prop · H703171 · 2020-06-17 00:00:00 — 3.Har regeringen och berörda myndigheter sammantaget gjort ändamålsenliga insatser för att tillvarata köparnas intressen vid köp av nyproducerade bostadsrätter? övergripande slutsats är att regeringen inte har gjort tillräckligt för att säkerställa att köparnas intressen tillvaratas vid köp av nyproducerade bostadsrätter. Granskningen visar att skyddet för köpare av nyproducerade bostadsrätter har grundläggande brister jämfört med skyddet på andra konsumentmarknader. Köparen får dessutom inte tillräcklig information om risker och inte heller det konsumentskydd som till exempel konsumentinriktad tillsyn ger på andra marknader. R I K S R E V I S I O N E N K O N S U M E N T S K Y D D V I D K Ö P A V N Y P R O D U C E R A D E B O S T A D S R Ä T T E R Köpare av nyproduktion saknar ett ändamålsenligt skydd Enligt är köparens ställning på detta område särskilt svag då byggstyrelsen, som bostadsutvecklaren tillsätter, ger bostadsutvecklaren ett stort inflytande till nackdel för köparen. Grunden till köparens svaga ställning är att avtalsmotparten är bostadsrättsföreningen, och inte näringsidkaren, det vill säga den bostadsutvecklare som driver byggprojektet. Därmed gäller bostadsrättslagstiftningens princip att den enskilde medlemmens intresse måste vägas av mot föreningens intresse (det vill säga samtliga medlemmar). Detta är en välmotiverad princip när bostadsrättsföreningen består av boende medlemmar och drivs av en medlemsstyrelse. menar dock att den principen inte fungerar tillfredsställande när en byggmästarbildad bostadsrättsförening säljer nyproducerade bostadsrätter. Byggstyrelsen kan i praktiken agera utifrån bostadsutvecklarens intressen snarare än föreningens. Köparen kan heller inte kräva det som normalt gäller i en konsumentrelation. Principen om föreningsintresset innebär även att byggstyrelsen har rätt att fatta beslut om ändringar av bostadens utformning och av bostadsrättsföreningens ekonomi. Köparna, som är de framtida medlemmarna, har inga möjligheter att påverka besluten och har begränsade möjligheter att kräva rättelse. Om köparen vill driva en rättslig process för hävning av förhandsavtalet kan det innebära höga rättegångskostnader för köparen om denne förlorar. Därutöver har köparen varken inflytande eller insyn i det entreprenadavtal som tecknas mellan byggstyrelsen och byggbolaget för uppförandet av huset. Det innebär att köparna först i efterhand kan veta vad föreningen faktiskt har beställt av byggbolaget. När medlemmarna ska ta över styrelsearbetet är det inte heller säkert att exempelvis ritningar och avtal med byggbolaget finns dokumenterade. bedömer vidare att föreningsbildningsprocessens komplexitet förstärker köparens kunskapsunderläge. Så väl för köparen som för en del mäklare är det till exempel svårt att förstå vad förhandsavtalen och upplåtelseavtalen innebär. Det är vidare byggstyrelsen som anlitar mäklare, intygsgivare och besiktningsmän som har olika informations- och kontrolluppdrag under byggprocessen, vilket ytterligare förstärker byggstyrelsens ställning i förhållande till köparen. Under processen tar köparen privatekonomiska risker som inte omfattas av ett skydd som motsvarar det som finns mot liknande risker, på exempelvis de finansiella marknaderna. Köpare som tecknar ett förhandsavtal bär en stor privatekonomisk risk vid prisnedgångar på bostadsmarknaden som i värsta fall kan resultera i personlig konkurs. Eftersom kreditavtalet normalt tecknas långt efter förhandsavtalet säkras inte den 15 procentiga kontantinsats som gör att köpare på den vanliga bostadsmarknaden har en marginal för att klara Det saknas också en gemensam syn på vad som utgör en hållbar föreningsekonomi. Det möjliggör ett utrymme för variation och har i en genomgång av ett stort antal ekonomiska planer sett kraftigt varierande 8R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Vissa köpare löper därför högre risk att råka ut för stora