rfr · H70WRFR12 · 2020-01-01 00:00:00 — Vi utbildar också nyanlända i frågor om ekonomi. Vi samverkar med Kriminalvården om utbildning för intagna och med CSN om studielån. Vi samverkar också med den privata sektorn. Bland annat har vi tillsammans med mobilföretagen kunnat minska antalet mobilskulder påtagligt. Och självklart är ju budget- och skuldrådgivarna väldigt viktiga samarbetspartners för oss. Men vi vill göra mer. Vad gäller spelberoende kommer vi framöver att kunna följa den gruppen bättre, för i vår nya digitala ansökningstjänst för skuldsanering kommer man att kunna ange orsaken till sina skulder, och där kommer spel att vara en sådan orsak. Vi har också finansierat en forskningsinsats om spelberoende som har gett oss mer insikter. Vi tittar nu på hur vi tillsammans med andra myndigheter kan samverka för att minska de här problemen. Vi har förhoppningar om att kunna genomföra en uppsökande insats för att nå de svårast skuldsatta med information om skuldsanering. Har vi möjlighet att göra det och verkligen vidta aktiva åtgärder för att nå den gruppen tror vi att så många som 15 000 personer kan komma att beviljas skuldsanering . Som nämnde finns det nu tankar hos många myndigheter om hur man kan säkerställa att den skuldsatte och kanske också kreditgivare har en lite tydligare och mer genomgående information om samtliga skulder. Det kan vara i form av ett skuldregister eller på annat sätt, för vi ser inte minst i ärenden om skuldsanering att man inte ens vet vilka skulder man har. Vi tror att det kan påverka kreditprövningen att den samlade bilden inte finns. För att verkligen göra skillnad behöver vi komma åt överskuldsättningen mer proaktivt och på systemnivå. Priset för den överskuldsatte och hens närstående är ofta alltför högt för att det ska vara rimligt att låta det gå så långt som till en skuldsanering, som ju kommer först . UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING Om man vill vara riktigt offensiv kan man snegla på lagstiftningen. är det så att när man betalar av på en skuld eller när vi på Kronofogden utmäter för en skuld räknas ränta och kostnader av först från skulden, före själva kapitalbeloppet. Det gör att en skuldsatt person kan betala sin ursprungliga skuld om utan att bli skuldfri. Den totala skulden i enskilda mål – de som löper med ränta, vilket de statliga målen inte typiskt gör – är på , och nästan hälften, , utgörs av räntor. Vi hade ett skuldsaneringsärende, där vi gjorde en betalplan och såg hur stor betalningsförmåga gäldenären hade. Betalningsförmågan visade sig vara . Då tänkte vi att vi ändå måste ha gjort något fel, för inte skulle väl den här personen ha fått skuldsanering. Jo, det visade sig att anledningen till att personen kunde betala nästan fullt var att man pausade räntan, för ränteberäkning pågår ju inte under en skuldsanering. Det ger kanske en bild av hur stor betydelse detta har. kan man bli ännu mer visionär och fundera på så kallad absolut preskription. I vårt grannland finns det systemet, som innebär att en skuld inte kan leva hur länge som helst. I kan man avbryta preskriptionen , men i preskriberas skulder slutgiltigt efter , vanligen 15–. I preskriberas skatteskulder och skulder till det allmänna som regel , men privata och enskilda skulder kan leva hur länge som helst. Att ränta och kostnader räknas av före kapital tillsammans med att en skuld kan leva hur länge som helst möjliggör en långvarig, till och med livsvarig, skuldsättning. Vi tror att det ibland till och med kan vara lönsamt för fordringsägaren att den ursprungliga skulden aldrig betalas. Kanske påverkar detta också kreditprövningarna. Oavsett hur visionär man vågar sig på att vara kan vi alla konstatera att det finns mer att göra. Det är väl en ganska hoppingivande tanke, för vi är väl alla överens om att vi inte vill att någon människa ska bli portad från livet. , : Stort tack för att vi blivit inbjudna hit för att prata om detta viktiga ämne! Vi är väldigt