prop · H703188 · 2020-06-17 00:00:00 — En mer utvecklad samordning och samstämmighet såväl mellan utgiftsområden som i hela styrkedjan i och i agerande inom EU och internationellt, förbättrar förutsättningarna för hantering av målkonflikter och stärker möjligheten att vidta verkningsfulla åtgärder. Stärkt kunskap i statsförvaltningen Kunskapen om Agenda 2030 behöver stärkas. Regeringen ser behov av att systematiskt utveckla och integrera kunskap om Agenda 2030 i statsförvaltningen. I samband med att de närmare formerna för och innehållet i den obligatoriska och gemensamma introduktionsutbildningen för statsanställda tas fram bör det övervägas hur hållbarhetsfrågor kan ingå. Myndighetsledningarna har ett ansvar för att kunskap om Agenda 2030 integreras i verksamheten. Agenda 2030 omfattar i princip hela statsförvaltningen. För att kunna genomföra åtgärder knutna till den egna verksamheten och för att kunna bidra till genomförandet av agendan på nationell och internationell nivå inom respektive verksamhetsområde behöver anställda i statlig förvaltning ha god kunskap om agendan och dess innehåll. Väsentligt är också att kunskapsuppbyggnaden fokuserar på praktiska verktyg för att analysera den egna aktuella frågeställningen. Genom ökad kunskap skapas bättre förutsättningar för att ha förmåga att identifiera hur aktören i sin respektive verksamhet kan bidra till bättre samordning och ökad samstämmighet. En ökad kunskapsnivå om Agenda 2030 i förvaltningen skapar också bättre förutsättningar till ökad dialog mellan myndigheterna och med olika samhällsaktörer, liksom för mer effektiva arbetsmetoder. Behovet av kunskap, forskning och innovation för att bidra till agendans mål Det behövs stärkt kunskap, forskning och innovation för hitta lösningar på de utmaningar som finns för att nå målen i agendan både på nationell och internationell nivå. För att kunna sprida ny kunskap som kommer ur forskning som kan bidra till att lösa samhällsutmaningarna behövs också nya former för kunskapsspridning och innovativa partnerskap som kan Prop. 2019/20:188 omsätta sådan forskning i praktiken. För att kunna möta olika samhällsutmaningar och för att komma längre i omställningen till ett hållbart samhälle behöver olika vetenskaper, som medicin, naturvetenskap och teknik, kopplas samman med forskning och kunskap inom samhällsvetenskaperna och humaniora i större utsträckning än vad som redan sker. Svensk forskning kan i ökad utsträckning bidra till att möta globala samhällsutmaningar. Detta kan bl.a. ske genom samarbete med låg- och medelinkomstländer. För att öka innovationstakten behöver olika lärosäten, industriforskningsinstitut, näringsliv och offentlig sektor kopplas ihop. Forskningsbaserad kunskap och lösningar behöver aktivt implementeras i samhället. Att sammanfatta och förmedla forskning och ny kunskap på ett enkelt och lättbegripligt sätt skulle underlätta förståelsen för och genomslaget av agendan i samhället. För att genomföra agendan behövs förändrade beteendemönster. Forskning kan bidra till att identifiera effekterna av politiska satsningar på nationell nivå, exempelvis olika styrmedel och investeringar. Det behövs även stärkt kunskap inom områden av mer systemövergripande karaktär, som inkluderar flera vetenskapsområden. bereds en ny forskningspolitisk proposition. Regeringen kommer att återkomma till med förslag om den kommande forskningspolitiken. Hållbarhetshänsyn bör tillämpas vid offentlig upphandling Staten bör föregå med gott exempel. De statliga upphandlande myndig- heterna och enheterna bör i den omfattning som regelverket medger, säker- ställa att hållbarhet genomsyrar varje skede i inköpsprocessen vid offentlig upphandling samt verka för hållbar upphandling i det internationella utvecklingssamarbetet och det humanitära biståndet. Av den nationella upphandlingsstrategin framgår att den bör tillämpas vid alla offentliga inköp och att det är angeläget att den får genomslag i arbetet med hållbar upphandling. Att