rfr · H80WRFR3 · 2020-12-18 00:00:00 — Av årsredovisningen framgick att avverkningsnivåerna med utgångspunkt i nya beräkningar skulle komma att öka. Lättsålt i söder och mer svårsålt i norr Under markförsäljningsprogrammets inledande år (2003–2005) redovisade utfallet av försäljningarna i de olika landsändarna. Av denna redovisning framgår att sålde ungefär 90–av den mark som bolaget bjöd ut till försäljning i . Efterfrågan beskrevs huvudsakligen som god även om en tendens till svagare efterfrågan i norra noterades 2003. I norra ledde av de erbjudanden som lämnades till intressenterna 2003 till affär, och för de efterföljande åren var motsvarande andel . Bolaget konstaterade att efterfrågan på skogsfastigheter i stora delar av norra var mer begränsad även om en svag ökning kunde noteras . Den varierande efterfrågan kommenteras även i årsredovisningen . Det framgick att tillämpade budgivning i områden där efterfrågan var större än utbudet, vilket i första hand uppgavs gälla kustområden och områden i . I norra inland och glesbygd var efterfrågan lägre. Av årsredovisningen framgår att har sålt flera fastigheter i kommun. Affären omfattade ca , och konstaterar att det därmed var en av de större skogsmarksaffärerna . Av redovisningen framgår att affären är en del av markförsäljningsprogrammet med syftet att stärka det enskilda jord- och skogsbruket. bild av en skogsägare Under rubriken ”Alla kan bli skogsägare” i årsredovisning betonade att alla privatpersoner hade möjlighet att köpa oavsett var de bodde eller om de ägde skog eller mark . Året innan hade bolaget tagit bort kriterierna för vilka som fick köpa mark (se avsnittet Vilka fick köpa?). konstaterade vidare att en privatperson kan ha olika motiv för att vilja bli skogsägare och att en del ser det som en investering medan andra fokuserar på t.ex. jakt och fiske. presenterade därefter en köpare, något som bolaget endast har gjort . Det var en kvinna från som drev ett eget företag med tillverkning av artiklar för draghundssporten. Tillsammans med sin sambo hade hon köpt skog. Skogsinnehavet beskrevs som en kompletterande del i hennes företagande, en investering och hade även gett henne en större sammanhängande jaktmark. Köparen citeras med följande citat: ”Skogen är ett sätt för mig att kunna bo kvar här och skaffa mig ekonomisk stabilitet.” Särskilda händelser under markförsäljningsprogrammet för markförsäljningsprogrammet har i årsredovisningarna även tagit upp några särskilda händelser som påverkat programmet. Av årsredovisningen framgick att försäljning av skogsmark inom ramen för programmet varit relativt begränsad. Bolagets arbete hade fokuserats på att utforma en ny fastighetspolicy och förbereda organisationen. hade bolaget även gjort ett större förvärv av ca produktiv skogsmark i , , och . Bolaget framhöll att det skulle ge ökade förutsättningar att fullfölja uppdragen om ersättningsmark och markförsäljning för att förstärka enskilt jord- och skogsbruk. Av årsredovisningen framgick att stormen gjort arbetet med markförsäljningsprogrammet mer omfattande än väntat. Det berodde på att av de planerade försäljningsobjekten i det stormdrabbade området hade omfattande skador. Detta gjorde att försäljningsarbetet i försenades. konstaterade att intresset för att köpa mark var stort och att försäljningsmålen trots förseningen i stort sett hade uppnåtts. Stormen väntades inte få någon långsiktig effekt på fastighetsmarknaden. En annan särskild händelse som uppges ha påverkat programmet var finanskrisen. Enligt årsredovisningen hade den åtstramade kreditmarknaden påverkat antalet affärer under den . uppgav att bolaget för att effektivisera försäljningsarbetet och säkerställa fortsatt marknadsmässiga priser i områden där efterfrågan hade minskad hade inlett en översyn av formerna för markförsäljningen. genomförde en granskning av verksamhet mot bakgrund av att myndigheten uppmärksammat vissa problem med hur olika delar av det uppdrag som beslutat om för bolaget förhåller