urf · H8A5URF1 · 2020-09-24 00:00:00 — Enligt 10 kap. 5 § RO ska utskottet om det inte har inhämtat Lagrådets yttrande redovisa skälen för detta i sitt betänkande. Normalt är det regeringen som inhämtar ett yttrande från Lagrådet. Det hän- der på sin höjd att utskott inhämtar ett yttrande från Lagrå- det med anledning av en motion eller ett utskottsinitiativ. Som framgår nedan har det inträffat en–per mandatperiod att konstitutions- utskottet har inhämtat Lagrådets yttrande över ett förslag från riksdagsstyrel- sen. Möjligheten för utskott att inhämta yttrande från Lagrådet infördes i rege- ringsformen 1974. Det hade förekommit tidigare, , att utskott hade inhämtat Lagrådets yttrande över ett lagförslag under hand utan att det fanns någon reglering av detta (Stjernquist 1966, arbete och arbetsformer, s. 364 f. och SOU 1972:15 s. 166). Grundlagberedningen ville, särskilt med tanke på att med den nya regeringsformen formellt skulle bli ensam lagstiftare, förorda att möjlighet öppnades för riksdagsorgan att inhämta yttrande av Lagrådet. Det syntes då lämpligt att anknyta till den praxis som redan hade bildats och göra det möjligt för utskotten att inte bara under hand utan också genom formligt beslut begära yttrande av Lagrådet. Enligt gällande ordning räcker det att fem ledamöter i utskottet begär att ett yttrande ska inhämtas från Lagrådet för att så ska ske vid behandlingen av ett ärende, t.ex. en framställning från riksdagsstyrelsen. Utskottets majoritet får dock avslå en begäran om att yttrande ska inhämtas om utskottet finner att den begärda åtgärden skulle fördröja ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Utskottet ska i sitt betänkande eller utlåtande redovisa skä- len till att en sådan begäran har avslagits (10 kap. 9 § RO). Under de fyra senaste valperioderna har under varje val- period inhämtat yttranden över tre förslag från riksdagsstyrelsen. 19 RIKSDAGSSTYRELSENS INHÄMTANDE AV YTTRANDE FRÅN LAGRÅDET lagt fram ungefär tio framställningar varje mandatperiod, som nästan alla har innehållit lagförslag. Under innevarande valperiod har två framställ- ningar blivit föremål för yttrande från Lagrådet. I följande tabell visas antalet per valperiod. Tabell 21 Yttranden från Lagrådet över förslag från riksdagsstyrelsen 2018– () Anm. Förslaget –2002 lades fram av . Det finns också ett fall när en framställning från ett annat riksdagsorgan än riksdagsstyrelsen har blivit föremål för Lagrådets yttrande. in- hämtade Lagrådets yttrande över fram- ställning 2005/06:RRS28 om vissa ändringar i bestämmelser för Riksrevis- ionen och ett lagförslag som tagits fram inom utskottets kansli. Det kan också nämnas att inhämtade Lagrådets yttrande över ett förslag som utarbetats i utskottets regi om tystnadsplikt i riksda- gen (bet. 2017/18:KU7). I det följande redovisas vilka framställningar som varit föremål för yttran- den från Lagrådet. Inom parentes redovisas framställningen, betänkandet och vilket datum som Lagrådet yttrande sig. Avgångsvillkor och karens för riksrevisorn och riksrevisionsdirektören (framst. 2019/20:RS7, bet. 2019/20:KU8, ) Ny lag om säkerhetsskydd i och dess myndigheter (framst. 2018/19:RS6, bet. 2018/19:KU16, ) Registrering av gåvor till riksdagsledamöter och registrering av vissa skulder m.m. (framst. 2015/16:RS6, bet. 2016/17:KU9, ) Vissa frågor om riksdagsledamöternas ersättningar (framst. 2014/15:RS1, ; Lagrådets yttrande var 54 sidor och riksdagsstyrelsen drog till- baka förslaget) 19 RIKSDAGSSTYRELSENS INHÄMTANDE AV YTTRANDE FRÅN LAGRÅDET Översyn av riksdagsordningen (framst. 2013/14:RS3, bet. 2013/14:KU46, ; Lagrådets yttrande avsåg en ändring i offentlighets- och sekre- tesslagen) Omställningsstöd för riksdagsledamöter (framst. 2012/13:RS7, bet. 2013/14:KU3, ) Hanteringsordning av rapporter m.m. (framst. 2011/12:RS3, bet. 2012/13:KU5, ; Lagrådets yttrande avsåg en ändring i offentlighets- och sekretesslagen, som Lagrådet och sedan KU avstyrkte) Riksdagsledamöternas pensionssystem (framst. 