prop · H703120 · 2020-03-24 00:00:00 — Avstående från ersättning för kostnader 1.Medlemsstaterna ska avstå från att begära ersättning för kostnader som uppstår i samband med tillämpningen av denna förordning. 2.Utan hinder av punkt 1 ska den ansökande myndighetens medlemsstat vad gäller begäranden om tillsynsåtgärder enligt artikel 12 förbli ansvarig gentemot den anmodade myndighetens medlemsstat för eventuella kostnader och förluster som uppkommit till följd av åtgärder som en domstol nekat och förklarat sakna grund i den mån det gäller sakinnehållet iden berörda överträdelsen. Europeiska unionens officiella tidning L 345/23 1.Senast den 17 januari 2020, och därefter , ska medlemsstaterna sinsemellan och med kommissionen utbyta information om tillsynsprioriteringarna för tillämpningen av denna förordning. Denna information ska omfatta följande: a)Information om marknadstendenser som kan komma att påverka konsumenters intressen i den berörda medlems staten och i andra medlemsstater. b)En översikt över insatser som genomförts i enlighet med denna förordning , och i synnerhet utrednings- och tillsynsåtgärder som avser utbredda överträdelser. c)Statistik som utbytts genom de varningar som avses i artikel 26. d)Preliminära prioriterade områden för tillsyn av unionslagstiftning som skyddar kon sumenternas intressen i den berörda medlemsstaten. e)Föreslagna prioriterade områden för tillsyn av unionslagstiftning som skyddar konsumen ternas intressen i unionen som helhet. 2.Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 33 ska kommissionen utarbeta och offentliggöra en översikt över den information som avses i punkt 1 a, b och c. Kommissionen ska underrätta om detta. 3.I fall där omständigheterna eller marknadsvillkoren förändras avsevärt som följer på det senaste ingivandet av information om medlemsstaternas tillsynsprioriteringar, ska medlemsstaterna uppdatera sina tillsynspriori teringar och underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om detta. 4.Kommissionen ska sammanfatta de tillsynsprioriteringar som medlemsstaterna gett in enligt punkt 1 i den här artikeln och rapportera till den kommitté som avses i artikel 38.1 för att underlätta prioriteringen av åtgärder enligt denna förordning. Kommissionen ska utbyta bästa praxis och prestandajämförelser med medlemsstaterna, särskilt med beaktande av utvecklingen av kapacitetsbyggande verksamhet. 1.Kommissionen ska biträdas av en kommitté. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011. 2.När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål till kommissionen överlämna texten till eventuella bestämmelser i nationell lags tiftning som de antar, och till avtal förutom avtal rörande enskilda fall som de ingår, som rör frågor som omfattas av denna förordning. 1.Senast den 17 januari 2023 ska kommissionen överlämna en rapport till och rådet om till lämpningen av denna förordning. L 345/24 Europeiska unionens officiella tidning 2.Rapporten ska innehålla en utvärdering av tillämpningen av denna förordning, däribland en bedömning av effek tiviteten i tillsynen av unionslagstiftning som skyddar konsumenternas intressen i enlighet med denna förordning, särskilt med beaktande av de behöriga myndigheternas befogenheter enligt artikel 9, liksom särskilt en undersökning av hur näringsidkares efterlevnad av unionslagstiftning som skyddar konsumenternas intressen har utvecklats på viktiga kon sumentmarknader som berörs av gränsöverskridande handel. Rapporten ska vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag. Förordning (EG) nr 2006/2004 ska upphöra att gälla med verkan . Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Den ska tillämpas . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. Europeiska unionens officiella tidning L 345/25 Direktiv och förordningar som avses i artikel 3.1 1.Rådets direktiv /13/EEG av om oskäliga villkor i konsumentavtal (EGT L 95, 21.4.1993, s. 29). 