prop · H703138 · 2020-03-26 00:00:00 — om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i lagen har utmönstrats. Till detta kommer att Solvens II-direktivet får anses ge ett fullgott skydd för verksamhet som drivs av såväl EES-försäkringsgivare som försäk- ringsföretag som följer försäkringsrörelselagen. kapitalkrav och andra skyddsbestämmelser omfattar Solvens II-direktivet en heltäckande reglering av frågor som rör gränsöverskridande verksam- Dessutom är Solvens II-direktivet, till skillnad från andra tjänste- pensionsdirektivet, i huvudsak ett fullharmoniseringsdirektiv. Om särregleringen för EES-försäkringsgivares tjänstepensionsverk- samhet utmönstras kommer svensk rätt inte att innehålla några särskilda bestämmelser som bygger på andra tjänstepensionsdirektivet, eller, som nu är fallet, första tjänstepensionsdirektivet, om informationsutbyte mellan Prop. 2019/20:138 och andra behöriga myndigheter i länder som an- vänder sig av möjligheten att tillämpa vissa artiklar andra tjänstepensions- direktivet på sådana försäkringsgivares tjänstepensionsverksamhet. EES- försäkringsgivare kommer dock fortsatt att omfattas av bestämmelser som följer av Solvens II-direktivet. För det fall ett informationsutbyte inte kan hanteras inom Solvens bestämmelser om samarbete mellan behöriga myndigheter, bör sådana frågor kunna hanteras genom samarbete och överenskommelser mellan de enskilda behöriga myndigheterna. Ett sådant informationsutbyte förutsätter inte att det i svensk rätt finns sär- skilda bestämmelser som genomför andra tjänstepensionsdirektivet i fråga om EES-försäkringsgivares tjänstepensionsverksamhet. I sammanhanget kan det nämnas att, vilket Svensk Försäkring även poängterade, det är få länder som använder sig av möjligheten att tillämpa andra tjänstepensions- direktivet på EES-försäkringsgivarnas tjänstepensionsverksamhet. Mot bakgrund av att inte längre använder sig av den möjlighet som andra tjänstepensionsdirektivet ger att tillämpa vissa artiklar i det direktivet på livförsäkringsföretagens tjänstepensionsverksamhet, bör de särskilda bestämmelserna om sådan verksamhet hos EES-försäkrings- givare i lagen om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i utmönstras. 5.2Ingripanden mot utländska tjänstepensionsinstitut Regeringens förslag: ska få förbjuda ett utländskt tjänstepensionsinstitut att fortsätta sin marknadsföring och att ingå nya avtal om tjänstepension som ska fullgöras här i landet, om ett utländskt tjänstepensionsinstitut, trots åtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemlandet, fortsätter att överträda de bestämmelser om skyldighet att lämna information till enskilda som gäller enligt svensk rätt. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag I andra tjänstepensionsdirektivet finns det bestämmelser om tillsyn och in- gripanden mot tjänstepensionsinstitut som driver gränsöverskridande verksamhet. Som utgångspunkt är det den behöriga myndigheten i hem- landet, hemlandsmyndigheten, som ska ansvara för tillsyn och ingripanden mot de institut som driver gränsöverskridande verksamhet (se t.ex. artikel 11.3 och 11.10). Viss tillsyn ska dock ske i värdlandet. ska enligt andra tjänstepensionsdirektivet vara föremål för löpande tillsyn av den be- höriga myndigheten i värdmedlemsstaten, värdlandsmyndigheten, i fråga 2019/20:138 om verksamhetens förenlighet med de krav i social- och arbetsmarknads- lagstiftningen i värdlandet som är relevanta på området för tjänstepen- sionsplaner och med värdmedlemsstatens krav för information till en- skilda. Om oriktigheter upptäcks vid denna tillsyn ska den behöriga myn- digheten i värdmedlemsstaten underrätta den behöriga myn- digheten i hemmedlemsstaten (artikel 11.10). I vissa fall får värdlands- myndigheten även vidta lämpliga åtgärder för att förhindra eller beivra oriktigheter eller, om det är strikt nödvändigt, hindra tjänstepensions- institutet från att driva verksamhet i