avgiftshöjningar som kan minska värdet på köparens bostadsrätt betydligt. Det saknas tydlig information om risker slutsats är att köparna inte får tillräcklig och anpassad information om väsentliga risker och andra förutsättningar inför sina köp. I bostadsrättslagstiftningen finns inga informationskrav. genomgång av säljmaterial inför köp visar att det är inriktat på livsstil och sällan ger information om risker förknippade med förhandsavtalet eller föreningens ekonomi. bedömer att informationsåtgärder inte kan lösa de grundläggande brister i konsumentskyddet som beror på lagstiftningen. Regeringen har inte gjort tillräckligt för att förbättra konsumentskyddet slutsats är att regeringen inte har gjort ändamålsenliga insatser för att tillvarata köparnas intressen vid köp av nyproducerade bostadsrätter. Frågan om konsumentskydd på bostadsrättsmarknaden har utretts –2017 på regeringens initiativ. Utredningen har inte föranlett regeringen att lämna några förslag till . konstaterar att det finns brister i skyddet för köpare av nyproducerade bostadsrätter. riktar därför följande rekommendation till regeringen: •Se över bestämmelserna i bostadsrättslagen och andra relevanta föreskrifter för att säkerställa att köpare av nyproducerade bostadsrätter omfattas av ett ändamålsenligt konsumentskydd, i linje med andra konsumentmarknader. Skyddet bör innebära att näringsidkaren har ett ansvar för leverans av varan till köparen. Denna översyn bör vidare beakta: −behovet av att förtydliga fastighetsmäklarens roll och informationsansvar vid förmedling av nyproduktion −behovet av att begränsa köparnas privatekonomiska risk efter tecknandet av förhandsavtal, till exempel vid prisnedgångar −behovet av bestämmelser som definierar vad som utgör en hållbar ekonomi i en byggmästarbildad bostadsrättsförening −behovet av att införa bestämmelser för att köparen inför köp av nyproducerade bostadsrätter ska få information om risker. R I K S R E V I S I O N E N K O N S U M E N T S K Y D D V I D K Ö P A V N Y P R O D U C E R A D E B O S T A D S R Ä T T E R 10R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 1.1 Motiv till granskning Att köpa den egna bostaden kan vara en av de viktigaste affärerna i en persons liv, delvis för att hemmet är en trygghet med stor praktisk betydelse, men även för att det ofta rör sig om mycket pengar. Köp av en nyproducerad bostadsrätt sker oftast långt innan fastigheten är färdigbyggd. Köparen och den av bostadsutvecklaren bildade bostadsrättsföreningen ingår ett bindande avtal, kallat förhandsavtal, där köparen lovar att köpa bostadsrätten. Bostadsutvecklaren har inflytande i processen från utformningen av marknadsföring, som bygget pågår och fram till att lägenheterna är färdigställda. Bostadsutvecklaren har därmed ett informations- och kunskapsövertag i förhållande till köparen. Köparen av en nyproducerad bostadsrätt har vanligtvis begränsade kunskaper både om byggprocesser och om hur bostadsrättsföreningars ekonomi fungerar. Köp mellan en konsument och en näringsidkare regleras vanligen av en konsumentskyddande lag. Det är till exempel fallet när en privatperson anlitar en näringsidkare för bygge av en ny villa.1 Köpet av en nyproducerad bostadsrätt regleras i bostadsrättslagen, vilken tillkom primärt för att möjliggöra ett gemensamt ägande för de boende och som huvudsakligen reglerar relationen mellan medlemmar i en bostadsrättsförening. Bostadsrättslagen har därefter anpassats med vissa regler till skydd för köparen av nyproducerade bostadsrätter. En utredning konstaterade att bostadsrättsmarknaden behöver ett starkt konsumentskydd, och lämnade bland annat förslag som gäller ett ökat skydd vid köp av nyproducerade bostadsrätter.2 Det finns också exempel på personer som velat frånträda eller häva förhandsavtalen och som förlorat stora summor pengar.3 Det har även framkommit att nybildade bostadsrättsföreningar är högt skuldsatta.4 Köpare har dessutom framfört klagomål på bostadsrätternas utformning och 1Här gäller konsumenttjänstlagen (1985:716). 