prop · H703186 · 2020-06-30 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:186 Ett förstärkt medarbetarskydd för polisanställda Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . En högt prioriterad fråga för regeringen är att stärka och utveckla svensk polis. Regeringen har satt upp ett mål om att ska växa med 10 000 fler anställda . För att nå detta mål är det av stor betydelse att åtgärder vidtas för att förbättra arbetsmiljön och medarbetarskyddet för polisanställda. Att skapa en trygg och säker arbetsmiljö är en viktig del i arbetet för att höja attraktiviteten för polisyrket och för andra anställningar inom polisen. I syfte att bl.a. förstärka medarbetarskyddet för polisanställda föreslår regeringen •att en ny bestämmelse införs i polislagen som innebär att en polisman i samband med förhör som hålls i eller får kroppsvisitera förhörspersonen i syfte att söka efter vapen och andra farliga föremål, •en ändring i lagen om kvalificerade skyddsidentiteter som innebär att ett beslut om en kvalificerad skyddsidentitet även ska kunna avse en annan anställd vid än en polisman, och •en ändring i patientsäkerhetslagen som innebär att skyldigheten för hälso- och sjukvårdspersonal att lämna ut uppgifter om en enskild ska utvidgas till att gälla för allt personskyddsarbete som Säkerhetspolisen ansvar för. Lagändringarna träder i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) ........... 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (2006:939) om 2.3Förslag till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) .......................................................................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Utvidgade möjligheter att kroppsvisitera personer i samband med förhör i polisens lokaler ............................................................ En mer ändamålsenlig användning av kvalificerade Möjligheterna att inhämta uppgifter som behövs i Säkerhetspolisens verksamhet för personskydd ska utvidgas ......... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser................................... Konsekvenser av förslagen ............................................................. Förslaget till lag om ändring i polislagen (1984:387) ...... 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:939) om 9.3Förslaget till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) ........................................................................ Sammanfattning av betänkandet Vissa polisfrågor – säkerhet vid förhör samt kränkningsersättning (SOU Förteckning över remissinstanserna ................................. Förteckning över remissinstanserna ................................. Sammanfattning av promemorian Utökad möjlighet för Säkerhetspolisen att inhämta information i verksamheten för personskydd ......................................... Förteckning över remissinstanserna ................................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........... 1.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387). 2.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter. 3.Riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659). 2019/20:186 2 Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i polislagen (1984:387) Härigenom föreskrivs att det i polislagen (1984:387) ska införas en ny paragraf, 19 a §, av följande lydelse. En polisman får i samband med ett förhör som hålls i Polis- polisens lokaler kroppsvisitera för- nödvändigt av säkerhetsskäl för att söka efter vapen eller andra farliga Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2006:939) Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter ska ha följande lydelse. Ett beslut om kvalificerad skyddsidentitet får endast avse 1. en polisman med uppgift att delta i spanings- eller utrednings- verksamhet som gäller allvarlig brottslighet eller verksamhet för att förebygga sådan brottslighet, verksamhet för att förebygga sådan 2.en annan tjänsteman som är anställd vid med uppgift att delta i verksamhet som avses i 1, eller 3.en tjänsteman som är anställd vid Försvarsmakten med uppgift att, i verksamhet enligt lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet, delta i sådant inhämtande av underrättelser som sker med särskilda metoder. 2.en anställd vid Försvarsmakten med uppgift att, i verksamhet enligt lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet, delta i sådant inhämtande av underrättelser som sker med särskilda metoder. Denna lag träder i kraft . 