urf · H8A5URF1 · 2020-09-24 00:00:00 — Riksdagsstyrelsen utser en representant för varje partigrupp i ledamotsrådet (14 § lagen [2011:745] med instruktion för ) och leda- möter i (4 § lagen [RFS 1980:4] [1980:607] om beslutande organ i frågor om disciplinansvar m.m. beträffande arbetstagare hos och dess myndigheter). Enligt 6 § bolagsordningen för System- bolaget ska Systembolaget ha tre lekmannarevisorer och tre suppleanter för lekmannarevisorerna. Lekmannarevisorer och suppleanter för dem utses av riksdagsstyrelsen. Uppdraget som lekmannarevisor ska gälla till slutet av den första årsstämma som hålls då lekmannarevisorn utsågs. väljer också, enligt tilläggsbestämmelse 13.23.1 RO, tolv leda- möter i styrelsen för Stiftelsen i enlighet med 3 § i stiftelsens stadgar (RFS 1988:1). Enligt 3 § i stiftelsens stadgar avbryts upp- draget som ledamot eller suppleant automatiskt om uppdraget som riksdagsle- damot upphör. En ledamot eller suppleant kan entledigas av före utgången av den tid för vilken hon eller han har valts. Det kan vidare nämnas att i samband med en omfattande stadgerevision 1988, i ett yttrande om de konstitutionella konsekvenserna (KU 1987/88:2y) föreslog att stiftelsens stadgar skulle antas av stiftelsen och fastställas av . Avsikten var att markera Jubileumsfonds självständiga ställning och frigörelse från . I samband med detta föreslogs en tilläggsbe- stämmelse i riksdagsordningen (då tilläggsbestämmelse 8.15.1, i nu gällande riksdagsordning 13.23.1) så att detta kunde möjliggöras, vilket senare också genomfördes (KU 1987/88:20). delade bedömning (FiU 1987/88:4) och menade att frigörelsen från skulle göra att fondens ställning som stiftelse blev tydligare: ”För att markera jubileumsfondens ställning som självständigt rättssubjekt bör i fort- sättningen inte besluta om ändring av stiftelsens stadgar. bör endast fastställa, eller alternativt förkasta, sådana stadgeändringar som fondens sty- relse antagit.” 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN 9.3.3 Val av efterträdare i ett organ Om en ledamot lämnar t.ex. ett utskott gäller följande (12 kap. 14 § RO): Om någon som har valts till ett organ, som vid valperiodens början tillsat- tes genom val av två eller flera personer, lämnar sitt uppdrag , ska den eller de partigrupper som han eller hon var vald för, till talmannen anmäla en efterträdare. Talmannen förklarar den anmälda efterträdaren vald. Om en sådan anmälan inte görs eller om mer än en person anmäls, utser talmannen en efterträdare. I förarbetena anförs följande (SOU 1972:15 s. 295 och prop. 1973:90 s. 576): Får två eller flera partigrupper anses ha utsett en gemensam representant i ett organ och avgår denne, skall de partier, för vilka den avgångne var vald, tillsammans anmäla efterträdare. Ett sådant fall kan vara för handen om organet i fråga har få ledamöter eller om det parti för vilket den avgångne valdes har delats i två efter valet. Att två eller flera partigrupper av valtek- niska skäl har gått fram under gemensam valbeteckning vid ett val inom bör dock i allmänhet inte föranleda att anmälan om efterträdare skall göras av annat parti än det till vilket den från början utsedde hörde. I regel har nämligen de då samverkande partierna inbördes fördelat de plat- ser som tillkom dem. – Delas en partigrupp efter valet i två grupper eller i fraktioner och kan de nya partierna (fraktionerna) inte enas om vem som skall efterträda den avgångne, får talmannen träffa avgörandet med beak- tande av partiernas (fraktionernas) inbördes styrka och representation i öv- rigt i organet i fråga. Talmannen anmäler vid ett kammarsammanträde vem som har valts till efter- trädare. Uttrycket vilde eller politisk vilde har använts i åtminstone sedan andra hälften av1800-talet. Det behövdes en term för politiker i andra kamma- ren som stod helt utanför partiväsendet, när t.ex. Lantmannapartiet återförena- des 1895. Vildar var allra vanligast innan det proportionella valsystemet inför- des 1911, eftersom man kunde komma in i utan att