2SOU 2017:31, Stärkt konsumentskydd på bostadsmarknaden. Utredningen lämnade till exempel förslag om att de som tecknat förhandsavtal ska ha rätt till information om väsentliga ändringar och att rätten att frånträda förhandsavtalet om väsentliga ändringar görs ska förtydligas. Utredningens förslag bereds i . 3Hellekant, ”Hon är en av många: Kan inte köpa sin nya borätt”, . 4TT, ”FI varnar för stora föreningsskulder”, och , Bolånerapport, 2019, Av framgår att nybildade föreningar är relativt högt skuldsatta i förhållande till genomsnittet bland samtliga föreningar. R I K S R E V I S I O N E N K O N S U M E N T S K Y D D V I D K Ö P A V N Y P R O D U C E R A D E B O S T A D S R Ä T T E R kvalitet.5 Mot denna bakgrund har funnit skäl att granska konsumentskyddet vid köp av nyproducerade bostadsrätter. 1.2 Syfte och frågeställningar Syftet är att granska om regeringen och berörda myndigheter har gjort tillräckligt för att köparnas intressen ska tillvaratas vid köp av nyproducerade bostadsrätter. Granskningen innefattar följande frågor: 1.Säkerställer gällande regler vid köp av nyproducerade bostadsrätter ett ändamålsenligt skydd för köparna mot väsentliga risker? 2.Får köparna tillräcklig och anpassad information om väsentliga risker och andra förutsättningar inför köp? 3.Har regeringen och berörda myndigheter sammantaget gjort ändamålsenliga insatser för att tillvarata köparnas intressen vid köp av nyproducerade bostadsrätter? Granskningen är inriktad på konsumentskydd på den del av nyproduktionsmarknaden där en privatperson köper en bostadsrätt i en förening som leds av en byggstyrelse som tillsatts av en näringsidkare. Överlåtelse av befintlig bostadsrätt mellan privatpersoner omfattas inte av granskningen. Ett konsumentförhållande definieras vanligen som en relation där en privatperson handlar för privata ändamål av en näringsidkare, det vill säga en verksamhet som oavsett organisationsform drivs för näringsändamål.6 Vid nyproduktion av bostadsrätter bildar bostadsutvecklaren en bostadsrättsförening och tillsätter styrelsen med personer som har anknytning till bostadsutvecklaren. Detta innebär att bostadsrättsföreningen i praktiken drivs av bostadsutvecklaren fram till att medlemsstyrelsen tillträder. menar att den som köper en nyproducerad bostadsrätt därmed i praktiken har en avtalsrelation med en näringsidkare. utgår därför från att den som köper en nyproducerad bostadsrätt bör omfattas av konsumentskydd.7 5Sveriges Radio, ”Riskfyllt att köpa grisen i säcken”, och , Kartläggning av fel, brister och skador inom byggsektorn, 2018. 6I konsumentlagstiftningen avses med konsument en fysisk person som handlar huvudsakligen för ändamål som faller utanför näringsverksamhet. Se till exempel 2 § lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden. 7Denna syn på köprelationen framkommer till exempel i forskning (, ”Avtalsförutsättningar och ställda säkerheter”, 2019) och delas även av (intervju med företrädare för , ). 12R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N Det övergripande målet för konsumentpolitiken är ”väl fungerande konsumentmarknader och en miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbar konsumtion”.8 När detta mål lades fast framhölls att konsumenternas ställning behöver stärkas med hjälp av lagstadgade rättigheter och relevant konsumentstöd, eftersom konsumenten befinner sig i kunskapsmässigt underläge i förhållande till näringsidkare.9 Denna syn på behovet av skydd för konsumenten som den svagare parten i en avtalsrelation om köp är enligt tillämplig vid köp av nyproducerade bostadsrätter.10 1.3.1 Utgångspunkter för bedömning av skyddsreglerna Köpare av nyproducerade bostadsrätter är som ovan nämnts att betrakta som konsumenter.11 Enligt är det därför rimligt att, vid bedömning av skyddsreglerna vid köp av nyproducerade bostadsrätter, jämföra de bestämmelser som finns i bostadsrättslagen med