prop · H703127 · 2020-03-23 00:00:00 — Elever har möjlighet att under vissa förutsättningar få undervisning som inte är skolförlagd men som är reglerad i skollagen, bl.a. hemundervisning, undervisning på sjuk- hus och undervisning på särskilda ungdomshem (24 kap. 8, 9 och 16– 25 §§ skollagen). En elev kan också ha svårt att delta i skolförlagd under- visning av andra än medicinska, psykiska eller sociala skäl, t.ex. på grund av en pågående elitidrottskarriär. I , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan har eleven skolplikt. I dessa skolformer skulle distansundervisning i vissa fall kunna användas som särskilt stöd eller t.ex. vara ett alternativ till hemundervis- ning. Gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är frivilliga skolformer. Att en elev inte deltar i någon undervisning efter avslutad obligatorisk utbild- ning kan dock få negativa konsekvenser för elevens framtida studie- och arbetsliv. En möjlighet för elever som har svårt att delta i skolförlagd undervisning att i stället få distansundervisning kan därför vara av stor betydelse även i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. 5.1.2 Det finns en begränsad reglering om distansundervisning Det finns inte några bestämmelser i skollagen om distans- Trots detta förekommer distansundervisning i viss utsträck- ning i vuxenutbildning (komvux). Som nämns i avsnitt 4.2 vän- der sig dock denna skolform till vuxna och det finns inte några bestämmel- ser om närvaroplikt och om att utbildningen ska vara skolförlagd för denna Utgångspunkten för utbildningen i komvux är i stället den enskildes behov och förutsättningar (20 kap. 2 § andra stycket skollagen). 2019/20:127 Flexibla lösningar, såsom möjligheter till deltids- eller distansstudier, har konstaterats öka måluppfyllesen inom vuxenutbildningen. Det finns inga pågående försök med distansundervisning i de obligato- riska skolformerna. I gymnasieskolan pågår dock en försöksverksamhet enligt förordningen (2011:682) om försöksverksamhet med distansunder- visning i gymnasieskolan i kommun. Vidare lämnas statsbidrag för distansundervisning utanför skolväsendet för utlandssvenska barn och ungdomar som med hänsyn till sin ålder skulle ha varit elever i någon av årskurserna 6–9 i eller i gymnasieskolan enligt förordningen (1994:519) om statsbidrag till utbildning av utlandssvenska barn och ung- domar. Ingen av ovan nämnda författningar innehåller någon definition av distansundervisning. I praktiken karaktäriseras dock distansundervisning av att det är fråga om en interaktiv undervisning som bedrivs med informa- tions- och kommunikationsteknik där elever och lärare är åtskilda i både rum och tid. Normalt förekommer också inslag av både närundervisning och fjärrundervisning. 5.1.3Närmare om försöksverksamheten med distansundervisning i gymnasieskolan i kommun Enligt förordningen om försöksverksamhet med distansundervisning i gymnasieskolan i kommun får kommun anordna nationella program i gymnasieskolan genom distansundervisning för elever från hela landet (2 §). Utbildningen anordnas som distansundervisning med studie- handledning (4 §). Gymnasieexamen får enligt förordningen utfärdas av den brevskola som ansvarar för undervisningen (7 §). kommun anlitar som brevskola. Skollagen och gymnasieförordningen (2010:2039) gäller i tillämpliga delar för försöksverksamheten om inte annat framgår av förordningen (3 §). Korrespondensgymnasiet i kommun hade 2016 cirka 615 elever. Samtliga av skolans elever läser på distans, men det förekommer vissa inslag av närundervisning då eleverna fysiskt befinner sig i skolan, framför allt i de naturvetenskapliga ämnena. Skolan erbjuder endast fyra högsko- leförberedande program och inte något yrkesprogram. Anledningarna till att elever har ansökt om att få gå en utbildning på Korrespondensgymna- siet varierar. Skolans ledning uppskattar att 20–av eleverna befinner sig utomlands hela eller delar av året, antingen för att de är elit- idrottare eller för att en av eller båda föräldrarna finns utomlands. Vidare har av eleverna en diagnostiserad funktionsnedsättning, där det vanligaste är en neuropsykiatrisk eller psykosocial funktionsnedsätt- ning. Även fysiska funktionsnedsättningar förekommer. Många av ele- verna har prövat att studera i andra gymnasieskolor först. Uppskattnings- vis kommer av eleverna direkt från . Eleverna studerar mestadels på egen hand och har enskild lektion med sin lärare med hjälp av informations- och kommu- nikationsteknik där lärare och elev är skilda åt i rum, men inte , dvs. Det förekommer även inslag av närundervisning. 