tillhöra ett parti. kunde ledamöter protokollföra sig i som vildar, eller med en specifikation såsom socialistisk vilde, vänstervilde eller höger- vilde, och då blev det ledamotens officiella beteckning. förekom beteckningen (v) för vilde i riksdagsprotokollets register, men även beteck- ningen (-) användes. tillåter riksdagsprotokollen bara invalda partier och beteckningen (-). En ledamot som lämnar det parti som ledamoten valts in för får således be- teckningen streck (-). Eftersom mandatet är tilldelat ett parti i valet kan man- datet inte fördelas om till ett annat parti. Några nya parti- grupper i riksdagsordningens betydelse kan alltså inte bildas . Även om ledamoten inträder i en annan, existerande, riksdagsgrupp får ledamoten beteckningen (-). Det finns dock ett undantag . och , som hade valts in i för kommunisterna (vpk) 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN lämnade partiet och begärde att få partibeteckningen (k). De fick inte då någon ny partibeteckning utan betecknades (-). Från och med den 1 ja- nuari 1978 fick de dock använda beteckningen (apk), för kom- munisterna, under resten av valperioden. har det förekommit 28 politiska vildar i bemärkelsen ledamöter som har uppträtt med (-) i . De fördelas enligt följande. 1 L, 1 V 7 SD, 1 M, 1 MP 1 M, 1 C 1 M, 1 FP 5 NyD, 2 V 8 SD, 7 V/VPK, 5 NyD, 3 M, 2 C, 2 FP/L, 1 MP Det vanligaste är att de som lämnar sin partigrupp också lämnar sina uppdrag i utskott och andra organ. Fem ledamöter som lämnade mellan satt dock kvar i utskott och andra organ till mandatperiodens slut. •Pavel Gamov, ledamot och , supple- ant utrikesutskottet •Mikael , ledamot försvarsutskottet •Jeff , suppleant försvarsutskottet och •Olle Felten, ledamot skatteutskottet och fullmäktige, supple- ant och näringsutskottet •Hanna , suppleant socialförsäkringsutskottet. De två ledamöter som var ordinarie ledamöter i försvarsutskottet () respektive skatteutskottet () var närvarande vid samtliga juste- ringar av utskottsbetänkanden i respektive utskott de var poli- tiska vildar (7 justerade betänkanden i försvarsutskottet, 11 justerade betän- kanden i skatteutskottet). , som var ordinarie ledamot i , var med vid 4 av 28 sammanträden i som politisk vilde. 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN men sitt uppdrag som ledamot i först . Under den knappa månaden var Reslow närvarande vid samtliga justeringar i av betänkanden (sju stycken) och vid justeringen av det utlåtande som justerades . Han gjorde samma ställningstagan- den som de två ledamöterna från , dvs. stod bakom samma reservationer under denna knappa månad. (M) lämnade men kvarstod som ledamot i bostadsutskottet under återstoden av mandatperioden. I bostads- utskottet deltog vid justeringen av 13 av 15 betänkanden. Han gjorde samma ställningstaganden som de moderata ledamöterna i bostadsut- skottet, dvs. stod bakom samma reservationer. Övriga vildar har lämnat sina uppdrag i utskott m.m. i princip som de har meddelat kammaren att de lämnar partigruppen. Två ledamöter har lämnat partigruppen och senare återvänt till gruppen och då fått tillbaka sin partibeteckning (, lämnade gruppen , återkom , , lämnade gruppen , återkom ). Utöver de 28 fallen ovan finns fall då ledamöter av olika skäl inte har del- tagit i partigruppens arbete men har behållit sin partibeteckning. I tabellen nedan visas vid vilket ledamöterna anmält till kammaren att de har lämnat sin partigrupp. Tabell 10 Vid vilket ledamöter lämnat sina partigrupper 1 (L) 3 (2 SD, 1 V) 5 (2 V, 1 FP, 1 9 (6 SD, 2 M, 1 M, 1 SD) 4 (2 V, 2 NyD) 3 (2 V, 1 NyD) 3 (2 NyD, 1 C) Anm. 1971–1994 omfattade valperioden tre riksmöten. Tolv ledamöter (nio plus tre) lämnade sin partigrupp under sista un- der valperioden. Fem ledamöter lämnade partigruppen under första . Det finns två fall då en ledamot har lämnat sin partigrupp, anslutit sig till en annan partigrupp och valts in i utskott för den nya partigruppen, med be- teckningen (-). Det gäller som lämnade Vänster- partiet och fick (-) som partibeteckning. Hon anslöt sig till riks- dagsgrupp. Hon lämnade sin plats för i trafikutskottet men val- des in i trafikutskottet igen efter att en miljöpartist lämnat trafikutskottet. Hon fick alltså den plats som hade fördelats till i trafikutskottet i början av valperioden men med beteckningen (-). lämnade 2017 Mo- deraterna och sina uppdrag för partiet, men valdes därefter in som suppleant med beteckningen (-) i , utbildningsutskottet och justiti- eutskottet på platser som hörde till . 