beakta hållbarhet i större utsträck- ning vid offentliga upphandlingar utgör ett av verktygen för att styra mot långsiktig hållbarhet i linje med Agenda 2030. Enligt rapporten om offentlig upphandling uppgick det totala värdet av den offentliga upphandlingen i till 706 miljarder kronor vilket motsvarar ungefär en sjättedel av BNP. lingslagstiftningen ger stort utrymme att ta hållbarhetshänsyn. (2016:1145) om offentlig upphandling anger att en upphandlande myndig- het bör beakta miljöhänsyn, sociala och arbetsrättsliga hänsyn vid offentlig upphandling om upphandlingens art motiverar detta. Om det behövs ska det ställas särskilda arbetsrättsliga villkor för fullgörande av kontraktet i nivå med de lägsta nivåerna enligt ett tillämpligt kollektivavtal för att minska risken för snedvridning av konkurrensen genom lågt ställda Frågan är relevant också för internationella samarbete. liga upphandlingar beräknas motsvara av världens I många utvecklingsländer är andelen högre. En betydande del av 2019/20:188 den globala upphandlingen sker i infrastrukturprojekt, vilka har stor betydelse för framtida hållbarhet och utveckling. Det bedöms därmed finnas potential att nå utvecklingseffekter i partnerländer genom att inom och genom det svenska utvecklingssamarbetet verka för ökade hållbarhetshänsyn i offentliga upphandlingar. Av regeringens resultatskrivelse om utvecklingssamarbete och humanitärt bistånd genom multilaterala organisationer (skr. 2019/20:91) framgår att regeringens vision är att all upphandling som genereras av svenskt bistånd normalt ska innehålla hållbarhetskrav . Det bilaterala utvecklingssamarbetet har en viktig roll när det gäller att bidra till att stärka kapacitet och kompetens i partnerländer att upphandla hållbart. Förutom att stärka partnerländers förmåga att upphandla hållbart finns betydande potential för påverkansarbete inom det multilaterala systemet. FN-systemets samlade upphandling uppgick till nära , vilket motsvarar av de resurser som tillförs FN- systemet . Inom är siffran ännu högre, ca . antog ett nytt ramverk för upphandling med bl.a. starkare betoning på att uppmuntra hållbar upphandling. bedöms normgivande med möjliga spridningseffekter. Statens upphandling har stor betydelse för arbetet mot hållbar utveckling Mot bakgrund av att statliga myndigheter upphandlar varor och tjänster till stora belopp är det viktigt att det utrymme som lagen medger nyttjas i så hög utsträckning som möjligt. stod statliga upphandlade myndigheter och enheter för av det totala antalet upphandlingar. Statliga upphandlade myndigheters och enheters utnyttjande av möjligheterna att ta hållbarhetshänsyn vid offentlig upphandling har därför en stor betydelse för arbetet för en hållbar utveckling. Det är angeläget att både de statliga upphandlade myndigheterna och enheterna agerar som förebilder och är proaktiva i att upphandla hållbart i syfte att medverka till en hållbar utveckling med tillräckligt attraktiva upphandlingar som såväl stora som små och medelstora företag vill och kan lämna anbud i. Regeringen presenterade den nationella upphandlingsstrategin . I den anges att ”ställa krav som främjar miljöhänsyn och sociala hänsyn gör skillnad och innebär att den offentliga sektorn utnyttjar skattemedel på ett effektivt sätt”. Strategin pekar på möjligheten att främja företagsutveckling genom att dela upp större upphandlingar i mindre delar och genom att ställa krav på funktion i stället för specifika krav på varor eller tjänster vilket i sin tur främjar de potentiella leverantörernas kreativitet och innovationsförmåga. När företag ges möjlighet att utveckla innovativa lösningar och nya produkter för offentlig verksamhet, kan detta även leda till hållbar tillväxt, stärkt konkurrensförmåga, nya jobb och nya exportmöjligheter. Detta ökar möjligheterna för små och medelstora företag att konkurrera på lika villkor om offentliga kontrakt. måste kostnadseffektiviteten för helheten beaktas. Regeringen förväntar sig resultat i