prop · H703122 · 2020-03-31 00:00:00 — Av 2 kap. 4 § 4–5 framgår att rätt till frihet från mervärdesskatt vid import föreligger för försändelser som består av utländska periodiska publikationer och för andra försändelser än sådana som utgör ett led i en postorderförsäljning, utom om försändelsernas värde överstiger (motsvarar ). har alltså infört ett undantag från mervärdesskatt vid import på , men även valt att undanta postorderförsändelser (utom sådana som består av utländska periodiska publikationer) från undantaget från mervärdesskatt i direktiv /132/EG. Tullbefrielsebeloppen i förordning 1186/2009 omräknas och publiceras av i (senast TFS Prop. 2019/20:122 2019:8, där det framgår att det nuvarande beloppet för tullfrihet är 1 700 Grunden för omräkning och publicering av beloppet återfinns i 24 § förordning (1994:1605) om tullfrihet m.m. En stor del av de försändelser med ett värde från tredjeland är att anse som postorderförsäljning och är därför mervärdesskattepliktiga vid import. Bestämmelserna om de särskilda ordningarna finns i lagen (2011:1245) om särskilda ordningar för mervärdesskatt för telekommunikations- tjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster, kallad lagen om särskilda ordningar. Enligt bestämmelserna i denna lag får beskattningsbara personer som är etablerade i ett land utanför EU och som tillhandahåller elektroniska tjänster till konsumenter i EU använda sig av den särskilda ordningen med en enda kontaktpunkt, Shop () för redovisning och betalning av mervärdesskatt (tredjelands- ordningen). Detsamma gäller för beskattningsbara personer som är etablerade i EU och tillhandahåller elektroniska tjänster till konsumenter i andra EU-länder (unionsordningen). De särskilda ordningarna innebär att den beskattningsbara personen är registrerad i en medlemsstat (identifieringsstaten) och redovisar och betalar all mervärdesskatt hänförlig till de aktuella tjänsterna till skattemyndigheten i den medlems- staten, även sådan skatt som är hänförlig till andra EU-länder för att köparna finns där. De särskilda ordningarna är frivilliga att tillämpa. Den som vill tillämpa någon av de särskilda ordningarna ska ansöka hos om ett s.k. identifieringsbeslut (4 § lagen om särskilda ordningar). ger ett individuellt nummer (identifierings- nummer) till den som identifieringsbeslutet gäller för (7 §). Om identifieringsbeslutet gäller unionsordningen ska den beskattningsbara personens registreringsnummer till mervärdesskatt användas som identifieringsnummer (7 § andra stycket). Om denne t.ex. anmäler att denne inte längre tillhandahåller elektroniska tjänster eller vid upprepade tillfällen har brutit mot bestämmelserna i lagen, ska återkalla identifieringsbeslutet (9 och 9 a §§). Deklarationer inom den särskilda ordningen ska lämnas på elektronisk väg senast efter utgången av redovisningsperioden (14 §). Betalning av mervärdesskatten ska ske (15 §). Om begär det ska den beskattningsbara personen göra räkenskaper och annat underlag tillgängligt på elektronisk väg (25 §). Underlaget ska bevaras efter utgången av det år då den transaktion som underlaget avser utfördes. Den som använder den särskilda ordningen får inte dra av ingående skatt. En sådan beskattningsbar person har i stället rätt till återbetalning av mervärdesskatten enligt det förfarande som gäller för återbetalning av mervärdesskatt till utländska beskattningsbara personer (se 10 kap. 4 a § ML). 