prop · H8036 · 2020-09-15 00:00:00 — Regeringens proposition 2020/21:6 Ändrade bestämmelser om fotografier och Regeringen överlämnar denna proposition till . Regeringen föreslår ändringar i lagen om Schengens informationssystem och utlänningslagen som bl.a. innebär att en utlänning vid en in- eller utresekontroll eller en inre utlänningskontroll ska vara skyldig att låta sig fotograferas och lämna fingeravtryck för att genom en sökning i Schengens informationssystem kunna identifieras om identiteten inte kan fastställas på annat sätt. Förslagen lämnas med anledning av ändringar i rådets beslut /533/RIF av om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) och och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 av om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II). Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2000:344) om 2.2Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) .......................................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. SIS är en del av ................................. Tre nya SIS-förordningar ................................................... 5.1Bestämmelser om fotografier och fingeravtryck i 5.2Nationella bestämmelser om fotografier och Den allmänna dataskyddsregleringen............................... 6 Ändringar i SIS som rör fotografier och 6.1Villkor för att lägga in fotografier och fingeravtryck i SIS II .............................................................................. 6.2Användning av fotografier och fingeravtryck för att bekräfta en persons identitet............................................. Sökningar på fingeravtryck i SIS II.................................. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:344) om 9.2Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) ........................................................................ Sammanfattning av promemorian Ett nytt regelverk för Schengens informationssystem (SIS), Utdrag ur promemorians lagförslag.................................. Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2000:344) om Schengens informationssystem. 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (2000:344) om Schengens informationssystem 10 § lagen (2000:344) om Schengens informationssystem ska ha följande lydelse. En uppgift, som behandlas i registret, får inte överföras eller göras tillgänglig för ett tredjeland eller en internationell organisation. En uppgift i registret får inte heller i övrigt användas i något annat syfte än det som den registrerande staten har angett vid registreringen, om inte staten har lämnat sitt samtycke. Sådana uppgifter om en person, som har registrerats med stöd av 3 a §, får endast användas i syfte att skilja personen från en person som har registrerats med stöd av 3 § eller för att den person vars identitet har missbrukats ska kunna styrka sin identitet. Fotografier och fingeravtryck får Fotografier och fingeravtryck får endast användas för att fastställa användas för att fastställa någons någons identitet vid en träff i identitet vid en träff i registret efter registret efter en sökning med hjälp en sökning med hjälp av bokstäver, av bokstäver, siffror, särskilda siffror, särskilda tecken eller tecken eller skiljetecken. En sökning med hjälp av fingeravtryck för att identifiera en person får göras i samtliga fall. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:380 (jfr 2013:162). 2.2Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att det i utlänningslagen (2005:716) ska införas en ny paragraf, 9 kap. 8 f §, av följande lydelse. En utlänning är vid en kontroll enligt 1 eller 9 § skyldig att låta en polisman, en särskilt förordnad passkontrollant eller en tjänsteman vid , eller fotografera honom eller henne och ta hans eller hennes fingeravtryck för att genom en sökning i Schengens informationssystem identifiera utlänningen om identiteten inte kan fastställas på annat sätt. När en kontroll enligt första stycket har genomförts, ska det fotografi och de fingeravtryck som har tagits för kontrollen förstöras. Denna lag träder i kraft . 