2019/20:186 2.3 Förslag till lag om ändring i patientsäkerhetslagen (2010:659) Härigenom föreskrivs att 6 kap. 15 § patientsäkerhetslagen (2010:659) ska ha följande lydelse. Utöver vad som annars följer av lag eller förordning är hälso- och sjukvårdspersonalen skyldig att lämna ut sådana uppgifter som 1.gäller huruvida någon vistas på en sjukvårdsinrättning om uppgifterna iett särskilt fall begärs av en domstol, en åklagarmyndighet, , , eller , ledamöter, statschefen och övriga a) statschefen, annan medlem av kungahuset, en uppgifterna i ett enskilt fall begärs liknande händelser, eller polisen i ett enskilt fall har beslutat om personskydd för, 3.behövs för en rättsmedicinsk undersökning, 4.Socialstyrelsens råd för vissa rättsliga, sociala och medicinska frågor behöver för sin verksamhet, 5.behövs för prövning av ett ärende om att avskilja en studerande från högskoleutbildning eller polisprogrammet, eller 6.behövs för prövning av någons lämplighet att ha körkort, traktorkort eller taxiförarlegitimation enligt taxitrafiklagen (2012:211). Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2014:768. Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att överväga och föreslå de ändringar som behövs för att åstadkomma ett modernt straffrättsligt skydd för blåljuspersonal och andra samhällsnyttiga funktioner (dir. 2016:115). Utredningen antog namnet . Regeringen beslutade i tilläggsdirektiv den 21december 2017 att utredaren därutöver skulle se över hur möjligheterna till kroppsvisitation av personer som är kallade till förhör i kan utökas. Utredaren skulle också se över vissa frågor kring polismäns rätt till s.k. kränkningsersättning (dir. 2017:131). Utredningen överlämnade delbetänkandet Stärkt straffrättsligt skydd för blåljusverksamhet och andra samhällsnyttiga funktioner (SOU 2018:2). Delar av betänkandets förslag har tagits om hand i propositionen Ett stärkt straffrättsligt skydd för blåljusverksamhet och myndighetsutövning (prop. 2018/19:155). Utredningens slutbetänkande Vissa polisfrågor – säkerhet vid förhör samt kränkningsersättning (SOU 2018:75) överlämnades . En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2018/04487/L4). I denna proposition behandlas betänkandet i den del som avser förslaget om en utvidgad möjlighet till kroppsvisitation i samband med förhör i och . I denna proposition behandlas även en hemställan från med förslag om att 2 § lagen (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter ska ändras på så sätt att även andra tjänstemän än de som definieras som polisman enligt 2 § polisförordningen (2014:1104) ska kunna omfattas av ett beslut om kvalificerad skyddsidentitet. Lagförslaget finns i bilaga 4. Hemställan har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Hemställan och remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2019/01979/L4). I denna proposition behandlas slutligen också en hemställan från Säkerhetspolisen med förslag om att ändra 6 kap. 15 § patientsäkerhetslagen (2010:569) som reglerar skyldigheten för hälso- och sjukvårdspersonal att lämna uppgifter till Säkerhetspolisen som behövs i myndighetens verksamhet för personskydd. Med anledning av Säkerhetspolisens hemställan utarbetades en promemoria inom . En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 6. Promemorians lagförslag finns i bilaga 7. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 8. Remissyttrandena finns tillgängliga i (Ju2019/00054/L4). har i två tillkännagivanden och ställt sig bakom det som utskottet anför om ökad säkerhet på sjukhus (bet. 2017/18:JuU13 punkt 18, rskr. 2017/18:254 och bet. 2019/20:JuU8 punkt 13, rskr. 2019/20:43). att det är angeläget att en översyn görs av vilka ytterligare åtgärder som 2019/20:186 kan vidtas för att stärka tryggheten för patienter och personal på sjukhus och ge polisen förutsättningar att förhindra ordningsstörningar. Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att, med beaktande av bl.a. nämnda tillkännagivanden, ta ställning till vilka samhällsnyttiga funktioner som är i behov av ett förstärkt straffrättsligt skydd, analysera och ta ställning till hur ett förstärkt straffrättsligt skydd för dessa samhällsnyttiga funktioner bör utformas och i det sammanhanget särskilt överväga om det finns anledning att införa nya brott eller om ett förstärkt straffrättsligt skydd lämpligen kan tillgodoses t.ex. genom en utvidgning av kategorierna med utökat skydd enligt 17 kap. 5 § , eller på något annat sätt, och vid behov lämna nödvändiga författningsförslag. Uppdraget ska redovisas . Genom kommittédirektiven slutbehandlades tillkännagivanden. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslag som är likalydande med propositionens lagförslag. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utvidgade möjligheter att kroppsvisitera personer i samband med förhör i polisens Regeringens förslag: Det ska införas en bestämmelse i polislagen som möjliggör för en polisman att kroppsvisitera förhörspersoner i samband med förhör i och , om det är nödvändigt av säkerhetsskäl för att söka efter vapen och andra farliga Utredningens förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens. Utredningen föreslår även att en person som kallats till förhör men som vägrar att underkasta sig kroppsvisitation ska anses ha uteblivit från Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna tillstyrker eller har ingen invändning mot att det införs en bestämmelse som utökar möjligheten till kroppsvisitation i samband med förhör. advokatsamfund och avstyrker förslaget och hänvisar bl.a. till att en utvidgad möjlighet till kroppsvisitation, som innebär en inskränkning av enskildas grundlagsskyddade fri- och rättigheter, inte är proportionerlig och att det saknas ett definierat behov. anser också att bestämmelsen riskerar att tillämpas godtyckligt. remissinstanser, t.ex. , , och , påpekar att förhör hålls även av andra myndigheter än och Säkerhetspolisen och att det även för dessa myndigheter finns ett behov av att utvidga möjligheten till anser att möjligheten till kroppsvisitation borde vara oberoende av var Prop. 2019/20:186 polisen håller förhöret. Säkerhetspolisen anser också att kroppsvisitation bör kunna genomföras även vid s.k. hotreducerande samtal. och framför invändningar mot bestämmelsens andra stycke om verkan av förhör, bl.a. att den språkligt sett är felaktig och att förutsättningar för användningen av ett tvångsmedel bör framgå av den bestämmelse som reglerar användandet av tvångsmedlet. Några remissinstanser, däribland ombudsmän (), och framför invändningar med innebörden att det råder oklarheter kring hur bestämmelsen förhåller sig till en polismans möjligheter att använda våld enligt 10 § första stycket 4 polislagen. JO förordar att möjligheten till kroppsvisitation vid förhör bör kunna ske rutinmässigt och utan någon bedömning av den som ska visiteras. JO, liksom och , anser också att personkretsen bör utvidgas till att omfatta även vårdnadshavare och andra som följer med förhörspersonen vid ett förhör. Skälen för regeringens förslag Allmänna utgångspunkter för kroppsvisitation Enligt 2 kap. 6 § första stycket regeringsformen är var och en gentemot det allmänna skyddad mot kroppsvisitation, husrannsakan och annat liknande intrång. Detta skydd får dock begränsas genom lag för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle så länge begränsningen inte går utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den (2 kap. 20−21 §§ regeringsformen). I artikel 8.1 föreskrivs vidare att var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. Kroppsvisitation är en åtgärd som inskränker rätten till skydd för privatlivet. Sådana inskränkningar godtas endast om de har stöd i lag och om de i ett demokratiskt samhälle är nödvändiga med hänsyn till något av de i artikeln uppräknade allmänna eller enskilda intressena, däribland statens säkerhet, den allmänna säkerheten och förebyggande av oordning eller brott (artikel 8.2). Begreppet kroppsvisitation definieras i 28 kap. 11 § tredje stycket . Av bestämmelsen framgår att med kroppsvisitation avses en undersökning av kläder och annat som någon bär på sig samt av väskor, paket och andra föremål som någon har med sig. Vid övervägande av frågan om att utvidga möjligheterna att genomföra kroppsvisitation i samband med polisförhör måste utgångspunkten vara att en utvidgning bör ske endast i den utsträckning som det är motiverat av ett påtagligt behov som inte kan tillgodose med mindre ingripande åtgärder. Dessutom bör regleringen utformas på ett sätt som medger att den utvidgade möjligheten kan användas endast när en kroppsvisitation uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den drabbade. Härtill krävs att lagstiftningen utformas på ett tydligt och väl avgränsat sätt. Möjligheterna att genomföra kroppsvisitationer vid förhör är begränsade Det finns endast begränsade möjligheter för en polisman att kroppsvisitera personer för att upprätthålla säkerheten vid förhör. I finns bestämmelser som anger att man under en förundersökning får kroppsvisitera enskilda. Om det finns anledning att anta att ett brott har begåtts på vilket fängelse kan följa får enligt 28 kap. 11 § kroppsvisitation göras på den som skäligen kan misstänkas för brottet. Syftet med en kroppsvisitation i ett sådant fall är att söka efter föremål som kan tas i beslag eller i förvar eller annars för att utröna omständigheter som kan vara av betydelse för utredning om brottet eller om förverkande av utbyte av brottslig verksamhet