rfr · H70WRFR5 · 2020-01-28 00:00:00 — Det kan uppstå ett inflationstryck till följd av en utbudsminskning eller som en konsekvens av en drastisk förändring av produktiviteten till följd av väderrelaterade händelser som torka, översvämningar, stormar och stigande havsnivåer. Sådana händelser kan potentiellt leda till stora ekonomiska förluster. Om de drabbade verksamheterna och investeringarna är försäkrade kan det påverka försäkringsbolagen negativt, men om de inte är försäkrade kan de påverka värdet av fysiska tillgångar. Övergången till en ekonomi med låga koldioxidutsläpp kan också utgöra ekonomiska risker om investerare inte anpassar sina investeringsstrategier i enlighet med klimatpolitiken. (2019). The Future of Finance. Review on the outlook for the UK financial system: what it means for . Rapporten diskuterar hur kan stödja marknadens övergång till en klimatsmart ekonomi och säkerställa landets finansiella stabilitet. Ett avsnitt i rapporten ägnas åt analysen av hur finanssektorn kan hantera övergången till en ekonomi med lägre koldioxidutsläpp och renare energiproduktion. I rapporten hävdas att det både finns risker och möjligheter i omställningsprocessen. Till exempel har marknadens aktörer fortfarande liten kunskap om vilka företag som arbetar med klimatomställning. Å andra sidan finns det möjlighet för den privata sektorn att utveckla nya affärsmodeller som är anpassade till lågkoldioxidutsläpp. kommer att prioritera finansiering av företag som visar på nytänkande kring grön omställning. Regulation Authority m.fl. (2019). Joint statement on climate change. Skriften är ett gemensamt uttalande från PRA, Financial Conduct Au- thority, och The Pensions Regulator till stöd för regeringens lansering av en grön finansstrategi (for a Greener Future). Uttalandet syftar till att stärka samarbetet bland olika offentliga aktörer kring hantering av klimatrelaterade risker. Regulation Authority (2019). Enhancing banks’ and insurers’ approaches to managing the financial risks from climate change, PRA Supervisory Statement. Granskningen visar att arbete pågår inom bank- och försäkringssektorn för att förbättra hanteringen av de finansiella riskerna förknippade med klimatförändringar. Trots det har endast ett fåtal företag tagit fram en långsiktig strategi som även analyserar hur valda åtgärder påverkar framtida finansiella risker. PRA föreslår för det första att finanssektorn för upp de finansiella riskerna från klimatförändringarna till styrelsenivå. För det andra bör praxis för finansiell riskhantering även omfatta risker från klimatförändringar. Finanssektorn bör vidare använda sig av långsiktig scenarioanalys för att identifiera, bedöma och hantera riskerna. För det tredje bör finanssektorn utveckla en metod för att uppmärksamma de finansiella risker som klimatförändringarna innebär. Federal Reserve beskriver att de nu ska påbörja ett mer omfattande arbete med frågorna.30 Några av de tolv regionala centralbanker som finns i har dock publicerat rapporter i ämnet. Rudebusch, (2019). Climate Change and , of Economic Letters. Författaren anser att of inte kan använda sig av penningpolitik för att främja en övergång till en grönare ekonomi med låga koldioxidutsläpp. Att stödja miljömässigt hållbara investeringar i syfte att försöka begränsa konsekvenserna av klimatförändringar ingår inte i uppdrag. Författaren avfärdar även förslag om att t.ex. bör köpa företagsobligationer med låga koldioxidutsläpp eftersom det skulle kunna snedvrida marknaden. 30Federal Reserves webbplats: . 