3Ärendet och dess beredning Schengens informationssystem (SIS) är ett system som använder för att utbyta information med varandra inom ramen för polissamarbete, straffrättsligt samarbete och migrationskontroll. antogs tre nya EU-förordningar om SIS: och rådets förordning (EU) 2018/1862 av om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete, om ändring och upphävande av rådets beslut /533/RIF och om upphävande av och rådets förordning (EG) nr 1986/2006 och kommissionens beslut /261/EU (hädanefter polisförordningen), och rådets förordning (EU) 2018/1861 av om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området in- och utresekontroller, om ändring av konventionen om tillämpning av om ändring och upphävande av förordning (EG) nr 1987/2006 förordning (EU) 2018/1860 om användning av Schengens informationssystem för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (hädanefter återvändandeförordningen). Förordningarna ersätter EU:s nuvarande regelverk om SIS – SIS II – och innebär att en ny version av systemet ska tas i drift vid ett datum som kommissionen ska fastställa . I har departementspromemorian Ett nytt regelverk för Schengens informationssystem (SIS) (Ds 2019:27) tagits fram. I promemorian lämnas förslag till de författningsändringar som krävs för att anpassa svensk rätt till de nya SIS-förordningarna. En sammanfattning av promemorian och ett utdrag av promemorians lagförslag finns i bilagorna 1 och 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissvaren finns tillgängliga i (dnr Ju2019/04049/L4). Vissa bestämmelser i ska börja tillämpas redan innan den nya versionen av systemet tas i full drift. Enligt polisförordningen och gränsförordningen ska de gällande bestämmelserna om fotografier och fingeravtryck ändras från och I propositionen behandlas promemorians till anpassningar i dessa delar. Polisförordningen och gränsförordningen bifogas som bilagorna 4 Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. 2020/21:6 I förhållande till förslagen i lagrådsremissen har det gjorts en mindre redaktionell ändring när det gäller beteckningen på den nya paragrafen i förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716, UtlL). 4.1SIS är en del av För att uppnå målet att människor ska kunna resa fritt inom Schengenområdet har , däribland , enats om gemensamma regler i ett stort antal frågor. Vissa av dessa regler tar direkt sikte på att säkerställa den fria rörligheten av personer inom Schengenområdet, t.ex. genom att avskaffa personkontroller vid de inre gränserna. Andra regler handlar i stället om att motverka de negativa bieffekter som en fri rörlighet av personer kan föra med sig i form av exempelvis gränsöverskridande brottslighet och olaglig invandring. Som exempel på sådana regler kan nämnas enhetliga regler om visum och inresekontroller mot länder utanför Schengenområdet. Här ingår emellertid också åtgärder som syftar till att stärka operativa samarbete i frågor om bl.a. brottsbekämpning och migrationskontroll. Schengens informationssystem (SIS) är ett exempel på en sådan åtgärd. I denna proposition används begreppet medlemsstat i stället för Schengenland, i enlighet med begreppsanvändningen i de EU- gemensamma reglerna om SIS. SIS är ett informationssystem som medlemsstaterna använder för att utbyta information med varandra inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete samt migrationskontroll. SIS består dels av ett centralt datasystem, dels av nationella datasystem i de deltagande medlemsstaterna. Det centrala systemet administreras av Europeiska byrån för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet och rättvisa (eu-LISA). De nationella datasystemen står i direkt förbindelse med det centrala datasystemet och innehåller en kopia av den information som finns i detta. Medlemsstaterna använder sitt nationella system för sökning mot centrala SIS eller mot den nationella kopian. ansvarar för den nationella delen av SIS. innehåller bestämmelser som möjliggör eller kräver att medlemsstaterna lägger in olika typer av registreringar i SIS. Vissa typer av registreringar syftar till att informera övriga medlemsstater om ett visst förhållande, t.ex. att en person har nekats inresa till det registrerande landet. Andra registreringar syftar i stället till att andra medlemsstater ska bistå det registrerande landet med en viss åtgärd, t.ex. att gripa en efterlyst person eller att undersöka ett föremål. Sökningar i SIS sker i många olika typer av situationer. När en sökning på en person eller ett föremål ger en träff i SIS ska den medlemsstat som fått träffen ta ställning till om den begärda åtgärden kan vidtas. SIS inrättades ursprungligen på grundval av bestämmelser i . antogs ett nytt regelverk för SIS varpå en ny och mer avancerad version av SIS lanserades 2013 under benämningen SIS II. Användningen