rfr · H80WRFR6 · 2020-12-28 00:00:00 — liga regelverket och sedan försökt att ge vägledning på olika sätt. genom våra rättsliga ställningstaganden och det finns en del kopplat till yrkes- Vidare genom FAQ och annan form av information där vi helt enkelt ger så konkreta svar vi kan. : Den här lagen innebar, , som alla vet att personer som egentligen befunnits sakna asylskäl ändå skulle få chansen till permanent uppehållstillstånd om de studerade och lyckades fullfölja sina stu- , som är ganska lång, på , har du stött på någon lagstiftning som kan jämföras med den här lagen eller är den ett uni- , : Den är ett unikum för oss. ligger ju i att avgöra asylskäl. Här fick vi in en annan dimension i vår prövning. var tidigare inne på att det finns andra exempel där annan ex- pertis än vår efterfrågas, som kan ha stort inflytande i ett ärende. dersbedömningarna där olika läkarbedömningar kunde påverka ett ärendes ut- Det är inte helt unikt. När det upplevs att de sammanblandas blir det den typen av gränssnittsproblem. Även om asyl- och skyddsfrågan och utbild- ningsfrågan blandas samman är de för oss två helt olika saker. skydd ska få skydd, och de som lever upp till andra kriterier i lagstiftningen ska få tillstånd enligt de kriterierna. : Ett problem som har belysts här och även tidigare är att per- sonal i skolans värld: lärare, rektorer, studie- och yrkesvägledare, hamnade i en situation där de kände ett ansvar inte bara för dessa personers liv utan också för deras fortsatta liv i på ett sätt som inte går att jämföra med vad man normalt har att hantera i vågskålen för skolpersonal. Hur hanterade ni det på Jag föreställer mig att ni fick en del frågor från skolvärlden. , : Vi har hört mycket från Det är en liten resa. Låt mig bli lite personlig. Det här jobbar vi Det är lätt att man förringar problemen och säger att det är UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET sådant vi jobbar med . Kommer man längre in i frågan måste man ha en djup förståelse för att det är många som aldrig har varit i närheten av de frågeställningarna och det är inte därför man jobbar med den typen av jobb. Det är på samma sätt för läkare. De har svurit ed, och man ger sig in i läkaryrket av helt andra skäl än att avgöra folks ålder, som kan få betydelse. Jag tror att man måste ha förståelse för det. Till syvende och sist är det vi som fattar beslut, och det är domstolarna som överprövar oss. Det är våra beslut, och vi får ta ansvar för dem, men jag kan absolut se kopplingen att man känner att individen tar åt sig; men herregud, det är inte jag som avgör uppehållstillståndsärendet genom mitt utlåtande. Det måste man ha stor respekt för. : Redan när det här lagförslaget gick ut på remiss, , förutsågs en del av problemen, det vill säga att skolan på något sätt skulle bli inblandad runt processen om uppehållstillstånd, inte minst av er och lärarnas fackliga organisationer. Hur hanterades farhågorna? Agerades det på något sätt från den politiska nivån för att göra problemet mindre, eller låtsades man som att det regnade? , : Det är en svår fråga. Jag var med tidigt i samverkansgrupperna som vi med hjälp av drog samman. Det är något som har underlättat vårt arbete och även det arbete som görs ute i verksamheten. Vi har tillsammans försökt att bli tydligare, och det har också underlättat för verksamheten. Utifrån perspektiv har vi försökt att tydliggöra för och stödja lärare och studie- och yrkesvägledare i deras roll och vad deras uppdrag går ut på. Jag tänker på det som berättade tidigare. Det handlar om att undvika att hamna i den situation som flera av er har varit inne på, och som har lyft upp, det vill säga det uppdrag som lärare och studie- och yrkesvägledare har. Det tycker jag att vi har fått hjälp med i den samverkan som har skett. Men det är klart att den kom igång senare än vad den hade behövt. : I rapporten framgår det till och med att en del lärare känner en stress över att deras yrkesskicklighet på något sätt skulle påverka en persons möjlighet att stanna i . Är det något som ni känner igen från ? Ju bättre lärare desto större chans att få uppehållstillstånd för eleven. , : Nej, kanske inte så, snarare att man hamnar i en snårighet när det gäller betygsättning, bedömning och vägledning. : Vad är det för snårighet? Blir det att man lockas eller känner sig tvungen att sätta ett högre betyg eller att avstå från att frånvarorapportera UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET eftersom man vet att konsekvenserna blir så enormt stora