2.Europaparlamentets och rådets direktiv /6/EG av om konsumentskydd i samband med prismärkning av varor som erbjuds konsumenter (EGT L 80, , s. 27). 3.Europaparlamentets och rådets direktiv /44/EG av om vissa aspekter rörande försäljning av konsumentvaror och härmed förknippade garantier (EGT L 171, , s. 12). 4.Europaparlamentets och rådets direktiv /31/EG av om vissa rättsliga aspekter på informations samhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (”Direktiv om elektronisk handel”) (EGT L 178, , s. 1). 5.Europaparlamentets och rådets direktiv /83/EG av om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (EGT L 311, 28.11.2001, s. 67): artiklarna 86–100. 6.Europaparlamentets och rådets direktiv /58/EG av om behandling av personuppgifter och integritetsskydd inom sektorn för elektronisk kommunikation (direktiv om integritet och elektronisk kommunika tion) (EGT L 201, 31.7.2002, s. 37): artikel 13. 7.Europaparlamentets och rådets direktiv /65/EG av om distansförsäljning av finansiella tjänster till konsumenter och om ändring av rådets direktiv /619/EEG samt direktiven /7/EG och 98/27/EG (EGT L 271, 9.10.2002, s. 16). 8.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av om fastställande av gemen samma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (EUT L 46, , s. 1). 9.Europaparlamentets och rådets direktiv /29/EG av om otillbörliga affärsmetoder som till lämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden och om ändring av rådets direktiv /450/EEG och och rådets direktiv /7/EG, 98/27/EG och 2002/65/EG samt Europaparla mentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 (direktiv om otillbörliga affärsmetoder) (EUT L 149, , s. 22). 10.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2006 av om rättigheter i samband med flygresor för personer med funktionshinder och personer med nedsatt rörlighet (EUT L 204, 26.7.2006, s. 1). 11.Europaparlamentets och rådets direktiv /114/EG av om vilseledande och jämförande reklam (EUT L 376, 27.12.2006, s. 21): artiklarna 1, 2 c och 4–8. 12.Europaparlamentets och rådets direktiv /123/EG av om tjänster på den inre marknaden (EUT L 376, 27.12.2006, s. 36): artikel 20. 13.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1371/2007 av om rättigheter och skyl digheter för tågresenärer (EUT L 315, 3.12.2007, s. 14). 14.Europaparlamentets och rådets direktiv /48/EG av om konsumentkreditavtal och om upp hävande av rådets direktiv /102/EEG (EUT L 133, 22.5.2008, s. 66). 15.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1008/2008 av om gemensamma regler för tillhandahållande av lufttrafik i gemenskapen (EUT L 293, 31.10.2008, s. 3): artiklarna 22, 23 och 24. L 345/26 Europeiska unionens officiella tidning 16.Europaparlamentets och rådets direktiv /122/EG av om konsumentskydd vid vissa aspekter av avtal om tidsdelat boende, långfristiga semesterprodukter, återförsäljning och byte (EUT L 33, , s. 10). 17.Europaparlamentets och rådets direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (direktiv om audiovisuella medietjänster) (EUT L 95, , s. 1): artiklarna 9, 10, 11 och 19–26. 18.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1177/2010 av om passagerares rättig heter vid resor till sjöss och på inre vattenvägar och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 334, 17.12.2010, s. 1). 19.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 181/2011 av om passagerares rättigheter vid busstransport och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 (EUT L 55, 28.2.2011, s. 1). 20.Europaparlamentets och rådets direktiv /83/EU av om konsumenträttigheter och om ändring av rådets direktiv /13/EEG och och rådets direktiv /44/EG och om upphävande av rådets direktiv /577/EEG och och rådets direktiv /7/EG (EUT L 304, 22.11.2011, s. 64). 21.Europaparlamentets och rådets direktiv /11/EU av om alternativ tvistlösning vid konsument tvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv /22/EG (direktivet om alternativ tvistlös ning) (EUT L 165, , s. 63): artikel 13. 