av SIS inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete kom att regleras i rådets beslut /533/RIF av om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II), hädanefter rådsbeslutet. Användningen av SIS inom området gräns- och migrationskontroll och för enheter som ansvarar för registrering av fordon kom att regleras i två EU-förordningar: •Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 av om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II), hädanefter SIS II-förordningen, och •Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1986/2006 av om tillträde till andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) för de enheter i medlemsstaterna som ansvarar för att utfärda registreringsbevis för fordon, hädanefter fordonsregistreringsförordningen. På nationell nivå finns kompletterande reglering om SIS II i lagen (2000:344) om Schengens informationssystem och förordningen (2000:836) om Schengens informationssystem. Lagen om Schengens informationssystem speglar i huvudsak rådsbeslutets bestämmelser. antog och rådet tre nya förordningar om SIS, hädanefter SIS-förordningarna: •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1862 av om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete, om ändring och upphävande av rådets beslut /533/RIF och om upphävande av och rådets förordning (EG) nr 1986/2006 och kommissionens beslut /261/EU, polisförordningen, •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1861 av om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området in- och utresekontroller, om ändring av konventionen om tillämpning av och om ändring och upphävande av förordning (EG) nr 1987/2006, gränsförordningen, och •Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1860 av om användning av Schengens informationssystem för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna, återvändandeförordningen. 2020/21:6 SIS-förordningarna handlar i grunden om samma informationssystem. Det som skiljer dem från varandra är att de reglerar hur SIS får och ska användas inom tre olika samarbetsområden: polissamarbete och straffrättsligt samarbete (polisförordningen), in- och utresekontroller (gränsförordningen) och arbetet med återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (återvändandeförordningen). Polisförordningen omfattar såväl personer som föremål och kännetecknande för förordningen är att det i regel är medlemsstaternas nationella regler som styr vilka registreringar som ska göras och om verkställighet av en begärd åtgärd kan beviljas. Polisförordningen ersätter rådsbeslutet och fordonsregistreringsförordningen. Gränsförordningen reglerar villkor och förfarande för införande av registreringar i SIS om tredjelandsmedborgare som stöd för att neka inresa och vistelse på medlemsstaternas territorium. Gränsförordningen ersätter SIS II-förordningen. Återvändandeförordningen är en helt ny förordning som reglerar användning av SIS rörande registrering av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna. I förordningen finns bestämmelser om att beslut om återvändande (avvisnings- eller utvisningsbeslut) ska registreras i SIS. Nya bestämmelser om fotografier och fingeravtryck SIS-förordningarna trädde i kraft men ska börja tillämpas stegvis. Kommissionen ska anta ett beslut som fastställer när den nya versionen av SIS ska tas i drift och när SIS upphör att gälla. Det är alltså först då som SIS- förordningarna ska börja tillämpas fullt ut och det är först då som återvändandeförordningen börjar tillämpas (artikel 20 i återvändandeförordningen). Enligt polisförordningen och gränsförordningen ska det göras vissa ändringar i SIS (artiklarna 77.6 och 79.5 c i polisförordningen och artiklarna 63.7 och 66.5 c i gränsförordningen). Bestämmelserna innebär att reglerna om fotografier och fingeravtryck i artikel 22 i rådsbeslutet och artikel 22 i SIS II-förordningen ska ersättas med nya lydelser. När de nya SIS- förordningarna börjar tillämpas fullt ut ersätts dessa bestämmelser av direkt tillämpliga bestämmelser i polisförordningen och gränsförordningen. I denna proposition behandlas ändringarna i artikel 22 i rådsbeslutet och artikel 22 i SIS II-förordningen. När det gäller ändringar i rådsbeslutet, som inte är direkt tillämpligt i medlemsstaterna, är det nödvändigt att ta ställning till hur ändringarna ska genomföras i den nationella rätten för att få fullt genomslag. SIS II-förordningen gäller som lag i och ändringarna i förordningen är direkt tillämpliga. Det svenska regelverket kan dock behöva anpassas även till ändringar i en direkt tillämplig EU- förordning. 