jämfört med för en , : Till viss del är det så, men jag skulle säga att den yrkesgrupp som vi mött mest är studie- och yrkesvägledarna. precis det var inne på, nämligen att det krockar med deras upp- drag och hur man ska hantera den frågan. Det har varit mest i fokus. : Hur har ni efter hand kunnat skapa mer trygghet i vilken roll skolans personal faktiskt har? Du var inne på att man vill understryka gent- emot skolledare och lärare att ni inte är i asylbranschen utan att ni är i skol- , : Jag tänker att stärka skolans uppdrag. gen försökt att jobba med den frågan i information och kommunikation på webben och ute i olika sammanhang, det vill säga återkoppla till uppdraget helt enkelt – stärka deras uppdrag. : Något som flera har sagt, , är att samver- kan som tog initiativ till gjorde det betydligt lättare att hantera de inledande problemen. Är det er upplevelse också, och på vilket sätt förenklades det hela? , : Ja, det är vår upplevelse också. bra med statlig samverkan. I de statliga stuprören ser man inte problemen som uppstår i andra änden. När någon tar initiativ till överblicken brukar det bli Det är absolut vår upplevelse också. : Varför kom den igång så relativt sent? Man tänker att sam- verkan inte är en ny uppfinning. : Med ny lagstiftning uppstår problemen under gången. tar ett tag innan problemen uppstår. Vissa saker kan man förutspå från början. Om man ska vara efterklok kan man till exempel se i remissvaren att det var likalydande problem som förutspåddes från olika myndigheter eller i olika re- missvar från olika organisationer. Där kunde vi ha samlat oss bättre i att fråga oss vad vi kan göra åt de problem vi ser. Där kan man nog vara självkritisk. Annars kommer problem ofta upp vartefter. Speciellt med de tidsfrister som finns i lagstiftningen blir problemen synliga och man förstår dem vartefter de UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET : Även om du tycker att ni kunde ha samlat er bättre runt de problem som många aktörer såg, hur mycket upplevde du att det ändå lyssnades från den politiska nivån på det som kom fram i remissbehandlingen, de problem som förutsågs och sedan blev tydliga efter hand? , : Som vi alla vet gick det otroligt snabbt att ta fram denna lagstiftning. Det fanns en hel del synpunkter i remissvaren som inte omhändertogs. : Som brukar omhändertas i ett normalt remissförfarande när man har lite mer tid? , : Det är olika. Man önskar ju alltid att man ska få ett stort genomslag med sitt remissvar. Sedan måste man som rättstillämpare ha stor förståelse för att det finns andra perspektiv. Det politiska perspektivet är vidare än vår horisont. Där måste man väga in allt från parlamentariskt läge till olika och möjligheter till kompromisser. Jag ska inte sätta mig på mina höga hästar och säga att det här och det här borde man ha beaktat eftersom jag inte kan överblicka de politiska övervägandena. Ur vårt perspektiv är det klart att det fanns några saker som vi pekade på som inte omhändertogs. : Låt oss titta lite framåt. Det fanns många invändningar. Inför nästa gång det kommer upp en lagstiftning som kanske berör område, det kan finnas någon annan grupp man ömmar lite extra för eller som har hamnat i kläm i processen, vad tycker du att den politiska nivån framför allt ska tänka på för att det ska bli bättre än vad det blev den här gången? , : Såklart avhåller jag mig från pekpinnar när det gäller substans, men i processen är det det som jag inledde med att säga. Lagstiftaren bör alltid fundera över hur mycket utrymme man vill man lämna till myndigheternas och domstolarnas bedömningar med risk att det blir något annat än avsett. Hur långt ska man gå som lagstiftare för att ta fram en detaljerad och precis lagstiftning? Det är ett övervägande som måste göras. I det här fallet lämnar man ganska mycket åt tolkning från myndigheter och domstolar, och från domstolarna har vi fortfarande inte hört någonting. Det är en öppen fråga. : Det var ett för öppet mandat, låter det som att du tycker – och vi pratar process här. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET , : För öppet är en värderingsfråga. Ett väldigt öppet! , : Man ska tänka på vad konsekvenserna Vi som myndighet kan säga vad vi vill i remissvaret. När det väl är lagstift- ning ska vi göra vårt bästa. Vi ska ta vårt ansvar som rättstillämpare för att fylla de luckor som pratar om. Det är ingen protest, utan det är något man måste överväga för att få önskat resultat som lagstiftare. : Jag går över till . Den här lagen var lite speciell eftersom asylfrågorna, även om det här inte formellt handlar om asyl, men uppehållstillståndsfrågor, klumpades ihop med skolfrågor. är ju ett in- Finns det fler situationer där den typen av frågor påverkar skolan mycket? Vem av er vill svara? , : Svår fråga – spontant! Jag bollar tillbaka. : Det är många barn i skolan som befinner sig i en asylprocess eller på olika sätt är påverkade av att de kanske inte får stanna i . måste skolan på något sätt bemöta och hantera. , : Det gör skolan. Jag tänker att det ingår i skolans upp- drag att ta hand om eleverna som är i skolan. Det har förstås att göra med elevernas utbildningssituation och mående. vet att det är frågor som lärare dagligdags och annan personal i skolan arbetar med, till exempel elevhälsopersonal. Vi har på haft ett uppdrag kopplat till traumamedveten omsorg i samarbete med andra myndigheter och organisationer. Där försöker vi se vägar att hjälpa och vägleda personalen i de svåra frågorna och ta hand om de barn som finns där. : Jag ställer samma fråga till dig, , som jag ställde Vi pratar om hur processen har gått till från politikernas sida och vad som hände när ni fick ta vid. Finns det några lärdomar att dra? Det är lite på samma spår som pratade om, nämligen hur mycket som lämnas till myndigheterna. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET , : Jag tycker att gav ett bra svar på frågan. Vi kan lämna våra synpunkter i remissyttrandet, precis som han sa, men sedan måste vi tillämpa den lagstiftning som vi har att tillämpa. Vissa frågor måste ibland gå till domstol innan vi vet med säkerhet vad som gäller. Jag har inget att tillägga till det. Man får helt enkelt hantera de problem som uppstår. : Då säger vi tack till er för det här blocket. Det är återigen dags för ledamöterna i utskottet att ställa sina frågor till er. Precis som vid förra tillfället är det ordförande som håller i taktpinnen. Ordföranden: tack för mycket bra föredragningar. Jag börjar med Socialdemokraterna som första frågeställare. (S): Som vi har hört, och som vi politiker som står bakom lagstiftningen vet, har den här lagen verkligen varit en utmaning för myndigheterna. Det är också spännande, och vi har fått bra redogörelser. Jag vänder mig till både och . Det pratas om förståelse för varandras myndighetsbeslut. Har det i och med detta blivit en förbättring med en ökad förståelse för varandra? Vi kunde också höra från att man tycker att samverkan har varit bra från kommunernas sida. Kommunerna är också myndigheter. Har lagen ökat förutsättningarna för samverkan eller har den försvårat? i (SD): Jag vill tacka för dragningen. Det har varit otroligt intressanta diskussioner – och väntade diskussioner, kan man säga också. Jag ska försöka skynda mig med min fråga så att jag hinner med den. Jag tror att den kanske hamnar hos . När det gäller aktivt deltagande kom det sent omsider riktlinjer för vad som var just aktivt deltagande. Jag undrar om det har börjat arbetas fram någon praxis gällande vad det innebär – om man utgår mycket från rent fysiskt deltagande på lektioner eller betyg och om det här har börjat slå igenom i beslutsfattandet . Jag tänker att det måste finnas många gråzoner också. Finns det exempel på tillfällen när personer inte har ansetts delta tillräckligt aktivt, och hur har de bedömningarna sett ut? En följdfråga blir, och ni har varit inne mycket på det, om det går att förtydliga lite, utifrån att det har börjat komma sådana här beslut , hur stor del av handläggares uppgifter som hamnar hos enskilda lärare, rektorer och studievägledare i och med att de ska lämna olika utlåtanden och omdömen. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET (V): Tack så mycket för dragningarna! Det är ingen i utskottet som kan vara särskilt förvånad över det vi hör. Jag tror att vi alla har varit medvetna om att det har varit just skärningspunkterna mellan väldigt olika uppdrag och lagstiftning hos myndigheterna som har varit svåra. ger jag även som företrädare för ett av partierna som stod bakom lagstift- Vi vet också att vi har haft en hel rad av ny lagstiftning där man inte har lyssnat på remissinstanserna. Jag tänker särskilt på lagen om till- I passet tidigare och även här hörde vi om frågan om samverkan. också i utskottet tidigare haft både och på plats och diskuterat varför den här samordningen kom till så sent. gärna vilja höra myndigheterna reflektera lite kring det. Jag förstår att man har olika uppdrag och olika lagstiftning, men vi har ändock hört från kommuner- nas