myndigheternas upp- handlingsarbete i enlighet med den nationella upphandlingsstrategin och Prop. 2019/20:188 följer noga upp myndigheternas arbete. Upphandling pekas även ut som ett effektivt instrument för att bidra till klimatmålen (prop. 2019/20:65). Det finns skäl att regeringen fortsatt uttalar en tydlig förväntan att statliga upphandlade myndigheter och enheter i sitt upphandlingsarbete agerar för att bidra till att ställa om till en hållbar utveckling. Offentliga utredningar kan bidra till hållbar utveckling De offentliga utredningarna har en viktig roll i arbetet med att ta fram förslag och beredningsunderlag till grund för beslut om åtgärder och lagstiftning inom alla olika utgiftsområden, ofta med långsiktiga effekter. Det är därför viktigt att de offentliga utredningarna ges förutsättningar att analysera konsekvenserna av sina förslag i förhållande till de olika dimensionerna av hållbar utveckling. För att genomförandet av Agenda 2030 ska kunna integreras i de ordinarie processerna krävs att de offentliga utredningarna aktivt bidrar till att analysera de konsekvenser som utredningarnas förslag har i förhållande till hållbar utveckling. I analysen är det angeläget att belysa vilka målkonflikter som finns, hur dessa kan undvikas och vilka möjliga synergieffekter förslagen kan ha för hållbar utveckling. I de samhällsekonomiska analyser som ska göras enligt kommittéförordningen (1998:1474) ingår analyser av hållbarhet, vilket ger regeringen bättre förutsättningar att bedöma i vilken omfattning de förslag som läggs bidrar till en omställning för en hållbar utveckling och därigenom även genomförandet av Agenda 2030. Att göra konsekvensanalyser utifrån hållbar utveckling innebär att även inkludera ett långsiktigt perspektiv på effekterna av förslagen. En översyn av kommittéförordningen pågår i syfte att tydliggöra regelverket så att konsekvensanalyser ska göras av effekter för klimatet inom de utgiftsområden där det är relevant. 8 Partnerskap och arenor för samverkan Genomförandet av Agenda 2030 kräver väl fungerande partnerskap och ett brett engagemang. Det krävs en bred samverkan, nya partnerskap och kraftsamling hos samhällets olika aktörer för att möta de komplexa utmaningar som världen står inför. Regeringen utsåg en nationell samordnare för Agenda 2030 (dir. 2020:17) med uppdrag att bl.a. arbeta för att stärka, främja och fördjupa olika aktörers arbete med att genomföra agendan. En viktig framgångsfaktor för samordnarens arbete är att initiera och främja samverkan och partnerskap. Genom samordnarens uppdrag förstärker regeringen arbetet med att genomföra Agenda 2030 i samverkan mellan olika aktörer och sektorer. bör även fortsättningsvis vara pådrivande i EU och i inter- nationella organ för ett ambitiöst globalt genomförande av Agenda 2030. 2019/20:188 bidrag till det internationella genomförandet av agendan sker på olika sätt, t.ex. genom handel, internationellt samarbete, kunskapsutbyte, högre utbildning, forskning och innovation. bidrar genom att det offentliga, näringslivet, universitet och högskolor samt civila samhället deltar på flera arenor, både bilateralt och multilateralt. har genom sina gynnsamma förutsättningar ett stort ansvar för att bidra till agendans genomförande även globalt. Förutsättningar för att genomföra agendans mål i kommuner och regioner har en decentraliserad samhällsmodell där kommuner och regioner ansvarar för stora delar av samhällsservicen. Enligt regeringsformen (14 kap. 2 §) och kommunallagen (1 kap. 2 §) sköter kommuner och regioner, på demokratins och den kommunala självstyrelsens grund de angelägenheter som genom lag har ålagts den kommunala och regionala nivån. Den kommunala självstyrelsen möjliggör lokal och regional anpassning utifrån olika behov och förutsättningar. I uppdraget ingår de grundlagsfästa skyldigheterna att främja hållbar utveckling så som de uttrycks i regeringsformen (1 kap. 2 §). Det är på den lokala och regionala nivån som de flesta kontakterna