värdmedlemsstaten. Värdlands- myndigheten får ingripa i de fall som institutet fortsätter att överträda lag- stiftning som rör värdmedlemsstatens social- och arbetsmarknadslag- stiftning och som är relevant för tjänstepensionsområdet. Värdlandsmyn- digheten får även ingripa vid överträdelser som rör den medlemsstatens krav på information till enskilda (artikel 11.11). möjlighet att ingripa mot utländska tjänstepensionsinstitut I lagen om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verk- samhet i finns det bestämmelser om hur ska agera om ett utländskt tjänstepensionsinstitut inte följer den svenska so- cial- och arbetsmarknadslagstiftning som gäller på tjänstepensionsområdet eller de bestämmelser om information som gäller gentemot enskilda. ska i sådana fall genast underrätta den behöriga myn- digheten i det utländska tjänstepensionsinstitutets hemland. Finansinspek- tionen har i särskilt angivna fall även rätt att ingripa mot utländska tjänste- pensionsinstitut (3 kap. 6 §). Bestämmelserna i lagen om utländska för- säkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i överens- stämmer i huvudsak med motsvarande bestämmelser i andra tjänste- pensionsdirektivet (artikel 11.11). har dock bara möjlighet att ingripa i de fall ett utländskt tjänstepensionsinstitut, trots de åtgärder som vidtagits av den behöriga myndigheten i hemlandet, fortsätter att överträda den i tillämpliga arbetsrätten på tjänstepensions- området (3 kap. 6 § sjunde och nionde styckena jämförda med artikel 11.11i andra tjänstepensionsdirektivet). För att fullt ut genomföra andra tjänstepensionsdirektivet i svensk rätt bör det införas en bestämmelse om att också ska få ingripa mot utländska tjänstepensions- institut vid överträdelse av de bestämmelser om information till enskilda som gäller i . Vissa ändringar i försäkringsrörelselagen Prop. och i de associationsrättsliga och vissa bestämmelser om ingripanden Regeringens förslag: Bestämmelserna i försäkringsrörelselagen och lagen om tjänstepensionsföretag om underrättelser till och vid fusion ska ändras så att samma regler gäller för samt- liga försäkringsföretag och tjänstepensionsföretag oavsett associations- Bestämmelsen i försäkringsrörelselagen om kontrollbalansräkning- ens innehåll i ett försäkringsaktiebolag ska moderniseras språkligt och en felaktig hänvisning ska rättas. Det ska även göras en språklig ändring i förtydligande syfte i bestämmelserna om tvångslikvidation för Det ska införas en bestämmelse i försäkringsrörelselagen för ömse- sidiga försäkringsbolag om att det som sägs om föreningsregistret i la- gen om ekonomiska föreningar i stället ska avse försäkringsregistret. ska vara den myndighet som prövar om det finns skäl att besluta om undantag från kravet på att styrelseledamöter och den verkställande direktören ska vara bosatta inom EES även i ömse- sidiga försäkringsbolag, ömsesidiga tjänstepensionsbolag, försäkrings- föreningar och tjänstepensionsföreningar. Redaktionella ändringar ska göras i försäkringsrörelselagen så att bestämmelserna om ingripande av samlas i samma Promemorians förslag överensstämmer i allt väsentligt med regering- Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag Associationsrättsliga bestämmelser för försäkringsföretag och Det finns tre olika associationsformer för att driva verksamhet som försäk- Dessa är försäkringsaktiebolag (11 kap. FRL), ömsesidigt försäkringsbolag (12 kap. FRL) och försäkringsförening (13 kap. FRL). Som utgångspunkt gäller bestämmelserna i aktiebolagslagen, förkortad ABL, och lagen om ekonomiska föreningar, förkortad FL, också för försäkringsföretag, dvs. aktiebolagslagen för försäkringsaktiebolag och lagen om ekonomiska föreningar för försäkringsföreningar (se prop. 2009/10:246 s. 225–227 och 343). I försäkringsrörelselagen finns dock särskilda associationsrättsliga bestämmelser för försäkringsaktiebolag och försäkringsföreningar. De särskilda bestämmelserna i försäkringsrörelse- lagen gäller då i stället för det som annars skulle gälla enligt aktiebolags- lagen eller lagen om ekonomiska föreningar (se t.ex. 11 kap. 1 § och 13 kap. 2 § FRL). I stor utsträckning är bestämmelserna i lagen om ekonomiska föreningar tillämpliga även på ömsesidiga försäkringsbolag (se samma prop. 280–285). Även för tjänstepensionsföretag finns det tre olika associationsformer: tjänstepensionsaktiebolag, ömsesidigt tjänstepensionsbolag och tjänste- pensionsförening. På motsvarande sätt som för försäkringsföretag är ut- gångspunkten att bestämmelserna i aktiebolagslagen eller lagen om eko- nomiska föreningar också ska gälla för tjänstepensionsföretagen, aktie- bolagslagen för tjänstepensionsaktiebolag och lagen om ekonomiska för- eningar för tjänstepensionsföreningar. Lagen om ekonomiska föreningar är även i stor utsträckning tillämplig på ömsesidiga tjänstepensionsbolag. För tjänstepensionsföretag finns det, som för försäkringsföretag, särskilda associationsrättsliga bestämmelser som ska gälla i stället för det som annars skulle gälla enligt aktiebolagslagen eller lagen om ekonomiska för- eningar. De särskilda associationsrättsliga bestämmelserna för tjänste- pensionsföretag finns i 10 kap. lagen om tjänstepensionsföretag. Dessa be- stämmelser överensstämmer i huvudsak med motsvarande bestämmelser för försäkringsföretag (10 kap. LTF jämfört med 11–13 kap. FRL, se även prop. 2018/19:158 s. 456–476). För såväl försäkringsföretag som tjänstepensionsföretag finns det associa- tionsrättsliga bestämmelser om fusion. En fusion innebär att två eller flera aktiebolag kan gå samman genom att samtliga tillgångar och skulder i ett eller flera av bolagen övertas av ett annat aktiebolag mot vederlag till aktieägarna i det eller de överlåtande bolagen (fusion). Vid fusionen upp- löses det eller de överlåtande bolagen utan likvidation (23 kap. 1 § första stycket ABL). Motsvarande gäller för ekonomiska föreningar (16 kap. 1 § första stycket FL). Absorption är en särskild form av fusion (23 kap. 1 § andra stycket 1 ABL och 16 kap. 1 § andra stycket 1 FL). En absorption innebär att ett bolag, det överlåtande bolaget, går upp i ett annat bolag, det övertagande bolaget. Det överlåtande bolaget upplöses och dess tillgångar och skulder övertas av det övertagande bolaget. Ett särskilt slag av absorption och i praktiken den vanligaste typen av fusion är när ett helägt dotterbolag går upp i moderbolaget (se prop. 2004/05:85 s. 478 f.). I försäkringsrörelse- lagen finns det särskilda bestämmelser om absorption av helägt dotter- bolag för försäkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag (11 kap. 37 § och 12 kap. 86 § FRL). Motsvarande bestämmelser finns för tjänste- pensionsaktiebolag och ömsesidiga tjänstepensionsbolag (10 kap. 15 och 45 §§ LTF). I de särskilda bestämmelserna för försäkringsföretag anges att en ansökan om tillstånd att verkställa en fusionsplan ska ges in till (för försäkringsaktiebolag 11 kap. 33 § första stycket FRL, för ömsesidiga försäkringsbolag 12 kap. 82 § första stycket FRL och för försäkrings- föreningar 13 kap. 33 § första stycket FRL). Motsvarande gäller för tjän- stepensionsföretag enligt lagen om tjänstepensionsföretag (för tjänstepen- sionsaktiebolag 10 kap. 11 § första stycket, för ömsesidiga tjänstepen- sionsbolag 10 kap. 41 § första stycket och för tjänstepensionsföreningar 10 kap. 62 § första stycket). Vidare gäller att enligt såväl försäkringsrörelselagen som lagen om tjänstepensionsföretag ska underrätta och om ansökningar om tillstånd att verkställa en fusionsplan (se för försäkringsföretag 11 kap. 33 § fjärde stycket, 12 kap. 82 § fjärde stycket och 13 kap. 33 § fjärde stycket FRL och för tjänstepensionsföretag 10 kap. 11 § tredje stycket, 11 kap. 41 § tredje stycket och 11 kap. 62 § tredje stycket LTF). För försäkringsaktiebolag och försäkringsföreningar gäller att ska underrättas om beslut som har meddelats med anledning av sådana ansökningar och fått laga kraft (11 kap. 33 § fjärde stycket och 13 kap. 33 § fjärde stycket FRL). För ömsesidiga försäk- ringsbolag gäller att även ska underrättas om de slutliga be- sluten (12 kap. 82 § FRL). Motsvarande gäller för tjänstepensionsföretag enligt lagen om tjänstepensionsföretag. ska underrättas oavsett associationsform (10 kap. 11 § tredje stycket, 41 § tredje stycket och 62 § tredje stycket LTF). Om det rör sig om ett ömsesidigt tjänste- pensionsbolag ska även underrättas (10 kap. 41 § tredje stycket LTF). Underrättelsen till om slutliga beslut som har fått laga kraft hänger ihop med tidpunkten för styrelsens skyldighet att anmäla fusionen för registrering (se t.ex. 11 kap. 36 §, 12 kap. 85 § och 13 kap. 36 § FRL). Det har inte motiverats särskilt varför också ska underrättas om slutliga beslut i dessa frågor när det rör sig om ömsesidiga försäkrings- och tjänstpensionsbolag (jfr för försäkringsföretag prop. 2009/10:246 s. 496 och för tjänstepensionsföretag prop. 2018/19:158 s. 464 och 468 f.). Denna tidpunkt när beslutet har fått laga kraft har bara betydelse för tid- punkten för registrering av fusionen. Det bör därmed inte krävas att också ska underrätta om detta. Särskilt inte som de nu gällande bestämmelserna endast avser de beslut som rör ömsesidiga försäkringsbolag och ömsesidiga tjänstepensions- bolag. Bestämmelserna i försäkringsrörelselagen och i lagen om tjänste- pensionsföretag för ömsesidiga försäkringsbolag och ömsesidiga tjänste- pensionsbolag bör därför ändras så att bara ska under- rätta om beslut som har fått laga kraft. Underrättelser vid absorption av helägda dotterbolag Som anges ovan ska underrättas om en ansökan om tillstånd att verkställa en fusionsplan. Syftet med denna underrättelse är att Skatte- verket ska uppmärksammas på att en ansökan om tillstånd att verkställa en fusionsplan är under handläggning och därmed ha möjlighet att ingripa och besluta att fusionsplanen inte får verkställas (se bl.a. prop. 2018/19:158 s. 496). Bestämmelser om sådana ingripanden från Skatte- verket finns när det gäller försäkringsaktiebolag i aktiebolagslagen (23 kap. 21 a §). För ömsesidiga försäkringsbolag och försäkringsför- 2019/20:138 eningar finns en motsvarande bestämmelse i lagen om ekonomiska för- eningar (16 kap. 20 §, se 12 kap. 81 § respektive 13 kap. 2 § FRL). har möjlighet att ingripa även vid absorption av ett helägt dotterbolag. Dessa bestämmelser avviker delvis från det som annars gäller vid fusion. Som närmare utvecklas ovan ska enligt för- säkringsrörelselagen underrätta om en ansökan om tillstånd att verkställa en fusionsplan (för försäkringsföretag 11 kap. 33 § fjärde stycket, 12 kap. 82 § fjärde stycket och 13 kap. 33 § fjärde stycket). Vid absorption av ett helägt dotterbolag finns det dock inte någon skyldighet för att underrätta om en ansökan om till- stånd att verkställa en fusionsplan. En sådan skyldighet gäller emellertid vid absorption av helägt dotterbolag enligt bestämmelserna i aktiebolags- lagen (23 kap. 22 § tredje stycket och 33 § tredje stycket) och vid fusion mellan en ekonomisk förening och ett helägt dotteraktiebolag enligt lagen om ekonomiska föreningar (16 kap. 21 § tredje stycket och 28 § andra stycket). Dessa bestämmelser i de båda lagarna gäller dock inte för för- säkringsaktiebolag och ömsesidiga försäkringsbolag (se 11 kap. 32 § och 12 kap. 81 § andra stycket FRL). Motsvarande skillnader finns för tjänstepensionsaktiebolag och ömse- sidiga tjänstepensionsbolag vid fusion respektive absorption av helägt dotterbolag (10 kap. 11 och 41 §§ jämförda med 10 kap. 15 och 45 §§ LTF). Bestämmelserna i aktiebolagslagen respektive lagen om ekonomiska föreningar om underrättelse till vid absorption gäller inte heller för tjänstepensionsaktiebolag och ömsesidiga tjänste- pensionsbolag (se 10 kap. 10 § LTF för tjänstepensionsaktiebolag, jfr 10 kap. 40 § samma lag för ömsesidiga tjänstepensionsbolag). Samma förfarande bör gälla vid absorption av helägt dotterbolag för för- säkringsaktiebolag och för ömsesidiga försäkringsbolag som vid annan typ av fusion för dessa associationsformer. Detta gäller även för motsvarande förfaranden för tjänstepensionsaktiebolag och ömsesidiga tjänstepensions- bolag. Bestämmelserna om absorption av helägda dotterbolag i försäk- ringsrörelselagen och lagen om tjänstepensionsföretag bör därför ändras så att även ska underrättas om ansökningar om tillstånd att verkställa en fusionsplan. Förtydliganden vid tillämpningen av bestämmelser i andra lagar än försäkringsrörelselagen och lagen om tjänstepensionsföretag Det finns flera bestämmelser i försäkringsrörelselagen som innebär att be- stämmelser i andra lagar också ska gälla för försäkringsföretag. Vanligtvis är det självklart hur dessa bestämmelser ska tillämpas på försäkringsföre- tag och tjänstepensionsföretag. krävs dock bestämmelser som för- tydligar hur en viss bestämmelse ska tillämpas i ett särskilt fall. I såväl försäkringsrörelselagen som lagen om tjänstepensionsföretag finns det be- stämmelser som anger att vissa begrepp i andra lagar i stället ska avse an- dra begrepp. Ett sådant exempel är att när det gäller försäkringsaktiebolag så ska det som sägs i aktiebolagslagen om , i vissa be- stämmelser, i stället avse (se bl.a. 11 kap. 1 § andra stycket FRL). Ytterligare ett exempel är bestämmelsen för försäkrings- föreningar som anger att det som sägs om föreningsregistret i lagen om ekonomiska föreningar, i stället ska avse försäkringsregistret (13 kap. 2 § första stycket 2 FRL). Sådana förtydliganden har dock inte införts på ett enhetligt och kon- sekvent sätt i de associationsrättsliga bestämmelserna för försäkringsföre- tag och tjänstepensionsföretag. För att det inte ska råda några tveksamheter om vad som gäller vid tillämpningen av bestämmelser i andra lagar, bör det göras vissa förtydliganden i försäkringsrörelselagen och i lagen om tjänstepensionsföretag. Detta handlar dels om att införa en bestämmelse för ömsesidiga tjänstepensionsbolag om att när det i det kapitlet (12 kap. FRL) anges att lagen om ekonomiska föreningar ska tillämpas på ömse- sidiga försäkringsbolag ska det som sägs om föreningsregistret i stället avse försäkringsregistret. Dels gäller det ändringar i 12 och 13 kap. för- säkringsrörelselagen och 10 kap. lagen om tjänstepensionsföretag som innebär att när bestämmelser i lagen om ekonomiska föreningar om Skatte- verkets ingripande vid fusion tillämpas på ömsesidiga försäkringsbolag, ömsesidiga tjänstepensionsbolag, försäkringsföreningar och tjänste- pensionsföreningar ska det som sägs i den lagen om i stället avse (se 16 kap. 20 § FL). ska få medge dispens från bosättningskravet för styrelseledamöter och den verkställande direktören oavsett associationsform I försäkringsrörelselagen finns det bestämmelser om bosättningskrav för ledningen i ett försäkringsföretag. För försäkringsaktiebolag gäller att minst hälften av styrelseledamöterna ska vara bosatta inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Om det finns särskilda skäl, får i ett enskilt fall besluta om undantag från bosättnings- kravet (11 kap. 1 § första och andra styckena FRL och 8 kap. 9 § ABL). Ett bosättningskrav, med möjlighet till dispens, gäller även för den verk- ställande direktören (11 kap. 1 § första och andra styckena och 8 kap. 30 § ABL). Motsvarande bosättningskrav gäller för styrelseledamöter och den verkställande direktören i ett tjänstepensionsaktiebolag. Även i dessa fall får medge dispens från dessa krav (se 10 kap. 1 § första och andra styckena LTF och 8 kap. 9 och 30 §§ ABL). Även i lagen om ekonomiska föreningar finns det bestämmelser om bo- sättningskrav för styrelseledamöter och den verkställande direktören (7 kap. 8 och 30 §§). Bestämmelserna i den lagen gäller för ömsesidiga försäkringsbolag, ömsesidiga tjänstepensionsbolag, försäkringsföreningar och tjänstepensionsföreningar (se för ömsesidiga försäkringsbolag 12 kap. 24 § FRL, för försäkringsföreningar 13 kap. 2 § FRL, för ömsesidiga tjänstepensionsbolag 10 kap. 26 § LTF och för tjänstepensionsföreningar 10 kap. 48 § LTF). Till skillnad från det som gäller för försäkrings- aktiebolag och tjänstepensionsaktiebolag ska dispensprövningen för dessa associationsformer göras av . Beslut om undantag från bosättningskravet för styrelseledamöter och den verkställande direktören i försäkringsföretag och tjänstepensionsföre- tag bör göras av en och samma myndighet, oavsett associationsform. är den myndighet som ansvarar för lämplighets- prövningen av dessa funktionärer i såväl försäkringsföretag som tjänste- pensionsföretag. Detta gäller samtliga associationsformer för försäkrings- 2019/20:138 företag och tjänstepensionsföretag. Även undantag från bosättningskravet bör prövas av . Bestämmelserna i försäkringsrörelse- lagen och lagen om tjänstepensionsföretag bör ändras så att Finans- inspektionen ska vara den myndighet som får medge undantag från bosätt- ningskravet även för ömsesidiga försäkringsbolag, försäkringsföreningar, ömsesidiga tjänstepensionsbolag och tjänstepensionsföreningar. möjligheter att ingripa mot vissa typer av holdingföretag I samband med genomförandet av Solvens II-direktivet infördes det flera bestämmelser i försäkringsrörelselagen som rör försäkringsholdingföretag och blandade finansiella holdingföretag. Det infördes bl.a. en bestämmelse om att ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holding- företag ska säkerställa att de som avses ingå i styrelsen för företaget eller vara verkställande direktör i det, eller vara ersättare för någon av dem upp- fyller de lämplighetskrav som anges i 2 kap. 4 § (19 kap. 63 § första stycket FRL). De krav som avses är de generella lämplighetskraven för sådana funktionärer, dvs. att de ska ha de insikter och den erfarenhet som måste krävas av den som deltar i styrningen av ett försäkringsföretag och även i övrigt är lämpliga för en sådan uppgift (se 2 kap. 4 § första stycket 4 FRL). Det infördes även en särskild ingripandebestämmelse i kapitlet om grupptillsyn (19 kap. FRL). I denna anges att om någon i ledningen i ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4 § 4, får före- lägga företaget att rätta till förhållandet (19 kap. 64 § första stycket FRL). I samma bestämmelse ges även möjlighet att förelägga ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag att vidta rättelse om företaget inte uppfyller krav som ställs på det enligt EU- förordningar som antagits med stöd av Solvens II-direktivet, 19 kap. för- säkringsrörelselagen eller föreskrifter som meddelats med stöd av kapitlet (19 kap. 64 § andra stycket FRL). I försäkringsrörelselagen finns det ett särskilt kapitel som rör ingripan- den (18 kap. FRL). Förutom flera bestämmelser om ingripanden mot för- säkringsföretag finns det en särskild bestämmelse om ingripanden mot för- säkringsholdingföretag. I denna anges att om någon i ledningen för ett för- säkringsholdingföretag inte uppfyller de krav som anges i 19 kap. 63 § första stycket, får förelägga företaget att rätta till för- hållandet (18 kap. 24 § FRL). Bestämmelsen om ingripande mot vissa typer av holdingföretag i kapitlet om grupptillsyn har delvis samma tillämpningsområde som in- gripandebestämmelsen i kapitlet om ingripanden (19 kap. 64 § första stycket FRL jämförd med 18 kap. 24 § FRL). Dessa bestämmelser bör ändras så att det inte uppkommer fall där en och samma situation regleras av mer än en bestämmelse. Bestämmelserna bör samordnas så att Finans- inspektionens möjlighet att ingripa om någon i ledningen av ett försäkringsholdingföretag eller ett blandat finansiellt holdingföretag inte uppfyller de generella lämplighetskraven regleras i en och samma para- graf. Detta bör lämpligen ske genom att bestämmelsen om ingripande mot vissa typer av holdingföretag i kapitlet om grupptillsyn (19 kap. 64 §) flyttas till kapitlet om ingripanden (18 kap.). På så sätt samlas bestäm-