urf · H8A5URF1 · 2020-09-24 00:00:00 — Bestämmelsen ansågs innebära en föreskrift om tystnads- plikt för den som närvarade vid sammanträdet i fråga om vad som avhandlats där (se SOU 1944:69 s. 410 f. och Lavin, Om offentliga funktionärers tyst- nadsplikt, 1975, s. 22 f.). Det infördes också bestämmelser om tystnadsplikt i utrikesutskottet, som inrättades i och med dessa ändringar. Även för ledamö- terna i skulle det gälla en bestämmelse om tystnadsplikt. Det dröjde till enkammarriksdagens införande innan en gemensam bestämmelse om tystnadsplikt för alla utskott tillkom. I förarbe- tena till den ordningen anfördes att bestämmelser om tystnadsplikt kunde krä- vas också i andra utskott än utrikesutskottet och , t.ex. i utskott som handlade försvarsärenden (SOU 1969:62 s. 110 f. och SOU 1963:17 s. 123). Grundlagberedningen anförde att ledamöter, suppleanter och tjänstemän bör lämna en försäkran om att iaktta tystnadsplikt, men föreskrifter om det kunde ges i arbetsordning (SOU 1969:62 s. 111). Bakgrunden till det uttalandet torde vara att hade föreslagit att det i en tilläggsbestämmelse skulle anges att en försäkran om att iaktta tyst- nadsplikt skulle lämnas (SOU 1963:16 s. 88 och SOU 1963:18 s. 123). I samband med inrättandet av infördes en bestämmelse om tystnadsplikt för nämnden. Ett skäl för att tystnadsplikt borde kunna bes- lutas i var att samrådet skulle kunna präglas av förtrolighet och att ingen bindning som kan skada den nödvändiga flexibiliteten i förhandling- arna ska kunna uppkomma i känsliga förhandlingsskeden (bet. 1994/95:KU22). Bestämmelserna om tystnadsplikt i ett utskott, och kammaren bestod till sin principiella innebörd års översyn av riksdagsord- ningen. Fram t.o.m. reglerades tystnadsplikt i kammaren i 2 kap. 4 § andra stycket RO och hade följande lydelse: En ledamot eller tjänsteman i får inte obehörigen röja vad som har förekommit vid ett sammanträde inom stängda dörrar. får dock besluta att i ett särskilt fall helt eller delvis upphäva tystnadsplikten. Enligt motiven till bestämmelsen skulle syftet med ett beslut att hålla ett sam- manträde inom stängda dörrar gå förlorat om de närvarande fritt fick berätta för utomstående vad som hade förekommit vid sammanträdet, och utgångs- punkten borde därför vara att tystnadsplikt skulle iakttas (prop. 1973:90 s. 521). Det vore emellertid olämpligt om tystnadsplikten obetingat knöts till ett i förväg givet förordnande om sammanträde inom stängda dörrar. Den skulle därigenom kunna komma att omfatta uppgifter och yttranden vilkas hemlighållande inte krävdes av syftet med förordnandet. Denna konsekvens undveks genom att i efterhand kunde förklara att en viss del av det som hade förekommit under det hemliga sammanträdet – eller rentav förhand- lingen i sin helhet – inte skulle underkastas tystnadsplikt. 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET att upphäva tystnadsplikten skulle gälla oavsett om det var regeringen eller som hade beslutat om stängda dörrar. I motiven framhölls att bestämmelsen om tystnadsplikt i kammaren avsåg de personer som hade närvarat vid sammanträdet (prop. 1973:90 s. 520). Skyl- digheten att iaktta tystnad gällde inte sådana meddelanden som kunde anses behöriga (s. 521). Med detta avsågs framför allt underrättelser till riksdagsle- damöter som inte var närvarande vid det hemliga sammanträdet. I gengäld gällde tystnadsplikten också för en ledamot och en tjänsteman i som i andra hand hade fått del av uppgifter, lämnade vid ett slutet sammanträde. Tystnadsplikt i ett utskott och reglerades i varsin likalydande bestämmelse i riksdagsordningen (4 kap. 17 § och 10 kap. 12 § RO). Bestäm- melsen om tystnadsplikt i ett utskott hade följande lydelse: En ledamot, en suppleant eller en tjänsteman i ett utskott får inte obehöri- gen röja vad som enligt beslut av regeringen eller utskottet skall hållas hemligt med hänsyn till rikets säkerhet eller av annat synnerligen viktigt skäl som betingas av