mellan det offentliga och medborgare, näringslivet på den lokala nivån och civilsamhället finns. Det är på den lokala och regionala nivån som nationella mål, globala åtaganden, EU-rätt och nationell lagstiftning omsätts i praktisk handling. I princip samtliga mål i Agenda kan anses ha koppling till den verksamhet som bedrivs på lokal och regional nivå. Olika aktörers delaktighet och engagemang på lokal och regional nivå är därför central. Mot denna bakgrund bär kommuner och regioner en stor del av ansvaret för att genomföra Agenda 2030, med möjlighet att definiera och prioritera genomförandet utifrån sina egna förutsättningar och utmaningar. I kommuners och regioners grunduppdrag ingår t.ex. vård, skola, omsorg, samhällsplanering och regionalt utvecklingsansvar som är direkt eller indirekt relaterade till genomförandet av agendans delmål. Av lagen (2010:630) om regionalt utvecklingsansvar framgår bl.a. att insatser för att skapa en hållbar regional tillväxt och utveckling är en integrerad del i regionernas uppdrag att utarbeta och fastställa en strategi för länets utveckling. Agendans genomslag i kommuner och regioner Agenda 2030 har fått stort genomslag i många kommuner och regioner. Flera kommuner och regioner bedriver ett systematiskt arbete med Agenda 2030 och hållbar utveckling, bl.a. genom att integrera agendan i ordinarie mål och budgetprocesser, uppföljningssystem, kartläggningar, strategiska planer och som del av det strategiska kommunikationsarbetet. 2030 och hållbarhetsarbete har en central plats i regionernas och Prop. 2019/20:188 kommuns arbete med de regionala utvecklingsstrategierna. Det samlade arbetet på lokal och regional nivå innebär ett viktigt bidrag till agendans genomslag på nationell och internationell nivå. Det är därför enligt regeringen viktigt att alla kommuner och regioner arbetar med att genomföra agendan. Det finns dock stora skillnader mellan olika kommuner och regioner när det gäller förutsättningar och kapacitet för att genomföra Agenda 2030. Regeringen avser att även fortsättningsvis bjuda in till en nära dialog med Kommuner och Regioner (SKR) om det fortsatta genomförandet av Agenda 2030 på lokal och regional nivå. SKR har i sin roll som medlemsorganisation för kommuner och regioner god kännedom om lokala och regionala behov och förutsättningar. Dialogen bör ta sin utgångspunkt i propositionens förslag till mål och omfatta behovet av ett samstämmigt agerande mellan staten, kommunerna och regionerna för att genomförandet av Agenda 2030 ska bli så effektivt som möjligt. Upphandling i kommuner och regioner Kommuner och regioner står tillsammans för den största andelen av offentlig upphandling. Utbetalningar från kommuner och regioner utgjorde av de totala offentliga upphandlade beloppen. Det är därför angeläget att kommuner och regioner fullt ut använder den potential för hållbar utveckling som finns inom ramen för offentlig upphandling. För att öka företagens möjligheter att möta kommuner och regioners hållbarhetskrav vid upphandling har det framförts önskemål om att kommuner ska ställa funktionskrav som beskriver vad som ska uppnås i stället för, som vid detaljkrav, hur något ska uppnås. Av Agenda 2030-delegationens slutbetänkande framgår att företrädare för kommuner och regioner efterfrågar mer stöd om hur de kan ställa relevanta hållbarhetskrav vid upphandling. I vissa kommuner och regioner saknas på grund av bristande resurser kunskap och kompetens för att ställa sådana krav. En framkomlig väg skulle kunna vara att i större utsträckning än använda de möjligheter som finns för avtalssamverkan. Detta skulle kunna underlätta för kommuner och regioner att dela på de kompetenser som krävs för upphandlingsfrågorna. Det finns även stöd för kommuner och regioner när de ska ställa hållbarhetskrav: SKL Kommentus Inköpscentral (SKI) erbjuder ramavtal i eget namn för kommuner, regioner och deras bolag. Kommuner och regioner kan även använda flera av de ramavtal som Statens inköpscentral vid Kammarkollegiet har upphandlat. SKR har en viktig roll genom att erbjuda juridisk rådgivning för enskilda kommuner och regioner och genom att samla nätverk för kunskaps- och erfarenhetsutbyte. Vidare bidrar de genom att i olika sammanhang och skrifter framhålla pedagogiska exempel på hållbar upphandling. har en viktig roll i att förmedla kunskaps- och metodstöd. 