sig till varandra. framhåller i sin granskningsrapport och dess uppdrag92 att är ett bolag som ska drivas på marknadsmässiga villkor men att bolaget har ett komplext uppdrag med vissa särskilda uppgifter. I rapporten uppger att man sett problem inom flera områden inom bolagets uppdrag, bl.a. på markområdet, och att olika delar av uppdraget kan komma att stå i konflikt med varandra. I ett avsnitt om markförsäljningsprogram anför att har definierat glesbygdsbor snävt och ansett att försäljning bara ska gälla personer som bor eller äger skogsegendom i den kommun där marken säljs. I rapporten framförs även att bolagets tolkning av glesbygd som gäller är vidare och ger alla dem som bor i ett visst län möjlighet att köpa skog inom länet. uppger att mål är att markförsäljningen ska bidra till att stödja enskilda i glesbygd och gör bedömningen att försäljningen av mark till enskilda kan ha försvårats av snäva tolkning av glesbygdsbor. Vidare anför att de ändringar som genomförde sannolikt kommer att öka möjligheterna för enskilda att förvärva mark. framhåller också att beslut är svårtolkat samt att det kan finnas andra, mer effektiva sätt att uppnå lokal utveckling i glesbygd. Det bör dock noteras att inte lämnade någon närmare vägledning om vilka dessa andra effektiva sätt kunde tänkas vara. lämnade regeringen inte någon särskild skrivelse till med anledning av granskningar och i fråga om redovisade regeringen sin syn på bedömningar i budgetpropositionen för 2011.93 Där anförde regeringen att fått ett förtydligat uppdrag som förbättrar möjligheterna för att fullgöra sitt uppdrag. Regeringen angav vidare att i och med att man överlämnade skrivelsen med redogörelse för företag med statligt ägande94 till kunde anses som slutbehandlad. 92Riksrevisionen, och dess uppdrag (RiR 2010:8). 2010/11:1 utg.omr. 2009/10:140. Referat av det interna kunskapsseminariet bjöd näringsutskottet in representanter för , LRF Skogsägarna, Region och i syfte att låta dessa dela med sig av sin syn på markförsäljningsprogram. Seminarieprogrammet framgår av bilaga 4. De presentationer som LRF Skogsägarna och visade återfinns i bilaga 5 och 6. Nedan återges ett kort referat av det som framkom vid seminariet. , chefsjurist och fastighetschef på , konstaterade inledningsvis att det finns en otydlighet i uppdraget och att det därmed varit ganska fritt för att tolka hur markförsäljningsprogrammet ska genomföras. Programmet förtydligades dock i och med beslutet . Några fler direktiv än riksdagsbesluten har inte funnits. beskrev det som att bolaget inte definierade några särskilda regioner utan att försäljningen skulle vara spridd över hela landet. Inledningsvis genomfördes försäljningen på två olika sätt, ett i södra och ett i norra . Den modell som användes för försäljningarna i norra , direktförsäljning efter intresseanmälningar, ledde dock till vissa svårigheter för att bruka skogen rationellt eftersom bolagets markinnehav fragmenterades. använder ett anbudsförfarande i hela landet och har därmed i förväg valt ut vilken mark som ska säljas. I takt med att det har blivit svårare att sälja marken har bolaget utvidgat kriterierna för vem som får köpa. påminde om att följde upp markförsäljningsprogrammet 2014. Uppföljningen omfattade samtliga affärer som avsåg hel fastighet, vilket motsvarande av affärerna. Den mesta marken har avyttrats genom fastighetsreglering () som är svår att följa upp. Uppföljningen omfattade dock även stickprovskontroller av affärer som hade genomförts genom fastighetsreglering och avstyckning. bedömning utifrån uppföljningen är att de som hade köpt mark var personer som hade anknytning till den region där den aktuella fastigheten var lokaliserad. De flesta hade gjort en bra affär, men inte i spekulationssyfte eftersom en övervägande del hade behållit marken. påpekade att det har varit svårare att sälja mark i inland och förklarade det med att det inte finns samma skogsägartradition där som i övriga landet. Hon framhöll även försäljningen