4.1.3 Initiativ på EU-nivå inrättade 2016 en expertgrupp om hållbar ekonomi, on sustainable finance (HLEG). Gruppen skulle bl.a. ge råd om hur man kan identifiera de åtgärder som finansiella institutioner och tillsynsmyndigheter bör vidta för att skydda det finansiella systemets stabilitet mot miljö- och klimatrisker. Gruppen levererade en slutrapport , Financing a Sustainable European Economy. Rapporten innehåller rekommendationer för att utforma ett finansiellt system som stöder hållbara investeringar. Bland förslagen fanns att upprätta en vokabulär och ett klassifikationssystem för finansiell hållbarhet samt att införa ett system för att tydliggöra investerarnas skyldigheter i klimatomställningsprocessen. Pensionsfonder, försäkringsbolag och kapitalförvaltare är aktörer som EU bör uppmuntra till att ha större fokus på hållbarhetsfrågor. tog fram en handlingsplan för EU:s kommande arbete med hållbarhet på de finansiella marknaderna, Handlingsplan för finansiering av hållbar tillväxt, COM(2018) 97. Handlingsplanen är enligt ett av de viktigaste stegen mot genomförandet av och EU:s agenda för hållbar utveckling. Syftet med handlingsplanen är för det första att styra kapitalflödena till hållbara investeringar för att uppnå smart och hållbar tillväxt för alla, för det andra att hantera finansiella risker till följd av klimatförändringar, resursutarmning, miljöförstöring och sociala frågor och för det tredje att främja öppenhet och långsiktighet i finansiell och ekonomisk verksamhet. De åtgärder som föreslår är a)ett enhetligt klassificeringssystem (taxonomi) dvs. harmoniserade kriterier för att avgöra om en ekonomisk verksamhet är miljömässigt hållbar. På så sätt blir det tydligt för de ekonomiska aktörerna och investerarna vilka verksamheter som kvalificeras som ”hållbara” så att de kan fatta välgrundade investeringsbeslut b)definiera hur institutionella investerare, såsom kapitalförvaltare, försäkringsbolag och pensionsfonder, eller investeringsrådgivare bör integrera faktorer som rör mål för miljö, samhällsansvar och bolagsstyrning i sin beslutsprocess c)införande av referensvärden för låga koldioxidutsläpp. Genom denna nya marknadsstandard avspeglas företagens koldioxidavtryck, och investerarna får bättre information om investeringsportföljens koldioxidavtryck d)ange bättre rådgivning till klienter om hållbarhet. Kommissionen har inlett ett samråd för att bedöma hur man bäst ska kunna integrera hänsyn till miljö, samhällsansvar och bolagsstyrning i den rådgivning som värdepappersföretag och försäkringsdistributörer erbjuder enskilda kunder. antog ett paket av åtgärder med utgångspunkt i handlingsplanen. Bland dessa finns ett förslag om villkor och kriterier för ett enhetligt klassificeringssystem för vad som kan ses som miljömässigt hållbara ekonomiska aktiviteter.31 Vidare finns ett förslag om att införa en skyldighet att lämna upplysningar om hur institutionella investerare och kapitalförvaltare integrerar miljömässiga, sociala och styrningsmässiga faktorer (Environmental, Social and Governance factors, ESG) i sina riskhanteringsprocesser.32 Ytterligare ett förslag är att införa ändringar i den gällande lagstiftningen för att ge investerare bättre information om vilka investeringar som ger låga koldioxidutsläpp.33 inrättade 2018 en teknisk expertgrupp om hållbara finanser (on , TEG).34 Gruppen ska hjälpa till med utvecklingen av ett enhetligt klassificeringssystem för hållbara ekonomiska aktiviteter. antog EU ett direktiv om icke-finansiell rapportering.35 Direktivet reglerar rapporteringen av klimatrelaterad information. Genom direktivet införs samma krav för alla företag som omfattas av det, oavsett vilken sektor deras verksamhet tillhör, och direktivet innehåller därmed inga ytterligare krav för banker och försäkringsbolag jämfört med andra företag. () mäter och bedömer regelbundet vilka risker klimatförändringar utgör för den finansiella stabiliteten. ECB är medlem i NGFS (se avsnitt 4.1.1) och TEG (se avsnittet ovan). I ECB:s tidskrift har bl.a. följande artiklar publicerats om klimatförändringar: Giuzio, M., Krusec, D. & Levels, A. m.fl. (2019). Climate change and financial stability, nr 1 2019. Artikeln pekar på att ökade kostnader för företag och för samhället orsakade av klimatförändringar kan leda till stress på marknader och i värsta fall till att företag går i konkurs, vilket kan skapa finansiell instabilitet. Vidare redogör artikeln för olika politiska initiativ och beslut som berör EU-området (med fokus framför allt på ) och författarna identifierar ett behov av en djupare förståelse för klimatrisker. Brist på väl underbyggd och standardiserad information på makronivå utgör det största hindret för trovärdig riskbedömning. Carbone, S., Giuzio, M. & Mikkonen, K. (2019). Climate risk-related disclosures of banks and insurers and their market impact, Financial Stability 31Förslag till och Rådets förordning om inrättande av en ram för att underlätta hållbara investeringar (COM(2018) 353 slutlig). 