prop · H70393 · 2020-03-09 00:00:00 — En kärnteknisk olycka med utsläpp av radioaktiva ämnen kan få mycket allvarliga konsekvenser för människors liv och hälsa. Den kan också leda till störningar i samhällsviktig verksamhet samt få omfattande samhällsekonomiska och miljörelaterade konsekvenser. Brister i såväl förebyggande arbete som i hanteringen av en olycka kan också leda till minskat förtroende för staten. Det finns återkommande indikationer på brister i beredskap för att hantera en kärnteknisk olycka, samt i delar av det förebyggande arbetet. I granskning Beredskapen för kärnkraftsolyckor (RiR 2007:4) bedömdes myndigheternas operativa förmåga när det gäller att hantera de akuta insatserna under en kärnkraftsolycka som i huvudsak god, även om det fanns vissa brister. De granskade myndigheternas förmåga att hantera de långsiktiga konsekvenserna efter en kärnkraftsolycka bedömdes däremot som Det finns indikationer på att vissa av dessa problem kvarstår samt att skulle ha svårt att hantera en kärnteknisk olycka. () uppger att det finns ett antal sårbarheter och brister i beredskapen för kärnkraftsolyckor och att EU:s strålskyddsdirektiv2 och kärnkraftsolyckan i , , 2011, har tydliggjort flera viktiga utvecklingsområden. Dessa brister avser bland annat skydd mot exponering av räddningspersonal, skyddsåtgärder kopplade till exponering via livsmedel, larmning och information till allmänheten samt beredskapsplaner för kärntekniska anläggningar.3 Regeringen skrev 2015 att de nuvarande beredskapszonerna, det vill säga de områden runt kärntekniska anläggningar som omfattas av särskilda beredskapsåtgärder i form av larmning och planering av skyddsåtgärder, inte är utformade med hänsyn till etablerade internationella rekommendationer och vägledningar. Vidare bedömdes lärdomar från kärnkraftsolyckan i kunna påverka den geografiska utformningen av de svenska 1De myndigheter som ingick i granskning 2007 var , , , , , länsstyrelserna i , och , polismyndigheterna i , och , , , , , , , () och (). 2Rådets direktiv (2013/59/Euratom), EUT L 13, , om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven /618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom. 3SSM, risk- och sårbarhetsanalys 2018, 2018, s. 4. OM DET VÄ R ST A SKULLE HÄ N DA beredskapszonerna samt upprättandet av krav på skyddsåtgärder inom respektive beredskapszon.4 Enligt SSM, som fick i uppdrag att i samråd med Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) göra en översyn av beredskapszonerna, kan den nuvarande indelningen i beredskapszoner begränsa möjligheterna till skyddsåtgärder kopplade till kärntekniska olyckor.5 I återrapporteringen föreslog myndigheterna en ny geografisk indelning och utsträckning av beredskapszonerna omkring de kärntekniska anläggningarna, att ett planeringsavstånd runt kärnkraftverken införs samt vilken beredskapsplanering som ska finnas i respektive område.6 I skrivande stund bereds frågan om nya beredskapszoner i Regeringskansliet.7 Därutöver har det förändrade omvärldsläget lett till att skyddet av kritisk infrastruktur ökat i betydelse.8 Ett antal intrång vid protestaktioner på kärntekniska anläggningar i har ytterligare aktualiserat frågan om skyddet av kärnteknisk verksamhet.9 Allt detta gör att det är viktigt att granska om statens säkerhetsarbete avseende kärnteknisk verksamhet sker på ett tillfredsställande sätt. 1.2 Syfte och avgränsning Syftet med granskningen har varit att undersöka hur regeringen och ansvariga myndigheter arbetar med säkerheten för kärnteknisk verksamhet. Granskningen har avsett såväl arbetet med att säkerställa att kärntekniska olyckor inte inträffar som beredskapen att hantera sådana händelser om de ändå skulle inträffa, både i ett akut skede och i ett långsiktigt och återställande arbete. I denna granskning har utgått från följande fyra revisionsfrågor: 1.Har regeringen skapat tillräckliga förutsättningar för ansvariga myndigheters arbete med säkerheten när det gäller kärnteknisk verksamhet? 