9 PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN En ledamot som lämnade sitt parti 1993 (, Ny Demokrati) var vice gruppledare när han lämnade partiet. har behandlat ett antal motioner om be- gränsningar av ledamotsuppdraget vid byte av partitillhörighet. I det följande redovisas relevanta ställningstaganden. Samtliga motioner har avstyrkts av ut- skottet och sedan avslagits av . Under /02 behandlade en motion om begränsningar av ledamotsuppdraget vid byte av partitillhörighet (bet. 2001/02:KU13). Utskottet instämde i vad som anfördes i motionen om att det kan uppkomma problem i den politiska beslutsprocessen om politiskt förtro- endevalda under en pågående mandatperiod byter parti och ändå behåller upp- drag som det varit partigruppernas sak att besätta (s. 38). Denna problembild kunde enligt utskottet visserligen vara intressant att belysa. Utskottet såg dock stora svårigheter med att genom någon form av reglering finna en lösning på problemet. En sådan reglering skulle ovillkorligen innebära ingrepp i de grundläggande principer som det rådande valsystemet bygger på. Enligt ut- skottet borde ordningen fortsätta att vara den att frågan om vem som ska ha den typ av uppdrag som var aktuell är upp till respektive partigrupp, och att eventuella personförändringar löses internt inom gruppen. Utskottet framhöll att en utgångspunkt i detta sammanhang är att varje enskild ledamot bär sitt mandat med det parlamentariska ansvar det innebär. Därmed var utskottet inte berett att föreslå att skulle vidta någon åtgärd med anledning av vad som anfördes i motionen och avstyrkte den därför. Utskottet vidhöll detta ställ- ningstagande vid behandling av en motion om förtroendevalda som lämnar sitt parti och blir politiska vildar (bet. 2003/04:KU9 s. 20). Även avstyrkte utskottet en motion i frågan med hänvisning till att varje ledamot bär sitt mandat med det parlamentariska ansvar detta innebär. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom de begränsningar som föreslogs i detta avseende (bet. 2006/07:KU11 s. 26). behandlade utskottet regeringens proposition 2009/10:80 En reformerad grundlag (bet. 2009/10:KU19). I samband med det behandlades en motion om partiernas inflytande vid partibyte. Utskottet konstaterade att för- slaget om extra val till fullmäktige – i den mån det politiska läget har sin grund i att en ledamot har bytt parti – kan vara en väg att undgå problem som kan uppkomma (s. 26). Utskottet var dock inte berett att frångå sina tidigare be- dömningar där utgångspunkten varit att varje ledamot bär sitt mandat med det ansvar mot väljarna som det innebär. Utskottet uttalade vidare att det inte var berett att förorda en ordning som ger partiet ett avgörande inflytande i fråga om huruvida en ledamot ska lämna partiet. Utskottet vidhöll sina tidigare ställningstaganden om mandatets innebörd och avstyrkte två motioner i denna del (bet. 2011/12:KU15 s. 28). 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN En motion om ökat partipolitiskt inflytande vid avsägelse av uppdrag be- handlades även av utskottet (bet. 2013/14:KU18 s. 35 f.). Utskottet stod fast vid sina tidigare ställningstaganden om mandatets innebörd och av- styrkte motionen. 2017–2019 avstyrkte utskottet motioner om ökat partiinflytande när en för- troendevald byter partitillhörighet (bet. 2016/17:KU30 s. 19 f., bet. 2017/18:KU36 s. 57 f. och bet. 2018/19:KU30 s. 58 f.). Utskottet hänvisade till sina tidigare ställningstaganden. 