glada för att de här frågorna uppmärksammas. Så mycket som är de svenska hushållens samlade lån till finansiella företag. av lånen utgörs av bolån. Skulderna växer snabbt. De har dubblerats . har just konsumtionslånen vuxit allra snabbast. Utlåningsvolymen för blankolån, alltså lån utan säkerhet, var nästan fem gånger större 2018 än . Ökningen har delvis drivits på av att vi haft en god konjunktur i . Då kan man förvänta sig att krediterna ökar; det brukar vi se. Men precis som tidigare talare har pekat på görs lånen tillgängliga för konsumenter på ett helt annat sätt . I handeln har det blivit mycket vanligare med erbjudanden och lockrop om att köpa först och betala sedan. handlar det om små lån, men vi ser UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING att små lån med tiden riskerar att bli stora skulder. Låt mig ge ett par illustrationer på det. Bland personer som tar lån har vi kunnat se att redan haft ett lån hos samma kreditgivare. Vi ser också att av alla blankolån tas för att lösa andra lån. För de personer som redan har små marginaler, och som använder lån för att täcka löpande utgifter i sin ekonomi, är risken väldigt stor att hamna i en skuldspiral som är mycket svår att ta sig ur på egen hand. Arbetet mot överskuldsättning är komplext. Frågorna är breda. Det är därför som vi är flera myndigheter som tillsammans behöver jobba med de här frågorna. ansvar ligger huvudsakligen i att motverka överskuldsättning innan den uppstår. Det gör vi på olika sätt. För det första kontrollerar viföretagen innan de får tillstånd att lämna krediter. För det andra utövar vi tillsammans med tillsyn över företagen. För det tredje arbetar vi med finansiell folkbildning. har bolånen varit en prioriterad fråga i vårt arbete mot överskuldsättning. Det beror på att det är stora och växande volymer inom bolån men också på att erfarenheterna visar att enskilda hushåll som har stora bolån kan drabbas hårt vid exempelvis en konjunkturnedgång. Vi har undersökt hur kreditgivare som ger bolån följer regelverket. Vi har också samlat in data om bolån för att förstå och följa riskutvecklingen. Dessutom har vi infört ett antal olika regleringar för att öka motståndskraften hos de svenska bolånetagarna. Vi införde bolånetaket 2010 och ett amorteringskrav 2016, som vi sedan skärpte ytterligare 2019. Vi kan nu se att de här regleringarna har haft avsedd effekt. Bolånen växer långsammare , och de växer långsammare än vad de skulle ha gjort utan regleringarna. Och vi ser att bolånetagare som har mycket stora lån iförhållande till inkomsten är färre . Även om konsumtionslånen utgör en mindre del av hushållens skuldsättning innebär det faktum att konsumtionslånen nu har börjat växa snabbare än bolånen att vi vill prioritera den typen av långivning högre. genomför vi en kartläggning av konsumtionslånen. Vi följer nya lån som har lämnats från en stor mängd olika aktörer. Informationen hjälper oss att förstå drivkrafterna bakom överskuldsättningen. På så sätt kan vi rikta in våra tillsynsaktiviteter dit där de behövs som mest. Det är också viktigt att låntagarna själva förstår riskerna med att ta ett lån. Vi vet att det är många som tycker att det är svårt att förstå vad ett lån egentligen kostar. Inte bara särskilt utsatta grupper utan en stor del av oss svenska konsumenter tycker att det är svårt. har en samordnande roll i nätverket din ekonomi. Det är ett landsomfattande nätverk för utbildningsinsatser inom privatekonomi. Där ingår många olika myndigheter, organisationer och företag, och vi är många därifrån som är här . Syftet är just att öka kunskapsspridningen inom privatekonomi. UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING På driver vi ett antal olika utbildningsprojekt. Bland målgrupperna har vi till exempel identifierat blivande föräldrar och de som läser svenska för invandrare, och vi försöker nå ut till hem- och konsumentkunskapslärare för att kunna sprida informationen till de svenska