2019/20:122 5 5.1Ändringarna i mervärdesskattedirektivet, direktiv /132, förordning 904/2010 och genomförandeförordningen I mervärdesskattedirektivet införs definitioner av gemenskapsintern distansförsäljning av varor och distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller tredjeland, artikel 14.4. Syftet med att införa definitioner är att underlätta hänvisningar och säkerställa en enhetlig tillämpning inom EU när de särskilda ordningarna ska omfatta även distanshandel. Av bestämmelsen framgår att med gemenskapsintern distansförsäljning av varor avses leverans av varor som försänds eller transporteras av leverantören eller för dennes räkning, inbegripet då leverantören medverkar indirekt i varans transport eller försändelse, från en annan medlemsstat än den i vilken försändelsen eller transporten avslutas, om leveransen görs till en beskattningsbar person, eller en icke beskattnings- bar juridisk person, vars gemenskapsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt enligt artikel 3.1 eller till någon annan icke beskattningsbar person, och det inte är fråga om nya transportmedel eller varor som levereras efter montering eller installation (artikel 14.4.1). Med distansförsäljning av varor importerade från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland avses leverans av varor som försänds eller transporteras av leverantören eller för dennes räkning, inbegripet då leverantören medverkar indirekt i varans transport eller försändelse, från ett tredjeterritorium eller ett tredjeland till en förvärvare i en medlemsstat, om leveransen görs till en beskattningsbar person, eller en icke beskattnings- bar juridisk person, vars gemenskapsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt enligt artikel 3.1 eller till någon annan icke beskattningsbar person, och det inte är fråga om nya transportmedel eller varor som levereras efter montering eller installation (artikel 14.4.2). Platsen för leverans vid gemenskapsintern distansförsäljning av varor framgår av artikel 33 a. Platsen för leverans i fråga om distansförsäljning av varor importerade från tredjeland eller tredjeterritorium framgår av artikel 32 eller 33 b och c, beroende på om den särskilda ordningen för import används för dessa leveranser (importordningen, se avsnitt 5.1.6). Av artikel 5a i rådets genomförandeförordning (EU) nr 282/2011 (genomförandeförordningen) framgår närmare vad som avses med att försändelsen eller transporten sker av leverantören eller för dennes räkning. 5.1.2 Slopat undantag från mervärdesskatt vid import av varor med lågt värde Möjligheten för medlemsstaterna att skattebefria import av varor med ett sammanlagt värde slopas genom att avdelning IV i direktiv /132 utgår. Det innebär att alla varor som importeras till EU Prop. 2019/20:122 blir mervärdesskattepliktiga om inte något annat undantag är tillämpligt. 5.1.3Omsättningströskel för bestämmande av beskattningsland för distansförsäljning av varor De nuvarande omsättningströsklarna för distanshandel med varor inom EU (artikel 34) slopas och ersätts av en EU-gemensam beskattnings- landströskel som gäller både för gemenskapsintern distansförsäljning av varor och för tillhandahållande av telekommunikationstjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster (artikel 59c). I stället för de tröskelbelopp som framgår av artikel 34 ska en beskattningslandströskel på totalt gälla i alla medlemsstater. Beskattningslandströskeln innebär att gränsöverskridande transaktioner upp till tröskelnivån beskattas i säljarens land, medan de som överskrider tröskeln beskattas i köparnas länder. Det nya tröskelbeloppet gäller både för unionsintern distansförsäljning av varor och för elektroniska tjänster och för alla sådana transaktioner som ett företag gör. Tröskelbeloppet tillämpas alltså för den beskattningsbara personens totala försäljning av de aktuella varorna och tjänsterna till alla medlemsstater, och inte per medlemsstat. Beskattningslandströskeln är frivillig att tillämpa för de beskattningsbara personerna, vilket innebär att de kan välja att omsättningarna ska beskattas i köparnas länder. 