32Förslag till och Rådets förordning om information som ska lämnas avseende hållbara investeringar och hållbarhetsrisker, och om ändring av direktiv (EU) 2016/2341 (COM(2018) 354 slutlig). 33Förslag till och Rådets förordning om ändring av förordning (EU) 2016/1011 avseende referensvärden för koldioxidsnåla investeringar och för klimatpositiva investeringar (COM(2018) 355 slutlig). 34EU:s webbplats: ec.europa.eu/info/business-economy-euro/banking-and-finance/green-fi- nance_en. 35Riktlinjer för icke-finansiell rapportering. Tillägg avseende rapportering av klimatrelaterad information, 2019/C 209/01. Författarna anser att privata investerare och offentliga institutioner i dag har svårt att bedöma effekterna av klimatrisker eftersom det saknas till- gång till kunskap och data. Dock är det sannolikt att företagens exponering för klimatrisker är direkt relaterad till den sorts finansiella verksamheter som fö- retaget bedriver och därför har ett antal leverantörer av marknadsdata utveck- lat ett poängsystem i syfte att klassificera klimatrisker för finanssektorn och poängsätta olika investeringsområden. Författarna anser att det finns behov av ett gemensamt klassificeringssystem för att bedöma finanssektorns riskexpo- nering och rekommenderar att Europeiska kommissionens taxonomisystem används som utgångspunkt. () inrättades 2010 för att sköta tillsynen av det finansiella systemet i EU och förebygga och dämpa systemrisker. leds av ECB:s ordförande och där ingår bl.a. centralbankernas chefer och en representant från . ESRB har ett brett ansvars- område som bl.a. omfattar banker, försäkringsbolag, kapitalförvaltare och ESRB har bl.a. publicerat följande rapport: ESRB (2016). Too late, too sudden: Transition to a low-carbon economy and systemic risk, Reports of . kuterar hur hastigheten i övergången till en koldioxidsnål ekonomi kan på- verka den finansiella stabiliteten. Författarna presenterar två olika scenarier för hur övergången till en koldioxidsnål ekonomi kan gå till. I det första scenariot börjar omställningen tidigt och övergången sker grad- Händelseförloppet skulle ge tillräckligt med tid för att ordna en gradvis kapitalomställning som även möjliggör tekniska framsteg som håller energi- kostnaderna på rimlig nivå. Den gradvisa övergången skulle innebära att det inte uppstod någon väsentlig begränsning av energiförsörjningen. slut, t.ex. koldioxidskatt på fossila bränslen, skulle stimulera en övergång till Detta scenario har lägre risker, och övergången till en koldi- oxidsnål ekonomi har övergripande positiva effekter på ekonomin då investe- ringar i gröna energikällor och hållbara infrastrukturer utvecklas etappvis. I det andra scenariot sker övergången till en koldioxidsnål ekonomi sent Politiska beslut som begränsar koldioxidutsläpp förändrar energi- En sen övergång till en koldioxidsnål ekonomi innebär även högre kostnader till följd av flera klimatförändringar. I detta scenario blir om- ställningskostnaderna höga för bl.a. försäkringsbolag, återförsäkringsföretag och den offentliga sektorn. Ökningen av energikostnaderna påverkas av högre Plötsliga förändringar av energikällor, stora ekonomiska för- luster för koldioxidintensiva företag och förekomsten av naturkatastrofer leder till hög finansiell instabilitet. Författarna framhåller att övergången till låga koldioxidutsläpp bör ske gradvis för att inte äventyra den finansiella stabiliteten i EU. slutsatsen att gemensamma forskningsinsatser på kort sikt kan bidra till att kvantifiera makroekonomiska risker samt utveckla scenarier för riskhantering. På medellång sikt finns dock behov av mer noggranna data som kan ge stöd till beslutsfattare i deras arbete med att fatta beslut om åtgärder som upprätthåller den finansiella stabiliteten. 