2.Är regeringens planering och förberedelser för sin egen roll vid en eventuell kärnteknisk olycka tillfredsställande? 3.Är MSB:s och SSM:s tillsyn över länsstyrelserna respektive berörda tillståndshavare samt stöd till länsstyrelserna tillfredsställande? 4.Är ansvariga myndigheters planering och förberedelser för en eventuell kärnteknisk olycka tillfredsställande? 4Regeringsbeslut I:7, M2015/03597/Ke. 5SSM, risk- och sårbarhetsanalys 2018, 2018, s. 4. 6SSM, 2017:27 Översyn av beredskapszoner, 2017. 7Skriftligt svar från . 8Säkerhetspolisen, 2018, 2019, s. 4–5. Säkerhetspolisen uppger att hoten mot är mer omfattande än och att de har breddats och antagit nya former. Att minska sårbarheter uppges vidare vara något som hela samhället måste prioritera högre och ta ansvar för. 9Aktivister från har tagit sig in i anläggningsområdet kring de tre kärnkraftverken. EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN I granskningen har regeringen, MSB, SSM samt länsstyrelserna i , , och ingått. Länsstyrelserna har granskats eftersom det finns kärntekniska anläggningar i dessa län. De kärntekniska anläggningar som har berörts av granskningen är de tre kärnkraftverken (Forsmark, och ), Electric Sweden AB:s kärnbränslefabrik i samt Svensk Kärnbränslehantering AB:s centrala mellanlager för använt kärnbränsle, Clab, utanför . Detta urval har gjorts utifrån det faktum att olyckor vid dessa anläggningar enligt SSM:s indelning i beredskapskategorier10 kan få konsekvenser utanför anläggningsområdet, och att staten därmed har ett ansvar för att upprätthålla en beredskap för att skydda samhället från sådana olyckor. Vid behov har information inhämtats även från andra ansvariga aktörer. Granskningen har omfattat antagonistiska aspekter i form av hot och angrepp mot kärnteknisk verksamhet, men har inte beaktat transporter av kärnbränsle eller bruk av kärnvapen eller stöld/smuggling av kärnämnen (i syfte att exempelvis tillverka smutsiga bomber). Myndigheternas pågående arbete inom ramen för civilt försvar har heller inte undersökts. Gemensamt för samtliga revisionsfrågor är att säkerhetsarbetet vid kärnteknisk verksamhet ska tillse att målen för vår säkerhet, som föreslogs i proposition 2008/09:140 Ett användbart försvar,11 uppfylls: •att värna befolkningens liv och hälsa, •att värna samhällets funktionalitet •att värna vår förmåga att upprätthålla våra grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. Säkerhetsarbetet avseende revisionsfråga 2 och 4 (huruvida regeringen respektive ansvariga myndigheters planering och förberedelser är tillfredsställande) bör även uppfylla 1 kap. 1 § lagen (2003:778) om skydd mot olyckor: att i hela landet bereda 10Strålsäkerhetsmyndighetens föreskrifter om grundläggande bestämmelser för tillståndspliktig verksamhet med joniserande strålning (SSMFS 2018:1), bilaga 4. Kärntekniska anläggningar delas enligt dessa föreskrifter in i fyra beredskapskategorier. Beredskapskategori 1 utgörs av de tre kärnkraftverken och beredskapskategori 2 av kärnbränslefabriken och Clab. Gemensamt för kategori 1 och 2 är att olyckor vid dessa anläggningar kan få konsekvenser utanför anläggningsområdet, även om olyckornas potentiella omfattning skiljer sig avsevärt mellan kategori 1 och 2. Beredskapskategori 3 utgörs av anläggningar där olyckor inte bedöms kunna motivera att åtgärder vidtas utanför området där verksamheten bedrivs och beredskapskategori 4 avser verksamhet som är av sådan art att verksamheten inte bedrivs på en viss bestämd plats och som kan ge upphov till en radiologisk nödsituation som motiverar att brådskade åtgärder vidtas. 