5.1.4Leverans av varor med användning av elektroniskt gränssnitt Beskattningsbara personer som använder ett elektroniskt gränssnitt eller liknande för att möjliggöra försäljning av varor till köpare i EU (s.k. plattformsföretag) anses i vissa fall ha tagit emot och levererat dessa varor själva, artikel 14a. Det innebär att plattformsföretaget blir skattskyldigt för mervärdesskatt för dessa varor. Syftet med de nya bestämmelserna är att säkerställa effektiv uppbörd av mervärdesskatt och minska den administrativa bördan för säljare, skattemyndigheter och köpare. Artikel 14a.1 avser distansförsäljning av varor importerade från ett tredje territorium eller ett tredjeland i försändelser med ett verkligt värde på högst . Bestämmelsen träffar huvudsakligen försäljning av varor till icke beskattningsbara personer. Artikel 14a.2 avser leverans av varor inom gemenskapen från en beskattningsbar person som inte är etablerad inom gemenskapen till en icke beskattningsbar person. I detta fall finns ingen begränsning avseende varans värde. Innebörden av termen möjliggör framgår av artikel 5 b första och andra stycket i genomförandeförordningen. Av bestämmelsen framgår att med termen möjliggöra avses användning av ett elektroniskt gränssnitt som gör det möjligt för en kund och en leverantör som erbjuder varor till försäljning via det elektroniska gränssnittet att komma i kontakt med varandra på ett sätt som leder till en leverans av varor genom det elektroniska gränssnittet. En beskattningsbar person möjliggör dock inte en leverans av varor om samtliga följande villkor är uppfyllda: 2019/20:122 a) Denna beskattningsbara person fastställer varken direkt eller indirekt något av de allmänna villkoren för leveransen av varorna. b)Denna beskattningsbara person medverkar varken direkt eller indirekt till godkännandet av debitering av kunden för betalningar som gjorts. c)Denna beskattningsbara person medverkar varken direkt eller indirekt till beställningen eller leveransen av varorna. Av tredje stycket i samma artikel framgår att artikel 14a i mervärdesskattedirektivet inte ska gälla beskattningsbara personer som endast tillhandahåller något av följande: a)Hantering av betalningar i samband med leveransen av varor. b)Förteckning eller marknadsföring av varor. c)Omdirigering eller överföring av kunder till andra elektroniska gränssnitt där varor saluförs, utan någon ytterligare medverkan i leveransen. Av artikel 5c framgår att plattformsföretaget inte anses vara betalningsskyldigt för mervärdesskatt som överstiger den mervärdesskatt som personen deklarerat och betalat för dessa leveranser om samtliga följande villkor är uppfyllda: a)Den beskattningsbara personen är beroende av uppgifter från leverantörer som säljer varor genom ett elektroniskt gränssnitt eller andra tredje parter för att korrekt deklarera och betala mervärdesskatt på dessa leveranser. b)De uppgifter som avses i led a är felaktiga. c)Den beskattningsbara personen kan visa att han inte kände till och rimligen inte kunde ha känt till att dessa uppgifter var felaktiga. För att minska den administrativa bördan för plattformarna införs presumtioner i artikel 5d i genomförandeförordningen. De innebär att den person som säljer varor via ett elektroniskt gränssnitt antas vara en beskattningsbar person och den person som köper dessa varor antas vara en icke beskattningsbar person. I fall som omfattas av artikel 14a ska transporten av varorna hänföras till leveransen som görs av den beskattningsbara personen som använder det elektroniska gränssnittet, och inte till leveransen från säljaren i tredjeland till plattformen, artikel 36b. Den beskattningsgrundande händelsen vid leverans av varor enligt artikel 14a är när betalningen har godkänts, artikel 66a. Detta innebär enligt artikel 41a i genomförandeförordningen den tidpunkt då betalningsbekräftelsen, meddelandet om betalnings- godkännande eller ett betalningsåtagande från kunden tagits emot av den leverantör som säljer varor via det elektroniska gränssnittet eller för dennes räkning, oavsett när den faktiska utbetalningen görs, beroende på vilket som inträffar först. Medlemsstaterna ska undanta transaktionen mellan den bakomliggande säljaren och plattformen i fall som omfattas av artikel 14a.2 från mervärdesskatt, artikel 136a, och ge rätt till avdrag eller återbetalning av ingående skatt, artikel 169. Den bakomliggande säljaren måste registrera sig till mervärdesskatt för att utöva sin avdragsrätt, utfärda faktura, föra räkenskaper, lämna deklaration och periodisk sammanställning, artikel 272. 