prop · H703105 · 2020-03-16 00:00:00 — En annan fråga som CSN tar upp är att då komvux på grundläggande eller gymnasial nivå kombineras med komvux som särskild utbildning måste utbildning som inte berättigar till studiestöd kunna särskiljas från studiestödsberättigande utbildning vid inrapportering till myndigheten. Felaktig rapportering leder annars till att studiestöd kan lämnas felaktigt. CSN betonar även vikten av att det säkerställs att studerande får tydlig information om möjligheterna att få studiestöd. I likhet med CSN anser regeringen att det krävs tydlig information till studerandegruppen om vilka studier inom komvux som berättigar till studiestöd. Enligt dagens regel- verk har hemkommunen ett ansvar för att eleverna får sådan information i samband med utarbetandet av den individuella studieplan som ska upp- rättas för varje elev (2 kap. 16 § förordningen om vuxenutbildning). Rege- ringen anser också att det är viktigt att inrapporteringen till CSN blir korrekt så att studiestöd inte betalas ut felaktigt. Eftersom det finns utbildning inom komvux som inte berättigar till studiestöd bör det finnas en vana hos huvudmännen att skilja de olika delarna av utbildningen åt ur studiestödssynpunkt. Statistiken om komvux som särskild utbildning kommer att förbättras SPSM påtalar att det saknas statistik som underlag till förslaget. Innan en djupare analys av särvux är genomförd avråder myndigheten från att besluta om att skolformen ska upphöra. Regeringen anser dock att det underlag som har tagit fram är tillräckligt för att överblicka konsekvenserna av de föreslagna förändringarna. Uppföljning och statistik behöver visserligen förbättras, men genom en ändring 2018 har fått möjlighet att behandla känsliga personuppgifter som avser hälsa om elever i bl.a. särvux (bilagan till förordningen [2001:100] om den officiella statistiken). pågår också ett arbete inom med att förbättra statistiken. Genom det arbetet kommer det framöver att bli enklare att ta fram statistik över studerande inom komvux som särskild utbildning. 2019/20:105 5.3 Det införs en rätt att genomgå prövning för betyg inom komvux som särskild utbildning Regeringens förslag: Den som inte har deltagit i viss utbildning inom komvux som särskild utbildning men som vill ha betyg från sådan utbildning, ska få rätt att genomgå prövning. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Detta gäller bl.a. , , , , , , och kommuner samt Kommuner och Regioner (SKR), i Samverkan (ViS) , och . anser att det är rimligt att även målgruppen med särskilda behov ska ha rätt att få sina kunskaper prövade för betyg. för fram att det är ett bra förslag ur likvärdig- hetssynpunkt. kommun instämmer i förslaget men har svårt att se när det kan tillämpas. ser positivt på förslaget, men anser att formerna för prövning behöver utredas ytterligare. avstyrker förslaget eftersom kommunen anser att förslaget inte gynnar eleverna men riskerar att föra med sig extra kostnader för skolhuvudmän och hemkommuner. Skälen för regeringens förslag Elever i särvux kan få sina kunskaper validerade men inte prövade Möjligheterna för en person som inte deltar i utbildning att få sina kun- skaper bedömda skiljer sig åt mellan särvux och komvux. Inom båda skolformerna är det möjligt att få kunskaper validerade men endast inom komvux kan man genomgå prövning. En validering är en process som innebär en strukturerad bedömning, värdering och dokumentation samt ett erkännande av kunskaper och kom- petenser som en person besitter oberoende av hur de har förvärvats. Den som får sina kunskaper och kompetenser bedömda vid en validering har möjlighet att få dessa dokumenterade skriftligt i ett intyg. En validering resulterar dock inte i något betyg. För att få ett betyg är det nödvändigt att genomgå en prövning (20 kap. 42 och 43 §§ och 21 kap. 21 och 22 §§ skollagen). Med prövning i en kurs avses en bedömning av kunskaper i förhållande till uppställda