förhållandet till främmande stat eller mellanfolklig organisation. I motiven till bestämmelsen sägs inget närmare om tystnadspliktens innebörd och om begreppet obehörigen (prop. 1973:90 s. 552). I doktrinen har bl.a. framhållits att tystnadsplikten innebär förbud mot att röja en uppgift som ska hållas hemlig, vare sig det sker muntligt, genom att en allmän handling lämnas ut eller på annat sätt (m.fl., Grundlagarna, tredje upplagan, 2012, s. 797). Den innebär endast förbud mot obehörigt röjande och viker därmed bl.a. för vittnesplikten. Det har även framhållits att tystnadsplikten inte torde hindra att informationen lämnas till en ledamot eller en behörig tjänsteman som inte var närvarande vid ett utskottssammanträde när uppgiften lämnades. Även för dem gäller i så fall tystnadsplikten. Sekretessen i arbete behandlades i motiven till sekre- tesslag (prop. 1979/80:2, Del A, s. 295). När det gällde tystnadsplikt för riks- dagens ledamöter framhölls att det syntes riktigast att regleringen fick stå kvar i regeringsformen och riksdagsordningen. Som skäl anfördes att när det i un- dantagsfall föreskrivs tystnadsplikt för ledamöter är detta en bety- delsefull inskränkning i den offentlighet som präglar arbete. Därför borde sådana inskränkningar göras i särskild ordning, dvs. genom ändring i regeringsformen eller riksdagsordningen. Sekretesslagen borde alltså inte gälla för ledamöter i den egenskapen. När det gällde sekretessen för tjänstemän framhölls att den i första hand borde regleras i sekretesslagen och att den omständigheten att vissa tjänstemän i dessutom kunde komma att bli underkastade tystnads- plikt enligt regeringsformen eller riksdagsordningen inte behövde leda till några praktiska svårigheter. 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET 8.4.2 Lydelse 2014–2018 Riksdagsstyrelsen beslutade att tillkalla en parlamen- tariskt sammansatt kommitté under ledning av talmannen och bestående av ledamöter på gruppledarnivå. Kommitténs uppdrag var att göra en samlad översyn av riksdagsordningen, såväl materiellt som språkligt och lagtekniskt. Kommittén, som antog namnet av riksdagsordningen (), överlämnade betänkandet Över- syn av riksdagsordningen (2012/13:URF3) till riksdagsstyrelsen. Kommittén föreslog en ny riksdagsordning. Den föreslagna lagen var främst en redaktion- ell och språklig omarbetning av den gällande riksdagsordningen i syfte att göra den mer konsekvent och överskådlig samt att anpassa lagtexten till dagens krav på offentlig text, dvs. att den ska vara skriven på ett vårdat, enkelt och begripligt språk. Därutöver föreslogs vissa ändringar i sak. Bland annat före- slogs att bestämmelsen om tystnadsplikt i kammaren skulle utvidgas till att gälla inte enbart tjänstemän i utan även andra tjänstemän som när- varar i kammaren. Motsvarande ändring föreslogs i fråga om bestämmelsen om tystnadsplikt i ett utskott eller , som enligt kommitténs för- slag skulle ha följande lydelse: En ledamot, en suppleant eller en tjänsteman får inte obehörigen röja vad som enligt beslut av regeringen, ett utskott eller ska omfattas av sekretess till skydd för rikets säkerhet eller av annat synnerligen viktigt skäl som betingas av förhållandet till en främmande stat eller en mellan- folklig organisation. Som en konsekvens av den lagtekniska översynen var enligt kommittén de föreslagna ändringarna några av de viktigaste (2012/13:URF3 s. 96). I författ- ningskommentarer till bestämmelsen om tystnadsplikt i kammaren framhölls att ”den nuvarande begränsningen som innebär att tystnadsplikten endast rör tjänstemän i har ändrats eftersom tjänstemännen numera är anställda i . Den nya bestämmelsen innebär dessutom att tyst- nadsplikt även omfattade andra tjänstemän än anställda i Riksdagsförvalt- ningen som närvarat under ett slutet sammanträde med kammaren” (s. 266 f.). I författningskommentaren till bestämmelsen om tystnadsplikt i ett utskott el- ler – där en motsvarande ändring föreslogs – framhölls att be- stämmelsen hade ändrats språkligt utan att någon saklig ändring var avsedd (s. 285). Riksdagsbehandlingen av framställningen Översyn av riksdagsordningen överlämnade riksdagsstyrelsen framställningen Översyn av riksdagsordningen (framst. 