5.1.4 Närmare om distansundervisning motsvarande Prop. årskurserna 6–9 och gymnasieskolan för utlandssvenska barn och ungdomar Barn som vistas varaktigt utomlands omfattas inte av skolplikt (7 kap. 2 § skollagen) och kan inte anses ha rätt att få utbildning i det svenska skolvä- sendet. Det har dock bedömts angeläget att underlätta för de barn och ung- domar som av sin utbildningstid varaktigt vistas utom- lands för att sedan återgå till en utbildning i . I syfte att ge utlands- svenska barn och ungdomar möjlighet att få utbildning som bl.a. motsvarar och gymnasieskolan lämnas därför statligt stöd för sådan utbildning enligt förordningen om statsbidrag till utbildning av utlands- svenska barn och ungdomar. Enligt nämnda förordning får statsbidrag lämnas för distansundervis- ning till en huvudman som har slutit avtal med om att anordna sådan undervisning. får sluta ett sådant avtal med en huvudman som bedöms ha förutsättningar att bedriva en distansundervis- ning som innehållsmässigt motsvarar den undervisning som ges inom skolväsendet och som är av god kvalitet. Ett ytterligare villkor är att huvudmannen tillhandahåller det studiematerial som krävs för distansun- dervisningen (31 §). har tecknat avtal med dels , som är en del av inom , om undervisning inom utbildning som motsvarar årskurs 6–9, dels med om distansundervisning inom utbild- ning som motsvarar gymnasieskolan. Statsbidrag för distansundervisning får enligt förordningen lämnas för en elev om minst en av elevens vårdnadshavare är svensk medborgare och minst en av dem av vissa skäl vistas i utlandet. Det krävs också att eleven med hänsyn till sin ålder skulle ha varit elev i någon av årskurserna 6–9 i eller i gymnasieskolan (30 §). 5.1.5Av forskning och granskning framgår att det kan finnas både fördelar och nackdelar med distans- undervisning har sammanställt en forskningsöversikt om distansunder- visning för gymnasieskolan (Distansundervisning – mode eller möjlighet En forskningsöversikt, 2002). fördelarna som nämns i forskningsöversikten är att eleverna ges tillgång till kurser som skolan annars inte skulle ha haft resurser att ge. undervisning sägs också kunna attrahera elever till skolan. lar som tas upp hör bl.a. att mycket av den ickeverbala kommunikationen kan gå förlorad när läraren inte är fysiskt närvarande. har publicerat en rapport om distansundervis- ning, med anledning av ett regeringsuppdrag om distansutbildning inom vuxenutbildning (vuxenutbildning på gymnasial nivå – Granskning av huvudmäns och rektorers arbete för flexibilitet och individanpassning, dnr 400-2017-10217). Rapporten, som publicerades i , handlar om studier som i huvudsak har bedrivits på egen hand, dvs. där elev och lärare har varit åtskilda i både rum och tid. 2019/20:127 ten visar på att eleverna upplever att det är alltför mycket självstudier och att den lärarledda undervisningen är begränsad. Dessutom betonas vikten av interaktion mellan eleverna, dvs. att det inte enbart ska vara kommuni- kation mellan lärare och elev, för att deltagarna ska utveckla olika förmå- gor som efterfrågas i styrdokumenten. Behovet av tillgänglighet och stöd från en lärare understryks också. En annan forskningsöversikt på området som har fått stor spridning är en metaanalys som U.S. tagit fram om online learning (publicerad 2009, reviderad 2010). I metaanalysen konstateras att de elever som fick online learning, dvs. en form av distansundervisning, presterade