rfr · H70WRFR13 · 2020-09-02 00:00:00 — 2011, exempelvis, påbörjades en nedgång i inflationsförväntningarna som det tog ganska UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN för att arbeta sig igenom. Det tog tid att komma upp till målet igen. Därför är det en relevant fråga att ställa i sammanhanget varför det här inte skulle vara betydelsefullt i detta läge. Varför en räntesänkning trots att inflationsförväntningarna ser svagare ut och trots att vi har historiska erfarenheter som visar att får svårt att komma tillbaka? Det kommer i alla fall att ta . En annan fråga hänger kanske mer samman med det här med kriser och om vinu möjligen står i en sådan. 2008 valde att höja räntan innan krisen blev akut. Hur det blir den här gången vet vi naturligtvis inte . Då fanns det förvisso ett utrymme, för räntan var . har vi nollränta, och då kommer man in på det som avslutade med: Var går gränsen för att det är effektivt att sänka räntan, och var börjar det utrymme där det inte längre spelar någon särskilt stor roll? Hur negativ kan räntan bli? Och hur effektiv är den här typen av obligationsköp i stället? Vilken bedömning kan man göra mellan en fortsatt negativ ränta och obligationsköp, även om det då fanns mycket obligationer att köpa? Hur effektivt är det i ett sådant läge? Det var mina frågor. (M): Ordförande! Tack för dragningen! känner många människor en ganska stor oro kring coronaviruset, och det kanske är mer kopplat till liv och hälsa än till de ekonomiska konsekvenserna, åtminstone för stunden. Men i takt med att förloppet kommer att pågå kommer också oron för den egna privatekonomin att öka liksom de konsekvenser det kommer att föra med sig. Regering och riksdag kan göra en hel del både på kort sikt och på inom ramen för finanspolitiken för att mildra dessa konsekvenser för hushållen, och vi ska självklart göra allt det vi kan. Men min fråga till riksbankschefen gäller det man kan göra inom ramen för penningpolitiken. Om jag förstod det rätt bedömer jag att det sannolikt blir ett kort förlopp med de bästa gissningar ni kan göra , det vill säga att det studsar tillbaka. Men hur tänker ni agera för att inte komma efter? En del andra riksbanker har ju börjat agera, och då ligger man tidigt i förloppet. Risken är att man missar något när förloppet blir längre än vad man hade tänkt sig. Kommer ni att titta på hur andra riksbanker agerar, eller hur kommer ni att försöka bevaka att vi i inte kommer efter vad gäller agerandet med penningpolitiken? , : I den första frågan, vad gäller inflationsförväntningarna, är den bedömning vi gjorde tidigare, före , att det har rått synnerligen goda tider i svensk ekonomi . Vi har fått upp inflationen till i närheten av vårt inflationsmål kring . Vi föreställde oss aldrig när vi introducerade minusränta 2015 att det skulle vara någonting UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN som skulle vara hur länge som helst. Mot den bakgrunden var vår bedömning då att vi fortsättningsvis, om räntan är noll, har en extremt låg ränta. Vi har framöver en negativ realränta, om man uttrycker det på det sättet. Vår bedömning var att svensk ekonomi är och var i ett sådant skick att det mycket väl går att höja räntan från minus 0,25 till noll och fortsättningsvis ligga hyggligt nära vårt inflationsmål. har vi klart för oss att även om det finns en evig diskussion om vilken nivå räntan borde vara på låter det sig inte göras att finjustera systemet eller någonting sådant. Det var den bedömning som gjordes då: Det här klarar vi av. Det finns temporära effekter, till exempel fallet i elpriset, som försvinner . Ytterligare ett element i den diskussion som vi hade då – och det här kommer tillbaka med jämna mellanrum – är att det ibland regnar mycket så att magasinen är överfulla. har vi också frågeställningen om huruvida det blåser mycket eller lite. är vattenmagasinen mer eller mindre tomma, och då stiger elpriset. Men det är svårt att hantera penningpolitiken efter väderleken, så det får man helt enkelt