2019/20:188 Kommuner och regioner bedriver ett omfattande arbete internationellt Kommuner och regioner engagerar sig på olika sätt i internationella utvecklingssamarbeten. har bl.a. byggt upp en expertis och erfarenhet om lokal förvaltning och demokrati som efterfrågas av flera länder. Genom internationella utvecklingssamarbeten bidrar kommuner och regioner bl.a. till demokratisk utveckling på lokal och regional nivå i andra länder. Ett samstämmigt agerande mellan staten, kommuner och regioner behövs En samordnad statlig styrning är avgörande för att främja genomförandet av agendan. Regeringen är därför angelägen om att föra en samstämmig politik med uppdrag som är bättre samordnade och anpassade till agendan. En anpassad statlig styrning genom bättre samverkan mellan regeringen, statliga myndigheter, inklusive länsstyrelser, kommuner, regioner och övriga aktörer som exempelvis SKR, kan skapa mer ändamålsenliga insatser som tar hänsyn till lokala och regionala behov och förutsättningar. Näringslivets betydelse och bidrag för att uppnå målen för Agenda 2030 Näringslivet är en motor för att driva hållbarhetsfrågorna framåt. Näringslivet deltog i arbetet med formuleringen av Agenda 2030 och Addisagendan. Båda agendorna understryker vikten av näringslivets deltagande och att företag lever upp till de internationella överenskommelserna inom hållbart företagande. Många svenska företag ligger i framkant vad gäller hållbara och innovativa lösningar, vilket bidrar till en positiv utveckling mot måluppfyllelse. Näringslivet utgör en integrerad och nödvändig del av samhället som helhet och innefattar en bred variation av företag inom tillverknings- och tjänstesektorn där både stora samt små och medelstora företag är viktiga för svensk konkurrenskraft och en hållbar utveckling. Omställningen mot mer långsiktigt hållbara affärsmodeller och verksamheter spelar en avgörande roll för genomförandet av Agenda 2030. Svenska företag bidrar till ökad ekonomisk, social och miljömässig hållbarhet, både nationellt och internationellt. För att fortsatt ska vara ledande i genomförandet av Agenda 2030 behöver näringslivets innovativa förmåga, kärnverksamheter och affärsmodeller främjas och tas tillvara. Befintlig dialog och samarbeten mellan näringslivet, universitet och högskolor samt övriga delen av offentlig sektor skulle kunna fördjupas för att påskynda en ömsesidig omställning till hållbar utveckling. Det finns, enligt regeringen, behov av en kontinuerlig dialog med näringslivet för att diskutera hur hela näringslivet ska kunna bidra till att uppnå målen för Agenda 2030. program samlar näringsliv, universitet och högskolor, civilsamhället, fack- Prop. 2019/20:188 liga organisationer och offentliga aktörer för att under tematiska samhälls- utmaningar gemensamt prioritera vad som behöver göras för att möta dessa. Under förra mandatperioden skapades fem tematiskt inriktade samverkansprogram med syfte att identifiera innovativa lösningar på gemensamma samhällsutmaningar och stärka internationella innovations- och konkurrenskraft. –2022 ligger fokus på områden som bedöms vara av stor betydelse för framtida tillväxt: ∙Näringslivets digitala strukturomvandling, ∙Hälsa och life science, ∙Kompetensförsörjning och livslångt lärande. Näringslivets potential och förmåga till omställning bör tas tillvara för att bl.a. möta klimat-, miljö- och energiutmaningarna och främja ett konkurrenskraftigt näringsliv och näringslivsutveckling i alla branscher. Den regionala utvecklingsstrategin är en övergripande strategi för det regionala tillväxt- och utvecklingsarbetet och ska utarbetas