2008/09:140, s. 14.; bet. 2008/09:FöU10; rskr. 2008/09:292. OM DET VÄ R ST A SKULLE HÄ N DA människors liv och hälsa samt egendom och miljö ett med hänsyn till de lokala förhållandena tillfredsställande och likvärdigt skydd mot olyckor. För var och en av revisionsfrågorna har dessutom följande bedömningsgrunder utarbetats utifrån ett rimlighetsperspektiv. Bedömningsgrund för revisionsfråga 1 bedömning av huruvida regeringen har skapat tillräckliga förutsättningar för ansvariga myndigheters arbete med säkerheten vid kärnteknisk verksamhet har baserats på om: •ansvarsfördelningen mellan myndigheter är tydlig •myndigheternas mandat är tillräckligt tydligt och starkt. anser att dessa förutsättningar krävs för att myndigheterna ska kunna förstå sitt uppdrag och ha möjlighet att lösa sina uppgifter. För att styrningen ska bedömas som adekvat måste den vara tydlig för mottagaren och ha relevans för uppgiften. Ansvarsfördelningen har bedömts som tydlig om det finns en klar gräns mellan myndigheternas ansvarsområden samt om myndigheterna är överens om var denna gräns går. Mandatet har bedömts som tillräckligt starkt och tydligt om det säkerställer att myndigheterna kan fatta beslut och möjliggör autonomi vid snabba händelseförlopp och över tid.12 Bedömningsgrund för revisionsfråga 2 Bedömningen av huruvida regeringens planering och förberedelser för sin egen roll vid en eventuell kärnteknisk olycka är tillfredsställande har baserats på om följande förutsättningar finns: •en väl dimensionerad beredskapsorganisation •rutiner och arbetssätt för effektiv informationsspridning •effektiva samordningsforum för krishantering •ändamålsenlig infrastruktur i form av tekniska lösningar och lokaler. anser att dessa förutsättningar krävs för att regeringen ska kunna hantera händelsen i ett akut skede och på ; att beslut om åtgärder ska vara välgrundade; att berörda delar av har möjlighet att väga av och fördela åtgärderna sinsemellan samt att de har praktiska möjligheter att lösa sina uppgifter. har bedömts som väldimensionerad om 12Denna bedömningsgrund har delvis stöd i säkerhetsstandard för beredskap för och åtgärder vid en radiologisk nödsituation, där det framgår att regeringen ska tillse att roller och ansvar för beredskap och åtgärder vid en radiologisk nödsituation är tydligt klargjorda och definierade. Detta gäller såväl mellan ansvariga myndigheter som mellan ministrar/inom regeringen. (, Safety Standards: Preparedness and Response for a Nuclear or Radiological Emergency, 2015, s. 8). EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN den möjliggör tidig förvarning och hantering av allvarliga händelser dygnet runt, samt om berörd personal kontinuerligt har genomgått relevanta utbildningar och övningar.13 I vilken utsträckning erfarenhetsåterföring sker från övningar och hantering av andra händelser som även bedöms vara relevanta vid hanteringen av en kärnteknisk olycka har ingått i denna bedömning. För att informationsspridningen ska bedömas som effektiv ska information från relevanta aktörer kunna förmedlas till regeringen och utan onödiga dröjsmål. Samordningsforum har bedömts som effektiva om de kan aktiveras utan dröjsmål och om de kan ske på relevant nivå. Infrastrukturen har bedömts som ändamålsenlig om tekniska lösningar och lokaler har skydd mot avbrott eller överbelastning i el- och telefonitjänster, redundans samt möjlighet till delning av sekretessbelagd information, och om de möjliggör att givna uppgifter kan lösas i såväl ett akut skede som vid en utdragen hantering. Bedömningsgrund för revisionsfråga 3 bedömning av huruvida MSB:s och SSM:s tillsyn av länsstyrelser respektive tillståndshavare är tillfredsställande har baserats på om: •den sker med rimlig frekvens •uppföljningen är adekvat. anser att detta krävs för att tillsynen ska vara relevant och användbar för de aktörer som tillsynen utövas på. Dessa faktorer har bedömts dels utifrån huruvida de vars verksamhet kontrolleras upplever att tillsynen är tydlig, tillräckligt ofta återkommande för att möjliggöra en löpande dialog, om den är relevant samt om tillsynsprocessen följs upp regelbundet; dels utifrån vad bedömer som rimligt efter att ha intervjuat och läst relevanta dokument hos de tillsynsansvariga myndigheterna (MSB och SSM). Bedömningen av huruvida MSB:s och SSM:s stöd till länsstyrelserna är tillfredsställande har avsett huruvida stödet: •når upp till en godtagbar nivå •bedrivs på ett ändamålsenligt sätt. I denna bedömning har i stor utsträckning utgått från information från de länsstyrelser som ingått i granskningen. 