2013/14:RS3) till med anledning av ut- redningens förslag. Styrelsen föreslog att bestämmelserna om tystnadsplikt i kammaren, ett utskott och skulle ändras i enlighet med 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET Riksdagsstyrelsens framställning innehöll för- fattningskommentarer som i dessa delar helt överensstämde med kommitténs (s. 204 och 221). Framställningen bereddes av , som be- slutade att inhämta Lagrådets yttrande över bl.a. de föreslagna bestämmelserna om tystnadsplikt för uppgifter som förekommit i vissa fall vid ett sammanträde med kammaren, ett utskott eller . Lagrådet framhöll i sitt yttrande att begreppet ”tjänst” numera i t.ex. rege- ringsformen och lagen (1994:260) om offentlig anställning hade ersatts av be- greppet ”anställning” och att detta i sin tur inneburit att begreppet ”anställd” ofta används i stället för ”tjänsteman” (utdrag ur protokoll vid Lagrådets sam- manträde ). Med hänsyn till att bl.a. ordet ”tjänstemän” också an- vänds om privatanställda framstod det enligt Lagrådet som något oklart vad som avsågs med den utvidgning som omtalades i kommentaren till att omfatta andra tjänstemän än anställda i . Lagrådet ansåg att frå- gan borde belysas ytterligare i det fortsatta beredningsarbetet. Lagrådet ansåg även att den föreslagna bestämmelsen om tystnadsplikt i ett utskott eller , till skillnad från vad som angavs i författningskom- mentaren, innebar en viss utvidgning av tystnadsplikten. Vidare ansåg Lagrådet att uttrycket ”skäl som betingas av” i bestämmelsen om tystnadsplikt i ett utskott eller var onödigt ålderdomligt och möjligen också en dubblering av ordet ”skäl”. Lagrådet föreslog att uttrycket skulle ersättas med ”skäl som rör” eller ”skäl som avser”. I sitt ställningstagande konstaterade att riksdagssty- relsens avsikt måste vara att vem som än har tillåtits närvara under ett slutet sammanträde med kammaren, eller under ett sammanträde med ett utskott eller där det har förekommit uppgifter som ska hållas hemliga, ska omfattas av den tystnadsplikt som följer av de aktuella bestämmelserna (bet. 2013/14:KU46 s. 13). Utskottet föreslog därför, mot bakgrund av de syn- punkter som Lagrådet hade framfört, att bestämmelserna skulle utformas så att ingen som har närvarat vid sammanträdet obehörigen får röja uppgifterna i fråga. Utskottet föreslog också en språklig modernisering av uttrycket ”skäl som betingas av”. Slutligen konstaterade utskottet, i likhet med Lagrådet, att den föreslagna 7 kap. 20 § innebar en viss utvidgning av tystnadsplikten. Kam- maren beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2013/14:351–352). Den nya riksdagsordningen trädde i kraft . 8.4.3 Problem med formuleringen av bestämmelsen I en kommentar till riksdagsordningen anfördes att det med formuleringen av bestämmelsen om tystnadsplikt i den nya riksdagsordningen är svårt att se att information längre får lämnas vidare till ledamöter och anställda som inte varit närvarande vid det utskottssammanträde då uppgiften lämnas (m.fl. Grundlagarna [. 2015 Zeteo] kommentaren till 7 kap. 20 §). 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET beslutade vid ett sammanträde att ge en utredare i uppdrag att genomföra en översyn av riksdagsordningens be- stämmelse om tystnadsplikt i utskotten och och att föreslå de lagändringar som bedömdes nödvändiga. Utgångspunkten för uppdraget var att den aktuella bestämmelsen skulle anpassas till de arbetsformer som an- vänds i utskotten och . Utredaren skulle även överväga hur den krets som omfattas av bestämmelsen skulle avgränsas. Vid sammanträde redovisade utre- daren sitt uppdrag och överlämnade rapporten av bestämmelserna om tystnadsplikt i . beslutade