22.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 524/2013 av om tvistlösning online vid konsumenttvister och om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och direktiv /22/EG (förordningen om tvistlösning online vid konsumenttvister) (EUT L 165, , s. 1): artikel 14. 23.Europaparlamentets och rådets direktiv /17/ЕU av om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet och om ändring av direktiven /48/EG och 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 60, 28.2.2014, s. 34): artiklarna 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 21, 22 och 23, kapitel 10 samt bilagorna I och II. 24.Europaparlamentets och rådets direktiv /92/EU av om jämförbarhet för avgifter som avser betalkonto, byte av betalkonto och tillgång till betalkonto med grundläggande funktioner (EUT L 257, 28.8.2014, s. 214): artiklarna 3–18 och 20.2. 25.Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/2302 av om paketresor och samman länkade researrangemang, om ändring av förordning (EG) nr 2006/2004 och och rådets direktiv /83/EU samt om upphävande av rådets direktiv /314/EEG (EUT L 326, 11.12.2015, s. 1). 26.Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1128 av om gränsöverskridande portabilitet för innehållstjänster online på den inre marknaden (EUT L 168, 30.6.2017, s. 1). Sammanfattning av betänkandet Nya befogenheter på konsumentskyddsområdet (SOU 2019:12) EU har antagit en ny förordning om samarbete mellan nationella myndigheter som har tillsynsansvar för konsumentskyddslagstiftningen. Förordningen är tillämplig vid gränsöverskridande överträdelser. Syftet med den nya förordningen är att effektivisera och stärka samarbetet mellan myndigheterna för att möta de utmaningar som den digitala utvecklingen medfört och stärka den gränsöverskridande e-handeln inom EU. De behöriga myndigheterna ska ges utvidgade och nya befogenheter i fråga om utredning och tillsyn. Utredningen har haft i uppdrag att analysera vilka författningsändringar som kan behöva göras för att befogenheterna ska kunna utövas på ett effektivt och rättssäkert sätt. Utgångspunkten är att de svenska myndigheterna ska ha samma befogenheter oavsett om en överträdelse är av gränsöverskridande karaktär eller inte. Utredningen föreslår att (Konsument- ombudsmannen), och uttryckligen ska pekas ut som behöriga myndigheter enligt EU:s konsumentskyddsförordning. I övrigt föreslår utredningen ändringar i det svenska regelverket som omfattas av förordningens tillämpningsområde, bl.a. i marknadsföringslagen och avtalsvillkorslagen. Marknadsföringslagens regler om sanktioner, tillsyn och utredning är ofta tillämpliga även vid överträdelser av andra lagar som omfattas av förordningen. Enligt förslaget ska en behörig myndighet inom sitt tillsynsområde få förelägga var och en att både lämna upplysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs i ett ärende om tillämpningen av aktuell lagstiftning. Utredningen föreslår i detta sammanhang att det ska införas regler som under vissa förutsättningar bryter den lagstadgade tystnadsplikten för den som tillhandahåller ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst avseende en uppgift om abonnemang. Vidare klargörs att i samband med en inspektion enligt marknadsföringslagen eller avtalsvillkorslagen i nödvändig omfattning ska få ta del av handlingar och begära upplysningar på platsen. Ett vitesföreläggande av , för att få tillgång till utredningsmaterial eller göra en inspektion, ska inte längre behöva föregås av en uppmaning. ska få bestämma att ett sådant föreläggande ska gälla . Utredningen föreslår också att de behöriga myndigheterna ska få köpa produkter under dold identitet, om det är nödvändigt för tillsynen i ett ärende (s.k. testköp). I den mån det inte är oskäligt, ska myndigheten få kräva att näringsidkaren ersätter vad som