prop · H80360 · 2020-12-17 00:00:00 — ansvar för det livslånga lärandet bedöms vara ett förändrat utbildnings- Förslaget tydliggör lärosätenas ansvar för det livslånga lärandet vilket bedöms underlätta lärosätenas långsiktiga planeringsförutsättningar och klargöra deras ansvar gentemot avnämarna. Konsekvenser i fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män och En rapport från visar att kvinnor i högre grad än män återvänder till universitet och högskola. kvarstå, bl.a. som följd av att en större andel kvinnor än män genomgår en högskoleutbildning, vilket är kopplat till att många av de yrken som tradi- tionellt har varit kvinnodominerade kräver högskoleutbildning medan Prop. 2020/21:60 detta inte är fallet i många yrken som traditionellt har varit mansdomi- Kvinnor är också i majoritet inom offentligt finansierade yrken och offentlig sektor som i högre grad nyttjar högskolans möjligheter för livslångt lärande än det privata näringslivet. Kvinnor kan därför i förläng- ningen gynnas mer än män av att lärosätenas ansvar för det livslånga lärandet förtydligas. Detta gör det angeläget för lärosätena att vidta åt- gärder för att få fler män intresserade av livslångt lärande. Detta är viktigt, inte minst i ljuset av de stora arbetskraftsbehov som finns yrken som kräver högskolestudier såsom hälso- och sjukvård och en rad teknik- branscher. En sådan utveckling skulle även kunna möjliggöra en förbättrad matchning på arbetsmarknaden som minskar den inlåsning som dagens könssegregerade arbetsmarknad bidragit till. Förslaget om en reglering av det livslånga lärandet bedöms kunna få positiva integrationspolitiska konsekvenser. Ökad tillgång till livslångt lärande för personer med utländsk bakgrund kan ha en positiv inverkan på deras möjligheter på arbetsmarknaden. Det finns ingen kraftig sned- rekrytering efter nationell bakgrund totalt sett, men det finns personer som är underrepresenterade i högskolan inom gruppen utrikes födda som har invandrat vid 7–. Konsekvenser i förhållande till Regeringen bedömer att förslaget inte får konsekvenser i förhållande till Ekonomiska konsekvenser för staten och statliga universitet och Förslaget om en modernisering av högskolelagens bestämmelse om sam- verkan (se avsnitt 14.2.1) bedöms inte medföra några ekonomiska konse- kvenser för universitet och högskolor. Universitets och högskolors uppgift att samverka med det omgivande samhället har redan en framskjuten plats Ekonomiska konsekvenser för enskilda utbildningsanordnare Förslaget bedöms inte medföra några ekonomiska konsekvenser för Övriga konsekvenser för universitet och högskolor och verksamma vid och högskolor är samverkan med det omgivande samhället avgörande för att verksamheten ska kunna bidra till att möta samhälls- utmaningarna, till samhällets utveckling och välfärd liksom hållbar till- växt, konkurrenskraft och fler jobb. Samverkan kan omfatta en rad olika aktiviteter med många olika aktörer, allt från näringsliv och offentlig sektor på olika samhällsnivåer till civilsamhället. högskola bör samverka utifrån sina specifika förutsättningar. samverkan gäller särskilt inom de områden där respektive lärosäte kan bidra till lösningar av samhällsutmaningarna och därmed omfattar sam- 2020/21:60 verkan allt från näringsliv och offentlig sektor på olika samhällsnivåer till civilsamhället. Samverkan bör också vara en ömsesidig process där läro- sätena i sina interaktioner med andra aktörer tar till sig kunskap och intryck från det omgivande samhället. På så vis leder samverkan även till att läro- sätens får nya uppslag till forskningsprojekt och kunskapsutveckling och att utbildningen kan anpassas till faktiska behov i samhället. Konsekvenser i fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män och integrationspolitiska konsekvenser Förslaget i sig bedöms inte ha några konsekvenser för jämställdheten när det gäller kvinnors och mäns möjligheter till och villkor för utbildning och forskning. I högskolornas