vid sammanträdet att ge utskottets kansli i uppdrag att remittera utredningsförslaget. sändes rapporten på remiss till ombudsmän (), , Kammarrätten i och Justitiekanslern. Med anledning av synpunkter från remissinstanserna arbetade konstitut- ionsutskottet vidare med utredarens förslag och tog fram en lagrådsremiss. beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. lämnade, med stöd av sin initiativrätt, ett förslag till ändring av riksdagsordningens bestämmelse om tystnadsplikt (bet. 2017/18:KU7). I det följande redovisas utskottets överväganden. Eftersom förslaget nedan om att den gällande bestämmelsen ska gälla också för krigs- delegationen är övervägandena av särskilt intresse. 8.4.4Konstitutionsutskottets betänkande 2017/18:KU7 Tystnadsplikt i Behov av att ändra nuvarande bestämmelser i riksdagsordningen om tystnadsplikt När det gäller riksdagsordningens bestämmelser om tystnadsplikt konstaterade inledningsvis att bestämmelsen om tystnadsplikt i ett ut- skott eller tillämpas relativt sällan och att under den dåvarande mandatperioden, dvs. , hade beslut om tystnadsplikt fattats av försvarsutskottet, justitieutskottet, , näringsutskottet, trafikutskottet och utrikesutskottet. Bestämmelsen om tystnadsplikt i kamma- ren tillämpades . I hanteras uppgifter som omfattas av tystnadsplikt framför allt i samband med utskottets granskning av statsrådens tjänsteutöv- ning och regeringsärendenas handläggning. Sådana uppgifter kan lämnas i muntlig form i anslutning till utfrågningar, men det förekommer även att hand- lingar som har begärts in av utskottet innehåller uppgifter som omfattas av tystnadsplikt. Handlingar som innehåller uppgifter som omfattas av tystnads- plikt är tillgängliga för ledamöter, suppleanter och be- höriga tjänstemän även vid andra sammanträden än det då beslut om tystnads- plikt fattades och vid sidan av utskottets sammanträden. Dessa handlingar för- varas på utskottets kansli. Övriga utskott har beslutat om tystnadsplikt vid ett 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET enstaka tillfälle, och de uppgifter som omfattats av tystnadsplikt har i regel lämnats i muntlig form vid ett utskottssammanträde. Utformningen av bestämmelserna i riksdagsordningen om tystnadsplikt in- nebar – till skillnad mot vad som gällde tidigare – bl.a. att de riksdagsledamö- ter som inte har närvarat vid det sammanträde då ett utskott eller beslutat om tystnadsplikt respektive kammaren beslutat om stängda dörrar inte omfattas av tystnadsplikten. För att dessa ledamöter ska omfattas av tystnads- plikten krävs ett nytt beslut där personerna i fråga är närvarande. ansåg att problemet med den nuvarande utform- ningen av riksdagsordningens bestämmelser om tystnadsplikt är att de riks- dagsledamöter som inte har deltagit i ett sammanträde men vid ett senare till- fälle tar del av den aktuella uppgiften inte blir bundna av tystnadsplikten. När det gäller utformningen av riksdagsordningens bestämmelser om tystnadsplikt betonade utskottet att en utgångspunkt måste vara att anpassa bestämmelserna till arbetsformer. är det givetvis viktigt att det går att för- utse vilka som omfattas av tystnadsplikten, anförde utskottet. Bakgrunden till att utskottet uttalade sig om vikten av att kunna förutse vem som omfattas av tystnadsplikten var att utredaren hade föreslagit att bestämmelsen om tystnads- plikt skulle ändras på så sätt att tystnadsplikten skulle avse de uppgifter som hade angetts i ett beslut om tystnadsplikt, utan att det skulle anges vilka som omfattas av tystnadsplikten. Detta förslag möttes av invändningar under re- missomgången, och lade fram ett annat förslag. Vem eller vilka bör omfattas av riksdagsordningens bestämmelser om tystnadsplikt? När det gäller avgränsningen av den personkrets som bör omfattas av riksdags- ordningens bestämmelser om tystnadsplikt noterade utskottet inledningsvis att tystnadsplikt för ledamöter enbart regleras i riksdagsordningen (med undantag