4.2.1 Forskning publicerad 2015 Schoenmaker, D., van Tilburg, R. & Wijffels, H. (2015). What role for financial supervisors in addressing systemic environmental risks? Sustainable Fi- nance Lab working paper. Rapporten visar att efter 2008 och den globala finanskrisen har finansiella tillsynsmyndigheter utvecklat en ny makrotillsynspolitik med mekanismer som identifierar och hanterar finansiell instabilitet. Men omställningen till en mindre fossilbaserad ekonomi och därmed en kraftig minskning av den fossilbaserade industrin kan utlösa nya finansiella kriser. Författarna rekommenderar därför att tillsynsmyndigheter utvecklar scenarier för att hantera olika hållbarhetsutmaningar. Dessa scenarier ska visa hur olika ekonomiska sektorer reagerar på klimatrisker samt hur olika finansiella instrument kan minska instabiliteten. För att stimulera forskningen och identifiera finansiell sårbarhet, föreslår författarna att både IMF och FSB tar hänsyn till omställningsriskerna i utformningen av tillsynspolitiken på makronivå. 4.2.2 Forskning publicerad 2016 Aglietta, , & , Étienne (2016). Climate and Finance Systemic Risks, more than an Analogy? The Climate Fragility Hypothesis, CEPII Working Paper, nr 2016-10, Centre d’Etudes Prospectives et d’Informations Internationales. Författarna utgår från begreppet systemrisk och knyter det till klimatförändringarna. De pekar på att klimatförändringarna kan påverka den finansiella stabiliteten på tre sätt. För det första innebär klimatförändringarna en fysisk risk som berör finansiella tillgångar. För det andra innebär klimatförändringarna en ansvarsrisk. De aktörer som drabbas av naturkatastrofer kan vända sig till försäkringsbolag och kräva ersättning för skadan. För det tredje kan klimatförändringarna innebära en övergångsrisk då ekonomiska tillgångar kommer att omvärderas i takt med att det uppstår kostnader för klimatåtgärder. Författarna anser att den finansiella och den klimatmässiga sårbarheten förstärker varandra. Klimatförändringarna innebär en risk för finansiell stabilitet som i sin tur påverkar samhället. Därför bör enligt författarna penningpolitiska och finansiella åtgärder beslutas . , , , A. & , C. m.fl. (2016). ‘Climate value at risk’ of global financial assets, Nature Climate Change, 6(7), 676. Författarna menar att finanssektorn främst är intresserad av att veta hur företag som är beroende av den fossila energin kan påverkas av hårdare regleringar av koldioxid- Enligt författarna är det dock lika viktigt att diskutera hur klimatförändringarna i sig kan komma att påverka värdet på finansiella tillgångar. Författarna undersöker därför klimatförändringarnas påverkan på hela det finansiella systemet. Studien använder sig av en metod som kallas Value at Risk (VaR) och som är ett mått på marknadsrisk, alltså risken att en marknadsaktör gör förlust på sina investeringar. , , (2016). Potential Impact of Climate Change on Financial Market Stability, German Federal . Rapporten diskuterar fysiska risker och övergångsrisker på grund av klimatförändringar och hur det kan påverka de tyska finansmarknadernas stabilitet. Fysiska risker utgör en liten risk för finansmarknadsstabilitet på kort och medellång sikt. Övergångsriskerna är däremot större. En plötslig förändring av priset på koldioxidutsläpp eller andra oväntade beslut skulle leda till betydande förluster för finansmarknaden. Detta, tillsammans med andra risker, skulle kunna leda till att finansmarknaden blir instabil. Övergången till en koldioxidsnål ekonomi bör därför präglas av tydliga och genomtänkta politiska beslut. Schoenmaker, , (2016). What role for financial supervisors in addressing environmental risks? Comparative Economic Studies, 58.Artikeln konstaterar att klimatförändringar kan orsaka finansiell instabilitet på grund av omställningseffekterna. Författarna diskuterar hur tillsynsarbetet kan struktureras för att bemöta utvecklingen på hållbarhetsområdet. De finner att avgörande faktorer är transparens, tillgång till data och en enhetlig begreppsapparat. 