måttligt bättre, i genomsnitt, än elever som inte alls fick sådan undervisning. Dessutom presterade elever med blandade former av under- visning signifikant bättre än elever med bara närundervisning. Författarna av metaanalysen varnar dock för att dessa skillnader kan bero på att studi- erna inte har tagit hänsyn till andra skillnader mellan undervisningsfor- merna. Sammanfattningsvis kan forskningsresultat sägas visa att frånvaron av kontakt mellan lärare och elever och mellan elever kan vara faktorer som påverkar kvaliteten i undervisning som bedrivs med hjälp av distansunder- visning. Försöksverksamheten vid kommun och möjligheten att lämna statsbidrag för distansundervisning för utlandssvenska elever gör att det finns ett visst underlag för att bedöma framgångsfaktorer och risker med distansundervisning. Även den begränsade forskningen på området ger un- derlag för en sådan bedömning. Även om distansundervisning är ett för- hållandevis nytt inslag i skolan finns det således vissa erfarenheter och kunskaper att dra lärdom av vid överväganden om huruvida det bör införas möjligheter till distansundervisning som ett permanent komplement till or- dinarie undervisning för vissa elever. 5.1.6I skollagen finns bestämmelser om stöd och särskilt stöd Utgångspunkten är att stöd ges i form av närundervisning I skollagen finns bestämmelser om elevens rätt till stöd i form av extra anpassningar och särskilt stöd för elever som har svårt att nå målen i sko- lan. Utgångspunkten är att sådant stöd ges i form av närun- dervisning. Stöd ges i första hand genom extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen… Om det inom ramen för undervisningen, genom användning av ett natio- nellt kartläggningsmaterial eller ett nationellt bedömningsstöd, resultatet på ett nationellt prov eller uppgifter från lärare, övrig skolpersonal, en elev eller en elevs vårdnadshavare eller på annat sätt framkommer att det kan befaras att en elev inte kommer att nå de kunskapskrav som minst ska upp- nås eller de kravnivåer som gäller, ska eleven skyndsamt ges stöd i form av extra anpassningar inom ramen för den ordinarie undervisningen om det är tillräckligt. Detta gäller elever i samtliga skolformer och i fritids- Prop. 2019/20:127 hemmet (3 kap. 5 § skollagen). …och om det inte räcker ska eleven få särskilt stöd Om det framkommer att det kan befaras att en elev i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, fritidshemmet, gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan inte kommer att nå de kunskaps- krav som minst ska uppnås, trots att stöd har getts i form av extra anpass- ningar inom ramen för den ordinarie undervisningen, ska det anmälas till rektorn som ska se till att elevens behov av särskilt stöd skyndsamt utreds. Behovet av särskilt stöd ska även utredas om eleven uppvisar andra svå- righeter i sin skolsituation. Om en utredning visar att en elev behöver sär- skilt stöd, ska han eller hon ges sådant stöd och ett åtgärdsprogram ska utarbetas. Av programmet ska behovet av särskilt stöd och hur det ska till- godoses framgå. Av programmet ska det också framgå när åtgärderna ska följas upp och utvärderas och vem som är ansvarig för uppföljningen res- pektive utvärderingen. Eleven och elevens vårdnadshavare ska ges möjlig- het att delta när ett åtgärdsprogram utarbetas. Det är rektorn som beslutar om åtgärdsprogrammet. Om det finns särskilda skäl får ett beslut om ett åtgärdsprogram innebära att särskilt stöd ska ges enskilt eller i en annan undervisningsgrupp än den som eleven normalt hör till, s.k. särskild under- visningsgrupp (3 kap. 6–11 §§ skollagen). Om en elev i , grundsärskolan, specialskolan eller samesko- lan får särskilt stöd och stödet inte i rimlig grad kan anpassas efter elevens behov och förutsättningar, får beslut fattas om avvikelser från den timplan samt de ämnen och mål som annars gäller för utbildningen, s.k. anpassad studiegång. I , specialskolan och sameskolan ska den anpassa- de studiegången utformas så att eleven så