för den reglering som finns i regeringsformen och som rör de riksdagsledamöter som sitter i ). Som skäl har i förarbetena framhållits att när det i undantagsfall föreskrivs tystnadsplikt för ledamöter är detta en betydelsefull inskränkning i den offentlighet som präglar arbete, och därför bör sådana inskränkningar göras i särskild ord- ning, dvs. genom ändring i riksdagsordningen. Som har redovisats ovan behövde den dåvarande bestämmelsen om tyst- nadsplikt i ett utskott eller ändras så att tystnadsplikten även gäl- ler för de ledamöter och suppleanter i utskottet eller nämnden som inte har närvarat vid det sammanträde då utskottet eller beslutat om tyst- nadsplikt. Det torde ligga i sakens natur att en ledamot kan behöva diskutera ställ- ningstaganden och förhållanden inom utskottet eller nämnden med sin partile- dare eller gruppledare i (jfr bl.a. Stjernquist, Samhälle och Riksdag del IV – arbete och arbetsformer, 1966, s. 349). 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET diskussion torde enligt utskottet kunna föras utan att uppgifter som omfattas av tystnadsplikt behöver lämnas. Om det trots allt bedöms nöd- vändigt kan det fortfarande inte anses vara fråga om ett obehörigt röjande. Nödvändig avstämning med partiledare eller gruppledare är etablerad praxis i riksdagsarbetet och får anses vara en förutsättning för ett fungerande arbete i . Den begränsade grupp som på detta sätt kan komma att ta del av uppgifter som omfattas av ett beslut om tystnadsplikt får förutsättas hantera uppgifterna med den varsamhet som krävs. När det gäller bestämmelsen om tystnadsplikt i kammaren noterade utskot- tet att det var länge sedan ett sammanträde i kammaren hölls inom stängda dörrar. Tystnadsplikten i fråga om uppgifter som har lämnats vid ett sådant sammanträde är annorlunda konstruerad än den som gäller för ett utskott eller . Tystnadsplikten i kammaren gäller så snart ett kammarsamman- träde hållits inom stängda dörrar, om inte kammaren upphäver tystnadsplikten. konstaterade utskottet att även bestämmelsen om tystnadsplikt i kammaren är begränsad till de riksdagsledamöter som har närvarat vid sam- manträdet. De problem som fanns när det gällde bestämmelsen om tystnads- plikt i ett utskott eller gjorde sig även gällande i fråga om vad som framkommit vid ett sammanträde i kammaren som hållits inom stängda dörrar. Det kan även ligga ett värde i att de bestämmelser i riksdagsordningen som reglerar tystnadsplikt ges en så likartad utformning som möjligt. Därutö- ver kan omotiverade skillnader vålla osäkerhet i tillämpningen, och detta skulle kunna visa sig i fråga om behörigheten att lämna uppgifter vidare. Närvarande vid ett sammanträde i ett utskott eller är även an- ställda i med placering i utskottets eller nämndens kansli. Vid ett sådant sammanträde kan det i undantagsfall även närvara pro- tokollsnotarier som är anställda i och med placering i annan del av förvaltningen. Även statsråd och tjänstemän i eller i en myndighet kan närvara vid ett sammanträde i ett utskott eller . Ofta är de inbjudna för att lämna information. Utskottet konstaterade att dessa personkretsar redan omfattas av offentlig- hets- och sekretesslagens bestämmelser om tystnadsplikt och att bestämmel- serna i den lagen är mer vittgående än riksdagsordningens bestämmelser om tystnadsplikt. Dessa personer har alltså en mer omfattande tystnadsplikt än le- damöterna i . Den dittillsvarande regleringen i riksdagsordningen innebar en dubbelre- glering för tjänstemän. I tidigare lydelse av bestämmelsen framgick detta ut- tryckligen genom att dessa tjänstemän omnämndes. Utskottet ansåg att den redovisade dubbelregleringen för tjänstemän i och andra offentliganställda är svår att motivera. Enligt utskottet bör inte de per- soner som redan omfattas av offentlighets- och sekretesslagens bestämmelser även ingå i den personkrets som anges i riksdagsordningen. 