2009/10:RS1, bet. 2009/10:KU12, ) Inkomstgaranti och jobbskatteavdrag till riksdagsledamöter och ledamöter i (framst. 2008/09:RS3, bet. 2009/10:KU3, den 23 septem- ber 2009) Obligatorisk registrering av riksdagsledamöternas åtaganden och ekonomiska intressen (framst. 2006/07:RS3, bet. 2007/08:KU2, ) Säkerhetsskydd i och dess myndigheter (framst. 2005/06:RS1, bet. 2005/06:KU16, ). Ändringar av ekonomiska villkor för ledamöter (framst. 2005/06:RS4, bet. 2005/06:KU33, ) Inkomstgaranti för riksdagsledamöter (framst. 2001/02:RS3, bet. 2002/03:KU14, ) Ändring i lagen (1988:144) om säkerhetskontroll vid sammanträde med riks- dagens kammare och utskott (förs. 1997/98:RFK3, bet. 1998/99:KU7, ) De förslag som Lagrådet har yttrat sig över kan delas in i följande tre huvud- sakliga grupper: •ledamöternas villkor, dvs. regler som i någon mening kan vara be- tungande för ledamöterna (8 förslag) •ändringar i offentlighets- och sekretesslagen (2 förslag) •säkerhetsskydd och säkerhetskontroll (4 förslag) Därtill kommer förslaget om avgångsvillkor och karens för riksrevisorn och riksrevisionsdirektören, som Lagrådet yttrade sig över . 19 RIKSDAGSSTYRELSENS INHÄMTANDE AV YTTRANDE FRÅN LAGRÅDET En genomgång av Lagrådets 15 yttranden visar att Lagrådet ofta har haft synpunkter på förslagen som sedan i huvudsak följt. Det ska sägas att det inte är självklart att alla förslag som har inhämtat Lagrådets yttrande över faller inom det område där Lagrådets ytt- rande är obligatoriskt. Det är möjligt att vissa förslag om ersättningar etc., som är gynnande, inte nödvändigtvis faller inom det obligatoriska området. Inledningsvis kan konstateras att den fråga som tas upp i direktiven rör inhäm- tande av Lagrådets yttrande inom det begränsade område där riksdagsstyrelsen får lägga fram förslag. Det ska understrykas att huruvida i ökad ut- sträckning bör lagstifta utan förslag från regeringen inom det område där re- geringen normalt lägger fram förslag inte är en aktuell fråga i detta samman- hang. Utredningens överväganden har således inte någon bäring på den frågan. Relationen mellan och regeringen rubbas inte av vilket organ i riks- dagen som inhämtar Lagrådets yttrande över en framställning från riksdags- styrelsen. När det gäller Lagrådet kan utredningen konstatera att genom ändringar i regeringsformen som trädde i kraft markerades betydelsen av Lagrådets granskning ytterligare. I fråga om de förslag från riksdagsstyrelsen som Lagrå- det har yttrat sig över har Lagrådet ofta haft synpunkter vilket har lett till att föreslagit ändringar av styrelsens förslag. Lagrådet har således en viktig roll i lagstiftningsprocessen också när det gäller förslag från riksdagsstyrelsen. Det kan också konstateras att Lagrådets synpunkter är juri- diska och inte politiska. Det grundläggande syftet med att inhämta Lagrådets yttrande är att lagstift- ningen ska hålla god kvalitet. För regeringens del inhämtas Lagrådets yttrande efter att remissvar på ett utredningsbetänkande inhämtats och bearbetats. Ge- nom att Lagrådets yttrande inhämtas och synpunkterna beaktas i arbetet med propositionen kan få en mer genomarbetad proposition. kan således koncentrera sin beredning på det politiska innehållet. Frågan när det gäller framställningar från riksdagsstyrelsen är inte om ett yttrande från Lagrådet ska inhämtas i de fall riksdagsstyrelsen föreslår en lag som faller inom Lagrådets område, utan när i lagstiftningsprocessen som ytt- randet över framställningen bör inhämtas. inhämtas Lagrådets yttrande under utskottsbehandlingen av framställningen, dvs. efter att framställningen överlämnats till och normalt efter att motionstiden har löpt ut. Det innebär att Lagrådets synpunkter inte kan beaktas när framställningen tas fram. Det innebär också att ledamö- terna och partierna väcker följdmotioner på en framställning som Lagrådet inte har yttrat sig över. Om Lagrådets yttrande inhämtas innan styrelsen lägger fram framställningen för kan