eleverna. Ge- nom att verka för bättre kunskaper hoppas vi att många svenskar kan undvika att ta onödiga, dyra och dåliga lån. Det ligger ett stort ansvar på kreditgivarna att kontrollera att en konsument har tillräcklig återbetalningsförmåga. Vi har noterat att av nya konsumtionslån leder till ett inkassokrav . Det är en siffra som vi tycker sticker ut. Det här vill vi titta närmare på. Bland annat därför är kreditprövningar ett prioriterat område i tillsyn . Vi har startat flera undersökningar där vi granskar om företagen gör tillräckligt goda kreditprövningar. Vi ser också fram emot att fortsätta vårt samarbete med , och budget- och skuldrådgivarna. Detta samarbete kommer att hjälpa oss att få en ännu bättre förståelse för vilka som riskerar att drabbas av överskuldsättning och varför. De här frågorna är som sagt komplexa. Ju mer vi vet om kedjan som leder fram till överskuldsättning, desto bättre kan vi precisera våra tillsynsaktiviteter. En utmaning som vi ser är att se till att kreditprövningarna verkligen grundas på tillräckliga uppgifter om konsumenternas ekonomiska förutsättningar. Där säger regelverket att kreditgivarna ska titta på inkomst, utgifter och skulder. Men vad gäller konsumentens skulder saknas en möjlighet för kreditgivarna att kontrollera konsumentens samtliga skulder. Det finns flera olika kreditupplysningsföretag i , men den information som de samlar in och därefter delar vidare till kreditgivarna varierar i väldigt stor utsträckning. I vissa fall saknas uppgifter om konsumentens tidigare krediter. I många fall finns bara uppgifter om krediter och förfrågningar hos just de kreditgivare som kreditupplysningsföretaget har som kunder. Så här ser det inte ut i alla länder. Flera länder har mer heltäckande kreditregister än vad vi har i . Bland annat har infört en ny lagstiftning på området, och i utreds frågan just . I samband med att vi publicerade vår konsumentrapport föreslog vi att regeringen ska tillsätta en utredning om hur vi kan göra det möjligt för kreditgivarna att från en extern källa inhämta uppgifter om konsumenternas totala skulder. Vi tror att det skulle vara ett effektivt verktyg för att motverka att konsumenter ges krediter som de inte har förutsättningar att klara. Det skulle vara ett effektivt verktyg att motverka överskuldsättning. , i : Stort tack för inbjudan och för att vi från får redogöra för vår syn på dessa viktiga frågor! Jag vill börja med en beskrivning av den kommunala budget- och skuldrådgivningen, som i dagligt tal kallas BUS. Verksamheten är lagstadgad och UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING regleras i socialtjänstlagen. Den finns i alla kommuner och är kostnadsfri för den rådsökande. har ett lagstadgat ansvar för att stödja den verksamhet som kommunerna ska svara för. Totalt är vi 375 rådgivare som tillsammans utgör 259 årsarbetskrafter. Rådgivningen syftar till ekonomisk rehabilitering. Det kan handla om att få vardagsekonomin att gå ihop och att hitta hållbara lösningar på skuldproblem genom avbetalningsplaner, löneutmätning eller skuldsanering. Vi tillför kunskap, visar på olika vägar framåt, resonerar kring tänkbara konsekvenser och inte minst stöttar och motiverar i en ofta tuff förändringsprocess. Alla ska bemötas med respekt och förståelse för hur livets olika skeenden snabbt kan göra att en människa tappar fotfästet och inte tar sig tillbaka, oavsett ansträngning. Vi erbjuder också konkret hjälp, som att sammanställa skulder, kontakta inkassobolag och myndigheter, ansöka om olika bidrag, säga upp dyra abonnemang eller resonera om olika möjligheter att öka inkomsterna. Kontakterna kan vara alltifrån enstaka besök till återkommande träffar. För att fånga upp personer som börjar få problem med sin ekonomi försöker vibygga starka lokala nätverk med exempelvis , elbolag och hyresvärdar. Och i den mån det hinns med utbildar vi olika grupper, såsom nyanlända eller arbetslösa. Vi möter alla typer av hushåll, även de som inte