9.6 Regler i andra parlament I en rapport från 2015 sägs att det i de flesta medlemsländers nationella parlament är vanligt att ledamöter byter partigrupp. Det är vanligt med partibyten i politiskt instabila länder som Gre- kland och och yngre demokratier som , och . I mer stabila demokratier som och är det mycket ovanligt med partibyten. Ledamöter som lämnar sin partigrupp behåller i samtliga länder som hör till sina mandat i parlamentet (i finns en regel om att den som lämnar sin partigrupp förlorar sitt mandat, men i praktiken sker inte detta). I de flesta parlament förlorar en ledamot som lämnar sin partigrupp sin plats i utskott m.m., antingen automatiskt eller efter beslut av kammaren eller utskottet. I rapporten delas de nationella parlamenten in efter grad av reglering av partibytare i tre grupper. Den svenska hamnar med och Fin- land i den grupp som har minst reglering och där man löser frågorna med över- enskommelser och dialog. I fördelas platserna i utskotten mellan partigrupperna på liknande sätt som i . En ledamot som lämnar sin partigrupp kan inte tvingas att lämna sin plats i ett utskott. Men eftersom utskotten väljs på nytt för varje folketingsår kan den som lämnar en partigrupp inte förväntas behålla sin ut- skottsplats särskilt . I fördelas platserna i utskotten mellan partigrupperna på liknande sätt som i . I har man de senaste valperioderna haft noll till tre politiska vildar per valperiod. Dessutom förekommer det också enskilda fall av byte av riksdagsgrupp under varje valperiod. En ledamot behåller i princip sin plats i ett utskott även om han eller hon lämnar sin riksdagsgrupp. Dock är det vanligt att man politiskt kommer överens om byten av utskottsplatser vid sådana avhopp. I fall en frivillig politisk lösning inte kan nås, finns även en möjlighet att talmanskonferensen i enlighet med 37 § grundlagen föreslår att ett eller flera utskott tillsätts på nytt. fattar beslut i saken. På den finska utredningstjänsten kan man inte minnas att detta förfarande skulle ha använts i mannaminne (däremot har paragrafens existens nog använts som på- tryckning för att få till stånd en frivillig lösning). Också i fördelas platserna i utskotten mellan partigrupperna på ett liknande sätt som i . I finns det 17 fall när någon har 9 PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN lämnat en partigrupp efter eget önskemål eller efter att ha blivit utesluten ur partiet. Av dessa var 15 ledamöter från Fremskrittspartiet. När en ledamot läm- nar sitt parti har ledamoten inte rätt att behålla en plats i ett utskott, och stor- tingets valberedning kan bestämma att ledamoten ska byta utskott. Normalt kommer initiativet till en sådan ändring från ledamotens tidigare partigrupp, men det är inte alltid en ledamot byter utskott när han eller hon lämnat sitt parti. föreskriver arbetsordning att utskottsplatser fördelas bland de politiska grupperna (artikel 209, nionde valperioden, ). Utskottens sammansättning ska så långt som möjligt avspegla parla- mentets sammansättning. De politiska grupperna och de grupplösa ledamö- terna beslutar internt om vem som nomineras till varje utskott och underut- skott. Talmannen meddelar sammansättningen av utskotten i plenum. togs även detta beslut i plenum. Följden är att platserna i utskotten tillhör den politiska gruppen och att en ledamot förlorar sin plats i utskottet om hon eller han skulle lämna den politiska gruppen. Om en ledamots byte av politisk grupp medför en rubbning av den proportionella fördelningen av ut- skottsplatser, och det inte finns någon överenskommelse mellan de politiska grupperna som säkerställer proportionaliteten, ska talmanskonferensen fatta de beslut som krävs. Regeln är ny för i syfte och syftar till att inte skapa falska majoriteter i utskotten. fattade plenum därför beslut om hur många ledamöter som ska sitta i utskott och underutskott. meddelade de politiska grupperna vilka ledamöter de nominerade till de olika utskotten. En utgångspunkt för roll i det svenska statsskicket är att ledamöter ska kunna utöva sina uppdrag på ett fritt och obundet