styrelsen bearbeta Lagrådets syn- punkter och presentera en mer genomarbetad framställning. Det finns således starka argument för att styrelsen inhämtar yttrandet innan styrelsen beslutar 19 RIKSDAGSSTYRELSENS INHÄMTANDE AV YTTRANDE FRÅN LAGRÅDET om framställningen till . Det är ju styrelsen som lägger fram fram- ställningen som blir föremål för motionstid och utskottsberedning. En fram- ställning med lagförslag ska behandlas i som ett ärende som kam- maren ska ta ställning till på liknande sätt som när regeringen lämnar en pro- position till . Det kan hävdas att styrelsen därmed får en starkare roll än i beredningen av förslag. Utgångspunkten är dock att styrelsen redan har rätten att lägga fram förslag för , och att styrelsen bör ges möjlighet att presentera ett så genomarbetat förslag som möjligt. Lagrådets synpunkter är juridiska och synpunkternas innehåll skulle i princip i sak ha kunnat framföras av en juridisk remissinstans under riksdagsstyrelsens beredning av en fram- ställning. De frågor som Lagrådets granskning avser – t.ex. vilka problem som kan uppstå vid tillämpningen av lagförslaget – är sådana som självfallet ändå ska övervägas under framtagandet av förslaget och som kan ha tagits upp un- der remissomgången. Det är således naturligt att styrelsen är mottagare av Lagrådets synpunkter och bearbetar dem. I regeringsformen anges att yttrande inhämtas av regeringen eller, enligt vad som närmare anges i riksdagsordningen, av ett riksdagsutskott. Utskottens möjlighet att höra Lagrådet infördes i regeringsformen i och med re- geringsform. hade det förekommit att utskott under hand hade inhämtat yttranden från Lagrådet, framförallt i fall då ett ut- skott övervägde att föreslå ändringar i ett lagförslag som regeringen lagt fram. Bestämmelsen om att utskott fick begära yttrande från Lagrådet innebar såle- des en kodifiering. En ordning som innebär att någon annan än regeringen och utskotten skulle inhämta yttrande från Lagrådet kräver rimligen en ändring i regeringsformen. Visserligen inträffade det alltså att utskott inhämtade yttranden från Lagrådet innan det fanns stöd för det i regeringsformen, men om det görs ett medvetet ställningstagande som innebär att andra än regeringen och utskott ska ges rätt att inhämta Lagrådets yttrande bör bestämmelsen i regeringsformen ändras. Eftersom riksdagsstyrelsen inte regleras i regeringsformen bör dock inte sty- relsens rätt att inhämta Lagrådets yttrande regleras där. Däremot bör regerings- formen skapa möjlighet att i riksdagsordningen ge möjlighet för andra riks- dagsorgan att inhämta yttrande från Lagrådet. Den närmare regleringen får se- dan göras i riksdagsordningen. Huvudregeln är att det är en skyldighet för regeringen och utskotten att in- hämta Lagrådets yttrande om förslaget avser en lag inom Lagrådets område. Det gäller dock inte om Lagrådets granskning skulle sakna betydelse på grund av frågans beskaffenhet eller skulle fördröja lagstiftningsfrågans behandling så att avsevärt men uppkommer. Om ett utskott eller regeringen föreslår att ska stifta en lag inom Lagrådets område men inte har inhämtat Lagrådets yttrande ska utskottet respektive regeringen redovisa skälen för detta för . Samma krav bör ställas på riksdags- styrelsen om den får rätt att inhämta yttrande av Lagrådet. Det innebär att det blir en skyldighet för styrelsen att inhämta Lagrådets yttrande, med samma 19 RIKSDAGSSTYRELSENS INHÄMTANDE AV YTTRANDE FRÅN LAGRÅDET undantag som för regering och utskott, och med samma motiveringsskyldighet om yttrande inte inhämtas. Arbetsbördan för Lagrådet påverkas i princip inte eftersom de förslag som styrelsen kan komma att inhämta yttranden över annars skulle remitteras av . Det ska dock sägas att det skulle kunna inträffa att kon- stitutionsutskottet under sin beredning av ett förslag från riksdagsstyrelsen, som Lagrådet har yttrat sig över, kan finna skäl att föreslå ytterligare lagänd- ringar som kräver att utskottet inhämtar ett yttrande från Lagrådet. 