är skuldsatta men som löper stor risk att bli det på grund av stora och plötsliga livshändelser som arbetslöshet, sjukdom, dödsfall eller separation. Låg inkomst, dålig förankring på arbetsmarknaden och fysisk eller psykisk ohälsa är riskfaktorer. Men vem som helst kan få betalningsproblem eller bli överskuldsatt, även högpresterande personer som exempelvis gått in i väggen eller haft ett företag som gått i konkurs. konstaterar i sin rapport om överskuldsättningens kostnader att ”Överskuldsättning utgör ett gigantiskt svart hål i rikets finanser”. De menar att samhällets kostnader kan vara så höga som på årsbasis. Till detta kommer självmordsproblematiken och barnperspektivet. Liknelsen vid ett svart hål förklaras med att kostnaderna ligger dolda i form av produktionsbortfall, sjukvårdskostnader och utbetalningar från socialförsäkringssystemen. Den något förenklade förklaringen är att den som är överskuldsatt inte sover, och den som inte sover drabbas av ohälsa och nedsatt arbetsförmåga, som sammantaget medför gigantiska kostnader för samhället. BUS har en nyckelroll när det gäller stödet till skuldsatta och för att motverka skuldsättning, vilket ofta framhållits som samverkansprojektet mot överskuldsättning pågått. Men det saknas tydliga riktlinjer för vad BUS-verksamheterna ska omfatta. utmärkta rekommendationer är just bara rekommendationer. Budget- och skuldrådgivningen är lagstadgad. Men i praktiken räcker det att en kommun, lite tillspetsat, har en bibliotekarie som lämnar ut foldrar och uppmanar skuldsatta att ansöka om skuldsanering. Dessutom ger det kommunala självstyret helt olika förutsättningar. Resurstilldelningen är otillräcklig i många kommuner, och kunskapen hos chefer och UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING I många kommuner fungerar budget- och skuldrådgivningen som brandsläckare utan resurser till att arbeta förebyggande eller samverka för att motverka överskuldsättning. Ofta finns det i kommuner bara en budget- och skuldrådgivare, som inte sällan arbetar deltid och har flera andra uppdrag i sin tjänst. Väntetiderna är långa i flera kommuner, vilket lett till att privata aktörer börjat se en möjlighet att tjäna pengar på denna utsatta grupp genom att ta för hjälp att ansöka om skuldsanering – något som endast förvärrar den enskildes situation ytterligare. I flera kommuner ses budget- och skuldrådgivningen som den värdefulla resurs den är, men rådgivningen är långt ifrån likvärdig i hela landet. Och vi är endast 259 årsarbetskrafter, trots att behovet är så mycket större. BUS har en nyckelroll som vi har kompetens och vilja att axla. Med bättre förutsättningar kan vi hjälpa ännu fler överskuldsatta och bli ännu bättre på att motverka överskuldsättning. Detta är våra förslag: rekommendationer ska omvandlas till tvingande riktlinjer, så att det blir tydligt för kommunerna vad som förväntas av dem. Rekommendationerna innehåller tydliga anvisningar för bland annat verksamhetens innehåll, rådgivarnas kompetens och att tillräcklig kapacitet ska säkerställas. Tillsynen ska skärpas. har ansvaret, men i praktiken sker inte någon tillsyn att tala om, troligtvis på grund av att det saknas riktlinjer att utöva tillsyn över. Överskuldsättning kostar samhället miljardbelopp. har konstaterat att BUS har en central roll. Då menar vi att en riktad ekonomisk satsning på minst 100 miljoner vore en extremt lönsam investering. Det skulle ge landets medborgare som riskerar att bli eller redan är skuldsatta en bättre tillgång till kvalificerad och likvärdig rådgivning. skulle innebära ungefär 175 välbehövliga heltidstjänster. Överskuldsättning är ett folkhälsoproblem, precis som tobak, alkohol och överdrivet spelande. Det är därför rimligt att en del av kostnaderna för överskuldsättning finansieras av kreditgivarna och inte av stat, regioner och kommuner. I likhet med skatt på tobak, alkohol och spel föreslår vi en mindre avgift på all konsumtionsutlåning för att finansiera det