sätt. Leda- motsuppdraget är personligt och en ledamot som har valts till ett visst uppdrag av kan inte tvingas att lämna det. har partierna en central roll. mandat fördelas mellan partier, och de ledamöter som väljs in i tillhör ett parti. Utskotten väljs i början av valperioden, och är proportionellt sammansatta i förhållande till partigruppernas storlek i kammaren. Utskottens främsta uppgift är att vara beredande organ för kammaren, och utskottens sammansättning bör avspegla de politiska majoritetsförhållandena i kammaren i så stor utsträckning som möjligt. Utskotten har dessutom fått mer självständiga uppgifter genom bl.a. möjlighet till överläggning med regeringen om EU- frågor, vilket ytterligare understryker vikten av att utskotten så långt som möj- ligt motsvarar den sammansättning av kammaren som följde av väljarnas val. Platserna i utskotten fördelas mellan partierna (eller grupper av partier som samverkar i karteller) som i praktiken inom sig fördelar de platser respektive parti har fått. En ledamot som väljs in i ett utskott väljs alltså in genom att 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN tillhöra en partigrupp. Man kan alltså säga att i den bemärkelsen är platsen i ett utskott inte personlig, utan ledamoten har fått den genom att tillhöra partiet. Om en ledamot lämnar sin partigrupp har grunden för att ledamoten fick ett uppdrag i ett utskott således försvunnit. De flesta av de ledamöter som har lämnat sin partigrupp har också begärt att få lämna sina uppdrag i utskott och andra organ, vilket kammaren alltid bifallit. Under förra mandatperioden före- kom det dock att ledamöter som lämnade sina partigrupper satt kvar i utskott och andra organ. Därmed avspeglades inte längre den sammansättning av kammaren som blev resultatet av riksdagsvalet i berörda utskott. Det kan i sammanhanget påpekas att inte bereder ärenden för kammaren utan har i uppgift att samråda med regeringen inför möten i . Det är således viktigt att partierna är proportionellt representerade i . Om en ledamot som lämnat sin partigrupp sitter kvar i kan majoritetsförhållandena i nämnden påverkas på ett sätt som inte har varit avsett. Det finns således starka skäl för en reglering som bekräftar den huvudsak- liga praxisen att den som lämnar sin partigrupp också bör lämna sina uppdrag i utskott och att detta också bör gälla och övriga uppdrag som ledamoten fått som medlem i en partigrupp. Ett motargument kan vara att ledamoten har valts till och har ett personligt mandat. Det är dock skillnad mellan att bära ledamotsuppdraget som man fått av väljarna och ett förtroendeuppdrag som en ledamot valts till av . Det senare har ledamoten fått på grundval av en partitillhörighet och det har fördelats i syfte att skapa utskott som speglar riksdagsmajoriteten. Partigrupperna fördelar i praktiken platserna inom sig. Man kan säga att det egentliga beslut som fattas i början av varje mandatperiod är att fastställa för- delningen mellan partierna. Partierna bestämmer i praktiken inom sig vem som ska företräda partiet i skilda utskott. Om en ledamot som lämnar sin partigrupp automatiskt blir av med sina uppdrag i utskott är det möjligt att en ledamot som överväger att lämna parti- gruppen väljer att behålla sin partibeteckning men i övrigt uppträda som grupplös. Den möjligheten finns dock . Om ledamoten verkligen menar allvar med att lämna sin partigrupp torde ledamoten inte längre vilja ha partibeteckningen i arbete, och kan således förväntas lämna parti- gruppen. Sammantaget överväger skälen för att den ledamot som lämnar sin par- tigrupp också ska avgå från de uppdrag som han eller hon fått genom sitt parti. En sådan ordning är parallell till att den som är vald till ett uppdrag som för- utsätter ledamotskap av enligt 12 kap. 13 § RO ska avgå från upp- draget om han eller hon lämnar . Det bör således anges i riksdags- ordningen att om en ledamot lämnar sin partigrupp upphör de uppdrag som kammaren har valt honom eller henne till i olika organ och delegationer. Med en sådan ordning blir det inte någon diskussion mellan partigruppen och leda- moten om huruvida ledamoten ska lämna sin plats i utskott och andra organ om ledamoten lämnar partigruppen. 