19.9.1 Beredningskrav för riksdagsstyrelsen Att inhämta Lagrådets yttrande är ett inslag i beredningen av ett lagärende som är särskilt reglerat i grundlag. När det gäller regeringsärenden finns det också ett beredningskrav som innebär att behövliga upplysningar och yttranden ska inhämtas från bl.a. berörda myndigheter. Att ta fram en proposition med lag- förslag innebär ett omfattande arbete där både flera departement och flera myndigheter kan lägga ned omfattande insatser. Om ett utskott föreslår en lag och förslaget grundar sig på en motion eller ett utskottsinitiativ finns det krav i riksdagsordningen på att ut- skottet ska inhämta behövliga upplysningar och yttranden. Det finns bara ett begränsat krav i riksdagsordningen på beredning när riksdagsstyrelsen lägger fram ett förslag till . Innan riksdagsstyrelsen beslutar om en fram- ställning som gäller den ekonomiadministrativa lagstiftningen för Riksdags- förvaltningen, ombudsmän och ska berörda myn- digheter ges tillfälle att yttra sig. I övrigt finns det inga krav i riksdagsord- ningen på beredning. I praktiken skickar riksdagsstyrelsen utredningsförslagen på remiss. Re- missinstanser kan vara berörda myndigheter, lärosäten och juridiska instanser. Remissvaren sammanställs och bearbetas av (normalt juridiska enheten). När riksdagsstyrelsen beslutar om framställningen har alltså upplysningar och yttranden inhämtats. Det görs alltså en beredning innan styrelsen beslutar om en framställning. Detta bör kodifieras i riksdagsord- ningen och styrelsen bör således åläggas att inhämta behövliga upplysningar och yttranden. 19.9.2Riksbanken, ombudsmän och bör åläggas att inhämta behövliga upplysningar men inte att inhämta Lagrådets yttrande Det finns andra riksdagsorgan än riksdagsstyrelsen som har rätt att lägga fram förslag till . Det är fullmäktige och direkt- ion, ombudsmän () och . Deras förslagsrätt är mer begränsad än riksdagsstyrelsens. Normalt lägger dessa organ inte fram lagförslag, och har endast ett lagförslag från något av dessa organ remitterats till Lagrådet under utskottsbehandlingen. Det finns således ett 19 RIKSDAGSSTYRELSENS INHÄMTANDE AV YTTRANDE FRÅN LAGRÅDET mycket begränsat behov av att reglera att dessa organ ska inhämta Lagrådets yttrande. Om ett yttrande från Lagrådet skulle behöva inhämtas över ett förslag från något av dessa organ får det berörda utskottet göra det under sin beredning av ärendet. Även om det är mycket sällsynt att andra riksdagsorgan än riksdagsstyrel- sen lägger fram lagförslag som faller inom Lagrådets område förekommer det att dessa riksdagsorgan lämnar framställningar till med andra för- slag. Det är rimligt att förslagsställaren har inhämtat behövliga upplysningar och yttranden. Detta bör regleras i riksdagsordningen. Förslaget leder till ändringar i 8 kap. 21 § RF och till att två nya paragrafer, 9 kap. 17 a § och 17 b §, införs i riksdagsordningen. I 19 § lagen (2003:333) om Lagrådet regleras biträde till Lagrådet. Eftersom riksdagsstyrelsen kom- mer att remittera förslag till Lagrådet i motsvarande skede i lagstiftningspro- cessen som regeringen är det rimligt att den skyldighet att biträda Lagrådet som vilar på när regeringen har beslutat om en lagrådsre- miss i stället bör läggas på . Det bör således ske en änd- ring i 19 § lagen (2003:333) om Lagrådet. 20Ordförandekonferensens roll och sammansättning får sammanfatta resultatet av sina överläggningar i slutsatser. Slutsatserna av överläggningarna i ordförandekonferensen ska göras tillgängliga för utskotten och . De vice talmännen ska ingå i ordförandekonferensen och ersätter tal- mannen om han eller hon är förhindrad att delta vid ett sammanträde. Denna fråga tas inte upp i direktiven, men i direktiven anförs att utredningen får aktualisera och överväga även andra frågor som gäller riksdagsarbetets be- drivande än de som tas upp i direktiven. Frågan om ordförandekonferensens roll och sammansättning har aktualiserats under innevarande