5.1.5De särskilda ordningarna kan användas för fler tjänster och för varor För att underlätta för beskattningsbara personer som är etablerade utanför EU och tillhandahåller tjänster till konsumenter i EU utvidgas de särskilda ordningarna till andra tjänster än telekommunikationstjänster, radio- och tv-sändningar och elektroniska tjänster (nedan elektroniska tjänster), se rubriken till avsnitt 2 samt artikel 359 i mervärdesskattedirektivet. Det kan t ex röra sig om förmedlingstjänster eller fastighetstjänster som tillhandahålls någon som inte är en beskattningsbar person och som enligt beskattningslandsreglerna i mervärdesskattedirektivet ska beskattas i ett EU-land. Den beskattningsbara personen kan på samma sätt som tidigare välja vilken medlemsstat som ska vara identifieringsstat, se artikel 358a.2. På samma sätt som tidigare gäller också att beskattningsbara personer som använder tredjelandsordningen inte får göra avdrag för ingående mervärdesskatt utan får i stället begära återbetalning i enlighet med direktiv /560/EEG, se artikel 368. Även unionsordningen utvidgas till att gälla andra tjänster än elektroniska tjänster som tillhandahålls av beskattningsbara personer som är etablerade i EU, men inte i konsumtionsstaten, till köpare som inte är beskattnings- bara personer, artikel 369b.c. Konsumtionsstaten är den medlemsstat där tillhandahållandet av tjänsten anses äga rum enligt avsnitt V kapitel 3 i mervärdesskattedirektivet, se artikel 369a.3 a. Som framgår ovan kan det t.ex. röra sig om förmedlingstjänster eller fastighetstjänster som tillhanda- hålls någon som inte är en beskattningsbar person och som ska beskattas i ett annat EU-land än det där säljaren är etablerad. Unionsordningen kan också tillämpas av beskattningsbara personer etablerade i eller utanför EU som bedriver unionsintern distansförsäljning av varor, se artikel 369b.a. Konsumtionsstaten är den medlemsstat där försändelsen eller transporten till kunden avslutas, artikel 369a.3 b. Slutligen kan unionsordningen tillämpas av beskattningsbara personer (plattformsföretag) som anses ha tagit emot och levererat varor enligt artikel 14a.2 för att redovisa mervärdesskatt för leveranser av varor inom en medlemsstat, se artikel 369b.b. Här är konsumtionsstaten den där transporten av varorna både påbörjas och avslutas, eftersom det är fråga om leverans av varor inom en och samma medlemsstat, se artikel 369a.3 c. Vid tillämpningen av unionsordningen är identifieringsstaten den medlemsstat där den beskattningsbara personen etablerat sätet för sin verksamhet eller, om säte inom EU saknas, en medlemsstat där den beskattningsbara personen har sitt fasta etableringsställe, artikel 369a.1 första stycket. Om det finns flera fasta etableringsställen i olika medlemsstater får den beskattningsbara personen välja identifieringsstat bland dessa, se artikel 369a.2 första och andra styckena. För beskattningsbara personer som inte har någon etablering inom EU är identifieringsstaten den medlemsstat där försändelsen eller transporten av varor påbörjas, artikel 369a.2 tredje stycket. Detta gäller för företag i tredjeland som utför unionsintern distansförsäljning av varor eller som 2019/20:122 möjliggör omsättning av varor med användning av ett elektroniskt gränssnitt enligt 14a.2 mervärdesskattedirektivet. Om det finns flera medlemsstater varifrån varor sänds eller transporteras får den beskattningsbara personen välja identifieringsstat bland dessa. Den som tillämpar unionsordningen ska använda den för alla sådana varor och tjänster som tillhandahålls inom EU, artikel 369b sista ledet. På samma sätt som tidigare får beskattningsbara personer som använder unionsordningen inte göra avdrag för ingående mervärdesskatt i konsumtionsstaten i enlighet med artikel 168. Däremot har de rätt till återbetalning i enlighet med direktiv /9/EG. De särskilda