alltså inte vara tillräckligt att inneha körkortsbehörighet för fordonskategorin. Transportföretagen menar att förslagets utformning hindrar samverkan mellan olika gymnasieprogram, dvs. utanför arbetsplatsförlagt lärande, t.ex. när elever på transportprogrammet transporterar material till elever på byggprogrammet. Organisationen anser att det är orimligt att en trafiklärare kan övningsköra med en elev utan att själv ha ett yrkeskompetensbevis. anser att undantaget avseende arbetsplatsförlagt lärande även ska omfatta en sammanhållen utbildning eller en arbetsmarknadsutbildning. YrkesAkademin ser positivt på undantaget för arbetsplatsförlagt lärande men menar att det bör klargöras att arbetsmarknadsutbildningar i Arbetsförmedlingens regi ska omfattas av undantaget.