valperiod. Utskotten har och har länge haft en central roll i arbete. skrev Axel Brusewitz (statsvetare, professor skytteanus vid universi- tet 1923–1947) följande11: Med viss rätt kan sägas, att den svenska historia, alltifrån fri- hetstiden, är dess utskotts. Traditionellt har den svenska utskottsväsen haft ett antal särdrag i förhållande till de flesta andra parlament som sammantagna har gett utskotten en mycket stark ställning (, 2009). I ganska outvecklad form fanns dessa särdrag och i viss utsträckning ännu tidigare. De är dock fullt utvecklade regeringsform och riksdagsordning. (1867–1970) levde de flesta av dessa särdrag kvar, liksom i vissa delar i enkammarriksdagens utskottsväsen. Bland dessa särdrag fanns att utskotten var ständiga, dvs. normalt tillsattes inte utskott för att bereda bara enstaka ärenden. Ett utskott måste yttra sig över alla propositioner och mot- ioner inom utskottets område (beredningstvång), men det fanns också krav på att utskottet skulle rapportera tillbaka ärendena till (behandlings- tvång). Vidare kunde utskotten skapa sig ett självständigt kunskapsunderlag genom att begära in uppgifter från myndigheterna och anställa egna tjänste- män. 11Citerat i , 2009, ”I väntan på en representationsreform. utskottsorgani- sation författningsverk” s. 203 i Maktbalans och kontrollmakt – händelser, idéer och författningsverk i ett tvåhundraårigt perspektiv, red. och Mag- nus , , riksdag. 20 ORDFÖRANDEKONFERENSENS ROLL OCH SAMMANSÄTTNING Inför enkammarriksdagens införande konstaterade att såvitt bekant hade inga röster höjts mot beredningstvånget, behandlings- tvånget och systemet med särskilda utskott. Grundlagberedningen föreslog inte heller någon ändring i de delarna (SOU 1969:62 Ny utskottsorganisation s. 47). Däremot föreslogs en ny utskottsorganisation, med utgångspunkt i ären- denas fördelning efter materiella grunder, dvs. man skulle utgå från den s.k. fackutskottsprincipen. hade utskotten i huvudsak varit indelade efter funktionsprincipen, dvs. efter skilda befogenheter: lagstiftning, be- skattning och utgiftsreglering. Grundlagberedningens förslag genomfördes när den nya enkammarriksda- gen inledde sitt arbete . års riksdagsordning framhölls i förarbetena att tyngdpunkten i riksdagsarbetet ligger hos utskotten (prop. 1973:90 s. 258 f.). 20.3 Reglering av utskotten Regeringsformens fjärde kapitel rör riksdagsarbetet. I 4 kap. 3 § RF anges att väljer utskott inom sig, däribland ett konstitutionsutskott och ett fi- nansutskott, enligt bestämmelser i riksdagsordningen. I 4 kap. 5 § RF regleras vidare att ett ärende som har väckts av regeringen eller en riksdagsledamot bereds av ett utskott innan det avgörs (med vissa mycket begränsade undantag, t.ex. yrkande om misstroendeförklaring). Enligt 4 kap. 8 § RF följer varje ut- skott upp och utvärderar riksdagsbeslut inom utskottets ämnesområde. Vidare finns bestämmelser om och finansutskottet i andra delar av regeringsformen, bl.a. i kapitlen om finansmakten och kontrollmakten. I 12 kap. 16 § RO anges att ett organ vars ledamöter helt eller delvis väljs av inom sig väljer en ordförande och en eller flera vice ordförande, om inte annat är föreskrivet. Utskotten och väljer således ordfö- rande och vice ordförande inom sig. Under innevarande valperiod finns det utöver en ordförande och en vice ordförande i varje utskott ytterligare nio vice ordförande i utskotten och (fördelade på sex utskott och ). I riksdagsordningens sjunde kapitel finns bestämmelser om utskotten och i fråga om: •utskottens uppgifter och fördelningen av ärenden I det tionde kapitlet i riksdagsordningen finns bestämmelser om utskottens be- redning och behandling av ärenden. Också i andra kapitel i riksdagsordningen finns det bestämmelser som påverkar utskottens arbete. har det gjorts ett antal ändringar i riksdagsordningen som rör utskottens arbete. Ofta har dessa ändringar tillkommit på förslag av utredningar som riksdagsstyrelsen eller dess föregångare