har betalats vid testköpet. Beträffande åtgärder som rör webbplatser föreslår utredningen att en näringsidkare som genom sitt agerande på internet bryter mot den konsumentskyddande lagstiftningen, t.ex. genom otillbörlig marknadsföring, ska kunna åläggas vid vite att ta in ett varnings- meddelande som tydligt visas i samband med besök på webbplatsen. En förutsättning ska vara att överträdelsens allvar motiverar åtgärden. Om inga andra effektiva medel står till buds, ska ett sådant åläggande kunna ges även mot värdtjänstleverantören och internetleverantörerna. Den föreslagna lagstiftningen har positiva effekter för konsument- kollektivet och för näringslivet i stort. Möjligheten att förebygga, utreda och beivra överträdelser på konsumentskyddsområdet förbättras. För en del företag kan förslagen medföra begränsade kostnader i samband med en begäran om utlämnande av uppgifter. Kostnader kan också uppstå för värdtjänstleverantörer och internetleverantörer för åtgärder som rör varningsmeddelanden. De eventuella kostnadsökningar som lagändringarna medför beträffande myndigheternas verksamhet blir så begränsade att de ryms inom ramen för befintliga anslag. Ändringarna föreslås träda i kraft . 3. då fullgör sina skyldigheter enligt och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av om samarbete mellan de nationella tillsyns- myndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen2, och Förslag till lag om ändring i marknadsföringslagen (2008:486) Härigenom föreskrivs i fråga om marknadsföringslagen (2008:486) dels att 2, 26–28, 37, 42, 43, 44, 45, 46 a, 47, 51, 53, 59, 63 och 64 §§ och rubrikerna närmast före 37 och 42 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas tre nya paragrafer, 25 a, 44 a och 45 a §§, och närmast före 25 a § en ny rubrik av följande lydelse. 1.då näringsidkare marknadsför eller själva efterfrågar produkter i sin näringsverksamhet, 2.på sådana tv-sändningar över satellit som omfattas av radio- och tv- lagen (2010:696), 3. då fullgör sina skyldigheter enligt och rådets förordning (EU) 2017/2394 av om samarbete mellan de nationella myndigheter som har tillsynsansvar för konsu- mentskyddslagstiftningen och om upphävande av förordning (EG) nr 2006/20043, och 4.då behörig myndighet fullgör sina skyldigheter enligt Europa- parlamentets och rådets direktiv /123/EG av om tjänster på den inre marknaden4. Bestämmelserna om garantier i 22 § tillämpas inte i fråga om en tjänst som tillhandahålls av en näringsidkare som är etablerad i en annan stat än inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Detsamma gäller 4 § tredje stycket och 7 § när en näringsidkare, som är etablerad i en annan stat än inom EES, riktar marknadsföring mot en annan näringsidkare. Senaste lydelse 2011:1216. EUT L 364, 9.12.2004, s. 1 (Celex 32004R2006). EUT L 345, 27.12.2017 s. 1 (Celex 32017R2394). EUT L 376, 27.12.2006, s. 36 (Celex 32006L0123). Åläggande att ta in En näringsidkare vars mark- nadsföring på internet är otillbörlig är skyldig att på uppmaning av ta in ett varningsmeddelande som tydligt visas i samband med besök på webbplatsen, om överträdelsens allvar motiverar det. Under samma förutsättningar föreligger en sådan skyldighet för värdtjänstleverant- ören och internetleverantörerna, dock endast om inga andra effek- tiva medel står till buds. Näringsidkaren, värdtjänst- leverantören och internetleverant- örerna får åläggas att fullgöra skyl- digheten enligt första stycket. Sedan ett åläggande att ta in ett varningsmeddelande har getts, får , när ändrade förhållanden föranleder det, besluta att skyldigheten enligt första stycket inte längre består. Ett förbud enligt 23 § och ett åläggande enligt 24 eller 25 § ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Ett förbud enligt 23 § och ett åläggande enligt 24, 25 eller 25 a § ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är obehövligt. Rätten får meddela förbud enligt Rätten får