bestämmelserna i konsumenträttsliga lagar. När en konsument köper en vara eller en tjänst av en näringsidkare gäller olika konsumenträttsliga lagar.12 Gemensamt för dessa är att de syftar till att tillvarata konsumenternas intressen och att de är tvingande till förmån för konsumenten. Det innebär att de rättigheter som lagarna ger köparen inte kan begränsas. Näringsidkaren kan alltså inte ge köparen sämre villkor än vad lagen föreskriver, men förmånligare avtalsvillkor gäller alltid. Lagen (1994:1512) om avtalsvillkor i konsumentförhållanden (avtalsvillkorslagen) anger dessutom att näringsidkare kan förbjudas att använda avtalsvillkor som är oskäliga mot konsumenterna.13 Den konsumenträttsliga lagstiftningen ger konsumenter rätt att kräva att näringsidkaren levererar en vara eller en tjänst i enlighet med vad som avtalats och att näringsidkaren rättar till fel. Konsumenten kan kräva prisavdrag eller rättelse om det är fel på varan eller tjänsten. Om leveransen är försenad kan konsumenten till exempel hålla inne betalning eller begära ersättning för skada som förseningen orsakat. 2019/20:1, utg.omr. 18, s. 54, bet. 2015/16:CU1, rskr. 2015/16:76. 2015/16:1, utg.omr. 18, s. 54, bet. 2015/16:CU1, rskr. 2015/16:76. 10Regeringens syn på behovet av skydd för konsumenten framkommer även i direktivet till utredningen om stärkt konsumentskydd på bostadsrättsmarknaden, Kommittédirektiv 2015:97, s. 2–3. 1990/91:92, bet. 1990/91:91:BoU13, rskr. 1990/91:164. Regeringen framhöll att konsumentaspekter behövde beaktas (s. 85) och föreslog därför till exempel att kostnadskalkyler skulle upprättas och granskas av intygsgivare (s. 87) och att förhandsavtalen skulle kunna frånträdas (s. 91–94). 12Till exempel konsumentköplagen (1990:932), konsumenttjänstlagen (1985:716), lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler (distansavtalslagen) och konsumentkreditlagen (2010:1846). 13Bestämmelserna gäller avtalsvillkor i så kallade standardavtal, vilket innebär att konsumenten inte kunnat påverka utformningen av villkoren. Bestämmelserna gäller inte när näringsidkaren och konsumenten gemensamt kommit överens om villkoren, vilket i avtalsvillkorslagen benämns individuellt förhandlade villkor. Oskäliga avtalsvillkor kan förbjudas av Patent- R I K S R E V I S I O N E N K O N S U M E N T S K Y D D V I D K Ö P A V N Y P R O D U C E R A D E B O S T A D S R Ä T T E R När en konsument avtalar om uppförande av ett småhus, småhusentreprenad, omfattas detta av konsumenttjänstlagen. Därmed gäller allmänna regler om bland annat ansvar och rättigheter vid leverans och fel. Vid småhusentreprenader finns även en särskild bestämmelse som anger att om inte annat framgår av ett skriftligt avtal eller av omständigheterna i övrigt gäller vad konsumenten påstår har avtalats. Det gäller till exempel arbetets omfattning.14 1.3.2 Utgångspunkter för bedömning av information inför köp har ställt sig bakom förstärkningar av konsumentskyddet, bland annat på områden där konsumenterna kan vara utsatta för privatekonomiska risker.15 Konsumentens kunskapsmässiga underläge gentemot näringsidkaren har framhållits i förarbetena till dessa lagar16 som motiv till att stärka kraven på den information som näringsidkare ska ge konsumenterna inför deras köpbeslut. Av förarbeten framgår att konsumenten bör få information om till exempel risker med skuldsättning och andra privatekonomiska risker.17 Dessutom anges att näringsidkarens information till konsumenterna bör vara tydlig och saklig.18 utgår vidare från att köpare som ingår förhandsavtal om köp av bostadsrätt tar privatekonomiska risker som i vissa delar är jämförbara med vad som förekommer på exempelvis de finansiella marknaderna. har därför jämfört de bestämmelser om krav på information som finns i bostadsrättslagen med de bestämmelser i konsumenträttsliga lagar som avser finansiella instrument. Distansavtalslagen och lagen om värdepappersmarknaden har till exempel krav på att köpare av finansiella instrument ska upplysas om risker. Distansavtalslagen innehåller dessutom bestämmelser som anger att information ska ges på ett klart och begripligt sätt.19 Lagen om 14Se 51 § konsumenttjänstlagen (1985:716). Vid småhusentreprenad gäller vad konsumenten påstår har avtalats om arbetets omfattning, priset eller grunderna för hur priset bestäms, tiden för betalning samt tiden för arbetets avslutande. Fler bestämmelser i konsumenttjänstlagen som kan vara relevanta framgår av kapitel 3 i denna rapport. 