ordningarna kan användas för distansförsäljning av varor för högst En ny särskild ordning, kallad importordningen, införs i ett nytt avsnitt 4 i avdelning XII, kapitel 6 mervärdesskattedirektivet. gäller för redovisning och betalning av mervärdesskatt för distansförsälj- ning av varor importerade från ett tredje territorium eller ett tredjeland, med undantag av punktskattepliktiga varor, i försändelser med ett verkligt värde på högst . Importordningen får tillämpas av beskattnings- bara personer som är etablerade i gemenskapen, beskattningsbara personer som inte är etablerade i gemenskapen men som företräds av en förmedlare (nedan representant) som är etablerad i gemenskapen, och beskattnings- bara personer som är etablerade i tredjeland med vilket unionen har ingått ett avtal om ömsesidigt bistånd motsvarande indrivningsdirektivet (rådets direktiv /24/EU) och rådets förordning 904/2010 (förordningen om administrativt samarbete). Detta framgår av artikel 369m.1 a–c. Kommissionen ska anta en genomförandeakt för att fastställa en förteckning över vilka tredjeländer som avses, artikel 369m.3. beskattningsbara personer får välja identifieringsstat, artikel 369l.3 a. övriga beskattningsbara personer är identifieringsstaten den medlemsstat där den beskattningsbara personen respektive representanten etablerat sätet för sin verksamhet, artikel 369l.3 c och d, eller, om säte inom EU saknas, en medlemsstat där den beskattningsbara personen eller representanten har sitt fasta etableringsställe, artikel 369l.3 b och e. beskattningsbar person som är etablerad inom EU väljer att företrädas av en representant är det representantens identifieringsstat som gäller, artikel 369l.3 d eller e. Om det finns flera fasta etableringsställen i olika medlemsstater får den beskattningsbara personen eller representanten välja identifieringsstat bland dessa, och är då bunden av sitt val i minst två kalenderår, artikel 369l.3 andra stycket. medlemsstat där försändelsen eller transporten till förvärvaren avslutas, Beskattningsbara personer som utnyttjar importordningen ska tilldelas ett individuellt registreringsnummer (kallat IOSS-nummer), artikel Om den beskattningsbara personen företräds av en representant dels få ett eget individuellt registreringsnummer, dels ett individuellt registreringsnummer för varje beskattningsbar person som den företräder, artikel 369q.2–3. Dessa registreringsnummer får bara användas för de ändamål som avses i denna särskilda ordning, artikel 369q.4. Vidare får representantens nummer inte användas för att redovisa mervärdesskatt på omsättningar som representanten gör i eget namn, se artikel 57e andra stycket genomförandeförordningen. Beskattningsbara personer respektive representanter ska strykas ur registret, dvs. inte få använda den särskilda ordningen längre, bl.a. om de inte längre bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredje territorium eller ett tredjeland eller ständigt bryter mot reglerna i den särskilda ordningen, artikel 369r. Dessa bestämmelser stämmer i huvudsak överens med det som gäller för tredjelandsordningen och unions- ordningen. Därutöver ska en representant strykas ur registret om han under två på varandra följande kalenderkvartal inte har agerat som representant för en beskattningsbar person som använder den särskilda ordningen eller om representanten inte längre företräder någon beskattningsbar person som använder importordningen, artikel 369r.3 e. Vidare kan en beskattningsbar person strykas om dennes representant underrättar identifieringsstaten om att den beskattningsbara personen inte längre bedriver distansförsäljning av varor importerade från ett tredje territorium eller ett tredjeland. En beskattningsbar person får bara ha en representant i taget, artikel 369m.2. Precis som för de andra särskilda ordningarna gäller att importordningen ska tillämpas på all distansförsäljning av varor importerade från ett tredje territorium eller ett tredjeland, artikel 369m.1 andra