riktade stödet till kommunerna. Avgiften kan även finansiera de goda folkbildningsinsatser som görs av , och Kronofogden. Vill man på allvar motverka överskuldsättning måste man även dämpa utlåningen till konsumtion. Hushållens samlade konsumtionslån är stora och ökar med . Att vid vissa tider i livet kunna låna till annat än bostadsköp är givetvis bra, men kan en vanlig löntagare utan problem låna till konsumtion med återbetalningstid. Är det verkligen rimligt? Vi har fått en lånekultur som inte är långsiktigt hållbar. Staten uppmuntrar dessutom denna lånekultur genom att den som lånar får skatterabatt, medan UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING den som sparar får betala mer skatt. Skuldkvotstak och amorteringskrav för bostadslån har införts och lett till önskad effekt. Tillväxttakten på bostadslån har minskat. Liknande åtgärder bör vidtas för konsumtionslån. Vi föreslår att det införs ett skuldkvotstak som begränsar hushållens lånemöjlighet till en viss andel av den disponibla årsinkomsten. Vi föreslår också att det stegvis införs skärpta amorteringskrav på alla nya konsumtionslån. Egentligen vore återbetalningstid alldeles tillräckligt, men vid större köp av kapitalvaror kan det vara rimligt med återbetalningstid. Skärpta amorteringskrav leder automatiskt till att utlåningen dämpas utan att andra regelverk behöver ändras. Den som lånar måste enligt konsumentkreditlagen ha ett visst överskott i sin månadsekonomi och kunna klara av en betydande ränteuppgång och även den extra utgift som en ökad amorteringstakt innebär. Vi föreslår också att ränteavdragen successivt minskas eller fasas ut, så att det blir mer förmånligt att spara och mindre fördelaktigt att låna. Arbetslöshet, skilsmässa, sjukdom, pensionering och andra stora livshändelser ökar risken för ekonomiska bekymmer och överskuldsättning. Därför är det viktigt att myndighetspersonal, vårdpersonal och andra som kommer i kontakt med riskgrupper uppmärksammar tecken på ekonomiska bekymmer och hänvisar vidare till budget- och skuldrådgivningen. Därför behövs ökad samverkan både centralt och lokalt, inte minst med den kommunala konsumentvägledningen som också har en mycket viktig roll. För det övergripande arbetet föreslår vi att projektet mot överskuldsättning får förnyat uppdrag. Budget- och skuldrådgivningen har en nyckelroll i den lokala samverkan. Genom lokala kontakter med arbetsförmedling, vårdcentraler, pensionärsorganisationer, hyresbolag och elbolag kan vii ett tidigt skede fånga upp personer som börjar få problem med sin ekonomi. Om rekommendationer lagstadgas blir det obligatoriskt för alla kommuner att prioritera detta viktiga arbete. För de personer som redan är skuldsatta och behöver få hjälp utan dröjsmål skulle ett öronmärkt statligt stöd till de kommunala budget- och skuldrådgivningarna göra att väntetiderna minskade eller upphörde. Och som vi redogjort för föreslår vi att stödet finansieras via en avgift på all konsumtionsutlåning. En enkel och genial åtgärd, som dessutom är kostnadsfri för staten, är omvänd krediteringsordning – samma sak som också biträdande rikskronofogden talade om . fungerar det så att alla inbetalningar av skulder i första hand går till redan upplupna kostnader och räntor och därefter till själva kapitalskulden. Det leder inte sällan till att den skuldsattes inbetalningar endast räcker till att betala räntor och kostnader, medan kapitalskulden fortsätter att generera nya räntor. En omvänd krediteringsordning skulle innebära att inbetalningarna går till att minska kapitalskulden tills den är fullbetald och först därefter går till upplupna kostnader och räntor. Fördelarna med detta är att skuldsatta blir skuldfria snabbare, att färre personer blir UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING evighetsgäldenärer och att färre behöver söka skuldsanering då fler kan bli skuldfria genom Kronofogdens löneutmätning. Förslaget om omvänd krediteringsordning kan med fördel behandlas