verksamhet ska dessutom jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas (1 kap. 5 § högskolelagen). Förslaget i sig bedöms inte heller ha några integrationspolitiska konsek- venser. Konsekvenser i förhållande till Regeringen bedömer att förslaget inte får konsekvenser i förhållande till . Lagändringen om akademisk frihet Ekonomiska konsekvenser för staten och statliga universitet och högskolor Förslaget att i högskolelagen införa en allmän princip om att akademisk frihet ska främjas och värnas i högskolans verksamhet (se avsnitt 12.1) bedöms inte medföra några konsekvenser för statsbudgeten eller några ekonomiska konsekvenser för universitet och högskolor. Ekonomiska konsekvenser för enskilda utbildningsanordnare Förslaget bedöms inte medföra några ekonomiska konsekvenser för en- skilda utbildningsanordnare. Övriga konsekvenser för universitet och högskolor och verksamma vid lärosätena Förslaget bedöms innebära att frågan på ett tydligare och mer strukturerat sätt lyfts in i universitetens och högskolornas prioriterings- och uppfölj- ningsarbete. Förslaget bedöms vidare främja kvaliteten i lärosätenas forsk- ning och utbildning, vilket kan innebära att allmänhetens förtroende för kunskapen som sprids från universitet och högskolor ökar. Därigenom kan den vetenskapligt belagda kunskapen utgöra en motvikt mot desinfor- mation, falska nyheter och propaganda som sprids i t.ex. sociala medier. Förslaget att i högskolelagen införa en allmän princip om att akademisk frihet ska främjas och värnas i högskolans verksamhet bedöms främja forskares, lärares och studenters möjligheter att fritt söka och sprida kunskap. Förslaget accentuerar lärosätesledningarnas arbetsmiljöansvar och ansvar för att motverka hat, hot våld och trakasserier inom sektorn, vilket är positivt för forskare, lärare och studenter. Konsekvenser i fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män och Förslaget i sig bedöms inte ha några konsekvenser för jämställdheten när det gäller kvinnors och mäns möjligheter till och villkor för utbildning och forskning. I högskolornas verksamhet ska dessutom jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas (1 kap. 5 § högskolelagen). Förslaget i sig bedöms inte heller ha några integrationspolitiska konsek- venser. Konsekvenser i förhållande till Regeringen bedömer att förslaget inte får konsekvenser i förhållande till . Ekonomiska konsekvenser för staten och statliga universitet och Förslaget om en modernisering av högskolelagens bestämmelse om inter- nationalisering bedöms inte medföra några ekonomiska konsekvenser för universitet och högskolor. Internationalisering är en uppgift för universitet och högskolor som enligt högskolelagen i sin verksamhet bör främja förståelsen för andra länder och för internationella förhållanden. Regeringens förslag innebär ett tydligare uppdrag. Det kan förväntas leda till en strategisk översyn av lärosätenas internationalisering och kan resul- tera i nya sätt att arbeta, att gamla samarbeten avvecklas och att nya ut- vecklas, men bör inte i sig ha ekonomiska konsekvenser för lärosätena. Ekonomiska konsekvenser för enskilda utbildningsanordnare Förslaget bedöms inte medföra några ekonomiska konsekvenser för en- I likhet med vad som angetts ovan i fråga om statliga lärosäten kan förslaget leda till en strategisk översyn av lärosätenas internationalisering och resultera i nya sätt att arbeta, men bedöms inte i sig ha ekonomiska konsekvenser för lärosätena. Övriga konsekvenser för universitet och högskolor och verksamma vid Enligt det nya målet ska den internationella verksamheten syfta till att höja kvaliteten i både utbildning och forskning. ökad internationell rörlighet av studenter, lärare och forskare bidrar till att stärka kvaliteten i den högre utbildningen och forskningen. lingen kan förväntas gynna lärosätena i stort och dem som på olika sätt deltar i verksamheten, såsom studenter genom att förbereda studenterna för en arbetsmarknad