9 PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN Den föreslagna ordningen omfattar de organ där ledamoten har valts genom att platserna fördelas proportionellt mellan varje gruppering av riksdagsleda- möter som uppträder under gemensam beteckning vid valet. Fördelningen mellan partierna avser i dessa fall att svara mot kammarens sammansättning så långt som möjligt. Även uppdrag i övriga riksdagsorgan, som valbered- ningen och råd för , bör omfattas av bestämmelsen även om platserna inte fördelas proportionellt fullt ut. När det gäller kan det noteras att den är en myndighet under regeringen. Fem leda- möter i nämnden ska vara, eller ha varit, ordinarie domare. Två ledamöter ska vara jurister verksamma utanför domstolsväsendet, varav en ska vara advokat. Två ledamöter ska representera allmänheten. För varje ledamot ska det finnas en personlig ersättare. Ledamöter och ersättare som representerar allmänheten väljs av medan övriga ledamöter och ersättare förordnas av rege- ringen (efter förslag från bl.a. domstolar). Ordningen att vissa av nämndens ledamöter väljs av medan regeringen förordnar övriga ledamöter ger enligt förarbetena balans och synliggör nämndens fristående och oberoende karaktär (SOU 2008:125 s. 333). främsta uppgift är att lämna förslag till regeringen i ärenden om utnämning av ordinarie domare. För att upprätthålla förtroendet för nämndens verksamhet och underbygga rättsstatens principer om ett oberoende domstolsväsende är det av avgörande betydelse att uppdraget utövas på ett sätt som inte präglas av partipolitiska hänsynstagan- den. Det framstår mot den bakgrunden också som betydelsefullt att uppdragets bestånd inte – på sätt som föreslås för riksdagsorganen – knyts helt och hållet till tillhörigheten till ett visst riksdagsparti. Övervägande skäl talar enligt kommittén för att den föreslagna bestämmelsen därför inte ska omfatta upp- drag i . En ledamot som lämnar sin partigrupp kan naturligtvis själv begära att få lämna uppdraget, vilket då ska pröva. För att bestämmelsen ska vara tydlig bör de uppdrag som omfattas anges i en tilläggsbestämmelse. Uppdrag i följande organ och delegationer bör omfat- tas av den föreslagna bestämmelsen: •delegationen till den gemensamma parlamentariska kontrollgruppen för Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämpning (Euro- pol) •delegationen till den parlamentariska församlingen vid •konvent för fördragsändringar inom Europeiska unionen •Nordiska rådets svenska delegation 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN Som framgått kan andra än riksdagsledamöter väljas till några av dessa organ. Det kan ändå förekomma att platserna i organen fördelas mellan partierna, som sedan nominerar personer som inte är riksdagsledamöter. Den föreslagna be- stämmelsen omfattar naturligtvis inte personer som inte är riksdagsledamöter eftersom de definitionsmässigt inte kan tillhöra en partigrupp i . Ordningen kommer alltså inte att gälla för poster som talman och vice tal- man och andra val som inte sker genom att två eller fler personer väljs samti- digt. Val av ledamöter i styrelsen för Stiftelsen regleras i stiftelsens stadgar och ledamöter i den styrelsen omfattas inte av den bestämmelse som föreslås här. Den föreslagna bestämmelsen i riksdagsordningen avser uppdrag som kam- maren väljer. När det gäller uppdrag som talmannen eller riksdagsstyrelsen har utsett en ledamot till bör talmannen eller riksdagsstyrelsen redan med gällande reglering anses ha möjlighet att utse en ny ledamot, om partigruppen nomine- rar en ny ledamot efter att den ledamot som tidigare utsetts har lämnat sin partigrupp. I dessa fall finns ingen reglering om att en ledamot får lämna upp- draget endast om den som utsett ledamoten medger detta, till skillnad från vad som gäller för uppdrag som tillsätts genom val av kammaren.