i den pågående utredningen om utsökningsbalken. Parallellt bör det bedrivas ett brett folkbildningsarbete. Vi anser att vardagsekonomi och vardagsjuridik borde vara ett eget obligatoriskt ämne i nian och på gymnasiet. Vi anser också att , och Kronofogden ska få fortsatt mandat att bedriva finansiell folkbildning. Avslutningsvis vill vi framhålla att skuldsatta på grund av skuld- och skamkänslor är en oerhört tyst grupp i samhället. Det finns i princip inga skuldsatta som står upp och kräver att få den budget- och skuldrådgivning som de har rätt till enligt lag, och det är få som för denna grupps talan. Samhället har ett ansvar att ge dessa personer och deras familjer en rimlig chans att komma tillbaka, inte minst för barnens skull. , Kommuner och Regioner: Tack för inbjudan! Det här är en mycket viktig fråga, och tog upp många bra saker. Det här är inte enbart en fråga för kommunernas skuld- och budgetrådgivare. De som arbetar med ekonomiskt bistånd måste också hantera detta och ge stöd. Jag vill poängtera att detta är en fråga även för andra delar av den kommunala verksamheten. Det handlar alltså inte bara om de 259 helårspersonerna. Enligt socialtjänstlagen har kommuner en skyldighet att erbjuda budget- och skuldrådgivning. Den säger dock inget om hur det ska ske eller i vilken omfattning. Låt mig i detta sammanhang poängtera något som inte riktigt har kommit fram. kommuner har mellan 5 000 och 972 000 invånare. Medelkommunen har ca 15 000 invånare. Om man inte tar hänsyn till denna stora skillnad blir diskussionen nästan fruktlös. Det finns inte förutsättningar för fullgod service på alla områden i alla kommuner. Ni är ju alla medvetna om den ekonomiska situation kommunerna befinner sig i eftersom ni har lagt till pengar. Det är en viktig aspekt att kommunerna ser olika ut. I till exempel finns kommuner där avstånden är stora. Man måste ta hänsyn till detta när man säger att kommunerna ska upp på banan och arbeta mer. Precis som det står i är det ett problem att kommuner inte är med under hela skuldsaneringsförfarandet. Men att ca 230 kommuner klarar fyramånadersgränsen för väntetid är inte så illa. I små kommuner kan det finnas problem med integration, med att dela med sig och med att man bor granne, och dessa aspekter är viktiga att ha med sig. Vi måste ta hänsyn till den olikhet som finns i kommunsektorn. Det förebyggande arbetet är centralt för kommuner. Enligt rapporten är det som inte jobbar med det, men vänder man på det är det ändå drygt hälften som gör det. Det måste till fler insatser för att nå de svaga grupper som har beskrivits och som är aktuella för ekonomiskt bistånd och stöd på alla UTSKRIFT FRÅN DEN OFFENTLIGA UTFRÅGNINGEN OM ÖVERSKULDSÄTTNING Här måste vi samarbeta lokalt med både myndigheter och frivilligsektor. Det är mycket viktigt. Det finns ändå en grogrund när över hälften av kommunerna gör detta. Men det är i de stora kommunerna, inte i de med 5 000 invånare. Det finns dock goda exempel att lära av. Vi är också positiva till att får en stödjande och vägledande roll i detta arbete. Det behövs expertkunskap. har gjort ett jättebra jobb i samverkansprojektet. Samverkan måste främjas. Det finns kompetensbrister, så vi behöver få stöd av . Det är olyckligt att avsluta det, för det fanns mycket som var bra och som man hade kunnat arbeta vidare med. Inrättandet av en nationell tjänst oroar oss lite. Inom konsumentpolitiken har det nämligen inneburit att kommunsektorn inte lägger pengar på detta viktiga område eftersom det finns en nationell tjänst som staten satsar pengar på. En skillnad mot konsumentpolitiken är att det här finns en stark koppling till det ekonomiska biståndet. Rekommendationer är rekommendationer, och de måste vara rekommendationer eftersom det ser så olika ut där ute. Är det inte rekommendationer, som talade om, utan lagstadgat är det förstås finansieringsprincipen som gäller. Så enkelt är det. Det är självfallet en öppen fråga att göra något sådant.