prop · H703118 · 2020-03-17 00:00:00 — Att bära fotboja torde, enligt Justitiekanslern, i många situationer vara socialt stigmatiserande och det kan därför ifrågasättas om praktiska och ekonomiska skäl för att tvinga den dömde att bära fotboja under hela den tid som övervaknings- och kontrollsanktionen pågår verkligen överväger det integritetsintrång som ett sådant tvång innebär. Detta gäller i synnerhet när det är ungdomar som ska stå under elektronisk övervakning. anser att påföljden genom denna kontroll ges karaktär av övervägande bestraffande natur där den rehabiliterande samt behandlande aspekten ånyo hamnar i skymundan till fördel för de repressiva inslagen gentemot barnen. Enligt är det ytterst tveksamt om en sådan ordning är förenlig med barnets bästa. (Brå) ställer sig frågande till dels om fotboja med GPS fungerar på ett tillförlitligt sätt. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser uttalar sig inte särskilt i frågan. Kriminalvården förordar att en utredning av om påföljden kan verkställas genom elektronisk övervakning ska genomföras innan rätten fattar beslut om påföljd, alternativt att förslaget till lag om verkställighet ändras så att kravet på inskränkningar i rörelsefriheten och kontrollen av denna inskränkning inte blir en tvingande förutsättning för att verkställa påföljden. Skälen för regeringens förslag: De rörelseinskränkande inslagen utgör en viktig del av ungdomsövervakning och syftar till att påföljden ska kunna utgöra en lämplig och trovärdig reaktion såväl vid allvarlig brottslighet som i graverande återfallssituationer. För påföljdens trovärdighet är det därför viktigt att det finns goda möjligheter att kontrollera att den följs. Det är varken rimligt eller lämpligt att förlita sig på den kontroll som koordinatorn eller andra personer i den unges omgivning kan stå för. Det finns i stället flera fördelar med att överlåta kontrollen på ett tekniskt system. Möjligheten att elektroniskt övervaka en föreskriven rörelseinskränkning handlar inte om att begränsa rörelsefriheten ytterligare för den unge, utan är ett medel för att kontrollera att förbudet följs och att förbudsområdets gränser respekteras. Redan enligt hittillsvarande ordning används tekniska hjälpmedel för att kontrollera olika typer av rörelseinskränkningar. Av 3 § lagen om 2019/20:118 intensivövervakning med elektronisk kontroll följer att förbudet för den dömde att vistas utanför bostaden annat än på särskilt angivna tider och för bestämda ändamål ska kontrolleras med elektroniska hjälpmedel. Vidare kan Kriminalvården enligt 11 kap. 6 § fängelselagen använda sig av elektroniska hjälpmedel för att kontrollera villkor som meddelats i förhållande till en utslussningsåtgärd. Även när det gäller sluten ungdomsvård är det enligt 18 § lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård möjligt att vid vistelse utanför det särskilda ungdomshemmet använda elektroniska hjälpmedel för att kontrollera villkor som ställts upp om var den dömde ska befinna sig. bestämmelser om elektronisk övervakning av kontaktförbud (se 2 § lagen [1988:688] om kontaktförbud). trädde lagändringar i kraft som innebär att utvidgade kontaktförbud kan förenas med villkor om elektronisk övervakning Ändringarna innebär bl.a. att elektronisk övervakning är huvudregel om den som avses med ett beslut har överträtt ett kontaktförbud. Ett utvidgat kontaktförbud kan avse förbud att uppehålla sig i närheten av en annan persons bostad eller arbetsplats eller annat ställe där den personen brukar vistas (se prop. Elektronisk övervakning av kontaktförbud). För att utöva sådan kontroll har bl.a. Kriminalvården tillgång till såväl stationär utrustning som s.k. GPS-bojor. Stationär utrustning används t.ex. för att kontrollera ett förbud att lämna bostaden. Med den senare tekniken kan kontrolleras att en person inte vistas på en viss plats eller inom ett visst område eller att denne uppehåller