talmanskonferensen 20 ORDFÖRANDEKONFERENSENS ROLL OCH SAMMANSÄTTNING Efter förslag från tre av dessa utredningar har , jämte änd- ringar i riksdagsordningen, godkänt riktlinjer som har rört utskottens arbete. Dessa tre utredningar redovisas kortfattat i det följande. föreslog riktlinjer för utskottens arbete med uppfölj- ning och utvärdering, som talmanskonferensen förde vidare till (förs. 1993/94:TK1 s. 115 f.). Utredningen anförde att det borde vara upp till utskotten själva att bestämma den närmare uppläggningen av sin verksamhet. Till ledning för det fortsatta utvecklingsarbetet borde dock ställa sig bakom vissa allmänna riktlinjer för utskottens granskningsarbete. Det gällde t.ex. den allmänna orienteringen av utskottens arbete i riktning mot större in- slag av uppföljning och utvärdering. och följde utredningens och talmanskonferensens förslag (bet. 1993/94:KU18 s. 31). föreslog att skulle godkänna riktlinjer för arbete med uppföljning och utvärdering respektive för arbete med EU-frågor. Riksdagsstyrelsen förde vidare förslaget till (förs. 2000/01:RS1 s. 2 f.). Vidare föreslogs att skulle godkänna riktlinjerna för förändringar av utskottens arbete (förs. 2000/01:RS1 s. 2 och 159 f.). För de utskott vars arbete dominerades av propositioner och budget- frågor kunde det föreslagna arbetssättet te sig mindre relevant och borde i så fall givetvis inte tillämpas. En del av riktlinjerna var att utskotten skulle ägna mer tid åt uppföljning och utvärdering samt bevakning av EU-frågorna. Kom- mittén ville se utskottens arbete med uppföljning, utvärdering och EU-frågor som ett led i en förbättrad och fördjupad beredning av de formella riksdagsä- rendena. Vidare behövde utskotten planera mer långsiktigt och mer tematiskt. och följde utredningens och riksdagsstyrel- sens förslag (bet. 2000/01:KU23 s. 36). riksdagskommitté föreslog att skulle godkänna riktlinjer för olika delar av arbete, bland dem EU-frågorna, förenklad mot- ionshantering, jämställd riksdag, forsknings- och framtidsfrågor samt uppfölj- ning och utvärdering (framst. 2005/06:RS3 s. 28). Riksdagsstyrelsen förde detta vidare till , liksom att skulle godkänna riktlinjer för arbetet i utskott. Kommittén anförde att det arbete som pågick för att nå ett bättre utnyttjande av de samlade kansli- och utredningsresurserna borde fortsätta att utvecklas (framst. 2005/06:RS3 s. 105). Konstitutionsut- skottet och följde utredningens och riksdagsstyrelsens förslag (bet. 2005/06:KU21 s. 51). Det kan också nämnas att talmanskonferensen i ett förslag som byggde på utredningsarbete som gjorts inom ramen för talmanskonferensens arbetsgrupp för vissa riksdagsfrågor betonade vikten av att utskotten ägnar ökad uppmärk- samhet åt uppföljning och utvärdering och åt EU-frågorna (förs. 1997/98:TK1). rekommenderade utskotten att informera om aktiviteter på dessa områden i sina årliga redogörelser för utskottsarbetet. instämde i talmanskonferensens bedömning av vikten av en öppen redovisning av utskottens arbete med uppföljning och utvärdering 20 ORDFÖRANDEKONFERENSENS ROLL OCH SAMMANSÄTTNING 1997/98:KU27 s. 11). Det fanns dock inget förslag om riksdagsbeslut i denna del (talmanskonferensen föreslog ändringar i riksdagsordningen i andra frågor). 20.4.1 Inrättandet av ordförandekonferensen I 4 kap. 5 § RO anges att ordförandekonferensen överlägger i frågor av ge- mensamt intresse för verksamheten i kammaren, utskotten och . består, enligt tilläggsbestämmelse 4.5.1 RO, av tal- mannen som ordförande samt utskottens och ordförande. inrättades när parlamentariska led- ningsorganisation förändrades genom att talmanskonferensen och förvalt- ningsstyrelsen avskaffades och riksdagsstyrelsen inrättades. överlade, enligt dåvarande 1 kap. 7 § RO, om åtgärder som kunde främja planmässighet i arbete. I talmanskonferensen behandlades olika frågor. ställde sig talmanskonferensen t.ex. bakom ett förslag om en ny normalmodell för utskottsbetänkanden (talmans- konferensens protokoll 1997/98:9, ).