5.1Bestämmelser om fotografier och fingeravtryck i SIS Artikel 20.3 i rådsbeslutet och artikel 20.2 i SIS II-förordningen innehåller en uttömmande förteckning över vilka uppgifter som får föras in i SIS II. Vissa av uppgifterna är minimiuppgifter som alltid måste föras in medan övriga uppgifter ska föras in om de är tillgängliga (artikel 23 i rådsbeslutet och artikel 23 i SIS II-förordningen). Fotografier och fingeravtryck ingår inte i den minimiuppsättning av uppgifter som alltid ska föras in i en SIS- registrering. Iartikel 22 i rådsbeslutet och artikel 22 i SIS II-förordningen finns bestämmelser om villkoren dels för att föra in fotografier och fingeravtryck i SIS II, dels för att använda sådana uppgifter i SIS II för kontroll av personers identitet och för sökningar. Enligt bestämmelserna ska fotografier och fingeravtryck endast föras in efter en särskild kvalitetskontroll. Vidare anges att fotografier och fingeravtryck endast ska användas för att fastställa identiteten hos en person respektive en tredjelandsmedborgare som har påträffats efter en alfanumerisk sökning i SIS II. Med alfanumerisk sökning avses en sökning med hjälp av bokstäver, siffror, särskilda tecken eller skiljetecken, t.ex. namn eller födelsedatum (prop. 2009/10:86 s. 39). Slutligen anges att det ska vara tillåtet att använda en persons respektive en tredjelandsmedborgares fingeravtryck för att identifiera honom eller henne på grundval av biometriska kännetecken så snart det har konstaterats att det är tekniskt möjligt. Bestämmelsen i rådsbeslutet om att fotografier och fingeravtryck endast ska användas för att fastställa identiteten hos en person som har påträffats efter en alfanumerisk sökning har genomförts genom 10 § fjärde stycket lagen om Schengens informationssystem. Bestämmelsen innebär att fotografier och fingeravtryck endast får användas som ett verktyg för att bekräfta eller dementera en persons angivna identitet efter en träff (samma prop. s. 65). 5.2Nationella bestämmelser om fotografier och fingeravtryck Enligt 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen är var och en gentemot det allmänna skyddad mot påtvingade kroppsliga ingrepp. Att tvångsmässigt ta fingeravtryck är ett påtvingat kroppsligt ingrepp i bestämmelsens mening. Inskränkningar i skyddet får endast göras genom lag och bara för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle (2 kap. 20 och 21 §§ regeringsformen). Begränsningen får inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den. För andra än svenska medborgare får skyddet dock begränsas genom lag (2 kap. 25 § första stycket 3 regeringsformen). I sammanhanget ska även nämnas det skydd för enskildas rättigheter som garanteras genom . som lag i (se lag [1994:1219) om den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande Enligt regeringsformen får lag eller annan föreskrift inte 19 §). anges att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. antas omfattas av skyddet enligt artikel 8.1 (prop. 2014/15:32 s. 26). artikel 8.2 godtas inskränkningar i skyddet endast om de har stöd i lag och om de i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till något av de i artikeln uppräknade allmänna eller enskilda intressena, däribland statens säkerhet, den allmänna säkerheten och förebyggande av oordning Även FN:s konvention om (2018:1197) om konvention om barnets rättigheter i Inkorporeringen innebär att barnets roll som rättssubjekt med egna specifika rättigheter tydliggörs. Enligt ska barnets bästa alltid beaktas vid åtgärder som rör barn (artikel 3). Vidare får barn inte utsättas för godtyckliga eller olagliga ingripanden i sitt privatliv (artikel 16). En bestämmelse om rätt till respekt för bl.a. privatlivet finns också i artikel 7 i EU:s rättighetsstadga. Enligt artikel 52.1 i stadgan måste varje begränsning i utövandet av de fri- och rättigheter som erkänns i stadgan vara föreskriven i lag och förenlig med det väsentliga innehållet i dessa fri- och rättigheter. proportionalitetsprincipen, göras endast om de är nödvändiga och faktiskt svarar mot mål av allmänt samhällsintresse som erkänns av unionen eller behovet av skydd för andra människors fri- och rättigheter. Enligt svensk rätt är det möjligt att ta fingeravtryck enligt en rad olika I 28 kap. och förordningen (1992:824) om fingeravtryck m.m. finns regler om i vilka