sig på en viss plats eller inom ett visst Denna teknik kan således användas för att kontrollera sådana rörelseinskränkningar som avser en viss geografisk plats eller ett visst När det gäller integritetsaspekterna av förslaget delar regeringen övervakningsåtgärden får anses försvarlig med hänsyn till påföljdens roll i systemet och till avgränsningen av de rörelseinskränkande inslagen. effektiv kontrollåtgärd för att säkra att rörelseinskränkningarna följs kan minska riskerna för att den unge återfaller i brott eller på annat sätt Åtgärden får mot den bakgrunden anses tjäna ett syfte som är godtagbart i ett demokratiskt samhälle. övervakningen får anses vara proportionerlig med hänsyn till det intresse den avser att skydda. Tekniken förutsätter enligt den hittillsvarande ordningen att fotbojan bärs , dock ska schemat för fotbojan regleras så att den inte är aktiv under tidpunkter som inte omfattas av en föreskrift om inskränkningar i rörelsefriheten. bedömning får en sådan ordning godtas. I likhet med promemorians slutsats, som också flera remissinstanser ansluter sig till, gör regeringen bedömningen att det finns övervägande skäl för att Kriminalvården bör kunna kontrollera med elektroniska hjälpmedel att de rörelseinskränkande inslagen följs. kontroll med elektroniska hjälpmedel bör uttryckligen anges i Att kontrollen som huvudregel ska ske med elektroniska hjälpmedel innebär inte att detta bör vara en tvingande förutsättning för att påföljden ska kunna verkställas. Om det finns särskilda skäl bör det nämligen, i likhet med vad som föreslås i promemorian, finnas en begränsad möjlighet för Kriminalvården att avstå från elektronisk övervakning. Det kan Prop. 2019/20:118 exempelvis handla om situationer där den dömdes hälsotillstånd är sådant att elektronisk övervakning framstår som onödigt eller olämpligt. Mot den bakgrunden ser regeringen inte något behov av att en utredning av om elektronisk övervakning är lämplig ska genomföras innan rätten bestämmer påföljd. 5.3.8Kontroll av drog- och alkoholförbud Regeringens förslag: Den dömde är, om inte annat motiveras av medicinska eller liknande skäl, under verkställigheten skyldig att på begäran lämna blod-, urin-, utandnings-, saliv-, svett-, eller hårprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av narkotika, alkohol, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Urinprov får inte tas eller bevittnas av någon av motsatt kön som inte är läkare eller legitimerad sjuksköterska. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. I promemorian lämnas dock inte något förslag om särskilda krav kring urinprov. Remissinstanserna: När det gäller möjligheten till provtagning understryker (SiS) att provtagning endast bör vara aktuellt om det vid en risk- och behovsbedömning eller andra moment i kartläggningen konstateras att det finns ett missbruk hos den unge eller att risker kopplats till dennes användning av alkohol eller droger. Vidare anser SiS att detta är något som bör framgå av verkställighetsplanen. SiS anser också att hälso- och sjukvårdens roll vid provtagning i samband med ungdomsövervakning behöver belysas och eventuellt klargöras i det fortsatta lagstiftningsarbetet. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt över förslaget. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: anger att syftet med kontrollerna inte torde vara att kontrollera om den dömde är påverkad av utan om den dömde har brukat någon av de angivna substanserna. Enligt tingsrätten bör detta framgå av lagtexten. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av avsnitt 5.1 och 5.3.2 föreslås att ett drog- och alkoholförbud bör utgöra ett obligatoriskt inslag i verkställighetsplanen, som alltså ska innehålla en föreskrift om att den dömde ska vara förbjuden att under verkställigheten bruka narkotika, alkohol, något annat berusningsmedel, något sådant medel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. I promemorian föreslås, i de fall påföljden innefattar ett krav på drogfrihet, att det bör finnas en skyldighet för den dömde, om det inte finns medicinska eller liknande skäl, att på begäran av den verkställande myndigheten lämna urin-, utandnings-, saliv-, svett-, blod- eller hårprov 2019/20:118 för kontroll av om han eller hon är påverkad av något sådant medel eller någon sådan vara. Enligt regeringens mening är det en god ordning. Motsvarande bör gälla för kontroll av det alkoholförbud som regeringen nu föreslår också bör vara obligatoriskt. På så sätt möjliggörs en uppföljning av att förbudet följs. Förslaget bedöms vara förenligt med bestämmelserna i (2 kap. 6, 20 och 21 §§) som bl.a. föreskriver att begränsningar i skyddet mot påtvingat kroppsligt ingrepp endast får göras för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle och aldrig får gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett dem. Förslaget bedöms också vara förenligt med artikel 8 i . En liknande ordning gäller vidare under verkställighet av sluten ungdomsvård. Bestämmelsen bör utformas på motsvarande sätt som bestämmelser om provtagning i annan verkställighetslagstiftning (se t.ex. 8 kap. 6 § fängelselagen och 4 § andra stycket lagen om intensivövervakning med elektronisk kontroll). Det innebär att det bör anges att kontrollen ska avse att den dömde inte är påverkad av något av de angivna medlen. När det gäller urinprov bör samma krav uppställas som för sådan provtagning enligt fängelselagen. Det innebär att urinprov inte får tas eller bevittnas av någon av motsatt kön som inte är läkare eller legitimerad sjuksköterska. När ska ungdomsövervakning börja verkställas och hur ska verkställighetstiden beräknas? Regeringens förslag: Ungdomsövervakning får verkställas när en dom eller ett beslut i den del som avser ungdomsövervakning har fått laga kraft mot den dömde genom att denne inte har överklagat domen eller beslutet när det gäller påföljden inom föreskriven tid eller har lämnat en nöjdförklaring. Verkställigheten ska påbörjas så snart som möjligt efter det att domen eller beslutet i den del som avser påföljden är verkställbar mot den dömde. Det ska införas en särskild möjlighet för den som dömts till ungdomsövervakning att förklara att han eller hon avstår från att överklaga eller fullfölja ett överklagande av en dom eller ett beslut i den som avser ungdomsövervakning (nöjdförklaring). nöjdförklaring får lämnas inför den domstol som har meddelat domen eller beslutet eller inför Kriminalvården. En nöjdförklaring får inte tas emot utan att både den som tar emot förklaringen och den dömde har tillgång till domen, beslutet eller rättens bevis om utgången i målet som rör den dömde (domsbevis). Innan en nöjdförklaring lämnas ska den som tar emot förklaringen på lämpligt sätt ha klargjort innebörden och verkan av nöjdförklaringen för den dömde. När en nöjdförklaring lämnas ska ett vittne närvara. En nöjdförklaring får inte tas tillbaka. En nöjdförklaring innebär att domen eller beslutet i den del som avser ungdomsövervakning får laga kraft mot den dömde. Kriminalvården ska fastställa dagen för verkställighetens slut. för ungdomsövervakning ska räknas från och med den dag domen eller beslutet i den del som avser ungdomsövervakning har fått laga kraft mot Tiden ska beräknas . Ungdomsövervakning i månader eller år ska omräknas till dagar. Med en månad ska avses och med . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. I promemorian föreslås dock i vissa avseenden en annan lagteknisk lösning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. (SiS) noterar att det av bestämmelsen inte framgår att överklagandet ska anses återkallat genom nöjdförklaringen, vilket uttryckligen framgår av motsvarande bestämmelse i 8 § andra stycket lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård. anser att det kan övervägas om den unges vårdnadshavare ska ha möjlighet att rådgöra med den unge innan denne nöjdförklarar sig. Förslaget i utkastet till lagrådsremiss överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna yttrar sig inte särskilt över förslaget. Kriminalvården uppger att det finns en viss otydlighet om när verkställigheten inleds samt att det tydligt bör framgå av lagtexten om fastställandet av dagen för verkställighetens slut ska framgå av ett strafftidsbeslut motsvarande det som avses i 21 § strafftidslagen (2018:1251). Kriminalvården lyfter även behovet av skyndsamhet vid lagföring av unga lagöverträdare, och anser att det bör övervägas om det ska finnas en liknande ordning för den som gäller för skyddstillsyn och som skulle innebära att den del av påföljden som inte omfattar övervakning med elektronisk kontroll kan påbörjas för domen. Kriminalvården har också vissa synpunkter på lagtextens utformning. avstyrker förslaget om nöjdförklaring vid domstol då det för domen bl.a. inte är fastställt vilka rörelseinskränkande inslag som domen innebär för den dömde och det därför framstår som tveksamt om den dömde, som i de allra flesta fall är , då har tillräcklig kännedom om vad hen accepterar. Enligt framstår det som tillräckligt och mer lämpligt att möjligheten till nöjdförklaring finns vid . Om förslaget genomförs bör möjligheten att lämna en nöjdförklaring i vart fall inskränkas till att få ske endast i samband med att domen avkunnas i den dömdes närvaro. Skälen för regeringens förslag Frågan om när en dom eller ett beslut ska vara verkställbar i påföljdsdelen regleras inte på ett enhetligt sätt för de befintliga påföljderna i dagens påföljdssystem. De frihetsberövande påföljderna fängelse och sluten ungdomsvård får verkställas om den dömde inte överklagat domen eller beslutet i den del som avser påföljden inom föreskriven tid eller lämnat en nöjdförklaring. Det innebär att domen ska ha vunnit laga kraft mot den dömde för att vara verkställbar (jfr 2 och 13 §§ strafftidslagen samt 5 och 6 §§ lagen om verkställighet av sluten ungdomsvård). En dom på skyddstillsyn blir däremot verkställbar redan 2019/20:118 för domen (se 28 kap. 5 § ). Vad gäller ungdomsvård och ungdomstjänst finns det inte heller något hinder mot att verkställigheten påbörjas även om domen eller beslutet i den del som avser påföljden inte vunnit laga kraft mot den unge. Prövotiden för en villkorlig dom räknas från den dag då rättens avgörande vinner laga kraft mot den dömde, antingen genom att tiden för överklagande löper ut utan att överklagande sker eller att den dömde lämnat en nöjdförklaring (se 27 kap. Det kan alltså, som Kriminalvården anför, övervägas om verkställighet av ungdomsövervakning bör kunna påbörjas redan när domen eller beslutet meddelas eller om avgörandet i del som avser påföljden måste ha vunnit laga kraft gentemot den dömde. Att en dom eller ett beslut fått laga kraft innebär att domen eller beslutet kan överklagas. Det är visserligen angeläget att de åtgärder och insatser som kan ingå i en ungdomsövervakning kommer igång . föreslås påföljden innefatta ingripande inslag, bl.a. i form av inskränkningar i rörelsefriheten. Starka skäl talar därför för att verkställigheten bör kunna påbörjas först när avgörandet i den del som avser påföljden vunnit laga kraft mot den dömde. Ytterligare ett skäl för en sådan ordning är att den inledande kartläggningen som ska göras underlättas av att den unge medverkar aktivt och konstruktivt. För det torde förutsättas att han eller hon inte överklagat domen eller beslutet. Det framstår inte heller som lämpligt eller ekonomiskt försvarbart att sätta igång hela kartläggningen innan det står klart att påföljden faktiskt ska verkställas. Regeringen instämmer därför i promemorians bedömning att ungdomsövervakning bör kunna verkställas först när avgörandet har fått laga kraft mot den dömde i fråga om påföljden. En dom eller ett beslut kan få laga kraft i detta hänseende