till allmänning som gjorde det möjligt för att lösa in mark som sedan omvandlades till naturreservat. Enligt har inte fått så mycket synpunkter på markförsäljningsprogrammet. Det har däremot funnits ett stort motstånd från REFERAT AV DET INTERNA KUNSKAPSSEMINARIET många samebyar mot att säljer sitt markinnehav. Samebyarna föredrar att äger marken. , skogsdirektör på , framhöll inledningsvis värdet av enskilt lokalt ägande. Det gör att intäkterna stannar i bygden. Skogsägande utgör ofta en säkerhet för annat företagande eftersom skogen är belåningsbar. LRF Skogsägarna har inte haft möjlighet att göra en egen analys av markförsäljningsprogrammet. menar dock att en extrainkomst genom skogen kan vara värdefull för bygden eftersom det kan öka intresset för att stanna kvar. Skog är en långsiktig affär, och är i ett skogligt perspektiv. Det går därför inte att se de fulla effekterna av markförsäljningsprogrammet , men det finns ett värde i det. framhöll med utgångspunkt i underlaget att det är positivt att det är en relativt stor andel av den mark som har sålts av som är lokalägd och att egendomen inte har sålts vidare till någon som inte bor på orten. Det fanns en oro för bulvanköp, men det verkar inte ha blivit utfallet. Vidare har markförsäljningsprogrammet bidragit till omarrondering (i Da- larna) och det har funnits en anpassning av programmet i nord och syd. lyfte även fram sådant som har varit problematiskt med markförsäljningsprogrammet, som bl.a. bygger på hans kontakter med skogsägarföreningar. Priserna har i vissa lägen varit höga, vilket har varit en utmaning för lokalbefolkningen. Det har varit fråga om mark med dålig arrondering och som legat dåligt till då det saknas skogsbilvägar. Det har även funnits en osäkerhet omkring naturvärdena i de aktuella områdena, vilket också skapar en stor osäkerhet för en potentiell köpare av marken. Handlar det om ett område inom rennäringens åretruntmarker råder det enligt 20 § skogsvårdslagen dessutom en samrådsplikt med berörda samebyar före avverkning. Denna samrådsplikt gäller även efter en överlåtelse av fastigheten, vilket också bidrar till osäkerhet. Sammantaget kan det leda till problem för den som vill bruka marken. Till detta kan läggas en osäkerhet kring brukanderätten. När det gäller framtiden ansåg att bör fortsätta att avyttra mark till enskilda och även utöka programmet. Dessutom bör man stoppa inköp från enskilda. LRF Skogsägarna har fått negativa reaktioner på att köper mark i eftersom det innebär att bolaget konkurrerar ut enskilda. Vidare menade han att borde marknadsföra försäljningen, exempelvis genom samverkan med LRF, skogsägarföreningar eller liknande organisationer för ökat engagemang hos enskilda att förvärva mark lokalt. Det är viktigt att behålla ägandet lokalt. Kindbom ansåg att nord- och sydperspektivet skulle kunna utvecklas ytterligare. Strukturen på innehav skulle kunna effektiviseras, men det bör bli effektivt också för köparen och inte bara för säljaren. Slutligen borde bolaget förenkla markaffären för köparen. REFERAT AV DET INTERNA KUNSKAPSSEMINARIET , strateg för externa relationer vid Region , framhöll inledningsvis att han avsåg att fokusera sitt anförande på lokal utveckling. Region har inte gjort någon utvärdering av markförsäljningsprogrammet, men berättade att han inför seminariet hade försökt samla in röster från och i något fall genom att prata med kommuner, privata skogsägare, allmänningar m.fl. och frågat hur de ser på markförsäljningsprogrammet. beskrev att den bild som har framträtt är att man överlag är positiv till markförsäljningsprogrammets syfte. Det är bra att skapa möjligheter för enskilda att köpa skog. Man återkommer till att lokalt ägande driver lokal utveckling. Lokala ägare uppfattas köpa tjänster från lokala företag på orten i större utsträckning än mer anonyma ägare med ingen eller oklar koppling till orten. Lokala skogsägare är också måna om att sälja till lokala företag, t.ex. att sälja virke till lokala sågverk. En