enligt 36 kap. 1 b § . För att kroppsvisitera någon annan än den som skäligen kan misstänkas för det brott som förundersökningen avser krävs härtill att det finns synnerlig anledning att anta att sådana föremål kommer att hittas. En förhörsperson få således inte kroppsvisiteras med mindre än att det finns en konkret brottsmisstanke och då endast under de särskilda förutsättningar som gäller för tvångsmedlet. Även i polislagen (1984:387) finns det bestämmelser om kroppsvisitation. Enligt 19 § första stycket polislagen får en polisman som med laga stöd griper, omhändertar eller avlägsnar någon, i anslutning till ingripandet även utföra en kroppsvisitation i den utsträckning som är nödvändig av säkerhetsskäl för att ta hand om vapen och andra farliga föremål, s.k. provisorisk skyddsvisitation, eller för att fastställa personens identitet. Bestämmelsen reglerar alltså rätten att göra en kroppsvisitation i säkerhetssyfte i samband med ett frihetsberövande. Bestämmelsen ger stöd för att utföra en kroppsvisitation i samband med tvångsmedelsanvändning med stöd av bestämmelserna i 23 kap. , t.ex. när en person hämtas till förhör. Möjligheterna att genomföra en kroppsvisitation i samband med förhör är dock mer begränsade när det varken finns någon konkret brottsmisstanke eller förhörspersonen är föremål för ett frihetsberövande. Enligt 19 § andra stycket 1 polislagen får visserligen en polisman genomföra kroppsvisitation för att söka efter vapen eller andra farliga föremål som är ägnade att användas vid brott mot liv eller hälsa, om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att ett sådant föremål kan förklaras förverkat enligt 36 kap. 3 § . Syftet bakom regleringen är att ge lagligt stöd för polisen att i riskfyllda situationer ta hand om knivar och andra farliga tillhyggen – såsom kättingar, batonger, järnrör och liknande föremål. Denna rätt till kroppsvisitation avser situationer där något brott inte har begåtts men risken typiskt sett framstår som stor för att tillhyggen ska komma till användning vid våldsbrott. Ett förhör i polisens lokaler torde ytterst sällan bedömas utgöra en sådan situation som bestämmelsen tar sikte på. Slutligen finns en möjlighet att kroppsvisitera besökande till polislokaler som utgör skyddsobjekt enligt skyddslagen (2010:305). Lagen innehåller bestämmelser om vissa åtgärder till förstärkt skydd för byggnader, andra anläggningar, områden och andra objekt mot bl.a. sabotage, terroristbrott och spioneri. Den som bevakar ett skyddsobjekt får besluta att en person som ska ha tillträde till ett visst skyddsobjekt får kroppsvisiteras om det behövs för att bevakningsuppgiften ska kunna fullgöras eller för att söka efter föremål som kan tas i beslag enligt skyddslagen. Långt ifrån alla Prop. 2019/20:186 polisstationer, eller andra lokaler där det bedrivs polisverksamhet, utgör Det finns ett behov av att kunna genomföra kroppsvisitationer vid förhör Antalet illegala vapen i samhället har ökat . Av detta skäl har straffet för grovt vapenbrott skärpts i flera omgångar. Det finns tydliga tecken på att personer som tillhör kriminella grupperingar har tillgång till skjutvapen i större utsträckning än tidigare och att benägenheten att använda vapnen har ökat. Även antalet fall av dödligt våld där skjutvapen använts har ökat och då särskilt inom ramen för kriminella konflikter. Företrädare för har lyft fram att personer med anknytning till kriminella grupperingar ofta besöker varandras domstolsförhandlingar och att det då förekommit att de haft med sig vapen. Sådana personer, som ofta besitter ett betydande våldskapital, förekommer frekvent som förhörspersoner i och kan då höras i egenskap av såväl misstänkt som målsägande eller vittne. Enligt finns exempel på situationer där det genom underrättelsearbete i efterhand har framkommit att förhörspersoner vid olika tillfällen har burit vapen under förhör. Även hotbilden mot polisanställda har ökat och det har riktats en rad särskilt allvarliga angrepp mot polisen. Det finns således en risk för att personer med kopplingar till grov och organiserad brottslighet utnyttjar förhörssituationen för att föra med sig och använda vapen eller andra farliga föremål i polisens lokaler. Under ett polisförhör befinner sig ofta förhörsledaren ensam i ett förhörsrum tillsammans med förhörspersonen och eventuellt en försvarare eller ett målsägandebiträde. Förhörssituationen utgör således en utsatt situation för förhörsledaren om förhörspersonen skulle tillgripa våld och då använda vapen eller annat tillhygge i form av ett farligt föremål. Trygghet hos förhörsledare och andra personer som yrkesmässigt medverkar vid förhör är väsentlig för