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET I undantagsfall kan även andra än de som omfattas av offentlighets- och sekretesslagen närvara vid ett sammanträde i ett utskott eller . I den rapport som utskottet beställt nämns andra enskilda. Med detta torde avses att det vid enstaka tillfällen har hänt att bjudit in ett tidi- gare statsråd eller en privatanställd till en utfrågning i anslutning till utskottets granskningar av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handlägg- ning. I undantagsfall kan det hända att en person från denna personkrets inför en utfrågning i behöver ta del av uppgifter som omfattas av sekretess. I denna del konstaterade utskottet att den redovisade situationen är ovanlig och att den krets som kan komma i fråga är svår att definiera i en bestämmelse om tystnadsplikt. Därtill kommer att ett utskott redan med gällande reglering med stöd av offentlighets- och sekretesslagen kan besluta att en person ska få ta del av uppgifter med förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den. Ett sådant förbehåll innebär att mottagaren av uppgifterna inte fritt får använda sig av dem, och genom förbehållet uppstår en tystnadsplikt. Sammantaget ansåg utskottet att den redovisade personkret- sen inte ska anges i riksdagsordningens bestämmelse om tystnadsplikt. Närvarande vid ett sammanträde i kammaren är, förutom riksdagsledamö- ter, även personer med anställning eller uppdrag hos . kan även statsråd och tjänstemän i närvara vid ett sådant sammanträde. Dessa personer omfattas redan av offentlighets- och sek- retesslagens bestämmelser. Även i denna del ansåg utskottet att det är svårt att motivera en dubbelreglering för dessa offentligt anställda personer. Någon an- nan personkrets bör inte närvara under ett sammanträde i kammaren som hålls inom stängda dörrar. Slutligen betonade utskottet att det aldrig kan bli aktuellt att låta anställda i partikanslierna, t.ex. politiska sekreterare, ta del av uppgifter som omfattas av tystnadsplikt. Dessa personer är inte anställda i offentlig verksamhet och om- fattas därför inte av offentlighets- och sekretesslagen. Därtill kommer att de inte har ett förtroendeuppdrag som kan likställas med riksdagsledamöters upp- drag. 8.4.5Sammanfattning av förslag i 2017/18:KU7 Sammantaget ansåg utskottet att bestämmelsen om tystnadsplikt i ett utskott eller bör utformas på så sätt att personkretsen begränsas till le- damöter och suppleanter i ett utskott eller . När det gäller bestäm- melsen om tystnadsplikt i kammaren bör bestämmelsen utformas på så sätt att personkretsen begränsas till ledamöter. Den redovisade utformningen av be- stämmelserna skapar förutsebarhet, och anpassas bestämmelserna till arbetsformer. Innebörden av förslagen blir en återgång till vad som gällde för riksdagsledamöter fram till de senaste ändringarna av bestäm- melserna. 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET Riksdagsordningens bestämmelse om tystnadsplikt i ett utskott och (7 kap. 20 §) borde enligt ändras bl.a. genom att tystnadsplikten i ett utskott eller inte längre skulle kopplas till de som närvarat vid ett sammanträde i utskottet eller nämnden. Med den föreslagna ändringen utvidgades bestämmelsens tillämpningsom- råde på så sätt att även de ledamöter och suppleanter i ett utskott eller som inte har närvarat vid sammanträdet omfattas av tystnadsplikten. Härigenom kan dessa ledamöter ta del av de uppgifter som omfattas av tyst- nadsplikten. En ledamot i ett utskott eller som närvarat vid sam- manträdet får delge en uppgift som omfattas av tystnadsplikt till en ledamot eller en suppleant i utskottet eller nämnden som inte har närvarat vid samman- trädet. De föreslagna ändringarna innebar vidare att övriga personer som kan komma att närvara vid ett sammanträde i ett utskott eller inte längre skulle omfattas av bestämmelsen. Dessa är, utom i undantagsfall, nor- malt sett anställda i offentlig verksamhet och omfattas redan av offentlighets- och sekretesslagens bestämmelser.