mot den dömde genom att överklagandetiden löper ut utan att han eller hon har överklagat påföljdsdelen. Att den dömde överklagar andra delar av domen, t.ex. gällande skadestånd, utgör inte hinder mot verkställighet av påföljden. Verkställigheten hindras inte heller av att åklagaren eller målsäganden överklagar domen. För att i viss mån tillgodose intresset av att verkställigheten ska kunna inledas så snabbt som möjligt bör det emellertid även införas en möjlighet för den dömde att före överklagandetidens utgång lämna en nöjdförklaring. Syftet med institutet nöjdförklaring är att ge den dömde en möjlighet att, om han eller hon vill det, få påbörja verkställigheten av en påföljd redan innan överklagandetiden löpt ut. En sådan förklaring innebär att den dömde avstår från möjligheten att överklaga avgörandet i den del som avser den påföljd som dömts ut. Reglerna om nöjdförklaring när det gäller fängelsestraff har moderniserats och förtydligats (se prop. 2017/18:250 En ny strafftidslag). Lagändringarna trädde i kraft . Nöjdförklaring kan enligt gällande regler lämnas inför domstol eller inför Kriminalvården i fråga om bl.a. domar som avser villkorlig dom. I utkastet till lagrådsremiss föreslogs att en nöjdförklaring avseende ungdomsövervakning skulle kunna lämnas antingen inför den domstol som har meddelat domen eller beslutet eller inför den verkställande myndigheten, dvs. Enligt framstår det som tillräckligt och mer lämpligt att möjligheten till nöjdförklaring finns vid . Regeringen anser emellertid att det finns goda skäl för att också domstolarna ska kunna ta emot nöjdförklaring. Att hantera nöjdförklaringar är redan en uppgift för domstolarna. För den dömde skapas ytterligare en möjlighet att lämna nöjdförklaring. Till skillnad från anser regeringen vidare att det saknas anledning att begränsa möjligheten att lämna nöjdförklaring till att avse domar som avkunnas i den dömdes närvaro. Nöjdförklaring bör också kunna lämnas inför den verkställande myndigheten, dvs. För att en nöjdförklaring ska få tas emot bör det krävas att den som tar emot nöjdförklaringen har tillgång till domen, beslutet eller ett domsbevis. Vidare bör den som tar emot förklaringen på lämpligt sätt ha klargjort innebörden och verkan av nöjdförklaringen för den dömde. Det innebär att den han eller hon ska ha fått klart för sig vad reglerna om nöjdförklaring innebär, dvs. att domen eller beslutet i den del som avser ungdomsövervakning kan överklagas och prövas av högre instans samt att en nöjdförklaring som lämnats inte får tas tillbaka. Ett vittne bör närvara när en nöjdförklaring lämnas. Vittnet ska kunna intyga att nöjdförklaringen tillkommit på ett korrekt sätt. Det innebär att vittnet bl.a. ska kunna intyga att den dömde personligen har lämnat förklaringen. Vidare bör gälla att en nöjdförklaring ska dokumenteras. På samma sätt som när det gäller nöjdförklaring beträffande en dom som avser fängelse bör en nöjdförklaring avseende ungdomsövervakning inte få tas tillbaka. Det innebär att den dömde sedan nöjdförklaringen väl lämnats inte kan ångra sig och återkalla förklaringen. Har den unge redan överklagat domen eller beslutet i påföljdsdelen när nöjdförklaringen lämnas medför det att det inte längre finns något överklagande att pröva i denna del. I likhet med vad som gäller för fängelsestraff bör det uttryckligen föreskrivas att nöjdförklaringen innebär att domen eller beslutet i den del som avser ungdomsövervakning får laga kraft mot den dömde. Detta innebär att påföljden är verkställbar redan innan överklagandetiden löpt ut om en sådan förklaring har lämnats. Verkställigheten ska påbörjas efter det att påföljden är verkställbar. anser att det bör övervägas om den unges vårdnadshavare ska ha möjlighet att rådgöra med den unge innan denne nöjdförklarar sig. Beträffande den frågan kan det konstateras att i 12 § strafftidslagen anges, som ett formkrav när det gäller nöjdförklaring