att kunna upprätthålla en hög kvalitet på de förhör som hålls. För det fall att förhörsledaren inte känner sig trygg under förhörssituationen kan det leda till att kvaliteten på förhöret, och därmed också utredningen, påverkas negativt. En sådan negativ påverkan kan uppkomma om förhörsledaren undviker att ställa vissa frågor på grund av att han eller hon känner oro över att förhörspersonen ska reagera med aggressivitet och utöva våld mot förhörsledaren. Utöver tryggheten hos förhörsledaren är det även viktigt att advokater och andra som företräder förhörspersonen känner sig trygga i förhörssituationen för att kunna fullgöra sin uppgift. Detsamma gäller exempelvis tolkar som också har en viktig roll i samband med förhöret. Sammantaget anser regeringen, i motsats till och , att det finns ett tydligt och klart behov av att kunna kroppsvisitera personer i syfte att upprätthålla säkerheten vid förhör. Den utvidgade möjligheten till kroppsvisitation vid förhör ska avgränsas till den förhörsverksamhet som bedrivs i polisens lokaler Utredningens förslag är begränsat till förhör som hålls i och . Flera remissinstanser framför att även andra myndigheter än polisen håller förhör och att dessa myndigheter har samma behov av en utvidgning av möjligheterna att kroppsvisitera förhörspersoner i syfte att upprätthålla säkerheten i samband med förhör. Detta gäller bl.a. brottsbekämpande myndigheter som , och . Några remissinstanser riktar kritik mot att bestämmelsen tar sikte enbart på sådana förhör som hålls i en viss lokal och inte generellt för alla förhör, oberoende av platsen för förhöret. Utredningen har inte undersökt behovet av och förutsättningarna för kroppsvisitation vid andra situationer än vid förhör som äger rum i polisens lokaler. Det saknas därför beredningsunderlag för att utvidga möjligheterna till kroppsvisitation vid andra myndigheter och på andra platser. Inte heller finns beredningsunderlag för att utvidga bestämmelsens tillämpningsområde till andra situationer än förhör, t.ex. vid s.k. hotreducerande samtal. Dessa frågor får således vid behov ses över i ett annat sammanhang. En polisman har befogenhet att i olika situationer genomföra kroppsvisitationer. Polisförhör hålls dock inte bara av polismän utan även i stor utsträckning av civilanställda. De flesta civilanställda inom polisen har emellertid inte erfarenhet och adekvat utbildning när det gäller att genomföra en sådan åtgärd och att hantera den situation som kan uppstå i de fall vapen eller andra farliga föremål faktiskt påträffas. Befogenheten att genomföra kroppsvisitation i syfte att eftersöka vapen och andra farliga föremål som en förhörsperson kan bära med sig bör således vara förbehållen polisman. Enbart förhörspersoner ska omfattas av den utvidgade möjligheten till kroppsvisitation För att en ny reglering ska få önskad effekt, dvs. att minska risken för angrepp med vapen och andra farliga föremål, bör den omfatta alla typer av förhörspersoner. Det bör således inte ha någon betydelse i vilken egenskap en person ska förhöras. Bestämmelsen bör vara tillämplig oavsett om den som ska höras är målsägande, vittne, misstänkt eller om personen hörs upplysningsvis eller i någon annan egenskap. Några remissinstanser, däribland , och , har förordat att vårdnadshavare och andra anhöriga som följer med förhörspersonen bör omfattas av den utvidgade möjligheten till kroppsvisitation vid förhör. På samma sätt som en förhörsperson skulle en sådan medföljande i det enskilda fallet kunna utgöra en säkerhetsrisk. Utifrån att syftet med den föreslagna bestämmelsen är att upprätthålla säkerheten vid förhör skulle det därför kunna finnas skäl att låta sådana personer omfattas av den utvidgade möjligheten till kroppsvisitation vid förhör. Utredningen har emellertid inte närmare undersökt förutsättningarna för en sådan reglering. Det saknas bl.a. underlag för att avgränsa kategorin medföljande med yrkesmässiga uppdrag från sådana som saknar en sådan roll vid förhöret och i övrigt för att bedöma vilka följder en sådan reglering skulle få. I de fall där en medföljande bedöms utgöra en säkerhetsrisk i nu aktuell Prop. 2019/20:186 mening finns det flera möjliga åtgärder att vidta för att förbättra säkerheten vid förhöret. En sådan åtgärd skulle kunna vara att förstärka den polisiära närvaron i samband med förhöret. En annan tänkbar åtgärd, som utredningen lyfter fram, är att en sådan person under de förutsättningar som finns kan nekas att närvara vid förhöret. Den föreslagna bestämmelsen om en utvidgad möjlighet att kroppsvisitera personer vid förhör i polisens lokaler i säkerhetssyfte bör mot denna bakgrund avgränsas till förhörspersoner.