se igenom och leva med. Den andra frågeställningen gällde hur mycket man kan sänka räntan nu när räntan är noll. Det finns inget entydigt svar på det. Det beror i allt väsentligt på vad man gör med den ekonomiska politiken i övrigt och hur man föreställer sig att vi ska hålla igång den allmänna ekonomiska aktiviteten i svensk ekonomi om det i vid mening blir riktigt dåligt – och då pratar jag om ett scenario med hög arbetslöshet och en krympande ekonomi. I en sådan värld är det nog tekniskt möjligt att sänka räntan till mycket låga nivåer. Men den egentliga frågeställningen är om det är meningsfullt att göra det. Ytterst kommer det då att handla om någon form av diskussion och resonemang kring frågan: Vad är en rimlig ekonomisk politik under sådana omständigheter? Vad är en rimlig rollfördelning under sådana omständigheter? Om vi skulle sänka räntan till minus 5 – bara för att göra detta tankeexperiment –kommer alla hushåll i att få en minusränta på all sin bankinlåning. I ett riktigt dåligt scenario kommer folk då att ta ut pengarna och ha dem i madrassen för att det är noll ränta på sedlar. Då får man resonera om och fundera på om det är ett meningsfullt scenario eller inte att ha det på detta sätt jämfört med att göra någonting annat. Sedan finns det naturligtvis någonstans här en nivå som är sådan, som beskrev det i sin bild, att vi närmar oss ett läge där man får ställa sig frågan: Vad är meningsfullt? Det här är väldigt viktigt. Finns det då en annan ekonomisk politik över huvud taget, eller är det så att ingen annan gör någonting alls? Om det är det senare som gäller blir vi sittande med ”det hele”. Då blir det naturligtvis mer och mer minusränta, och då ställs vi inför en frågeställning. Säg att vi skulle gå längre ned än till minus 0,5, till någonstans runt minus 1 eller så – vad händer då med alla insättningar i landet? Hur kommer den svenska ekonomin att fungera om alla bolånetagare ska få betalt för att låna ännu mer när de redan har lånat alldeles för mycket? UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Det är den typen av frågeställningar vi då har att ta ställning till. man smaka på det och känna på frågan: Hur mycket ska vi under sådana om- ständigheter strula till svensk ekonomi för att med stor precision kanske uppnå Det är den typen av frågeställningar som uppkommer. Jag har inget svar på det , men om man lite grann reflekterar kring vad som står i protokollen från eller någonting sådant ser man att vi har lyckats med konststycket att få upp inflationen till som det var möjligt att krypa ur det här med minusränta. är omständigheterna helt annorlunda, och då får vi leva med det. Då får man helt enkelt laga efter läge, för man kan inte veta hur framtiden blir. När det gäller frågeställningen hur man ska agera är det en sak under nor- mala omständigheter att hantera vanlig osäkerhet. osäkerhet, utan råder vad man kan kalla för osäker osäkerhet, det vill säga att det inte går att veta. Under dessa omständigheter håller vi nära kontakt med ett stort antal centralbanker i övriga världen, för centralbanker pratar med varandra om vart världen är på väg och håller varandra informerade om vad man gör. När det sedan gäller ekonomisk politik under rådande omständigheter måste man besluta när man tycker att det är dags att besluta. beslut under osäkerhet, och då går det inte att veta om besluten är rätt eller fel när de fattas. Men det följer liksom av ämbetet, så det är inga konstigheter med Vi har egentligen inte, som jag ser det , några tekniska begränsningar för att hantera vår verktygslåda på det sätt som vi anser nödvändigt vid den tid som vi tycker är nödvändig om vi skulle behöva gå till beslut. om möjligheter att göra saker och ting i närtid. Sedan får framtiden utvisa om våra beslut var rätt eller fel, för det kan man inte veta i förväg. Det finns i den här verksamheten ett visst mått av de jämförelser man gör i sporten; det är väldigt många fler som vet hur man borde ha lagt den där straffen I det avseendet är