som blir allt mer internationellt präglad, men även lärare, forskare och administrativ personal. Konsekvenser i fråga om jämställdhet mellan kvinnor och män och Förslaget i sig bedöms inte ha några konsekvenser för jämställdheten när det gäller kvinnors och mäns möjligheter till och villkor för utbildning och 2020/21:60 forskning. I högskolornas verksamhet ska dessutom jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas (1 kap. 5 § högskolelagen). Det faktum att fler kvinnor än män studerar vid universitet och högskolor kan betyda att fler kvinnor än män påverkas av internationaliseringen av högre utbildning. Av samma anledning kan fler män förväntas påverkas av internationaliseringen av forskning då det är fler män än kvinnor anställda vid universitet och högskolor inom kategorierna forskande och undervisande personal. Förslaget i sig bedöms inte heller ha några inte- grationspolitiska konsekvenser. Konsekvenser i förhållande till Regeringen bedömer att förslaget inte får konsekvenser i förhållande till . Förslag till lag om ändring i högskolelagen (1992:1434) 2§ Staten ska som huvudman anordna högskolor för 1.utbildning som vilar på vetenskaplig eller konstnärlig grund samt på beprövad erfarenhet, och 2.forskning och konstnärlig forskning samt utvecklingsarbete. I högskolornas uppgift ska det ingå att samverka med det omgivande samhället för ömsesidigt utbyte och verka för att den kunskap och kompetens som finns vid högskolan kommer samhället till nytta. Vad som i fortsättningen sägs om forskning avser även konstnärlig forskning, om inte något annat anges särskilt. I paragrafen anges de uppgifter som ingår i högskolornas verksamhet. Paragrafen är även tillämplig på enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda examina, genom att även dessa utbildningsanordnare ska bedriva utbildningen så att den uppfyller de krav som uppställs i 1 kap. högskole- lagen (2 § första stycket lagen om tillstånd att utfärda vissa examina). Andra stycket, som innehåller en bestämmelse om samverkan med det omgivande samhället, ändras. Ändringen innebär att högskolorna dels ska samverka med det omgivande samhället för ömsesidigt utbyte, dels ska verka för att den kunskap och kompetens som finns vid högskolan kommer samhället till nytta. Med den kunskap och kompetens som finns vid hög- skolan avses inte bara ursprungliga forskningsresultat tillkomna vid högskolan utan även den kunskap och kompetens som högskolans forska- re, lärare och studenter skapar eller tillägnar sig inom ramen för utbild- nings- och forskningsverksamheten. Övervägandena finns i avsnitt 14.2. 5 § Högskolorna ska i sin verksamhet främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande generationer tillförsäkras en hälso- sam och god miljö, ekonomisk och social välfärd och rättvisa. I högskolornas verksamhet ska jämställdhet mellan kvinnor och män alltid iakttas och främjas. Den samlade internationella verksamheten vid varje högskola ska dels stärka kvaliteten i högskolans utbildning och forskning, dels bidra nationellt och globalt till sådan hållbar utveckling som avses i första stycket. Högskolorna ska också aktivt främja och bredda rekryteringen till hög- skolan. Högskolorna ska i sin verksamhet främja ett livslångt lärande. I paragrafen anges högskolornas uppdrag och mål på ett antal områden. Paragrafen är även tillämplig på enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda examina, se författningskommentaren till 2 §. Ändringarna i första, andra och fjärde stycket är endast språkliga. I tredje stycket anges målet för universitetens och högskolornas inter- nationella arbete. Detta mål ersätter det mål som tidigare angetts i stycket och innebär att den samlade internationella verksamheten vid varje högskola ska dels stärka kvaliteten i högskolans utbildning och forskning, dels bidra nationellt och globalt till sådan hållbar utveckling som avses i första stycket. Vad som innefattas i högskolans internationella