positiv bieffekt har också varit att man tack vare markförsäljningsprogrammet i något fall har kunnat underlätta för att genomföra en reservatsbildning när allmänning fick köpa skog av som ersättning för skog som avsatts i reservat. De problem som framhållits är att det har rört sig om stora fastigheter och därmed höga priser. Utvecklingen har inneburit att det rör sig om särskilt stora fastigheter. En förklaring till det är att sålt mer i där fastigheterna generellt är större än i andra delar av landet, men stora fastigheter innebär högre priser. Höga priser innebär att det finns få privatpersoner lokalt som tycker sig ha möjlighet att köpa. Dessutom upplevs en del markområden som kommit ut till försäljning som mindre attraktiva. De är svårtillgängliga och har sämre produktionsförutsättningar. framhöll vidare att det under samtalen har framkommit att man önskar en bättre dialog inför försäljningen. skulle kunna överväga att föra en dialog med kommuner, näringslivskontor, rennäringen och skogsägare för att få kännedom om vilka andra aktiviteter som planeras i området. Det skulle kunna vara bra att från kommunens sida exempelvis kunna ange vilka planer som finns för skoterleder, vindkraft m.m. inför en försäljning. Idealt vore att kunde anpassa utbudet av fastigheter utifrån dessa dialoger. Vidare efterfrågas mer transparens i försäljningsprocessen. Det vittnas om att det har förekommit icke dokumenterade överenskommelser med tredje part, som blivit kända först efter försäljning. Det är svårt att se hur stora fastigheter som säljs till personer utan koppling till orten kan gynna lokal utveckling. Om mark säljs till en person som inte bor i glesbygden och inte har någon ambition att bo eller verka där är det svårt att se vilken nytta det har för lokal utveckling. Exemplen är inte särskilt många, men de är omtalade och har fått spridning, vilket har bidragit till att ge markförsäljningsprogrammet dåligt rykte hos vissa aktörer. menar att man skulle kunna komma till rätta med problemen genom att sälja mindre fastigheter. Det skulle leda till att fler lokala personer REFERAT AV DET INTERNA KUNSKAPSSEMINARIET Det skulle gynna det lokala ägandet av skog och det skulle bli mindre intressant för andra som vill göra en investering. uppger att det har varit svårt att hitta köpare i på grund av en svagare skogsägarkultur. framhöll att detta kunde motverkas om man jobbade mer med att öka intresset och informera om vad möjligheten att köpa skog kan innebära. Det tydligaste sättet att gynna lokal utveckling skulle vara att återinföra krav på att köparen ska bo i kommunen, men det är inte helt lyckat att återreglera det. förordade inte denna lösning, eftersom det finns problem med en sådan reglering, t.ex. att en person som bor precis på andra sidan kommungränsen är förhindrad att köpa. , statssekreterare vid med ansvar för bolag med statligt ägande, betonade att skogsinnehav är hela svenska folkets innehav. Det måste förvaltas och avyttras på ett ansvarsfullt sätt. redogjorde därefter för regeringens uppdrag och mandat i styrningen av statliga bolag och hur man arbetar med mål och uppföljning. Till grund för regeringens styrning och uppföljning av markförsäljningsprogrammet finns två propositioner. agerar utifrån dessa, vilket är inskrivet i verksamhetsparagraf. har inte ett specifikt uppdragsmål, eftersom regeringen inte ser ett behov av det. Riksdagsbeslutet är formulerat som ett mål i sig. sa även att den största delen av affärerna har genomförts i glesbygden med personer som genom förvärven har stärkt sitt befintliga markinnehav i området. Programmet bedöms därigenom ha uppfyllt sitt syfte. Prisutvecklingen har också inneburit att många har gjort en god affär inom ramen för markförsäljningsprogrammet. Glesbygdsperspektivet har tagits upp i regeringens ägardialoger med bolaget. skogsinnehav och verksamhet i många glesbygdskommuner stöder i stor utsträckning den lokala utvecklingen på olika sätt, utöver markförsäljningsprogrammet. fyller