kunskapskrav i kursplaner eller ämnesplaner. Den som vill ha betyg från komvux har möjlighet att genomgå prövning i alla kurser som det sätts betyg på och i gymnasiearbetet. Prövning får göras hos en huvudman eller en enskild utbildningsanordnare som anordnar den aktuella kursen. När det gäller gymnasiearbete får prövning göras hos en huvudman som anordnar utbildning inom det kunskapsområde som gym- nasiearbetet avser. I vissa fall får huvudmannen ta ut en avgift om högst av den som vill genomgå prövning (20 kap. 40 § skollagen, 6 kap. 1 och 16 §§ förordningen om vuxenutbildning och 1 och 2 §§ för- ordningen [1991:1124] om avgifter för prövning inom skolväsendet). föreslog att en rätt till prövning och omprövning skulle införas för målgruppen för särvux, dock utan att närmare motivera förslaget (SOU 2004:98). Möjligheterna till prövning ska vara desamma inom hela komvux När särvux blir en del av komvux anser regeringen att det är viktigt att regelverket harmonieras i så stor utsträckning som möjligt. Med tanke på att eleverna i målgruppen för komvux som särskild utbildning kan ha olika grad av funktionsnedsättning anser regeringen att det kommer att finnas personer inom gruppen som har förmågan och viljan att använda sig av prövning. kommun, som tillstyrker förslaget, anser att kommunen har svårt att se när bestämmelsen ska kunna tillämpas. Det kan konstateras att betyg från särvux inte har använts som urvalsinstrument för vidare utbildning, och betyg från komvux som särskild utbildning kommer inte heller att användas så. En prövning inom komvux som särskild utbildning kan alltså inte öka en elevs chanser att i en urvalssituation bli antagen till vidare utbildning och därmed kommer det antagligen inte att bli lika vanligt med prövning inom komvux som särskild utbildning som inom t.ex. komvux på gymnasial nivå. En prövning innebär dock en möjlighet för individen att få sina kunskaper bedömda i förhållande till de kunskapskrav som finns för en kurs, och förslaget skapar därmed likvärdiga utbildningsmöjligheter inom hela komvux. Prövning bör därför inte vara stängd för elever som hör till målgruppen för komvux som särskild utbildning. avstyrker förslaget med motiveringen att för- ändringen inte gynnar eleverna och att förändringen riskerar att föra med sig extra kostnader för skolhuvudmän och hemkommuner. Regeringen bedömer dock att de individer som kan bli aktuella för prövning inom komvux som särskild utbildning, med största sannolikhet kommer att vara en mycket liten grupp, eftersom gruppen som studerar inom särvux är liten. Kostnaderna för förändringen är därmed också mycket små. Kostnaderna för kommunerna behandlas vidare i konsekvensavsnittet, avsnitt 11. kommun instämmer i förslaget men anser att formerna för prövning bör utredas ytterligare. Regeringen konstaterar att formerna för hur prövningen bör genomföras är huvudmannens ansvar. Som regeringen närmare utvecklar i avsnitt 9 föreslås förslagen om prövning träda i kraft , vilket innebär att huvudmännen kommer att få tid på sig att utveckla former för prövning inom komvux som särskild utbildning innan de nya bestämmelserna börjar gälla. har tagit fram all- männa råd om prövning i bl.a. komvux till stöd för kommunernas genom- förande. Vid behov kan de allmänna råden kompletteras. Prövning är viktig för vuxna elever Särvux har historiskt varit mer sammankopplad med barn- och ungdoms- skolan medan validering och efterföljande prövning är delar i ett system för den vuxna individen. Prövning inom ramen för komvux som särskild 2019/20:105 utbildning innebär därmed ytterligare ett steg mot en vuxenutbildning som bygger på de förutsättningar och behov som vuxna har. 5.4Det införs en rätt till komvux som särskild utbildning på grundläggande nivå i en annan kommun Regeringens förslag: Den som har rätt att delta i komvux som särskild utbildning på grundläggande nivå ska också få rätt att delta i sådan utbildning i en annan kommun än hemkommunen. Detta ska gälla under förutsättning att den andra kommunen tillhandahåller den sökta utbildningen. Kostnaderna för utbildningen ska ersättas av hemkom- munen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har yttrat sig särskilt över detta förslag. Skälen för regeringens förslag: Vuxna som har rätt att delta i utbild- ning inom komvux på grundläggande nivå har också rätt att delta i sådan utbildning i en annan kommun än hemkommunen om utbildningen tillhandahålls där. Om hemkommunen har bedömt att en sökande har rätt till komvux på grundläggande nivå är hemkommunen skyldig att stå för kostnaderna för sökandens utbildning i den andra kommunen (20 kap. 11, 14 och 15 §§ skollagen). För den som har rätt till särvux på grundläggande nivå finns ingen motsvarande rätt till utbildning i någon annan kommun än hemkommunen. När det gäller särvux på grundläggande nivå är en kommun endast skyldig att ta emot sökande från andra kommuner om hemkommunen har åtagit sig att svara för kostnaderna för deras utbildning. Det finns ingen skyldig- het för hemkommunen att göra ett sådant åtagande (21 kap. 7 och 11 §§ skollagen). När särvux nu föreslås bli en del av komvux anser regeringen att elever som studerar inom komvux som särskild utbildning på grundläggande nivå ska ges samma rätt till utbildning i en annan kommun som de som studerar på komvux på grundläggande nivå. 5.5Ökade möjligheter till komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå i en annan kommun Regeringens förslag: En hemkommun ska vara skyldig att stå för kostnaderna för komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå i en annan kommun om en sökande med hänsyn till sina personliga förhål- landen har särskilda skäl att delta i utbildning i den andra kommunen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har yttrat sig särskilt Prop. 2019/20:105 över detta förslag. Skälen för regeringens förslag: Om en studerande med hänsyn till sina personliga förhållanden har särskilda skäl att delta i komvux på gymnasial nivå i en annan kommun är hemkommunen skyldig att bekosta utbildning- en i den andra kommunen (20 kap. 21 § skollagen). Skyldigheten kan uppstå om den studerande t.ex. på grund av arbete i den andra kommunen endast har möjlighet att studera där (betänkande 1990/91:UbU16). När det gäller särvux på gymnasial nivå finns inte någon skyldighet för hemkommunen att svara för kostnader för utbildning i en annan kommun. När särvux blir en del av komvux anser regeringen att studerande inom komvux som särskild utbildning på gymnasial nivå ska ges samma möjlig- heter att studera i en annan kommun som de som studerar inom komvux på gymnasial nivå. Regeringens förslag: Nödvändiga följdändringar ska göras i författ- ningar där skolformen särvux omnämns. I offentlighets- och sekretesslagen ska dessutom en hänvisning till skolformen sfi tas bort. Utredningens förslag överensstämmer inte med regeringens förslag. Utredningen föreslår inte några följdändringar eller någon ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Skälen för regeringens förslag: Särvux ska enligt regeringens förslag inte längre vara en egen skolform inom skolväsendet utan ska i stället ingå i skolformen komvux. Ändringar behöver därför göras i lagar där skolfor- men särvux omnämns. Detta gäller bl.a. arbetsmiljölagen (1977:1160), inkomstskattelagen (1999:1229) och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). En av de bestämmelser som behöver ändras är den om sekretess för upp- gifter i elevvårdande verksamhet i 23 kap. 5 § offentlighets- och sekretess- lagen. Bestämmelsen gäller enligt sin ordalydelse inom ”arbetsmarknads- utbildningen, den kommunala vuxenutbildningen, den särskilda utbild- ningen för vuxna, utbildningen i svenska för invandrare och folkhög- skolan”. I bestämmelsen ska den särskilda utbildningen för vuxna tas bort ur uppräkningen. Därutöver ska även utbildningen i svenska för invandrare tas bort eftersom inte heller sfi är en egen skolform sedan en lagändring 2016. 5.7Riksdagens tillkännagivande om tillgång till eftergymnasial utbildning för elever med intellektuell funktionsnedsättning har tillkännagett att regeringen särskilt ska se över hur till- gången till eftergymnasial utbildning för elever med intellektuell funk- tionsnedsättning kan förbättras (bet. 2016/17:UbU16 punkt 8, rskr. 2016/17:249). konstaterade i betänkandet att uni- versitet, högskola och yrkeshögskola inte erbjuder utbildningar som är anpassade efter de personer som har gått i gymnasiesärskolan utom i undantagsfall. Enligt utskottet fanns det ett behov av att utreda hur man kan skapa fler möjligheter till eftergymnasial utbildning för personer med intellektuell funktionsnedsättning för att fler ska komma i arbete och få ett livslångt lärande. Det finns möjligheter till eftergymnasiala studier för målgrupperna fick i uppdrag att kartlägga vilka möjligheter det finns till fortsatt utbildning efter gymnasiesärskolan och särvux för personer med en intellektuell funktionsnedsättning. Utredningen skulle också analysera om möjligheterna svarade mot behoven i målgruppen och se över hur tillgången på eftergymnasial utbildning kunde förbättras (dir. 2017:21). Som nämnts i avsnitt 5.1 har målgruppen för särvux minskat som ett resultat av en tydligare skrivning skollag som inte ger utrymme för en tolkning som innebär att t.ex. autism skulle utgöra grund för studier inom skolformen. För att en person ska kunna studera inom särvux krävs att personen har en utvecklingsstörning eller en för- värvad hjärnskada. Utredningen konstaterar att huvudbestämmelserna om behörighet till eftergymnasiala studier stänger ute elever som lämnat gym- nasiesärskola och gymnasial särvux. Däremot kan en individ uppfylla kraven genom s.k. reell kompetens om han eller hon genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildning inom och högskolan. Utredningen lyfter också fram att det finns möjlighet att inom högskolan göra undantag från något eller några behörighetsvillkor om en person ändå har möjligheter att tillgodogöra sig en högskoleutbildning på grundnivå (7 kap. 3 och 6 §§ högskoleförord- ningen [1993:100]). Också inom finns möjlighet att göra undantag från behörighetsreglerna (3 kap. 1 och 4 §§ förordningen om [2009:130]). Ytterligare en möjlighet att delta i efter- gymnasiala studier för individer som saknar grundläggande behörighet är att utbildningen ges i form av uppdragsutbildning. Två av de viktigaste faktorerna för framgångsrika studier för individer med utvecklingsstörning är anpassning och stöd, enligt utredningen. I syfte att underlätta jämförelser av nivån på olika kvalifikationer natio- nellt och internationellt finns en referensram för kvalifikationer för livs- långt lärande (SeQF). Referensramen är indelad i åtta nivåer och beskriver det resultat av lärande som är av betydelse för respektive nivå, uppdelat på kunskaper, färdigheter och kompetenser. Kvalifikationer ska placeras på den nivå de bäst motsvarar. Utredningen gör en genomgång av de olika SeQF-nivåerna och konstaterar att gymnasiesärskolan och särvux på gymnasial nivå är skolformer som leder till en kvalifikation på nivå 2 på SeQF-skalan. En logisk vidareutbildning för dessa elever vore studier med målet att nå en kvalifikation på SeQF-nivå 3. finns dock inga utbildningar som ger en kvalifikation på nivå 3. konstaterar vidare att både gymnasial komvux och folkhögskolans allmänna linje leder till en kvalifikation på SeQF-nivå 4. Studier vid yrkes- högskolan har ett mål på kvalifikationsnivå som är lägst SeQF 5 och högskolan har SeQF 6. Med tanke på att gymnasiesärskolan och särvux på gymnasial nivå leder till en kvalifikation på SeQF 2, är steget långt till eftergymnasiala studier för en individ som genomgått en sådan utbildning. föreslår utifrån detta att ska få i uppdrag att för nu aktuella målgrupperna definiera och utveckla nationella yrkes- paket, dvs. sammanhållna utbildningar som motsvarar kompetenskraven på nationell nivå för olika yrkesområden, som leder fram till en kvali- fikation på SeQF-nivå 3. Frågan bereds inom . Regeringen delar utredningens bedömning att det finns vissa möjligheter för de nu aktuella målgrupperna till eftergymnasial utbildning, via bedöm- ning av deras reella kompetens, undantag från behörighetskrav och upp- dragsutbildning, men konstaterar att det kan vara mycket svårt för elever från gymnasiesärskolan eller särvux på gymnasial nivå att gå direkt in i en utbildning som ska leda till en kvalifikation som är minst tre steg högre på SeQF-skalan. Regeringen vill i sammanhanget också lyfta två av förslagen i denna proposition som kan leda till förbättrade möjligheter till vidare utbildning för elever med intellektuell funktionsnedsättning. Som regeringen närmare utvecklar i avsnitt 6.1 föreslås att det övergripande målet för komvux kompletteras så att utbildningen också ska ge en god grund för fortsatt utbildning. Vidare bedöms förslaget i denna proposition att särvux blir en del av komvux ge eleverna ökade möjligheter att kombinera komvux som särskild utbildning med kurser inom övriga komvux. Detta kan i sin tur leda till att eleven, genom att läsa fler kurser inom behörighetsgivande komvux, på olika sätt kan ta sig vidare i utbildningssystemet. Regeringen bedömer att dessa åtgärder i kombination med de möjligheter till eftergymnasial utbildning som redan finns är de mest ändamålsenliga för den här aktuella målgruppen. Utifrån dessa överväganden anser regeringen att tillkännagivandet är slutbehandlat. 2019/20:105 6 Det övergripande målet för komvux Målet för komvux behöver anpassas till Det råder brist på arbetskraft inom många yrkesområden Det finns en matchningsproblematik på den svenska arbetsmarknaden. Arbetssökandes kompetens motsvarar inte i tillräcklig grad det arbets- marknaden efterfrågar. Under finanskrisen –ökade antalet arbetslösa som de lediga arbetstillfällena blev färre. Efter finans- krisen har antalet arbetslösa legat kvar på ungefär samma nivå, medan antalet lediga jobb successivt har ökat. Arbetslösheten är relativt hög som det finns ett stort antal lediga jobb. Bristen på rätt kvalificerad arbetskraft är stor inom såväl det privata näringslivet som inom offentlig sektor. Många arbetsgivare har svårt att hitta rätt kvali- ficerad arbetskraft vilket innebär ett tillväxthinder. Inom flera områden i offentlig sektor sker en generationsväxling där antalet åldersavgångar överstiger antalet tillträdande unga. beräknar en risk för brist på arbetskraft inom flertalet sektorer , en brist som dessutom förväntas öka ytterligare till 2035. förväntas över en tredjedel av perso- nalen som arbetar i offentlig tjänst att gå i pension. Mot bakgrund av en utveckling där får en allt äldre befolkning, ökande barn- och ungdomskullar och där allt färre ska försörja allt fler, ökar även behovet av personal inom vård, skola och omsorg ytterligare. Behovet av utbildningar mot arbete inom bristyrken inom det privata näringslivet och den offentliga sektorn kommer således att öka. Många elever saknar en gymnasial utbildning I takt med att utbildningsnivån i har höjts och arbetsmarknaden har strukturerats om, har det blivit allt viktigare med en gymnasie- utbildning för att få ett jobb. Allt fler anställningar förutsätter kvalifika- tioner på gymnasial nivå eller högre. Arbetslösheten är dubbelt så hög i gruppen som saknar en gymnasieutbildning jämfört med de som har en. lämnar många ungdomar gymnasieskolan utan en gymnasie- examen. är det omkring tre av tio elever på yrkesprogram och två av tio på högskoleförberedande program som inte har tagit examen. /19 hade av eleverna på de arton nationella programmen, varav av kvinnorna och av männen, inte tagit examen . Bland befolkning mellan 25–saknade , dvs knappt var tredje person, en treårig gymnasie- utbildning (av kvinnorna och av männen). Vuxen- utbildningen har en avgörande betydelse i att tillhandahålla utbildning för att så många individer som möjligt ska kunna fullgöra en gymnasieutbild- ning som leder till arbete eller vidare studier. Andelen unga som varken arbetar eller studerar har varit relativt kon- stant de senaste 10–15 åren. var det unga som varken arbetade eller studerade i åldern 15–, varav kvinnor och män. I gruppen är framför allt utrikes födda kvinnor men även utrikes födda män överrepresenterade. I socioeko- nomiskt utsatta bostadsområden är andelen unga som varken arbetar eller studerar särskilt hög. Hur stor gruppen personer som varken arbetar eller studerar är varierar också mycket mellan olika kommuner. Generellt finns en högre sannolikhet för att varken arbeta eller studera hos personer med inlärningssvårigheter, fysisk eller psykisk ohälsa eller intellektuell funk- tionsnedsättning. I urvalet till komvux på gymnasial nivå och inom särvux ska de som har fått minst utbildning prioriteras (20 kap. 2 § tredje stycket och 21 kap. 2 § tredje stycket skollagen samt 3 kap. 7 och 8 §§ förordningen om vuxen- utbildning). Vuxna i de ovannämnda grupperna tillhör dem som brukar prioriteras vid urval till utbildning i komvux och särvux eftersom de ofta har kort tidigare utbildning. Vuxenutbildningen är mycket viktig för dessa grupper, då den ofta är en väg, ibland den enda vägen, från utanförskap och mot arbete eller vidare studier. Många vuxna är i behov av att skola om sig Behovet av den kompetens som gymnasieskolans yrkesprogram utbildar för är stort på arbetsmarknaden. Intresset för att läsa ett yrkesprogram i gymnasieskolan har dock minskat och 2016 valde endast drygt en tredjedel av eleverna ett yrkesprogram. Trots ansträngningar för att öka yrkesprogrammens attraktivitet kommer inte gymnasieskolan ensam att kunna lösa kompetensbristen. Antalet elever på gymnasieskolans yrkesprogram är för litet och i vissa fall är ledtiden från att ha påbörjat en utbildning och slutfört den för lång i förhållande till de snabba förändringar som finns i efterfrågan på kvali- ficerad arbetskraft. Den kommunala vuxenutbildningens yrkesutbild- ningar är mer flexibla och ledtiderna är kortare då vuxna ofta endast behöver komplettera med ett antal kurser eller läsa yrkespaket som om- fattar färre gymnasiepoäng än ett helt nationellt program. På det sättet kan komvux utbilda fler som blir redo för arbetsmarknaden snabbare än vad som är möjligt inom gymnasieskolan. När arbetsmarknaden förändras i snabb takt och nya kvalifikationer behövs, krävs att både yrkesverksamma och arbetslösa har möjlighet att skaffa de nya kunskaper som efterfrågas. Det behövs också en möjlighet för de elever som har genomgått ett högskoleförberedande program i gymnasieskolan, men som sedan valt att inte gå vidare till eftergymnasiala studier, att skola om sig genom en yrkesutbildning inom komvux. Ett komvux som står öppet för alla vuxna är nödvändigt för att efterfrågan på kvalificerad yrkesutbildad arbetskraft ska kunna mättas. Vid urval prioriteras dock exempelvis inte de som redan har en gymnasieexamen. Det finns allt fler utlandsfödda inom vuxenutbildningen har ett mycket stort antal människor sökt och beviljats uppehållstillstånd i . En stor andel av dessa personer är i arbetsför ålder och kan vara en del i lösningen av arbetskraftsbehovet. 2019/20:105 finns personer med mycket olika utbildningsbakgrund och därmed med olika behov av utbildning. Alla nyanlända som uppfyller kraven på be- hörighet har rätt till utbildning i svenska för invandrare (sfi), som är en del av komvux. En person har enligt huvudregeln rätt att delta i sfi det år han eller hon fyller , om han eller hon är bosatt i landet, och saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge (20 kap. 31 § skollagen). Utöver sfi är vuxenutbildningens övriga utbildningar nyanländas väg in i arbetslivet eller till vidare studier.