det ingen skillnad när det gäller den här verk- Men vi vet vad vi är till för och vad vi är satta att göra, och då gör vi det när vi anser att det är dags. , : Tack för frågorna! Jag kan börja med den första frågan när det gäller höjning och inflationsförväntningar. var jag med på mitt första möte som vice riksbankschef. valde att reservera mig mot höjningen. Motivet var att vi fortfarande såg en nedgång, som jag bedömde det, i svensk ekonomi. Vi hade inte sett en stabili- För mig var det viktigt att vi skulle se en höjning, och jag ville se den när vi hade tydligare tecken på att ekonomin hade bottnat och vänt upp. Inflationsförväntningarna var inte en viktig faktor för mig i det fallet. kuterade det här även i protokollet , då jag anslöt mig till majoritetens syn att vi skulle ligga kvar på en oförändrad reporänta på noll. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN inflationsförväntningar tenderar att vara något bakåtblickande, och framför allt tenderar de att reagera på just energipriser. Jag höll ett tal för precis sedan, , där det finns ett antal referenser till olika forskningsrapporter kring det här. Jag tycker att det är viktigt att vi är medvetna om att vi när vi får den typ av tillfälliga effekter som låga energipriser har på inflationen ska ha ett visst mått av is i magen även när det gäller inflationsförväntningarna. Om de här tillfälliga effekterna klingar ut tenderar även inflationsförväntningarna att komma tillbaka. Det betyder inte att det inte är viktigt, utan det betyder att vi kan ha ett visst lugn, avvakta och se på utvecklingen. har väldigt mycket förändrats bara sedan mötet . Det är mer oroligt kring hela världsekonomin, och det tar vi självfallet till oss. Penningpolitiken ska vara framåtblickande. Jag tycker att det är viktigt att vilångsiktigt tittar på hur vi styr efter vad vi förväntar oss . När vi hade mötet hade vi fått ganska positiva signaler om att konjunkturen hade bottnat och var på väg upp. Som jag sa är riskerna just nu större, men när det gäller inflationen, och även när det gäller oljepriset , ska vi inte titta på vad som händer . Vi ska i stället se till underliggande inflation. Det finns många olika mått. Vi ska också se vartåt konjunkturen är på väg på två . Det är det som också bör styra var inflationen kan vara på två . Jag tycker att det är viktigt att vi följer detta. När det gäller verktygslådan hade vi en diskussion i protokollet om ränta gentemot andra åtgärder. Jag måste vara lite tydlig här. Först och främst måste vi alltid vara situationsberoende. Ni har märkt detta . Det är så mycket som händer som gör att vi kan ändra synen på vad som är de mest lämpliga verktygen om vi står inför en nedgång. Det jag ville betona var att vi har möjligheten att bredda tillgångsköpen mer än vad en del andra centralbanker har. har köpt statsobligationer, och det motsvarar av svensk bnp. Det ECB och Fed gjorde som mest var att köpa obligationer som motsvarar av euroområdets och amerikansk bnp. har alltså i det sammanhanget gjort relativt sett mindre, vilket gör att jag tror att det är möjligt att bredda tillgångsköpen, få en god effekt och dämpa nedgången i svensk ekonomi om vi skulle stå inför det. Jag tycker att det är viktigt att ha med sig detta, och det var därför jag ville visa er de här stockarna och hur mycket som faktiskt finns. Det viktiga budskapet är att vi verkligen ska se till att om vi agerar – och som sa kan vi agera när vi vill – ska vi göra det som är mest lämpligt Just nu är det produktionsstörningar som hotar företagens likviditet. Det är efterfrågeeffekter, men de är väldigt begränsade till vissa sektorer i svensk ekonomi. Då ska vi göra det som ger mest effekt , och idagsläget bedömer vi inte att det är en räntesänkning. Det hjälper inte mot produktionsstörningar från och , exempelvis. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN (SD): Det är onekligen en svårnavigerad miljö ni har i nor- Lägg därtill den senaste tidens händelseutveckling, och miljön har blivit ännu mer komplicerad för er del. RBA, och Fed har sänker väl sannolikt . tills varit begränsade och i vissa fall närmast kontraproduktiva. empelvis på marknadens reaktion på 50-punktssänkningen. Sedan tycker jag att man kan fundera på hur mycket billiga pengar man egentligen kan fixa vid en förestående pandemi. I detta sammanhang har ni naturligtvis kommunicerat beredskap. Jag undrar: Vilka förutsättningar ser ni att vi har för att uppnå önskvärd effekt till skillnad från andra centralbanker med mer krut? undrar jag vilken utveckling ni ser framför er om vi skulle avvika från omvärldens räntepolitik. Jag tänker exempelvis på sådana saker som kronkurseffekter. (C): Jag uppehåller mig också kring de farhågor jag tror att vi alla går runt och bär på just . En av lärdomarna från finanskrisen var att samarbete centralbanker emellan var mycket viktigt. Där spelade inte minst Fed en roll inte bara för den amerikanska ekonomin. Man agerade också för att dämpa oro och hjälpa upp situationen också i andra länder. kanska diskussionen om Fed har minst sagt förändrats . om penningpolitik dels mycket mer interventionalistiskt, dels betydligt mer Då sitter jag och funderar och följer detta med oro. Men i vilken mån märks detta av på golvet? Hur ser den transatlantiska länken när det gäller centralbanker ut i det läge vi nu går in i? , : Den första frågan gällde önskvärd effekt av pen- Det handlar om att göra vad vi kan under rådande omständig- heter för att pengarna ska hamna där de har störst effekt. Ett annat sätt att ut- trycka det på mitt fikonspråk som ekonom är att säga att det är viktigt att peng- arna når dem som har högst marginell konsumtionsbenägenhet, det vill säga de som inte bara sparar pengarna utan också använder dem – och helst då na- turligtvis i den svenska ekonomin. I det avseendet är det som säkert är väl värt att fundera kring – i ett riktigt dåligt scenario – egentligen i grunden en kom- bination av penningpolitik och finanspolitik. Låt mig utveckla lite här. Penningpolitiken gör det billigare att låna på ett eller annat sätt. Det gäller särskilt om man sänker räntan, för räntan regnar ned över alla på ungefär samma sätt. Under rådande omständigheter är ett scenario där det enda som händer är att hushållen lånar ännu mer till bostäder, och så händer det inte så mycket mer. En annan variant på det hela är att man använ- der finanspolitiken och ser till att de som använder pengarna, till exempel ute i kommuner och vanliga medborgare, kan hålla igång den efterfrågan som gyn- nar alla i svensk ekonomi. Det är inte min sak att göra de här bedömningarna, utan jag redogör enbart ungefär för hur det kan se olika ut i det här samman- UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Det leder också till en annan frågeställning. Ursäkta att jag lite grann missade den tidigare frågan om ränta i förhållande till att göra andra saker och att använda balansräkningen. Under rådande omständigheter är det mer rimligt att använda balansräkningen och försöka göra så gott man kan så att pengarna hamnar där de får störst effekt jämfört med att ändra räntan, som så att säga regnar ned över alla. Det är den typ av frågeställningar som kommer att komma under de kommande månaderna beroende på hur bekymmersamt eller inte bekymmersamt det är i världsekonomin och i den svenska ekonomin och vilka effekter det sedan kan tänkas få. När det gäller fråga om centralbankssamarbete kan jag säga att centralbanker samarbetar i den meningen att vi resonerar och diskuterar. Men måste man ha klart för sig att är litet i det här sammanhanget. Det innebär att vi aldrig kommer att vara tillfrågade när de andra gör det de gör, utan även vi får läsa i pressmeddelanden vad de har för avsikt att göra. Man måste förstå att det är så världen ser ut under rådande omständigheter. Det beror på att om man är liten fungerar världen på ett annat sätt jämfört med om man är stor. Vi vet att vi har god information om vad man gör, varför och så vidare. Men det är inte så att det finns