meddela förbud enligt § eller åläggande enligt 24 eller 23 § eller åläggande enligt 24, 25 § att gälla tills vidare om eller 25 a § att gälla tills vidare om 1.käranden visar sannolika skäl för sin talan, och 2.det skäligen kan befaras att svaranden genom att vidta eller låta bli att vidta en viss handling minskar betydelsen av ett förbud eller åläggande. I fråga om beslut enligt första stycket tillämpas 15 kap. 5 § andra–fjärde styckena samt 6 och 8 §§ . Beslutet får verkställas genast. I fall som inte är av större vikt får meddela föreläggande om 1. förbud som avses i 23 § (förbudsföreläggande), Senaste lydelse 2011:1216. Senaste lydelse 2016:793. åläggande som avses i 24 § (informationsföreläggande), eller (informationsföreläggande), åläggande som avses i 25 §. 4. åläggande som avses i 25 a §. Ett föreläggande ska förenas med vite, om det inte av särskilda skäl är får bestämma att ett föreläggande ska gälla . Den som uppsåtligen eller av Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot ett förbud oaktsamhet bryter mot ett förbud eller ett åläggande som har eller ett åläggande som har meddelats med stöd av 23, 24 eller meddelats med stöd av 23, 24 eller 25 §, eller mot 7 §, eller mot 8 § och 25 §, eller mot 7 §, eller mot 8 § och någon av bestämmelserna i 9, 10, någon av bestämmelserna i 9, 10, 12–17 §§, eller 12–17 §§, bestämmelserna i 18–22 a §§, eller bestämmelserna i 18–22 a §§, eller mot någon av punkterna i bilaga I mot någon av punkterna i bilaga I till direktiv /29/EG, ska ersätta till direktiv /29/EG, ska ersätta uppkommer för en konsument eller uppkommer för en konsument eller någon annan näringsidkare. Detsamma gäller den närings- eller av oaktsamhet bryter mot ett åläggande som har meddelats med stöd av 25 a § andra stycket. När ersättningen till näringsidkare bestäms får hänsyn tas även till omständigheter av annan än ekonomisk art. På uppmaning av Konsument- 1. var och en yttra sig och lämna 1. var och en att yttra sig, lämna de upplysningar som behövs i ett upplysningar och tillhandahålla de ärende om tillämpningen av denna handlingar som behövs i ett ärende om tillämpningen av denna lag, 2. en näringsidkare tillhanda- 2. näringsidkaren att tillhanda- hålla de handlingar, varuprover och hålla de varuprover och liknande liknande som kan ha betydelse för som kan ha betydelse för utred- utredningen i ett ärende där beslut ningen i ett ärende där beslut om om förbud eller åläggande enligt förbud eller åläggande enligt 7 Senaste lydelse 2014:16. 23, 24 eller 25 § kan antas komma i 24, 25 eller 25 a § kan antas komma i fråga. första stycket 1 gäller även i för- hållande till statlig eller Den som har meddelats ett förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § är skyldig att på uppmaning av till- handahålla de upplysningar, handlingar, varuprover och liknande som behövs för tillsynen över att förbudet eller åläggandet följs. får förelägga den som har meddelats ett förbud eller åläggande enligt 23, 24, 25 eller 25 a § att tillhandahålla de upplysningar, handlingar, varuprover och liknande som behövs för tillsynen över att förbudet eller åläggandet följs. Om det behövs för tillsynen i ett Om det behövs för tillsynen i ett ärende som avses i 42 § 2 eller 43 § ärende som avses i 42 § 2 eller 43 §, uppmana näringsidkaren att hålla heten utövas, dock inte bostäder, heten utövas, dock inte bostäder, tillgängliga för inspektion. tillgängliga för inspektion. I samband med inspektionen får vändig omfattning ta del av upplysningar på platsen. Om det är nödvändigt för till- synen i ett ärende enligt denna lag, köpa produkter under dold identitet (testköp). om testköpet så snart det kan ske utan att åtgärden förlorar sin I den mån det inte är oskäligt, får betalats för produkten vid testköpet. fall erbjuda näringsidkaren att ta Om en uppmaning enligt 42, 43 eller 44 § inte följs får Konsument- ombudsmannen förelägga den som berörs att