4.2.3 Forskning publicerad 2017 Battiston, S., Mandel, A. & Monasterolo, I. m.fl. (2017). A climate stress-test of the financial system, Nature Climate Change, vol. Studien fokuserar på att bedöma omfattningen av risker förknippade med klimatförändringar. Författarna studerar finansiella beroenden och hur risker förknippade med klimat kan sprida sig i det finansiella systemet. Författarna använder empiri från storbanker i euroområdet för att undersöka klimatrisker i det finansiella systemet. Negativa chocker i den fossila sektorn och ökad volatilitet i värdet på tillgångar i andra klimatrelaterade sektorer kan påverka stora delar av pensionsfondernas tillgångar. Detta skulle dock snarare ske genom indirekta än direkta exponeringar. De finansiella aktörernas direkta exponering för fossilbränslesektorn är däremot begränsad. Den kombinerade exponeringen för sektorer som berörs av klimatförändringar är däremot stor. En slutsats är att tidsperspektivet är viktigt eftersom ett stabilt system möjliggör en jämn anpassning till förändringarna. , (2017). Climate Change and Financial Instability: Risk Disclosure and the Problematics of Neoliberal Governance, of Geographers, vol. ringen av det hot mot den finansiella stabiliteten som klimatförändringarna innebär. Han kritiserar vad han ser som en framväxande konsensus bland olika länders finansiella tillsynsmyndigheter om hur hotet ska hanteras. Författaren anser att tillvägagångssättet innebär att marknadsdisciplin och redovisning av risker prioriteras. Han är inte kritisk till redovisning av klimatrisker i sig men ifrågasätter idén om att en förbättrad redovisning av risker ska leda till finansiell stabilitet. Författaren menar att tillvägagångssättet riskerar att leda till en ”Minsky moment”, alltså snabbt fallande priser och en därpå följande marknadskollaps, vilket är just det man egentligen vill undvika. Safarzyńska, , (2017). Financial stability at risk due to investing rapidly in renewable energy, Energy Policy, vol. Författarna presenterar en modell för återkopplingsmekanismer mellan den tekniska utvecklingen, bankmarknaden och elsektorn. Om andelen förnybar energi ökar stiger först elpriserna. Därmed ökar vinsterna och energibolagen kan investera i befintliga kraftverk. Om andelen förnybar energi ökar för snabbt kan dock den finansiella stabiliteten hotas. Det beror på att investeringarna i den nya tekniken blir så stora att det tar ut den ökade lönsamheten i de befintliga kraftverken. , S., Campiglio, E. & Zenghelis, D. (2017). The climate impact of quantitative easing, on Climate Change and the Environment. Rapporten redovisar en analys av ECB:s och investeringar i verksamheter som ger koldioxidutsläpp. Författarna rekommenderar att ECB och ökar transparensen kring sina inköps- och urvalsprocesser. Centralbanker bör undersöka effekterna av deras agerande på koldioxidutsläpp. Dessutom skulle ECB och kunna överväga olika alternativ för att ändra sina inköpsstrategier, genom att exempelvis använda penningpolitiken mer effektivt för att stödja en långsiktigt hållbar tillväxt. Slutligen bör centralbankerna enligt författarna samarbeta bättre med finanspolitiska beslutsfattare och finansiella tillsynsmyndigheter. Monasterolo, I., Battiston, S. &, Janetos, A. m.fl. (2017). Vulnerable yet relevant: the two dimensions of climate-related financial disclosure, Climatic Change, vol. Artikeln hävdar att flera faktorer begränsar användningen av marknadsbaserade lösningar i syfte att åstadkomma en övergång till en ekonomi med lägre koldioxidutsläpp. I första hand anser författarna att ett kunskapsunderskott kring klimatrelaterade risker gör det svårt att bedöma investerarnas exponering på marknaden. En andra begränsande faktor består av brist på jämförbara indikatorer för att mäta de viktigaste ekonomiska variablerna som marknadsaktörerna behöver för att fatta beslut. För att hantera dessa två faktorer föreslår artikeln utformning av två mått. Det ena är växthusgasexponering, som fångar exponeringen av enskilda investerares portföljer för klimatövergångsrisker. Det andra är växthusgasinnehav, som fångar den ekonomiska aktörens bidrag till växthusgasutsläppen. 