2015/16:197, bet. 2016/17:CU5, rskr. 2016/17:32, prop. 2017/18:129, bet. 2017/18:CU36, rskr. 2017/18:404, prop. 2017/18:72, bet. 2017/18:CU20, rskr. 2017/18:262 samt prop. 2017/18:220, bet. 2017/18:KrU8, rskr. 2017/18:363. 16Lagen (2016:1024) om verksamhet med bostadskrediter, kreditupplysningslagen (1973:1173), lagen (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler, konsumentkreditlagen (2010:1846) och spellagen (2018:1138). 2015/16:197, s. 100, prop. 2017/18:72, s. 42–46, prop. 2017/18:129, s. 28 samt prop. 2017/18:220, s. 150. 18Ofta nämns även att näringsidkaren ska vara måttfull i sin marknadsföring, men det har inte granskat i denna rapport. 19I 2 kap. 2 § lag (2005:59) om distansavtal och avtal utanför affärslokaler, som avser icke-finansiella tjänster anges krav på information specificerat i 18 punkter. Enligt 2 kap. 3 § ska denna information ges på ett klart och begripligt sätt. I 3 kap. 3 § angående finansiella tjänster anges krav på information specificerat i 17 punkter samt krav på att informationen ska ges på ett klart och begripligt sätt. 14R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N värdepappersmarknaden anger att informationen ska ge kunderna rimliga möjligheter att förstå arten av de investeringstjänster och finansiella instrument som erbjuds och vilka risker som är förknippade med dem.20 De risker bedömer att det bör finnas information om vid köp av nyproducerade bostadsrätter är: •risker kopplade till förhandsavtalets konstruktion •risker kopplade till bostadsrättsföreningens ekonomi •risker kopplade till bostadsrättens utformning och kvalitet. 1.3.3Utgångspunkter för bedömning av regeringens och myndigheternas insatser utgår från att regeringen har ansvar för att köparnas intressen tillvaratas vid köp av nyproducerade bostadsrätter och att regeringen ska se till att berörda myndigheter, , , och , har förutsättningar att inom sina respektive ansvarsområden verka för att köparnas intressen tillvaratas. utgår från att respektive myndighet ska utföra sitt uppdrag inom ramen för sitt mandat.21 Om myndigheten saknar mandat att åtgärda något som är problematiskt inom det egna ansvarsområdet utgår från att myndigheten bör informera regeringen. 1.4 Metod och genomförande I granskningen har gjort en kartläggning av konsumentrisker och en genomgång av lagstiftningen. Material om tillgänglig information i nyproduktionsprojekt samt material om hur ekonomin ser ut i dessa bostadsrättsföreningar har samlats in och analyserats i två delstudier (se bilaga 3 och 4). har under granskningen intervjuat företrädare för , , tre bostadsutvecklare, två banker, två mäklarfirmor, en arkitektfirma och fyra juristbyråer som företräder köpare i ärenden som anknyter till området. två intygsgivare22 och en byggnadsingenjör. Därutöver har tjänstemän på samt företrädare för , , och intervjuats (se bilaga 1). 209 kap. 14 § andra stycket lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden. I samma lag framgår att kunden ska få vägledning om och varningar för de risker som är förknippade med investeringar (9 kap. 15 § första stycket) samt att kunden ska få information om samlade kostnader (9 kap. 15 § andra stycket). 21Myndigheternas uppdrag framgår framför allt av respektive myndighets instruktion, se vidare avsnitt 2.2. 