i förhållande till fängelse, att om den dömde är frihetsberövad, krävs även att han eller hon har haft betänketid till efter den då domen avkunnades för honom eller henne vid rätten eller på annat sätt delgavs honom eller henne i sin helhet. Vidare anges att den dömde om möjligt ska ges tillfälle att samråda med sin försvarare. Mot bakgrund av att de som döms till ungdomsövervakning normalt inte torde vara frihetsberövade efter det att domen har meddelats anser regeringen att det inte finns skäl att uppställa något krav på betänketid eller samråd beträffande nöjdförklaring i förhållande till ungdomsövervakning. Inget hindrar emellertid att den dömde samråder med sin försvarare och/eller sina vårdnadshavare innan han eller hon lämnar en nöjdförklaring. 2019/20:118 Beräkning av verkställighetstiden När det gäller frågan från vilken tid verkställighetstiden ska räknas står valet mellan att antingen utgå för domens verkställbarhet eller från den tidpunkt då verkställigheten faktiskt inleds. Verkställighet av ungdomsövervakning ska inledas med verkställighetsplanering, vilken ska mynna ut i en verkställighetsplan. Verkställighetsplanen ska vara upprättad senast efter det att domen eller beslutet i den del som avser påföljden är verkställbar. Detta innebär att verkställigheten av påföljden med nödvändighet kommer att inledas i mycket nära anslutning till meddelad dom. Mot den bakgrunden ter det sig mer ändamålsenligt att bestämmelserna om tidpunkten för verkställighetens början utformas på ett generellt sätt. Därmed bör det första alternativet för beräkning som väljas. Verkställighetstiden när det gäller ungdomsövervakning kommer då i princip beräknas på samma sätt som när det gäller verkställighet av sluten ungdomsvård och fängelse (se 17 och 18 §§ strafftidslagen). Någon reglering motsvarande den om strafftidsbeslut i 21 § strafftidslagen är inte nödvändig. Tiden för verkställigheten bör beräknas från och med den dag domen eller beslutet i den del som avser påföljden är verkställbar. Som framgår ovan föreslås det vara när domen eller beslutet i den del som avser påföljden vinner laga kraft mot den dömde. När en dom eller ett beslut som avser ungdomsövervakning verkställs bör verkställighetstiden beräknas . Vid beräkning av verkställighetstiden bör därför omräkning ske. Omräkningen bör, på samma sätt som när det gäller verkställighet av fängelse och sluten ungdomsvård, ske enligt en omräkningsregel enligt vilken med en månad ska avses och med . Beräkning av verkställighetstiden bör göras av Kriminalvården. (Se vidare författningskommentaren avsnitt 9.2. 5.4.1Polishämtning i vissa fall Regeringens förslag: Om den dömde inte inställer sig för att medverka i verkställighetsplaneringen eller inte kommer till möten med koordinatorn, ska på begäran av Kriminalvården lämna hjälp för att söka efter och hämta honom eller henne till den av Kriminalvården anvisade platsen. Om den dömde ska hämtas får han eller hon inte omhändertas tidigare än vad som är nödvändigt för att han eller hon ska kunna inställas till mötet. Om ett hämtningsförsök har misslyckats, eller det annars på grund av vad som är känt om den som ska hämtas finns särskild anledning till det, får Kriminalvården eller dock besluta att han eller hon får omhändertas högst eller, efter beslut av Kriminalvården, högst arton timmar före mötet. Den som har omhändertagits är skyldig att i avvaktan på inställelsen stanna kvar på den plats som bestäms av . En tvångsåtgärd får användas endast om den står i rimlig proportion till syftet med åtgärden. Om en mindre ingripande åtgärd är tillräcklig ska den användas. En begäran om polishämtning får göras endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att de särskilda befogenheter att använda våld eller tvång som anges i polislagen behöver tillgripas, eller det annars finns synnerliga skäl. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens.