prop · H70383 · 2020-02-11 00:00:00 — Regeringens proposition 2019/20:83 Ett nytt konto- och värdefackssystem Regeringen överlämnar denna proposition till . Brottsbekämpande myndigheter, och har rätt att begära att finansiella företag lämnar uppgifter om sina kunder vid utredningar om brott, beskattning och indrivning av skulder (myndigheternas frågerätt). Myndigheternas frågerätt utövas på väg genom riktade förfrågningar till de finansiella företagen. Det är viktigt att myndigheterna snabbt kan fastställa identiteten hos innehavare av konton och värdefack hos de finansiella företagen. I syfte att effektivisera myndigheternas tillgång till dessa uppgifter föreslår regeringen att uppgifterna ska vara direkt och tillgängliga för sökning på en teknisk plattform (konto- och värdefackssystem) som tillhandahålls av . Uppgifter om tillgodohavanden och transaktioner på konton omfattas inte av systemet. De finansiella företagen ska se till att uppgifterna är direkt och tillgängliga för sökning i systemet. Konto- och värdefackssystemet ska regleras i en ny lag. Den genomför i svensk rätt motsvarande krav i fjärde penningtvättsdirektivet (artikel 32a). Lagen om konto- och värdefackssystem föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. 2 Förslag till lag om konto- och värdefackssystem.............................. 3 Ärendet och dess beredning .............................................................. Regelverket om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism i huvuddrag ................................ Tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella Konto- och värdefackssystem ......................................................... Ett konto- och värdefackssystem ska införas i svensk Konton och värdefack hos institut.................................... Uppgifter om innehavare av konton och värdefack.......... Myndigheter som ska få tillgång till konto- och Behandling av personuppgifter i konto- och Begränsning av enskildas rätt till uppgifter och förande av loggar.............................................................. och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG ........................ och rådets direktiv (EU) 2018/843 av om ändring av direktiv (EU) 2015/849 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, och om ändring av direktiven /138/EG och 2013/36/EU ........................ Sammanfattning av promemorian ................................. Förteckning över remissinstanserna .............................. Parallelluppställning över genomförandet i svensk rätt av och rådets direktiv (EU) 2018/843........................................................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ... 142 2019/20:83 1 antar regeringens förslag till lag om konto- och värdefackssystem. 2 Förslag till lag om konto- ochProp. 2019/20:83 värdefackssystem Härigenom föreskrivs1 följande. 1 § ska tillhandahålla en teknisk plattform som ger myndigheter tillgång till uppgifter om innehavare av konton och värdefack hos institut (konto- och värdefackssystem). Uppgifterna ska vara direkt och tillgängliga för sökning genom konto- och värdefackssystemet. 1.kreditinstitut och utländska kreditinstitut som driver verksamhet från filial i , och 2.värdepappersbolag och utländska värdepappersföretag som driver verksamhet från filial i och som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto. 2 § Konto- och värdefackssystemet ska, i fråga om 1.fysiska personer, ge tillgång till uppgifter om namn och person- eller samordningsnummer eller, om sådant nummer saknas, födelsedatum för samtliga innehavare av ett konto eller värdefack och, i förekommande fall, motsvarande uppgifter om företrädare för innehavare, 2.juridiska personer, ge tillgång till uppgifter om företagsnamn, särskilt företagsnamn och i förekommande fall organisationsnummer för samtliga innehavare av ett konto eller värdefack samt namn och person- eller samordningsnummer eller, om sådant nummer saknas, födelsedatum för innehavares verkliga huvudmän och fullmaktshavare, 3.konton, ge tillgång till uppgifter om Iban-nummer eller, om sådant nummer saknas, annat nummer som identifierar kontot samt datum för kontots öppnande och avslutande, och 4.värdefack, ge tillgång till uppgifter om hyresperiodens varaktighet. Ett institut ska se till att uppgifterna enligt första stycket är direkt och tillgängliga för sökning i konto- och värdefackssystemet fram till dess att har gått från det att tjänsten avslutades. 3 § Följande ska, om de enligt annan författning har rätt att begära att få ta del av uppgifterna, få tillgång till uppgifter genom konto- och värdefackssystemet: 1.Polismyndigheten och Säkerhetspolisen om det behövs för en utredning om penningtvätt och finansiering av terrorism, 1 Jfr och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG, i lydelsen enligt och rådets direktiv (EU) 2018/843. 2.undersökningsledare om det begärs under en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål, 3.åklagare i ett ärende om rättslig hjälp i brottmål, på framställning av en annan stat eller en mellanfolklig domstol, eller i ett ärende om erkännande och verkställighet av en europeisk utredningsorder, 4.Skatteverket för att utföra revision och annan kontrollverksamhet och för att fullgöra åtaganden att lämna upplysningar inom ramen för deltagande i det administrativa samarbetet inom Europeiska unionen i fråga om beskattning eller andra avtal som medför en skyldighet att lämna upplysningar i skatteärenden, och –utreda om någon har egendom som kan tas i anspråk för utmätning, kvarstad eller betalningssäkring, –utöva tillsyn över meddelade näringsförbud, –fullgöra åtaganden vid gränsöverskridande unionsförfaranden i fråga om kvarstad på bankmedel i mål och ärenden av privaträttslig natur, –lämna upplysningar inom ramen för deltagande i det administrativa samarbetet inom Europeiska unionen i fråga om informationsutbyte mellan medlemsstaternas socialförsäkringsinstitutioner. 4 § är personuppgiftsansvarigt bara för den behandling av personuppgifter som utför i konto- och värdefackssystemet. 5 § får behandla personuppgifter i konto- och värdefackssystemet om det är nödvändigt för att 1.de som anges i 3 § ska kunna göra sökningar i systemet för de ändamål som anges i den paragrafen, eller 2.föra loggar enligt 7 §. 6 § Besked om att personuppgifter behandlas enligt 5 § får inte lämnas ut till den enskilde. Rätten att göra invändningar enligt artikel 21.1 i och rådets förordning (EU) 2016/679 av om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävande av direktiv /46/EG (allmän dataskyddsförordning) gäller inte vid behandling av personuppgifter enligt denna lag. 7 § ska, om sådan skyldighet inte redan följer av 3 kap. 5 § brottsdatalagen (2018:1177), se till att det i konto- och värdefackssystemet förs loggar över de personuppgifter som behandlas. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur institut ska ge tillgång till uppgifter i konto- och värdefackssystemet, och 2. hur myndigheter ska få tillgång till uppgifter i konto- och värdefacks- Prop. 2019/20:83 systemet. Denna lag träder i kraft . 2019/20:83 3 Ärendet och dess beredning Regelverket om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism finns framför allt i lagen (2017:630) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (penningtvättslagen). Den genomför i svensk rätt och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG, se bilaga 1. antogs och rådets direktiv (EU) 2018/843 av om ändring av direktiv (EU) 2015/849 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, och om ändring av direktiven /138/EG och 2013/36/EU, se bilaga 2. Av det skälet har promemorian Genomförande av ändringsdirektiv till EU:s fjärde penningtvättsdirektiv tagits fram inom . I den föreslås hur direktivet ska genomföras i svensk rätt. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 3. Promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. Remissvaren finns tillgängliga på regeringens webbplats () och i (Fi2018/03025/B). I propositionen behandlas promemorians förslag såvitt avser direktivets krav på medlemsstaterna att upprätta centraliserade automatiserade mekanismer som tillåter identifiering av innehavare av bank- och betalkonton och bankfack. Övriga delar av direktivet har behandlats i propositionen Skärpta åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (prop. 2018/19:150). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 6. Lagrådets yttrande finns i bilaga 7. Utifrån det underlag som ligger till grund för lagrådsremissens förslag avstyrker Lagrådet den del av förslaget som avser att ge tillgång till konto- och värdefackssystemet inom ramen för myndighetens utsökningsverksamhet. Efter att ha tagit del av Lagrådets yttrande har inkommit med ett kompletterande yttrande. Yttrandet finns tillgängligt i lagstiftningsärendet. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitten 5.3 och 5.4 samt i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissen görs även vissa språkliga och redaktionella ändringar. 4.1Regelverket om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism i huvuddrag Regelverket om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism finns framför allt i penningtvättslagen. Den gäller företag som driver verksamhet i i vilken det finns risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism (verksamhetsutövare), framför allt olika slag av finansiella företag. Verksamhetsutövare ska förebygga, upptäcka och förhindra penningtvätt och finansiering av terrorism på olika sätt. Det innebär t.ex. att verksamhetsutövare ska vidta åtgärder för kundkännedom, dvs. identifiera sina kunder och utreda kundernas verkliga huvudmän. Verksamhetsutövarens åtgärder för kundkännedom syftar till att klarlägga om kunden, och i förekommande fall kundens verkliga huvudman, innebär risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism. I är det finanspolissektionen vid (Finanspolisen) som är nationell finansunderrättelseenhet. Verksamhetsutövare ska övervaka affärsförbindelser och enstaka transaktioner med sina kunder i syfte att kunna rapportera misstänkt penningtvätt och finansiering av terrorism till Finanspolisen. Verksamhetsutövare är också skyldiga att till Finanspolisen lämna de uppgifter som behövs för att kunna utreda penningtvätt och finansiering av terrorism. För verksamhetsutövare som inte omfattas av någon särskild rörelselag finns bestämmelser om tillsyn och ingripanden i penningtvättslagen. Dessa verksamhetsutövare står under tillsyn av länsstyrelserna i , och län. För verksamhetsutövare som omfattas av en särskild rörelselag finns bestämmelser om tillsyn och ingripanden istället i den lagen. Dessa verksamhetsutövare står under tillsyn av , , , och . Inom finns en samordningsfunktion för åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism. Den ska bl.a. löpande identifiera, kartlägga och analysera riskerna och metoderna för penningtvätt och finansiering av terrorism i samt ta fram nationella riskbedömningar för penningtvätt respektive finansiering av terrorism. I samordningsfunktionen ingår – utöver tillsynsmyndigheterna – , , , , , , , och . Penningtvättslagen och lagen (2017:631) om registrering av verkliga huvudmän genomför i svensk rätt och rådets direktiv (EU) 2015/849 av om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av och rådets direktiv /60/EG och kommissionens direktiv /70/EG (fjärde penningtvättsdirektivet). antogs och rådets direktiv (EU) 2018/843 av om ändring av direktiv (EU) 2015/849 om 2019/20:83 åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, och om ändring av direktiven /138/EG och 2013/36/EU. Direktivet ställer bl.a. krav på att medlemsstaterna ska upprätta centraliserade automatiserade mekanismer som tillåter identifiering av innehavare av bank- och betalkonton och bankfack (artikel 32a). 4.2Tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella företag För att förekomsten av penningtvätt och finansiering av terrorism ska kunna bekämpas på ett effektivt sätt krävs ett välfungerande samarbete mellan ett stort antal aktörer, såväl verksamhetsutövare som myndigheter av olika slag. Detta gäller inte minst det informationsutbyte som sker mellan framför allt olika slag av finansiella företag och Finanspolisen och som ligger till grund för såväl enskilda brottsutredningar som för företagens förebyggande verksamhet på området. Uppgifter från finansiella företag om enskildas förhållanden till företagen är ofta av stor betydelse även för andra brottsutredningar än de som rör penningtvätt eller finansiering av terrorism. Av särskild betydelse i detta sammanhang är de företag som tillhandahåller konton där kunder kan sätta in pengar och utföra betalningstransaktioner, dvs. banker och andra kreditinstitut. är därför skyldiga att lämna ut uppgifter om enskildas förhållanden till institutet, om det under en utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål begärs av undersökningsledare. Samma sak gäller om det begärs av åklagare i ett ärende om rättslig hjälp i brottmål, på framställning av en annan stat eller mellanfolklig domstol, eller i ett ärende om erkännande och verkställighet av en europeisk utredningsorder. Motsvarande gäller också värdepappersbolag och andra företag på finansmarknadsområdet. Det är emellertid inte enbart brottsbekämpande myndigheter som är beroende av uppgifter från de finansiella företagen för att kunna utföra sina uppdrag. Inom ramen för sin beskattningsverksamhet har möjlighet att förelägga ett sådant företag att lämna ut uppgifter om den som skatteutredningen gäller. får även besluta om revision för att hämta in uppgifter av betydelse för kontroll av någon annan än det finansiella företaget. Även har rätt att vid utmätning och verkställighet av beslut om kvarstad begära sådana uppgifter från tredje man som kan vara av betydelse för bedömningen av i vad mån gäldenären har utmätningsbar egendom. Liknande bestämmelser gäller inom ramen för tillsyn över att näringsförbud och tillfälliga näringsförbud följs samt vid verkställighet av beslut om betalningssäkring. Såväl som har därtill möjlighet att begära motsvarande information från de finansiella företagen inom ramen för det internationella informationsutbyte som följer av medlemskap i unionen (EU) och olika avtal på respektive myndighets område. Rätten för myndigheterna att begära uppgifter om kunder hos finansiella Prop. 2019/20:83 företag på detta sätt brukar i det praktiska rättslivet beskrivas som myndig- Gemensamt för tillämpningen av de olika myndigheternas frågerätt är att myndigheterna har mycket begränsad möjlighet att på förhand veta om en viss person är kund hos ett visst företag. Följden av detta är att myndigheterna ofta är hänvisade till att genomföra s.k. paraplyförfrågningar till ett större antal företag om utlämnande av uppgifter om kunder hos respektive företag. Enligt uppgift från de brottsbekämpande myndigheterna görs ca 50 000 framställningar av det slaget. Motsvarande siffra för är ca 30 000. Den administrativa börda som detta innebär för såväl myndigheterna som de finansiella företagen innebär också att paraplyförfrågningarna sällan omfattar samtliga företag där en viss person kan tänkas vara kund, utan begränsas till ett mindre antal företag där sannolikheten för att personen är kund bedöms vara som störst. Även om det har vidtagits åtgärder för att effektivisera framför allt de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella företag (se prop. 2017/18:291) finns det fortfarande risk för att en paraplyförfrågning inte omfattar just det företag i vilket den aktuella personen är kund och att myndigheterna därför aldrig får del av relevanta uppgifter om personens ekonomiska förhållanden till företaget. Detsamma gäller för och i deras verksamheter. Det finns därför ett behov av att effektivisera tillgången till sådana uppgifter för de myndigheter som har frågerätt. Det är inte enbart i som olika myndigheter är beroende av uppgif- ter om kunder hos finansiella företag för att kunna utföra sina uppdrag. I flertalet av EU:s medlemsstater har brottsbekämpande myndigheter, skattemyndigheter och kronofogdemyndigheter tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella företag. För att effektivisera myndigheternas till- gång till sådana uppgifter har ungefär hälften av EU:s medlems- stater infört olika slag av nationella system som ger nationella finansunder- rättelseenheter tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella företag. I flera av dessa medlemsstater, t.ex. , är systemen dessutom till- gängliga för en större krets myndigheter, såsom brottsbekämpande myn- digheter, skattemyndigheter och kronofogdemyndigheter. Även på EU-nivå pågår arbete för att effektivisera och harmonisera olika myndigheters tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella företag. Av särskilt intresse är de nationella finansunderrättelseenheternas möj- ligheter att snabbt lokalisera enskildas innehav av konton och värdefack hos finansiella företag vid utredningar om misstänkt penningtvätt och finansiering av terrorism. Det är också den huvudsakliga orsaken till att det genom ändringar i fjärde penningtvättsdirektivet ställs krav på med- lemsstaterna att upprätta centraliserade automatiserade mekanismer som tillåter identifiering av innehavare av bank- och betalkonton och bankfack. Också nationella brottsbekämpande myndigheter ska få tillgång till uppgifterna i de centraliserade automatiserade mekanismerna, se Europa- parlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/1153 av om fastställande av bestämmelser för att underlätta användning av finansiell 2019/20:83 information och andra uppgifter för att förebygga, upptäcka, utreda eller lagföra vissa brott och om upphävande av rådets beslut /642/RIF, som ska genomföras i nationell rätt . Avsikten var dessutom att nationella skattemyndigheter skulle få tillgång till uppgifterna i de centraliserade automatiserade mekanismerna (se Europeiska kommissionens förslag till ändring av rådets direktiv (EU) 2016/2258 av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller skattemyndigheters tillgång till information för bekämpning av penningtvätt (DAC5-direktivet). Eftersom förhandlingarna om ändringarna i fjärde penningtvättsdirektivet drog ut förföll kommissionens förslag i den delen. Det är emellertid sannolikt att ett nytt förslag med motsvarande innebörd kommer att läggas fram inom överskådlig tid. Slutligen har de nationella kronofogdemyndigheternas tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella företag uppmärksammats på EU-nivå i olika avseenden. Detta gäller inte minst i fråga om kvarstadsförfaranden för privaträttsliga fordringar i gränsöverskridande fall, där har ett centralt ansvar för verkställigheten av beslut som fattats enligt och rådets förordning (EU) nr 655/2014 av om inrättande av ett europeiskt förfarande för kvarstad på bankmedel i mål och ärenden av privaträttslig natur (kvarstadsförordningen). Ett moment i ett sådant förfarande kan bestå i att åläggs en skyldighet att i egenskap av informationsmyndighet inhämta den information som behövs för att identifiera t.ex. en kunds konto hos en bank. Vid tillämpningen av förordningen förutsätts att de nationella metoder som används för att inhämta informationen ska vara effektiva och ändamålsenliga och inte oproportionellt kostnads- eller tidskrävande (skäl 20 i förordningen). 5 Konto- och värdefackssystem 5.1Ett konto- och värdefackssystem ska införas i svensk rätt Regeringens förslag: Fjärde penningtvättsdirektivets nya krav på medlemsstaterna att upprätta centraliserade automatiserade mekanismer som tillåter identifiering av innehavare av bank- och betalkonton och bankfack ska genomföras i svensk rätt genom att det införs en lag om konto- och värdefackssystem. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inget att invända mot Skälen för regeringens förslag Fjärde penningtvättsdirektivet ställer krav på medlemsstaterna att upprätta centraliserade automatiserade mekanismer som tillåter identifiering av innehavare av bank- och betalkonton och bankfack (artikel 32a), framför allt för att underlätta för nationella finansunderrättelseenheter vid utredningar om penningtvätt och finansiering av terrorism. Direktivet är ett minimidirektiv (artikel 5). Det innebär att medlemsstaterna inom ramarna för unionsrätten får införa strängare regler på det område som direktivet avser. Direktivet ska genomföras i svensk rätt I har brottsbekämpande myndigheter, och rätt att begära att finansiella företag lämnar uppgifter om sina kunder vid utredningar av olika slag, inbegripet Finanspolisen vid utredningar om penningtvätt och finansiering av terrorism. Det finns emellertid ingen svensk myndighet som har tillgång till motsvarande uppgifter i en sådan centraliserad automatiserad mekanism som avses i direktivet. För att genomföra direktivet bör en sådan centraliserad automatiserad mekanism införas i svensk rätt. Ett stort antal myndigheter deltar på olika sätt i arbetet med att motverka de samhällsskadliga verkningarna av brottslig verksamhet, inte minst penningtvätt och finansiering av terrorism. I detta arbete ingår – utöver brottsbekämpande verksamhet – effektiv beskattning och indrivning av skulder. Det förutsätter att myndigheterna har moderna och ändamålsenliga verktyg till sitt förfogande. För att bättre uppnå syftet med direktivet och för att effektivisera svenska myndigheters tillgång till uppgifter om kunder hos finansiella företag vid utredningar av olika slag, finns det skäl att vid det svenska genomförandet av direktivet överväga att i vissa avseenden gå längre än de minimikrav som direktivet ställer. Vid valet mellan att ta in de nya bestämmelserna i de rörelselagar som reglerar institutens verksamhet (lagen [2004:297] om bank- och finansieringsrörelse och lagen [2007:528] om värdepappersmarknaden), penningtvättslagen eller en ny lag, anser regeringen att den lämpligaste lösningen är att bestämmelserna tas in i en ny lag. Lagens rubrik bör vara lag om konto- och värdefackssystem. Konton och värdefack hos institut Regeringens förslag: Konto- och värdefackssystemet ska innehålla uppgifter om innehavare av konton och värdefack hos institut. – kreditinstitut och utländska kreditinstitut som driver verksamhet från filial i , och –värdepappersbolag och utländska värdepappersföretag som driver verksamhet från filial i och som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Enligt promemorians förslag ska också konton hos inlåningsföretag omfattas.