22Se beskrivning av intygsgivarnas uppgifter i avsnitt 2.1.2. R I K S R E V I S I O N E N K O N S U M E N T S K Y D D V I D K Ö P A V N Y P R O D U C E R A D E B O S T A D S R Ä T T E R För att besvara frågeställning 1 har jämfört köparens skydd vid köp av nyproducerade bostadsrätter med det rättsliga skydd som finns på andra konsumentmarknader. De aspekter som jämförs är om generella principer om konsumentskydd finns uttryckta i de bestämmelser som ska tillämpas vid köp av nyproducerade bostadsrätter och om nuvarande regler ger ett tillräckligt skydd för de risker som är specifika på detta område. För att besvara frågeställning 2 har gått igenom information för 103 nyproduktionsprojekt spridda på 26 bostadsutvecklare där inflyttning sker 2019 eller 2020 (se bilaga 3). Denna projektspecifika information omfattar bofaktablad, säljmaterial, tekniska beskrivningar, materialbeskrivningar, kostnadskalkyler och ekonomiska planer. har även gått igenom information på bostadsutvecklarnas webbplatser, samt riktat frågor till mäklarföretag om informationsgivning. Informationen från genomgången har även kompletterats med intervjuer med aktörer som är inblandade För att besvara frågeställning 3 har studerat myndigheternas instruktioner, regleringsbrev och årsredovisningar. Då , och bedriver tillsyn som har till syfte att ge skydd till konsumenter har tagit del av anmälningar och beslut från tillsynsverksamheten från respektive myndighet. har även genomfört intervjuer med representanter från de granskade myndigheterna och tjänstemän på . Granskningen har genomförts av en projektgrupp bestående av projektledaren och projektmedarbetarna . Revisor har bidragit i analysen av kostnadskalkyler och ekonomiska planer. Referenspersonen . Björkdahl23 har varit knuten till projektet och gett synpunkter på såväl ett granskningsupplägg som ett utkast till granskningsrapporten. Företrädare för (, ), , , och har fått tillfälle att faktagranska och i övrigt lämna synpunkter på ett utkast till granskningsrapporten. 23Föreståndare vid () och docent i civilrätt vid på . 16R I K S R E V I S I O N E N E N G R A N S K N I N G S R A P P O R T F R Å N R I K S R E V I S I O N E N 2.1 Lagstiftningen på bostadsrättsmarknaden 2.1.1 Utvecklingen av lagstiftningen om bostadsrätter Konsumentkooperativ var förebild för 1930-talets lag När boendeformen bostadsrätt infördes var förebilden bland annat konsumentkooperativ och folkrörelser. Syftet med den första lagen om bostadsrätt24 var att ge människor möjlighet att köpa en bostad med relativt låg kontantinsats och trygga medlemmarnas rätt till sina bostäder. Bostadshuset skulle ägas gemensamt av de boende, med en boenderepresentativ styrelse. Medlemmarna i bostadsrättsföreningen skulle ges inblick i bostadsrättsföreningens arbete och ekonomiska planer skulle motverka osäkra byggprojekt och dåligt skötta bostadsrättsföreningar.25 Kritik mot byggmästarbildade föreningar låg bakom ny lag 1971 Bostadsrättsföreningarna bildades inte längre av de blivande bostadsrätthavarna själva, utan av de rikstäckande kooperativa organisationerna HSB och . Mot bakgrund dels av denna utveckling, dels av den kritik som hade framförts mot så kallade byggmästarbildade bostadsrättsföreningar, gjordes en översyn av bostadsrättslagstiftningen som resulterade i en ny bostadsrättslag som trädde i kraft den 1 juli 1972.26 Denna lag innebar bland annat att möjligheten att ta ut förskott och träffa förhandsavtal förbjöds och att köparna därmed bands vid köpet först när upplåtelseavtal tecknades. Ett motiv till detta var att det ansågs problematiskt att förhandstecknarna inte blev medlemmar i bostadsrättsföreningarna förrän i ett sent skede och därmed inte kunde delta i beslut eller få insyn i den av byggbolaget tillsatta bostadsrättsföreningen. Därför skulle de bostadssökande inte bindas vid köpet förrän vid upplåtelsen,27 då de också blev medlemmar 24Lag (1930:115) om bostadsrätt. 25SOU 2017:31, s. 83–84. 26Bostadsrättslagen (1971:479). 27Första gången en lägenhet i ett nyproducerat hus säljs skriver köparen på ett upplåtelseavtal med bostadsrättsföreningen som motpart.