ett organiserat internationellt samarbete. Och det är inte så konstigt, för det har ytterst att göra med att alla centralbanker har ett nationellt mandat. Ingen centralbank har ett internationellt mandat. Det skulle i så fall vara . Under besvärliga omständigheter tenderar var och en att vara sig själv närmast även om det kanske skulle löna sig att samarbeta. Det är det som är den stora svårigheten. , : Jag tycker att ni båda tog upp väldigt viktiga frågor just när det gäller effektiviteten och samverkan. När det gäller effektiviteten vill jag igen komma tillbaka till detta: Tänk er det läge som vi befinner oss i just , med coronaviruset och den oro som det har skapat. Då är det tre effekter vi behöver hålla koll på. Det är utbudsstörningarna, som vi kallar dem, alltså produktionsstörningar för de företag som behöver importera varor. Det gäller industrin, men det är också detaljhandeln. Det kan vara kläd- och skohandeln och möbelföretag. Det skapar en störning, och där har vi risken att dessa företag får problem. Det är värst för de små och medelstora företagen. De stora företagen har lättare att få finansiering via bankerna. De mindre företagen kommer förmodligen att ligga längst bak i kön när produktionen från kommer igång igen, för man prioriterar de stora företagen. De har också generellt sett svårare att få finansiering av banker. Ni måste förstå att när det gäller den effekten på ekonomin är möjligheten att tillföra det som vi kallar likviditet via bankerna, alltså att se till att bankerna kan fortsätta att låna ut till företagen, förmodligen den mest effektiva sak vi kan göra för att dämpa effekterna i närtid. Detta är alltså den ena delen: produktionsstörningarna. UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN Den andra delen är efterfrågeeffekter. Man ser det exempelvis på turistnäringen. Det är svårt, för det är bara delar. Vi ser inte stora efterfrågeeffekter på hela ekonomin i , utan det är vissa branscher. Det är svårt för oss som centralbank att gå in och rikta oss mot enskilda branscher, utan då kan det vara andra politikområden som kan vara mer effektiva. Det här får vi följa, och det är samma sak här: Vi måste se till att de företag som drabbas i den här miljön av efterfrågestörningar kan låna som det går dåligt för dem. Det är det viktigaste vi kan göra, så det är egentligen samma stöd då som är det mest effektiva. Den tredje effekt som vi ska ta med oss – vi har talat om utbudseffekter, det vill säga produktionsstörningar, och efterfrågeeffekter på delar av ekonomin – är oron via finansiella marknader. Ni vet att när det är riktigt stökigt på finansiella marknader kan hushåll och företag bli mer försiktiga. Det är en risk som vifår vara vaksamma på. är det fortfarande begränsade effekter. Det finns risk att det blir svårt för den svenska banksektorn, men vi är inte alls där . Men då kan vi tillföra likviditet i banksektorn, och där har vi mycket goda förutsättningar att göra det som skedde vid finanskrisen. Jag känner mig trygg med att vi har verktyg för att dämpa effekter på svensk ekonomi , och framför allt även om läget skulle förvärras. Det är det budskap jag tycker att man ska ha. Du nämnde även frågan om vad som händer om vi avviker – om andra sänker räntan och vi inte gör det. Jag hade med mig grafen på den svenska kronan, och vi har sett ganska små effekter. Vi har sett lite effekter på dollarn när kronan har stärkts mot dollarn. Fed har gjort räntesänkningen, och det kanske kommer ännu mer. har kronan försvagats något mot euron. Totalt sett är det alltså relativt små effekter på kronan . Jag tror att vi kan känna oss ganska trygga med att vi inte behöver oroa oss för jättestora effekter, men med det sagt: Vi kommer självklart att följa det här väldigt noga och ta hänsyn till det om vi skulle se större effekter. Jag vill bara upprepa vad sa när det gäller samverkan. Det är självklart så att vi har kontakt med andra centralbanker runt om i världen, och vi samverkar som ni vet även med svenska