en viktig funktion i många glesbygdskommuner, framhöll hon. sa även att den kvantitativa uppföljning som görs av programmet visar att det inte finns så mycket kvar att sälja innan målet om uppnåtts. Programmet beräknas vara avslutat . Efter de inledande presentationerna gavs de inbjudna gästerna möjlighet att kort reflektera över varandras presentationer. () berörde inledningsvis prissättningen. Hon anförde att det är något som funderat mycket på och framhöll att det inte är en enkel fråga. Bolaget skulle kunna snedvrida marknaden i norra om man sålde till ett lägre pris, vilket skulle försämra värdet på REFERAT AV DET INTERNA KUNSKAPSSEMINARIET skogsfastigheter för andra skogsägare som har för avsikt att sälja sin skog. Men det är inte en enkel fråga. Det är svårare att få lån i norra . När det gäller kritiken att självt köper mark framhöll hon att bolaget skulle kunna snedvrida marknaden om det avstod från att köpa. Det är ett aktivt ställningstagande man har gjort att köpa mark. Vidare bekräftade hon att fastigheterna blivit större och att det har lett till att det säljs till utbor. Hon upprepade att upplevt att det var svårt att sälja de små fastigheterna och betonade att det är en väldigt liten del som sålts till utbor. När det gäller rennäringen underströk att regleringen om hänsyn gäller oavsett vem som äger marken. (LRF Skogsägarna) framhöll att det är viktigt att har en policy som innebär att bolaget säljer till marknadspris och att den principen inte bör frångås. framhöll han att det har blivit ett problem att priset på skogsmark har drivits upp av externa köpare. När det gäller renskötsel menar han att rättigheterna måste finnas kvar men att kraven på hänsyn till rennäringen ibland har kommit som en överraskning för den nya ägaren. Vidare anser Kindbom att ägaren bör överväga detta med att även köper en del mark. (Region ) menar att han inte har mött många synpunkter på att säljer till marknadsmässiga priser utan att de invändningar som har framförts främst har handlat om att bolaget borde sälja mindre fastigheter. Vidare framhöll han att behöver jobba mer med skogsägarkulturen i inland om man önskar få flera intresserade köpare lokalt. Att stärka lokal utveckling har inte varit främsta ledstjärna. I det avseendet har det funnits en för låg ambitionsnivå från ägaren och lagstiftaren. framhöll att det är något att utveckla för framtiden. () framhöll att grunden för bolaget är att det ska agera affärsmässigt. Det innebär att bolaget måste kunna agera på marknaden och sälja till marknadspriser. Det är det som i sin roll som företrädare för ägaren agerar utifrån. Hon underströk roll i fråga om att bidra till utvecklingen på glesbygden även utanför markförsäljningsprogrammet, t.ex. genom att bidra till fungerande virkesflöden. Att bara se till markförsäljningsprogrammet blir för snävt, menar hon. Slutligen framhöll att agerar på ett ansvarsfullt sätt i förhållande till rennäringen. Frågor från utskottets ledamöter Seminariets tredje och sista del bestod av en frågestund där utskottets ledamöter hade möjlighet att ställa frågor till de inbjudna gästerna. Det ställdes många frågor. Frågorna berörde bl.a. följande: •storleken på de fastigheter sålt och urvalet av fastigheter •Näringsdepartementets bedömning av om markförsäljningsprogrammet uppfyllt sitt syfte REFERAT AV DET INTERNA KUNSKAPSSEMINARIET •Sveaskogs bedömning av vad som är den största skillnaden mellan riksdagsbesluten och 2010 •om haft någon strategi för områden där man äger lite skog •om svårigheterna med att få låna kapital för att köpa skog •eventuella medskick till politiken och hur man såg på alternativet att ha ett mer detaljerat uppdrag •om man kunde se några effekter av markförsäljningsprogrammet när det gäller lokal utveckling och hur man såg . Nedan redogörs kortfattat för det de inbjudna gästerna anförde med anledning av dessa frågor. framhöll att diskussionen om stora fastigheter nästan uteslutande är knutet till , men bekräftade