fullgöra sin skyldighet vid vite. Ett beslut om föreläggande enligt 42, 43 eller 44 § får förenas med vite. 45 a § får bestämma att ett beslut om före- läggande enligt 42, 43 eller 44 § ska gälla . Patent- och är rätt domstol i mål om 1. förbud som avses i 23 §, 2. åläggande som avses i 24 eller 2. åläggande som avses i 24, 25 eller 25 a §, 3.marknadsstörningsavgift enligt 29 §, 4.kvarstad enligt 36 §, 5.skadestånd enligt 37 §, 6.utdömande av vite enligt 49 §, och 7.oriktig eller vilseledande ursprungsbeteckning enligt 66 §. En talan om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § får väckas av 2.en näringsidkare som berörs av marknadsföringen, eller 3.en sammanslutning av konsumenter, näringsidkare eller löntagare. En talan om åläggande att ta in ett varningsmeddelande enligt 25 a § får väckas av Konsument- ombudsmannen. beslut enligt 28 § får överklagas till beslut om föreläggande enligt 28 § får överklagas till Patent- och 42–44 §§ beslut i en fråga enligt föreläggande enligt 42, 43 eller 44 § får överklagas till Patent- och Detsamma gäller beslut om ersätt- 8 Senaste lydelse 2016:223. 9 Senaste lydelse 2016:223. 10 Senaste lydelse 2016:793. ning enligt 46 § eller enligt före- gäller beslut om ersättning enligt skrifter som meddelats med stöd av 44 a § tredje stycket eller beslut om ersättning enligt 46 § eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 46 §. En dom eller ett beslut om föreläggande där frågan om förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24 eller 25 § har prövats, hindrar att sådana frågor prövas på nytt med anledning av marknadsföringen. En dom eller ett beslut hindrar dock inte att samma fråga prövas på nytt när ändrade förhållanden föranleder det. En dom eller ett beslut om föreläggande där frågan om förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24, 25 eller 25 a § har prövats, hindrar att sådana frågor prövas på nytt med anledning av marknadsföringen. En dom eller ett beslut hindrar dock inte att samma fråga prövas på nytt när ändrade förhållanden föranleder det. balken om tvistemål där förlikning balken om tvistemål där förlikning om saken inte är tillåten tillämpas om saken inte är tillåten tillämpas på mål om förbud eller åläggande på mål om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § och mål om enligt 23, 24, 25 eller 25 a § och I mål om skadestånd enligt 37 § tillämpas bestämmelserna i rätte- gångsbalken om tvistemål där förlikning om saken är tillåten. I mål om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § har den som har talerätt enligt 47 § andra stycket rätt att delta i rättegången som intervenient enligt 14 kap. . I mål om förbud eller åläggande enligt 23, 24 eller 25 § har den som har talerätt enligt 47 § första stycket rätt att delta i rättegången som intervenient enligt 14 kap. . I mål enligt denna lag gäller i fråga om rättegångskostnader 18 kap. . Bestäm- melsen i 18 kap. 16 § rättegångs- balken ska dock inte tillämpas i mål om förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24 eller 25 §. I sådana mål får rätten bestämma att I mål enligt denna lag gäller i fråga om rättegångskostnader 18 kap. . Bestäm- melsen i 18 kap. 16 § rättegångs- balken ska dock inte tillämpas i mål om förbud enligt 23 § eller åläggande enligt 24, 25 eller 25 a §. I sådana mål får rätten bestämma att Senaste lydelse 2016:793. Senaste lydelse 2016:223. Senaste lydelse 2016:793. var och en av parterna ska svara för var och en av parterna ska svara för I ärenden enligt 51 § första stycket tillämpas i fråga om rätte- gångskostnader 31 kap. . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden dels att 1 a, 4–8 b och 9 b §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fyra nya paragrafer, 3 b och 8 c–8 e §§, av följande lydelse. Bestämmelserna i 3–9 b §§ denna Bestämmelserna i 3–9 b §§ denna mentets och rådets förordning (EG) mentets och rådets förordning (EU) nr 2006/2004 av