13Denna bedömningsgrund har stöd i säkerhetsstandard för beredskap för och åtgärder vid en radiologisk nödsituation, där det framgår att regeringen ska tillse att ett integrerat och koordinerat krishanteringssystem för beredskap och åtgärder vid en radiologisk nödsituation inrättas och upprätthålls, samt att de tillser att en hot- och riskbedömning görs i syfte att tillhandahålla ett graderat tillvägagångssätt i beredskap för och åtgärder vid en radiologisk nödsituation. (, Safety Standards: Preparedness and Response for a Nuclear or Radiological Emergency, 2015, s. 7). OM DET VÄ R ST A SKULLE HÄ N DA Bedömningsgrund för revisionsfråga 4 I likhet med fråga 2 har bedömningen av huruvida planeringen och förberedelserna inför en eventuell kärnteknisk olycka är tillfredsställande baserats på om det finns: •en väl dimensionerad beredskapsorganisation •rutiner och arbetssätt för effektiv informationsspridning •effektiva samordningsforum för krishantering •ändamålsenlig infrastruktur i form av tekniska lösningar och lokaler. Definitionen av dessa förutsättningar är densamma som för fråga 2, med undantag för att information ska kunna spridas till såväl regeringen och som till andra aktörer på nationell, regional och lokal nivå. anser därutöver att följande förutsättningar tillkommer: För att resurser, både avseende personal och utrustning, etcetera, ska bedömas som väl avvägda ska de möjliggöra att givna uppgifter kan lösas, i såväl ett akut skede som vid en utdragen hantering. För att planeringen ska bedömas som adekvat ska den på ett realistiskt sätt klargöra hur hanteringen av en kärnteknisk olycka ska gå till. 1.4 Metod och genomförande Det empiriska underlaget i granskningen har inhämtats med hjälp av flera olika metoder: dokumentstudier, intervjuer, observationer samt ett scenarioutskick med efterföljande workshop. Syftet med dokumentstudierna avseende regeringens styrning och dess egen roll vid en kärnteknisk olycka (fråga 1 respektive 2) har varit att undersöka vilka konkreta åtgärder regeringen har vidtagit samt hur arbetar för att kunna hantera kärntekniska olyckor. Syftet med dokumentstudier kopplat till de ansvariga myndigheterna har varit att klargöra regeringens krav och förväntningar på de granskade myndigheterna avseende såväl det förebyggande arbetet som beredskapen inom deras respektive verksamhet, och jämföra detta med det arbete som faktiskt utförs. Relevanta underlag har utgjorts av interna föreskrifter, risk- och sårbarhetsanalyser, dokumentation av erfarenheter från övningar, internationella säkerhetsstandarder, handlingsplaner, interna analysdokument, rapporter EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN I ett tidigt skede har intervjuer genomförts med företrädare för berörda myndigheter i syfte att skapa en förståelse för hur verksamheten bedrivs. Därefter har i syfte att besvara revisionsfrågorna genomfört semistrukturerade intervjuer med tjänstemän vid , , SSM och de länsstyrelser som ingår i granskningen (, , och ). Utöver detta har intervjuat personal vid , Forsmarks och , kärnbränslefabriken i , Centrala mellanlagret för använt kärnbränsle (Clab), , () och (SOS Alarm). Utöver dessa intervjuer har viss information också inhämtats med hjälp av skriftliga frågor ställda till SSM samt länsstyrelserna i kärnkraftslänen (, och ) och stödlänen (och – se avsnitt 2.4). har närvarat vid övningar som har bedömts vara relevanta för granskningen. Syftet med dessa observationer har varit att få en ökad förståelse för hur verksamheten bedrivs samt för formerna och innehållet i myndigheternas övningsverksamhet. har begärt information kopplat till ett scenario med en fiktiv kärnkraftsolycka. Scenariot skrevs av och stämdes av med SSM, och informationen begärdes från de aktörer som bedömdes vara mest berörda i scenariot. Respondenterna14 ombads att svara skriftligen på ett antal frågor kopplade till tre faser: vid larm, vid ett reaktorhaveri samt in i händelsen och framåt (se bilaga 3). , , SSM och länsstyrelserna i , och deltog sedan i en workshop hos där scenariot avhandlades. Granskningen har genomförts av en projektgrupp bestående av projektledaren och projektmedarbetarna . Førde från Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap vid har varit knuten till granskningen 14De myndigheter som fick information från kopplat till scenarierna var: MSB, SSM, länsstyrelserna i , och län, , , , , , , , , samt Försvarsmakten. OM DET VÄ R ST A SKULLE HÄ N DA som referensperson, och har lämnat synpunkter på såväl ett granskningsupplägg som ett utkast till granskningsrapporten. Företrädare för (Statsrådsberedningen, , och ), MSB, SSM samt länsstyrelserna i , , och har fått tillfälle att faktagranska, sekretessbedöma och i övrigt lämna synpunkter på ett utkast Kapitel 2 är ett bakgrundskapitel som beskriver kärnteknisk verksamhet och hanteringen av kärntekniska olyckor. I kapitel 3 presenteras de iakttagelser och bedömningar som har gjort utifrån de revisionsfrågor och bedömningsgrunder som framgår av kapitel 1. I kapitel 4 framgår slutsatser som har dragit inom ramen för granskningen samt de rekommendationer som riktas till regeringen, MSB, SSM och länsstyrelserna i , och . EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN 2Kärnteknisk verksamhet och hanteringen av kärntekniska olyckor Detta kapitel ger en övergripande orientering om det granskade området. Dessutom beskrivs kortfattat vad som hände i samband med de två allvarligaste kärntekniska olyckorna i Tjernobyl och . 2.1 Kärnteknisk verksamhet i Kärnteknisk verksamhet i bedrivs vid ett antal kärntekniska anläggningar och vid transporter till och från dessa. Verksamheten är reglerad i såväl nationella författningar som i EU-lagstiftning.15 har också förbundit sig att följa och deltagit i arbetet med att ta fram standarder på området.16 Den kärntekniska verksamheten är indelad i fyra beredskapskategorier. Som nämnts ovan i avsnitt 1.2 ingår de kärntekniska anläggningarna som tillhör kategori 1 och 2 i denna granskning, baserat på hur allvarlig en eventuell olycka skulle vara vid dessa anläggningar. Det finns åtta reaktorer i drift i vid de tre kärnkraftverken i Forsmark, och som tillhör kategori 1. Forsmark har tre reaktorer i drift, har en reaktor kvar i drift och vid finns fyra reaktorer i drift, varav två planeras att stängas ned . Kärnkraftverken i Forsmark och är belägna i glesbebyggda områden, medan området omkring är mer tätbebyggt. I ligger Electric Sweden AB:s kärnbränslefabrik. Fabriken ligger i närheten av tätbebyggt område och förser såväl svenska som utländska kärnkraftverk med kärnbränsle. Invid ligger Svensk Kärnbränslehantering AB:s centrala mellanlager för använt kärnbränsle, Clab. Dessa två anläggningar tillhör kategori 2. Omkring de tre kärnkraftverken finns en inre beredskapszon med en utsträckning av 12–och en indikeringszon med en radie om cirka 50 kilometer.17 18 Inom den inre beredskapszonen finns system för inom- och utomhuslarmning, förhandsutdelade jodtabletter, förhandsutdelad information om vilka åtgärder som boende i området ska vidta vid larm från kärnkraftverket samt 15Se referenslistan i slutet av rapporten. 16Se referenslistan i slutet av rapporten. 17Se 4 kap. 23–28 §§ samt bilaga till förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor. 18Länsstyrelsen i län, Kärnenergiberedskapsplan, 2015, s. 25–26; i län, Beredskapsprogram för räddningstjänst vid kärnteknisk olycka i län, 2017, s. 7; i , Plan för olycka vid kärnteknisk anläggning, 2016, s. 12–13. OM DET VÄ R ST A SKULLE HÄ N DA en utrymningsplan.19 20 21 Inom indikeringszonen finns en plan för att mäta strålning som ska kunna ligga till grund för skyddsåtgärder.22 Det ska även finnas jodtabletter i lager för begränsad utdelning av jodtabletter inom indikeringszonen.23 Omkring kärnbränslefabriken finns en beredskapszon och runt Clab finns ett skyddsavstånd på 2 kilometer.24 2.2 Reglering och standarder Kärnteknisk verksamhet i regleras i olika författningar25 som delvis utgår från internationella överenskommelser och EU-direktiv.26 har förbundit sig att följa bland annat Kärnsäkerhetskonventionen,27 konventionen om tidig förvarning vid en kärnteknisk olycka28 samt konventionen om assistans vid en kärnteknisk eller radiologisk olycka29 som tagits fram av . Konventionerna ställer bland annat krav på säkerhetsarbete och rapportering till . har även förbundit sig att tillse att andra länder snabbt informeras om en potentiell kärnteknisk olycka i . ska också kunna begära och om möjligt lämna stöd internationellt vid en kärnteknisk eller radiologisk olycka. utarbetar standarder för både förebyggande insatser och beredskap för allvarliga kärntekniska olyckor. utför också granskningstjänster åt medlemsländerna i syfte att lämna rekommendationer om hur säkerhet, fysiskt skydd och tillsyn av kärntekniska anläggningar kan förbättras. 19Se 4 kap. 21, 24, 26 §§ förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor. 20Myndigheten för samhällsskydd och beredskaps föreskrifter om information vid nödsituationer där det finns risk för strålning (MSBFS 2017:3). 21Länsstyrelsen i län, Kärnenergiberedskapsplan, 2015, s. 25; i län, Beredskapsprogram för räddningstjänst vid kärnteknisk olycka i län, 2017, s. 7; iHallands län, Plan för olycka vid kärnteknisk anläggning, 2017, s. 12. 22Länsstyrelsen i län, Kärnenergiberedskapsplan, 2015, s. 26; i län Beredskapsprogram för räddningstjänst vid kärnteknisk olycka i län, 2017, s. 7; iHallands län, Plan för olycka vid kärnteknisk anläggning, 2017, s. 13. 23Enligt 4 kap. 26 § förordningen (2003:789) om skydd mot olyckor. 24Länsstyrelsen i län, Beredskapsprogram för räddningstjänst vid kärnteknisk olycka i län, 2017, s. 7; i , Beredskapsplan för Bränslefabriken i , 2018, s. 4. 25Se referenslistan i slutet av rapporten. 26I EU:s strålskyddsdirektiv (2013/59/Euratom) finns krav inom ett antal områden som ska implementera i sin nationella lagstiftning, bland annat avseende exponering i nödsituationer, förhandsinformation till och förhandsutbildning av räddningspersonal, krisinsatser, information till allmänheten, krishanteringssystem och krisberedskap samt internationellt arbete. 27IAEA, Convention on Nuclear Safety, IAEA-INFCIRC/449, 1994. Konvention om kärnsäkerhet, (SÖ 1995:71). 28IAEA, Convention on of a Nuclear Accident, IAEA-INFCIRC/335,1986. Konvention om tidig information vid en kärnenergiolycka (SÖ 1987:3). 29IAEA, Convention on Assistance in the Case of a Nuclear Accident or Radiological Emergency, IAEA-INFCIRC/336, 1986. Konvention om bistånd i händelse av kärnteknisk olycka eller ett nödläge med radioaktiva ämnen (SÖ 1992:81). EN GRA N SKN I N GSRA PPO RT FRÅ N R IKS REV I EN ett sätt att säkerställa att åtagandena i konventionerna uppfylls och utgör en central utgångspunkt i SSM:s arbete med att utarbeta föreskrifter. Därutöver har medlemsländer tillsammans med 13 internationella organisationer utvecklat en standard (GSR Part 7 – se bilaga 2) för beredskap och hantering av en kärnteknisk eller radiologisk olycka, vilken bland annat bygger på lärdomar från kärnkraftsolyckan i 2011.30 I denna rapport definierar en kärnteknisk olycka som en olycka som inträffar vid en kärnteknisk anläggning, det vill säga där kärnbränsle tillverkas, används eller förvaras efter användning, eller vid transporter till och från en sådan anläggning. I denna granskning används begreppet kärnteknisk olycka oberoende av vad som orsakar den, och inbegriper därmed även händelser som förorsakats av en medveten handling. Strålningsrelaterade incidenter och olyckor klassificeras enligt sjugradiga INES-skala,31 där nivå 1–3 kallas för incidenter och nivå 4–7 för olyckor.