också att det stämmer att bolaget framför allt sålt större fastigheter. På en fråga om man uttömt alla möjligheter att sälja mindre fastigheter svarade hon att hon inte kunde säga att bolaget med säkerhet hade gjort det. Hon underströk att hade försökt att sälja mindre fastigheter men inte lyckats. De har upplevt att det har varit svårt, men det kanske kan finnas andra sätt. Hon betonade att inriktningen att sälja stora fastigheter inte är hugget i sten och att bolaget försöker anpassa sig. Vidare noterade hon det som framförts om fastigheternas storlek och att hon skulle ta det med sig. När det gäller urvalet av fastigheter upprepade hon att det tidigare försäljningssättet i norr som innebar att spekulanterna själva fick välja ut attraktiva fastigheter ledde till att innehav blev fragmenterat och försvårade bolagets skogsbruk. har försökt uppfylla uppdraget som de inte har försämrat för bolagets eget brukande. När markförsäljningsprogrammet startade skulle säljas inom varje region, men inte på kommunnivå. säljer inte där det inte har så mycket innehav. Där bolaget säljer handlar det i första hand om mark som inte försvårar det egna skogsbruket. På frågor kring hur uppdraget är formulerat upprepade att man upplever att uppdraget var svårare eftersom det var mer otydligt, men att det förtydligades 2010 då det fick tillägget att det ska bedrivas på marknadsmässiga villkor. Hon underströk att gärna ser att de har ett renodlat uppdrag. Även om det har funnits ett glesbygdsperspektiv efter 2010 smalnade uppdraget av. Hon tillstod att det inte är en väsentlig skillnad mellan hur uppdraget formulerades 2002 i jämförelse med 2010. Det faktum att säljer i glesbygden är inte en del av en affärsplan, utan bolaget säljer mark där för att bidra till den lokala utvecklingen. menar att mer detaljerad styrning från eller regeringen kan göra uppdraget svårt att genomföra. Det är svårt när det ska vara marknadsmässiga priser och något som ska gälla . REFERAT AV DET INTERNA KUNSKAPSSEMINARIET På frågor om dialog anförde att bolaget genomför löpande samråd med samebyar, men inte inför en markförsäljning. har inte velat särbehandla en viss grupp. Om bolaget skulle börja samråda enbart med samerna skulle det kunna uppfattas som att inte är professionellt. Hon framhöll att generellt har tyckt att det är positivt med dialog. När det gäller uppfattar inte att det förs en dialog. Det förekommer insändare i medier och det ställs frågor i . På ytterligare frågor om dialogen svarade att det skulle gå att utveckla den, men att bolaget saknar resurser för det. Med anledning av frågor om möjligheten att låna pengar av banken för att köpa skog och den osäkerhet som kan uppstå med anledning av naturvärden underströk att alltid informerar köparen tydligt om naturvärdena. Slutligen svarade hon jakande på en fråga om bolaget kan tänka sig att genomföra ytterligare affärer som det i Jokkmokksexemplet. (LRF Skogsägarna) kommenterade urvalet av fastigheter och framhöll att vad som är bäst för att effektivisera markinnehav inte säkert är det som är bäst för den lokala köparen. Han menar att bör arbeta vidare med detta. Han betonade än en gång att det är viktigt med marknadsmässiga priser men underströk att priset är beroende av storleken på fastigheten. Han framhöll också betydelsen av marknadsföring. Vidare tog han upp att det är positivt med lokalt ägande och att det även har betydelse för andra delar av , inte bara för norra . På en fråga om svårigheterna att få banklån och bankernas osäkerhet när det gäller skogsmarkens värde som säkerhet påtalade han att han inte har någon sammanställd statistik men att hans bild är att det generellt finns ett stort intresse för att köpa och äga skog men att oron för vad som kan hända stiger. beskrev en situation där en skogsägare inte får genomföra en avverkning av naturvårdsskäl, och inte heller får någon ersättning för detta. Det finns en ökad osäkerhet hos bankerna. Plötsligt kan stora delar av fastigheten bli värdelös.