verksamhet avgörs av lärosätet inom ramen för dess uppdrag. Internationell verksamhet kan t.ex. bestå av internationalisering på hemmaplan, mobilitet, forskningssam- arbeten och strategiska partnerskap med lärosäten i andra länder. Även internationaliseringsinsatser som sker inom ramen för högskolans sam- verkan med det omgivande samhället eller inom den innovationsstödjande verksamheten innefattas. Både stora strategiska satsningar och små smala aktiviteter utgör internationell verksamhet om de är av internationell kar- aktär. Att det är den samlade internationella verksamheten vid varje högskola som ska stärka kvaliteten och bidra till hållbar utveckling innebär att inte varje enskild aktivitet av internationell karaktär för sig behöver uppfylla målet för den internationella verksamheten vid högskolan. I ett nytt femte stycke införs en bestämmelse om att högskolorna i sin verksamhet ska främja ett livslångt lärande. Med livslångt lärande avses lärande som innefattar fyra kategorier definierade utifrån syftet med lärandet: fortbildning, vidareutbildning, karriärväxling och bildning. Med fortbildning avses arbetstagarens behov att utbilda sig för att kunna utföra samma arbetsuppgifter vilka bedöms utvecklas och kräva högre kom- petens. Vidareutbildning tar sikte på arbetstagarens behov att utbilda sig för att kunna utföra nya arbetsuppgifter hos arbetsgivaren. Karriärväxling avser individens behov av att utbilda sig för att byta karriär. Med bildning åsyftas individens behov av att utbilda sig för personlig utveckling. Bestämmelsen innebär ett tydliggörande av högskolornas ansvar för ett livslångt lärande för att på ett bättre sätt kunna svara upp mot behoven på framtidens arbetsmarknad med ökad digitalisering, ökat behov av hög- 2020/21:60 skoleutbildade inom exempelvis hälso- och sjukvård och teknik, ökad internationalisering och en arbetskraft som arbetar längre upp i åldrarna. Övervägandena finns i avsnitt 11.1 och 17.1. 6 § I högskolornas verksamhet ska som allmän princip gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas. För forskningen ska som allmänna principer gälla att 1.forskningsproblem får fritt väljas, 2.forskningsmetoder får fritt utvecklas, och 3.forskningsresultat får fritt publiceras. Paragrafen innehåller vissa allmänna principer som rör forskning. Para- grafen är även tillämplig på enskilda utbildningsanordnare som har till- stånd att utfärda examina enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda examina, se författningskommentaren till 2 §. I ett nytt första stycke införs en bestämmelse som innebär att det ska vara en allmän princip i högskolornas verksamhet att främja och värna den akademiska friheten. Bestämmelsen innebär att den akademiska friheten slås fast i högskolelagens inledande del som en grundval för högskolornas kvalitet och verksamhet. Med akademisk frihet avses här den individuella akademiska friheten avseende både forskning och utbildning. Det fria kunskapssökandet och den fria kunskapsspridningen ska dock alltid utövas inom de rättsliga ramar som finns och utifrån den värdegrund som gäller. Andra stycket innehåller en bestämmelse om allmänna principer för forskningens frihet. Stycket motsvarar i sak det tidigare första stycket och de ändringar som görs är endast språkliga. Övervägandena finns i avsnitt 12.1. Sammanfattning av betänkandet En långsiktig, samordnad och dialogbaserad styrning av högskolan (SOU 2019:6) I det följande sammanfattas för denna proposition aktuella förslag i betänkandet En långsiktig, samordnad och dialogbaserad styrning av hög- skolan (SOU 2019:6). Utredningen föreslår att regeringen tar initiativ till förändringar av hög- skolelagen för att förstärka vissa normer. Förslagen rör ansvaret att värna akademisk frihet, en tydligare betoning av utbildningens frihet, det kolle- giala ansvaret och inflytandet samt sambandet mellan utbildning och forskning som en vägledande princip för lärarnas arbetsuppgifter. Utred- ningen