i samverkan med berörda kommuner, regioner samt länsstyrelser och andra berörda statliga myndigheter. Även näringslivet och det civila samhällets organisationer i länet ska erbjudas möjligheter till samverkan. Denna strategi kan utifrån regionala behov och prioriteringar bidra till samverkan med näringslivet om utveckling av hållbarhetsfrågor. Kopplingen mellan regeringens export- och investeringsstrategi och Agenda 2030 Regeringens senaste export- och investeringsstrategi som presenterades i tar ett samlat grepp för att möta de nya utmaningar och möjligheter som näringslivet står inför. välstånd är beroende av en fri och öppen världshandel, men hoten mot frihandel har blivit större och konkurrensen om stora upphandlingar och investeringar har ökat. genomförandet av Agenda 2030 skapas nya förutsättningar och möjlig- heter för svenska företag att bidra i omställningen globalt. Den globala omställningen mot de globala hållbarhetsmålen förutsätter den privata sektorns medverkan. Genom handeln kan den globala miljö- påverkan minska, hållbar konsumtion stärkas, den cirkulära ekonomin utvecklas och den globala fattigdomen minska. Genom att ta tillvara de möjligheter som digitalisering ger skapas förutsättningar för hållbar till- växt och god konkurrenskraft. Även användningen och utvecklingen av internationella standarder är viktig för att undvika en fragmentering i den Den nya export- och investeringsstrategin innehåller därför ett förstärkt fokus på ekonomisk, social och miljömässig hållbarhet och regional Den betonar vikten av exempelvis hållbara investeringar, hållbar produktion, hållbar upphandling, social utveckling, fossilfri produktion och hållbara lösningar. Det svenska näringslivet bidrar på så sätt till att genomföra Agenda 2030 även på global nivå. Regeringen antog 2015 en handlingsplan för företagande och mänskliga rättigheter samt en uppdaterad plattform för internationellt 2019/20:188 hållbart företagande. Plattformen tar sin utgångspunkt i ett handelsfrämjande som är ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart. Regeringen har i plattformen uttryckt en tydlig förväntan på att svenska företag följer internationella riktlinjer. I dessa riktlinjer ingår bl.a. analyser av tillbörlig aktsamhet (due diligence), samt att exporterande och importerande företag hanterar risker relaterade till mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljö, klimat, jämställdhet och korruption. är också en drivande part i partnerskapet The Global som arbetar för social dialog och inkluderande tillväxt i världen tillsammans med stater, företag och fackliga organisationer. I statens ägarpolitik för bolag med statligt ägande tydliggörs att internationella riktlinjer och Agenda 2030 ska vara vägledande för bolagen. Bolagen ska analysera de globala hållbarhetsmålen och identifiera de mål som de genom sin verksamhet påverkar och bidrar till samt identifiera affärsmöjligheter som bidrar till att uppnå de globala hållbarhetsmålen. Regeringen avser ha en fortsatt stark och kontinuerlig dialog med näringslivet om dessa frågor. Civilsamhällets betydelse och bidrag för att nå målen för Ett livfullt, självständigt och öppet civilsamhälle är en förutsättning för en omställning till ett hållbart samhälle. Det civila samhället utgörs av innovatörer, kunskapsförmedlare och pådrivare av ett ansvarsutkrävande gentemot makthavare. De är genomförare av centrala verksamheter och välfärdsfunktioner och är en hörnsten i ett demokratiskt samhälle. Ett stort antal civilsamhällesorganisationer i , inom de mest skiftande områden, är engagerade i att genomföra agendan och verkar på alla nivåer, från det lokala till det globala. Regeringen värnar dialogen med det civila samhällets organisationer. Dialogen behöver ske kontinuerligt och syfta till att jämbördigt nå fram till lösningar. Civilsamhällets organisationer är också viktiga aktörer i att skapa nya partnerskap med den offentliga sektorn, näringslivet, forskarsamhället och andra.