långt som möjligt får förutsätt- ningar att nå behörighet till gymnasieskolans nationella program (3 kap. 12 § skollagen). Vad händer om en elev uteblir från Ansvaret för att en elev i och motsvarande skolformer fullgör sin skolplikt vilar på flera parter. Hemkommunen ska se till att skolpliktiga barn som inte går i dess förskoleklass, grundskola eller grundsärskola på något annat sätt får föreskriven utbildning. Varje skolhuvudman (såväl offentliga som enskilda) ska också se till eleverna i huvudmannens försko- leklass, grundskola och grundsärskola fullgör sin skolgång. för specialskolan och sameskolan (staten) ska se till att elever i utbildning under huvudmannens ledning fullgör sin skolgång. En elev i förskoleklas- sen, , grundsärskolan, specialskolan och sameskolan ska delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda utbildningen, om inte eleven har giltigt skäl att utebli. Om en elev utan giltigt skäl uteblir från den obligatoriska verksamheten ska rektorn se till att elevens vård- nadshavare informeras om att eleven har varit frånvarande. Elevens vårdnadshavare behöver dock inte informeras om det finns särskilda skäl. Om en elev har upprepad eller längre frånvaro från verksamheten ska rektorn se till att frånvaron skyndsamt utreds om det inte 2019/20:127 är obehövligt. När en utredning om en elevs frånvaro har inletts ska rektorn se till att frånvaron anmäls till huvudmannen. Hemkommunen ska i frågor som rör sådana elever vid behov samordna insatser med samhälls- organ, organisationer eller andra som berörs. Kommunen har alltså ett an- svar för att se till att skola, socialtjänst, polis och barn- och ungdomspsy- kiatrin samverkar och gemensamt arbetar för att eleven kan fullgöra sin skolplikt (7 kap. 17, 19 a, 21 och 22 §§ skollagen). Den som har vårdnaden om ett skolpliktigt barn ska se till att barnet fullgör sin skolplikt. Om en skolpliktig elev inte fullgör sin skolgång och detta beror på att elevens vårdnadshavare inte har gjort vad denne är skyl- dig att göra för att så ska ske, får hemkommunen förelägga elevens vård- nadshavare att fullgöra sina skyldigheter. För en elev i specialskolan eller sameskolan är det i stället huvudmannen för respektive skolform (staten) som får förelägga elevens vårdnadshavare att fullgöra sina skyldigheter. Ett sådant föreläggande får förenas med vite (7 kap. 20 och 23 §§ skolla- gen). har kartlagt den ogiltiga frånvaron i de obliga- toriska skolformerna. Kartläggningen visar att det var nästan 1 700 elever som rapporterats ha ogiltig sammanhängande frånvaro i en månad eller mer (Omfattande ogiltig frånvaro i grundskolor, Kvalitetsgranskning 2016). Gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är som ovan nämns frivilliga skolformer. Eleverna i dessa skolformer har alltså inte någon skolplikt. En elev som har påbörjat gymnasieskolan eller gymnasiesärskolan har dock, precis som eleverna i och motsvarande skolformer, en skyl- dighet att delta i den verksamhet som anordnas för att ge den avsedda ut- bildningen, om eleven inte har giltigt skäl att utebli. Om en elev utan giltigt skäl uteblir från verksamheten ska rektorn se till att elevens vårdnadsha- vare informeras om att eleven har varit frånvarande. Elevens vårdnadshavare behöver dock inte informeras om det finns särskilda skäl. Vid upprepad eller längre frånvaro ska rektorn se till att frånvaron skyndsamt utreds om det inte är obehövligt. När en elev börjar eller slutar vid en gymnasieskola eller gymnasiesärskola med en annan huvudman än hemkommunen, ska huvudmannen meddela detta till hemkommunen. Detsamma gäller om en elev som inte fyllt utan gil- tigt skäl är frånvarande i betydande utsträckning (15 kap. 15 och 16 §§ och 18 kap. 15 och 16 §§ skollagen). Enligt fick av samtliga 328 000 elever studiebidraget indraget på grund av ogiltig frånvaro /18. Det motsvarar cirka 27 800 elever. Enligt en rapport från (Frånvaro och närvaro i gymnasie- skolan – en nationell kartläggning, rapport 416, 2014) förekommer det att elever och