myndigheter. Det är också en väldigt viktig del att vi ser till att vi har kontakt med Riksgälden och löpande. Vi ser till att vi för ett samtal med alla viktiga berörda parter. (V): Det märks att vi är inne på samma spår här allihop, så en del av de funderingar jag hade har blivit utredda. Jag uppfattade en del av det du sa om de sjunkande oljepriserna och Opec plus, men jag skulle vilja att du utvecklade det lite mer. Ser man det bara som en tillfällig risk, och hur analyserar man den långsiktiga påverkan på ekonomin från detta? (L): Jag instämmer också i att det är mycket som redan har sagts. Det är många svenska medborgare som har suttit och tittat oroligt på UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN sina Avanzakonton och annat och följt börsutvecklingen, särskilt kanske i går. Man kanske kan vara glad över att charterresor nu verkar vara på rea i stället, så att man kan köpa mer för de pengar man har kvar. Men min fråga handlar om de åtgärder och verktyg som har när det gäller att lugna marknader och helt enkelt se till att få mer stabila marknader. Kan ni reflektera över risken att åtgärder som inte lyckats lugna marknaden i stället riskerar att göra marknaden ännu mer orolig därför att man riskerar att tappa förtroendet för institutionerna? Kan ni kanske utveckla lite hur ni ser på just den psykologiska effekten och risken att vi får se att oro skapar ännu mer oro och att det blir en ond spiral? Det handlar ju inte bara om de ekonomiska aspekterna utan också om de psykologiska. Vilka verktyg har och hur starka är de, som ni ser det? , : Det är väldigt svårt att uttala sig om oljepriset, inte minst eftersom det har fallit så mycket . Men ytterst är det produktionskostnaden som styr. När det i slutändan är produktionskostnaden som styr bestäms det av hur uthållig man är i det spel som sker mellan två oljenationer. Om man sänker priset väldigt mycket går det naturligtvis dåligt på många olika håll. Men går det dåligt för en själv också om man sänker priset under produktionskostnaden. Det är alltså rimligt att anta att det i den oljekartell som man försöker hålla ihop är ungefär det som pågår. Om man anser att det är geopolitiskt angeläget att hålla ett väldigt lågt oljepris, för att verkligen se till att någon annan slås ut, handlar det om vem som blinkar först och de ekonomiska konsekvenserna av det. Från ett svenskt perspektiv betyder det att om någon vill skänka olja till till ett väldigt lågt pris är det svårt att se att , i ekonomisk mening, skulle ha någon stor nackdel av det. Det kan leda till en massa trassel i världsekonomin, och olja är kanske inte någon drömprodukt att konsumera mer av. Men i närtid blir det helt enkelt lite billigare att köpa olja. Sedan får man se hur länge det varar och fundera på vad det kan tänkas innebära. För vår del innebär det högst sannolikt ytterligare en överraskning när det gäller inflationsprognosen, à la fallande elpris som vi hade tidigare. Men som pratade om är det, med ett tidsperspektiv på två eller något sådant, högst rimligt att anta att oljepriset kommer att stiga igen. Då försvinner den effekten ur tidsserien när det gäller konsumentprisindex. Men det är inte en fråga som penningpolitiken egentligen är skapt för att reagera på på kort sikt. Om det uppkommer ett priskrig på olja, som vi tror är övergående –det är svårt att säga hur lång tidsperioden kommer att bli – är penningpolitiken inte designad för att reagera på det. frågade om åtgärder, verktyg och oro. När en del av arbetet består av att hantera det okända måste man vara beredd att göra om och göra om och göra om, eftersom man inte kan veta i förväg. All hantering av svåra ekonomiska förhållanden bygger på att göra om så att man förr eller senare får UPPTECKNINGAR FRÅN DEN ÖPPNA UTFRÅGNINGEN det dit man vill, eftersom man inte kan veta allt i förväg. Man får helt enkelt leva med att vissa beslut är mindre bra och andra är bra. Det viktiga är att summan av besluten i genomsnitt är någorlunda rätt. Det är ungefär så det