stycket. Den beskattningsgrundande händelsen vid distansförsäljning av varor importerade från ett tredje territorium eller ett tredjeland sker vid leveransen, dvs. då betalningen har godkänts, artikel 369n. Av artikel 61b i genomförandeförordningen framgår att betalningen har godkänts då betalningsbekräftelsen, meddelandet om betalningsgodkännande eller ett betalningsåtagande från kunden tagits emot av den beskattningsbara person som utnyttjar importordningen eller för dennes räkning, oavsett när den faktiska betalningen görs, beroende på vilket som inträffar först. Samma bestämmelser om avdrag och återbetalning som för de andra särskilda ordningarna gäller för beskattningsbara personer som använder importordningen. Beroende på om företaget är etablerat i eller utanför EU gäller antingen direktiv /560/EEG eller direktiv /9/EG för i fråga om återbetalning av ingående mervärdesskatt. Plattformsföretag som möjliggör distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU kan använda importordningen – exempel Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt möjliggör distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU med ett verkligt värde på högst ska den beskattningsbara personen själv anses ha förvärvat och omsatt varorna, artikel 14a.1 mervärdesskattedirektivet. Detta gäller oavsett om platt- formen är etablerad i eller utanför EU. För att fullgöra sina mervärdesskatteskyldigheter kan plattformsföretaget använda importordningen. Olika bestämmelser blir tillämpliga beroende på om importordningen används eller inte. Följande fall kan tas som exempel. 2019/20:122 1. En kund i använder ett elektroniskt gränssnitt som drivs av ett företag som är etablerat i medlemsstat B (MS B), för att köpa varor från ett företag (den bakomliggande säljaren) som är etablerat utanför EU. Varorna skickas från en plats utanför EU av den bakomliggande säljaren eller för hans räkning till kunden i . Plattformsföretaget i B anses ha omsatt varorna och ska därmed ta ut mervärdesskatt av kunden vid köpet. Två beskattningsgrundande händelser sker; en import och en distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU. Importen av varorna sker till , artikel 30.1. Om importordningen används är importen undantagen från skatteplikt enligt artikel 143.1 ca, under förutsättning att identifieringsnumret för tillämpning av importordningen anges till senast i samband med inlämnandet av tulldeklarationen. Distansförsäljningen av varorna delas upp i två omsättningar, en omsättning (leverans av varor utan transport) från den bakomliggande säljaren till plattformsföretaget som enligt artikel 31 sker utanför EU och en omsättning (leverans av varor med transport) från plattformsföretaget till kunden. Att transporten ska anses hänförlig till den andra transporten framgår av artikel 36b. Den första omsättningen är inte mervärdesskattepliktig i EU. Under förutsättning att importordningen används av plattformsföretaget sker den andra omsättningen i enligt artikel 33 c och svensk mervärdesskatt ska tas ut. Mervärdesskatten är enligt artikel 66a utkrävbar när betalningen godkänts av den bakom- liggande säljaren. Om importordningen inte används är den andra omsättningen normalt gjord utanför EU enligt artikel 32 första stycket mervärdesskattedirektivet. I så fall ska svensk mervärdesskatt inte tas ut. Plattformsföretaget kan välja att använda importordningen och ansöka om identifieringsbeslut i MS B, dvs. MS B blir identifieringsstat. Om det särskilda identifieringsnumret för importordningen anges senast i samband med ingivande av tulldeklaration är importen undantagen från mervärdesskatt enligt artikel 143.1 ca. Identifieringsnumret skickas elektroniskt till . Plattformsföretaget redovisar mervärdes- skatten till skattemyndigheten i MS B senast vid utgången av månaden efter utgången av redovisningsperioden, med angivande av mervärdes- skattebeloppet och den svenska skattesatsen i den särskilda mervärdes- skattedeklarationen avseende importordningen.