vårdnadshavare anmäler frånvaro på felaktiga grunder varför andelen elever med hög frånvaro sannolikt i själva verket är större än ande- len som fått sitt studiebidrag indraget. Varje elev i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan ska ha en som ska följa elevens kunskapsutveckling och studiesituation med utgångspunkt i elevens utbildning i dess helhet. Mentorn ska särskilt upp- märksamma tecken på att eleven kan behöva stöd och i så fall skyndsamt informera berörd skolpersonal (15 kap. 19 a § och 18 kap. 19 a § skolla- gen). Mentorn bedöms ha en viktig roll för att elever som riskerar att avbryta sina studier eller inte nå målen för sin utbildning ska få det stöd de Det finns även bestämmelser om överlämning av uppgifter vid övergång Prop. 2019/20:127 mellan och inom skolformer. När en elev i förskoleklassen, , grundsärskolan, specialskolan, sameskolan, gymnasieskolan eller gymna- siesärskolan övergår från skolformen till en annan av de angivna skolfor- merna ska den skolenhet som eleven lämnar till den mottagande skolenhe- ten överlämna sådana uppgifter om eleven som behövs för att underlätta övergången för eleven. Detsamma gäller om eleven byter skolenhet inom skolformen (3 kap. 12 j § skollagen). Enligt skollagen ska en kommun löpande hålla sig informerad om hur ungdomarna i kommunen är sysselsatta. Det gäller de ungdomar som har fullgjort sin skolplikt men som inte har fyllt och som inte genomför eller har fullföljt utbildning i gymnasieskolan eller gymnasie- särskolan eller motsvarande utbildning. Kommunernas aktivitetsansvar för dessa ungdomar innebär att kommuner har en skyldighet att erbjuda lämp- liga individuella åtgärder som i första hand syftar till att de unga ska påbörja eller återuppta en utbildning (29 kap. 9 §). Enligt redovisning av kommunernas aktivitetsansvar 2016 omfattades det året 115 200 personer av det kommunala aktivitetsansvaret (Redovisning 5.2Distansundervisning ska få användas i vissa fall i vissa obligatoriska skolformer 5.2.1Distansundervisning ska få användas som särskilt stöd i vissa obligatoriska skolformer Regeringens förslag: I , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan ska distansundervisning få användas som särskilt stöd för en elev i som inte kan delta i den ordinarie undervisningen på grund av en dokumenterad medicinsk, psykisk eller social problematik, om alla andra möjligheter till särskilt stöd är uttömda eller bedöms olämpli- ga och om elevens vårdnadshavare medger att sådan undervisning används. I lågstadiet ska dock sådan undervisning få användas som sär- skilt stöd endast om det finns synnerliga skäl. Rektorn ska i nämnda skolformer få besluta om särskilt stöd i form av distansundervisning inom ramen för sitt beslut i fråga om att ett åtgärdsprogram ska utarbetas för en elev som ska ges särskilt stöd. Rek- torn ska inte få överlåta sin beslutanderätt i detta avseende till någon annan. Ett beslut om särskilt stöd i form av distansundervisning ska få avse högst en termin åt gången. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag. Utredningen föreslår inte att ett beslut om särskilt stöd i form av distansundervisning ska kunna fattas för en elev som går i mellanstadiet i , grundsärskolan, specialskolan eller sameskolan eller, om det finns synnerliga skäl, för en elev som går i lågstadiet i någon av de nämnda skolformerna. Utredningen föreslår att distansundervisning ska få använ- 2019/20:127 das som särskilt stöd även om andra än vårdnadshavare som har omvård- naden om eleven medger detta. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inte något att invända mot förslaget, däribland , Sta- tens skolinspektion, Sameskolstyrelsen, Myndigheten för delaktighet, Myn- digheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor, och Norrkö- pings kommuner och . tillstyrker förslaget och skulle gärna se tyd- liga skrivningar om att rektor har möjlighet att neka distansundervisning även i de fall det finns dokumentation, om det utifrån en allsidig pedago- gisk bedömning bedöms vara bäst för elevens lärande. tillstyrker förslaget men anser att bristperspektivet – att distansundervisning bara ska tillåtas i brist på andra alternativ i kombinat- ion med krav på angivna särskilda behov – riskerar att få stigmatiserande verkan för eleverna. anger att det i viss mån är problematiskt att bestämmelserna om särskilt stöd utvidgas till att inte enbart syfta till att eleverna ska nå de kunskapskrav som minst ska uppnås, utan till att eleverna över huvud taget ska delta i den reguljära undervisningen. , Kommuner och Regioner (SKR) och Fri- skolornas riksförbund anser att även elever i lägre årskurser ska kunna få distansundervisning. SKR anser också att distansundervisning ska få användas även i andra fall än som särskilt stöd. Autism- och Aspergerför- bundet anser att även elever som är yngre än vad utredningen föreslår ska kunna få distansundervisning om det finns synnerliga skäl. Liksom Funktionsrätt motsätter sig också förbundet att distansundervis- ning bara ska få användas som särskilt stöd . kommun anger att distansundervisning bör vara ett alternativ att ta till för att tillgodose alla barns rätt till undervisning. föreslår att distansundervisningen ska få användas för elever som inte har möjlighet att delta i den reguljära utbildningen oavsett orsak. Några instanser är kritiska till förslaget då de anser att den angivna mål- gruppen är för snäv och bör utvidgas. , hörselska- dade barn och barn med språkstörning () vill att lag- stiftningen även ska omfatta elever som på grund av en funktionsnedsätt- ning inte kan delta i reguljär undervisning. anser inte att funktionsnedsättning ska likställas med sjukdom eller psykisk eller social problematik. och Funktionsrätt har liknande synpunkter och anser att det ska förtydligas att distansunder- visning ska kunna användas på grund av funktionsnedsättning. () avstyrker förslaget och anger att distansun- dervisning inte bör användas som en del av åtgärder för elever i behov av stöd. Ett bra samarbete mellan alla parter runt eleven, t.ex. , psykiatrin och skolan, är enligt BO ett bättre sätt att hantera en elevs svå- righeter än distansutbildning. Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) avstyrker också förslaget och anger att som förslaget är utformat riskerar elever, där skolan har en långtgående skyldighet att anpassa under- visningen utifrån elevers förutsättningar, att hamna än mer utanför. Frisko- lornas riksförbund avstyrker förslaget och anger att distansundervisning måste få användas mer flexibelt och för fler elevgrupper i . Som nämns i avsnitt 3 har vissa myndigheter och organisationer beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast eller delar av ett utkast till lagrådsremiss, var förslag överensstämmer med förslaget i rutan. tionen och Datainspektionen har inga synpunkter på förslaget. komnar att distansundervisning även ska kunna erbjudas i lägre åldrar än årskurs 7–9. De föreslagna särlösningarna med krav på synnerliga skäl i lågstadiet saknar dock enligt SKR stöd i forskning och riskerar att snarare hämma än hjälpa elever. SKR vidhåller att det räcker att ställa krav på Även välkomnar att även elever i lågstadiet kan få distansundervisning, men avstyrker att det ska krävas synnerliga skäl för beslut om sådan undervisning. Skälen för regeringens förslag Vissa elever i och motsvarande skolformer kan behöva få undervisning som inte är skolförlagd Som nämns i avsnitt 5.1.1 kan det finnas elever som har svårt att ta del av Det kan t.ex. vara fråga om elever som har en medicinsk, psykisk eller social problematik. Med medicinsk problematik avses att eleven har en somatisk sjukdom eller funktionsnedsättning som innebär att eleven av hälsoskäl är förhind- rad att ta del av den ordinarie undervisningen i skolan. kanske frekvent genomgå en medicinsk behandling men kan ta del Det kan också vara fråga om en elev som till följd av infektionskänslighet bör undvika alltför omfattande kontakter med andra människor, eller en elev som på grund av