situationer bl.a. får ta fingeravtryck i den brottsbekämpande Möjligheten att ta upp en utlännings fingeravtryck, utan att det finns någon koppling till brottslig verksamhet, regleras i bl.a. 9 kap. 8– 8 d §§ utlänningslagen (2005:716, UtlL), i och rådets förordning (EG) nr 810/2009 av om införande av en nr 603/2013 om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av förordning (EU) nr 604/2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat och för när medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter begär jämförelser med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål, samt om ändring av förordning (EU) nr 1077/2011 om inrättande av en Europeisk byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området frihet, säkerhet (omarbetning). utlänningskontroll (LSU) innehåller vissa bestämmelser om fingeravtryck Prop. 2020/21:6 (19 § första stycket). I 5 a § passlagen (1978:302) finns en bestämmelse om fingeravtryckstagning vid passkontroll. Ett fotografi av en person kan vara en pappersbild eller en digital bild av personens ansikte och/eller andra kroppsdelar. Till skillnad från att ta upp fingeravtryck anses inte fotografering vara ett påtvingat kroppsligt ingrepp i den mening som avses i 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen (se t.ex. prop. 2017/18:35 s. 12). Artikel 8.1 i inbegriper dock i vissa fall en rätt till skydd mot att bli fotograferad (jfr , Mänskliga rättigheter i europeisk praxis, 5 uppl., 2015, s. 377). Vid fotografering av barn ska alltid barnets bästa beaktas (jfr 1 kap. 10 § UtlL och artikel 3 i ). Enligt svensk rätt är det möjligt att fotografera en person enligt en rad olika författningar. I 28 kap. och förordningen om fingeravtryck m.m. finns regler om i vilka situationer bl.a. får fotografera en misstänkt person. Möjligheten att fotografera en utlänning utan att det finns någon koppling till brottslig verksamhet regleras i bl.a. 9 kap. 8–8 c §§ UtlL och i Viseringskodexen. Fotografering av utlänningar regleras också i 19 § första stycket LSU. 5a § passlagen finns bestämmelser om fotografering vid kontroller av pass och identitetskort. Merparten av de uppgifter som finns i SIS II utgör personuppgifter, dvs. uppgifter som avser en identifierad eller identifierbar fysisk person. Att göra en registrering eller sökning i systemet innebär behandling av personuppgifter. utgörs den generella regleringen för behandling av fysiska personers personuppgifter inom EU av och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning), Dataskyddsförordningen är emellertid direktivliknande till sin karaktär på så sätt att den innehåller ett antal bestämmelser som förutsätter respektive möjliggör nationella regler. Lagen (2018:218) med kompletterande bestämmelser till EU:s dataskyddsförordning (dataskyddslagen) innehåller generella nationella kompletteringar till dataskyddsförordningen. Dataskyddsförordningen är inte tillämplig på den behandling av personuppgifter som behöriga myndigheter utför i syfte att förebygga, förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder (artikel 2.2 d). För personuppgiftsbehandling inom detta område gäller i stället och rådets direktiv (EU) 2016/680 av om skydd för fysiska personer med avseende på behöriga myndigheters behandling av personuppgifter för att förebygga, 2020/21:6 förhindra, utreda, avslöja eller lagföra brott eller verkställa straffrättsliga påföljder, och det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av rådets rambeslut /977/RIF, hädanefter dataskyddsdirektivet. Direktivet har genomförts i svensk rätt genom brottsdatalagen (2018:1177). Brottsdatalagen innehåller bestämmelser om behandling av personuppgifter inom dataskyddsdirektivets tillämpningsområde. Dataskyddsförordningen och brottsdatalagen gäller båda vid behandling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad och för annan behandling av personuppgifter som ingår i eller kommer att ingå i ett register (artikel 2.1 i dataskyddsförordningen och 1 kap. 3 § brottsdatalagen). Dataskyddsförordningen och brottsdatalagen kompletteras av ett antal registerförfattningar. Lagen (2018:1693) om polisens behandling av personuppgifter inom brottsdatalagens område är en registerförfattning som gäller utöver brottsdatalagen vid bl.a. (1 kap. 1 §). Den lagen gäller dock inte vid behandling av personuppgifter enligt lagen om Schengens informationssystem (1 kap. 2 § 4). (2016:27) är en registerförfattning som kompletterar