4.2.4 Forskning publicerad 2018 Campiglio, E., Dafermos, Y. & Monnin, P. m.fl. (2018). Climate change challenges for central banks and financial regulators, Nature Climate Change, vol. 8.Författarna konstaterar att centralbanker kan bidra till övergången till en koldioxidsnål ekonomi genom att utveckla metoder för att förstå och bedöma klimatrelaterade risker. De diskuterar för- och nackdelar med att ge centralbanker utökade uppdrag inom området. De bedömer dock att det redan ligger i centralbankernas nuvarande mandat att säkerställa att de finansiella marknaderna fungerar effektivt och att stödja utvecklingen av en bredare syn på finansiella risker där även klimatrelaterade risker inkluderas. Författarna lyfter också fram finansiella risker för försäkringsbolag till följd av klimatförändringarna. Försäkringsbolag kan drabbas av betydande förluster till följd av allvarliga klimatrelaterade händelser. Om riskerna inte är återförsäkrade kan det leda till en försämrad återbetalningsförmåga och därmed till förluster för bankerna, vilket i sin tur kan påverka den finansiella stabiliteten. Vidare kan klimatpolitiska åtgärder leda till att vissa tillgångar minskar i värde och därmed till att marknadens värdering av företag som äger sådana tillgångar påverkas negativt. Det kan utlösa kaskadeffekter i det mycket sammanlänkade finansiella systemet. Bishop, (2018). Investing in the future: why the SEC should require a uniform climate change disclosure framework to protect investors and mitigate U.S. financial instability, Environmental vol. Författaren framhåller att klimatförändringar är en av de mest komplexa frågorna för ekonomi och den globala ekonomin. En övergång till en koldioxidsnål ekonomi kan skapa oordning i ekonomiska sektorer och leda till plötsliga förluster av tillgångar. har många börjat inse att klimatrisker kan bli betydande för investerare och finansmarknader. Detta har lett till inrättandet av alternativa system för transparens, t.ex. () och Task Force on Climate-Related Financial Disclosure (TCFD). Dafermos, Y., Nikolaidi, M. & Galanis, G. (2018). Climate Change, Financial Stability and Monetary Policy, Ecological Economics, vol. Artikeln undersöker hur klimatförändringarna påverkar den finansiella stabiliteten. Författarna diskuterar hur de skador som uppstår till följd av olika klimatförändringar påverkar företagens finansiella situation och värdet av företagens tillgångar. Artikeln tar också upp s.k. grön kvantitativ lättnad (green quantitative easing), alltså när en centralbank köper obligationer av företag och stater som investerar i hållbara projekt. Författarnas slutsats är att grön kvantitativ lättnad kan bidra till att minska den finansiella instabilitet som orsakas av klimatförändringar samt bidra till att minska den globala uppvärmningen. Författarna pekar på att klimatförändringarna leder till lägre lönsamhet för vissa företag, vilket tär på deras likviditet. När likviditeten minskar ökar risken för uteblivna betalningar och det är negativt för den finansiella sektorn. Vidare kan klimatförändringarna leda till en omfördelning av investeringar, vilket i sin tur kan orsaka sjunkande värde på företagsobligationer. Finansiell instabilitet som beror på klimatförändringar kan också påverka kreditexpansionen negativt, vilket ytterligare spär på den negativa effekt som klimatförändringarna redan har på ekonomin. Vermeulen, R., Schets, E. & Lohuis M. m.fl. (2018).