lämnar dock inte konkreta författningsförslag på dessa områden. Som komplement till nuvarande regleringsbrev föreslår utredningen ett dialogbaserat och lärosätesanpassat styrinstrument i form av fyraåriga överenskommelser där varje lärosätes mål och uppföljningskriterier formuleras för ett antal av politiken prioriterade områden. Som underlag för styrningen behövs enligt utredningen samlade analyser av högskolans utveckling och effekter av politik och reformer. Utredningen föreslår därför att en särskild analysfunktion inrättas i form av en expertgrupp. Vidare föreslår utredningen att lärosätenas ansvar för det livslånga lärandet i form av yrkesverksammas fortbildning och vidareutbildning åter explicit slås fast i högskolelagen. Utredningen lämnar dock inte något konkret författningsförslag. Lärosätenas eget ansvar för utbildningsutbudet innebär enligt utred- ningen att regeringens styrning bör begränsas till områden där det är särskilt motiverat och hållas på en övergripande nivå. Utredningen föreslår att mål sätts för antal studenter på totalnivå samt mål för antal examina för utbildningar mot legitimationsyrken inom skola och hälso- och sjukvård. Det faktum att dessa yrken kräver legitimation och att det delvis är politiska reformer som ligger till grund för behoven, samt den uttalade brist som råder, motiverar enligt utredningen en särskild styrning. För utbildning på forskarnivå bedömer utredningen att både regeringen och lärosätena har ett ansvar för att på respektive nivå ha en uppfattning om omfattning och inriktning i förhållande till olika behov, att följa utvecklingen i ljuset av detta och vid behov vidta åtgärder. Utredningen framhåller behovet av ökad samordning mellan de statliga forskningsfinansiärerna och föreslår att regeringen tar initiativ till en över- syn av den statliga externa forskningsfinansieringen. Utredningen anser att dagens formulering i högskolelagen angående lärosätenas samverkan med det omgivande samhället är för begränsad, bl.a. då den inte omfattar utbildningens samhällspåverkan. Utredningen föreslår därför att regeringen tar initiativ till en ny lydelse i högskolelagen så att det anges att det i högskolornas uppgift ska ingå att samverka med det omgivande samhället och verka för att den kunskap och kompetens som finns vid högskolan kommer samhället till nytta. Utredningen bedömer att regeringen fortsatt bör ha jämställdhetsintegre- ring som huvudsaklig strategi för ökad jämställdhet inom högskolan. sätesspecifika mål inom prioriterade jämställdhetsområden kan finnas med i de fyraåriga överenskommelser som föreslås, anser utredningen. När det gäller resurstilldelningssystemet har utredningen ett antal förslag, inklusive att dagens två verksamhetsgrenar bör slås ihop till ett samlat anslag för både utbildning på grundnivå och avancerad nivå och för forskning och utbildning på forskarnivå. För den del som avser anslag till forskning och utbildning på forskarnivå lämnar utredningen bl.a. förslag om hur tilldelning av nya medel kan ske. Utredningen föreslår även att ett utökat utbildningsuppdrag ska leda till en utökning av lärosätets forsk- ningsram. Betänkandet innehåller inte ett lagförslag i tvåspaltsmallen. I avsnitt 7.2 lämnas i brödtexten följande förslag för lydelsen i 1 kap. 2 § andra stycket högskolelagen (1992:1434) I högskolornas uppgift ska det ingå att samverka med det omgivande samhället och att verka för att den kunskap och kompetens som finns vid högskolan kommer samhället till nytta. Förslag på ikraftträdande- och övergångsbestämmelser saknas Följande remissinstanser har inkommit med yttrande över betänkandet En långsiktig, samordnad och dialogbaserad styrning av högskolan (SOU 2019:6): , , , , Bodens kommun, kommun, Centrala studiestöds- nämnden, , , , , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, för hälsa, arbetsliv och välfärd, Försvarshögskolan, Gymnastik- och idrotts- högskolan, , , kommun, , , , , , , , utvärdering, Jön- kommun, , , , kommun, , Kungl. Musik- högskolan i , Kungl. Tekniska högskolan, Kungl. Vetenskaps- , Kungl. , i , , , , , , , , , , Myndigheten för yrkeshög- skolan, , , Region , Region , Region , Region , Region län, , , , , , Sophiahemmet ideell förening, Specialpedagogiska skolmyndigheten, , , , och kompetens- utveckling, , Stiftelsen , Stiftelsen , konstnärliga högskola, , kommun, kommun, , , akademikers centralorganisation, , Kommuner och Landsting, , unga akademi, universitetslärare och forskare, , , Teknikföretagen, Telefonaktie- bolaget , , , , , , Universitets- och högskolerådet, , Verket för inno- vationssystem (), Vetenskap & Allmänhet, , , , . Följande remissinstanser har beretts tillfälle att yttra sig, men har förklarat sig avstå eller inte inkommit med yttrande: , Akade- miska hus, Entreprenörskapsforum, i , IVL , , kommun, kommun, , Kungl. Skogs- och Lantbruksakademien, , kommun, kommun, Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, kommun, , kommun, , Sala kommun, kommun, kommun, , kommun, (Business ), , kommun, , . Följande har inkommit med spontana yttranden: Akademi Norr, , , kommun, BIL , DIK, , Fysioterapeuterna, arbetsgivare, , , IKEM Innovations- och kemiindustrierna, Include, Innovations- företagen, , , , för FoU- enheter inom välfärdsområdet, IQ Samhällsbyggnad, IT & Telekom- företagen, , Kriminalvården, Läkemedelsindustrin LIF, , , kommun, riks- museet, Naturvetarna, , , Region , Region , Region , Region , , , kommun, Skogsindustrierna, , , , Statens maritima och transport- historiska museer, Statens museer för världskultur, , , Statens väg- och transportforsknings- institut, SwedenBIO, Svemin, , Svensk sjöfart, Arbetsterapeuter, , , , Ingenjörer, , , . Sammanfattning av promemorian Ändringar i högskolelagen för att främja den akademiska friheten och tydliggöra lärosätenas roll för det livslånga lärandet (U2020/03053) Promemorian baseras på två av Styr- och resursutredningens förslag i betänkandet En långsiktig, samordnad och dialogbaserad styrning av högskolan (SOU 2019:6). I promemorian behandlas utredningens förslag: –att regeringen tar initiativ till förändringar i högskolelagen i syfte att markera att lärosäten och staten som huvudman ska främja och värna akademisk frihet, som en förutsättning för forskning och utbildning på vetenskaplig grund samt för lärosätenas roll som en självständig och kritiskt reflekterande kraft i samhället, och –att regeringen tar initiativ till att det i högskolelagen åter regleras att det i utbildning på grundnivå och avancerad nivå även ingår fort- bildning och vidareutbildning. I promemorian konstateras att den akademiska friheten hotas bl.a. av ett hårdare och ett mer polariserat debattklimat, som behovet av vetenskapligt grundad kunskap ökar. Medan forskningens frihet är regle- rad i såväl grundlagen som högskolelagen, saknas en principbestämmelse om akademisk frihet som gäller generellt för universitets och högskolors verksamhet. I promemorian föreslås att det i högskolelagen ska införas en bestäm- melse om att det i högskolans verksamhet som en allmän princip ska gälla att den akademiska friheten ska främjas och värnas. Den akademiska fri- heten är ett viktigt kärnvärde i högskolans verksamhet och bör markeras i lag. Det som bör avses med akademisk frihet är den individuella akade- miska friheten avseende både forskning och utbildning. Med akademisk frihet följer ett ansvar för högskoleledningarna att prioritera frågan och ett kollegialt ansvar att använda den akademiska friheten att bidra med och sprida kunskap av hög vetenskaplig kvalitet. Bestämmelsen ska tillämpas inom ramen för det övriga regelverket och innebär ingen förändring avseende lärosätenas självbestämmande. I promemorian konstateras att förändrade förutsättningar på arbets- marknaden såsom ökad digitalisering, ökad internationalisering och en arbetskraft som arbetar högre upp i åldrarna kommer att ställa högre krav på kompetensutveckling under arbetslivets gång.