och ungdomarnas håll att det har varit mycket svårt att förstå vad som gäller och att det också har varit olika svar från de olika myndigheterna. Ordföranden: Det är mycket frågor om samverkan, och det har riktats frågor till båda myndigheterna. Jag börjar med att lämna ordet till . , : När det gäller den första frågan, som kom från , om förståelsen för andra mellan stat, kommun, och , tror jag att det är som vanligt, höll jag på att säga, att när vi hamnar i nya situationer, oavsett om det är att hantera en flyktingkris eller att hantera ny lagstiftning, finns det en ganska liten förståelse för varandras upp- drag i början av processen. Efter hand som trycket ökar och det blir svårare frågor ökar också samverkan och förståelsen för varandras uppdrag. Så tror jag att det har sett ut här i till exempel boendefrågan mellan oss och Rätt tuffa ord växlades i början av den processen, men förståelsen för varandras ståndpunkter ökade under hand. När det gäller och tycker jag att vi har en bra samverkan även om det är komplicerade frågor. kom aldrig in med sin fråga, noterar jag här. , : Det blir ett ganska kort svar på den frågan. Aktivt deltagande är någonting som vi kommer att pröva allteftersom frågan om förlängningar dyker upp. Än så länge har vi ingen praxis från domstolar kring detta, och vi har också i ganska begränsad omfattning behövt titta på Till exempel har de experter som jobbar på rättsavdelningen inte tagit emot några frågor kring detta. Det här är ett område som vi har framför oss och där vi på myndigheten såklart behöver ta höjd för att kunna ge tydligare vägledning för det fall att det UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET uppstår behov av det utifrån kvarstående frågor med anledning av föreskrifterna som vi har. , : Nästa fråga var från om varför samordningen kom så sent. Eftersom den frågan andas kritik lämnar jag den till så att jag förblir obefläckad. , : Jag tror lite på samma sätt som , att när det kommer ny materia börjar man arbeta med den och titta på innehållet i frågorna. I det arbetet kommer i förlängningen också behovet av annan kunskap på . Vårt intryck är att vi har haft en väldigt bra dialog med under det här arbetet. Det har intensifierats allteftersom båda myndigheterna har förstått, tror jag, omfattningen och komplexiteten i de här frågorna. I efterhand kan man väl tänka att man hade velat initiera det arbetet ännu tidigare. Ungefär så ser det ut. , : Jag tycker att vi var lite sena, . Vi kunde ha gjort det bättre. Vi kunde ha gjort det tidigare. Det är the bottom line. , : Vi kan göra det lätt för oss och kopiera det som föregående talare sa. Vi instämmer i allt som har sagts. Det var försvårande omständigheter, och det är klart att det har gjort att vi har behövt samverka. I början när den här lagen kom till tror jag att det tog ett tag för att förstå sin roll i den här lagstiftningen och vad det var för information vi skulle gå ut med och hur vi skulle göra det. I början var det precis som tidigare talare sa att det kanske blev lite pajkastning, eller runtslängande av bollen, vilket sedan landade i att vi behövde sätta oss ned och tillsammans ta tag i det här. Det hade man nog kunnat göra tidigare, men jag tror att, om jag utgår från vårt perspektiv, det tog ett tag för oss att förstå vår roll i det här och vad det var som vi behövde vara tydligare med och informera om. Ordföranden: Det har varit många frågor om samordning. Vi har fått en begäran om ordet från på som också vill kommentera just frågan om samordning. , : Jag är enhetschef för för ensamkommande barn. blev det ganska uppenbart att det var en del svårigheter kring tillståndssökande unga utifrån den nya gymnasielagen, vilket gjorde att vi tog initiativ till ett möte med gd:ar UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET från olika myndigheter, bland annat ni som är representerade nu och vår egen generaldirektör, för att lyfta just den här frågan. Jag tycker nog ändå att vi har varit ganska snabba på den bollen. det väldigt svårt, precis som lyfte fram här, att veta vad som var de stora Det tog lite tid att reda ut. Men jag vill bara sälla mig till skaran som säger att det har varit väldigt bra att vi har samordnat oss och att vi också har haft med oss SKR. I vårt för ensamkommande barn har vi också haft dialog med barnrättsorganisationer i civilsamhället som har kunnat föra fram de ungas perspektiv och de svårigheter som de unga själva har be- funnit sig i. (M): Fru ordförande! Min fråga går till och I uppdrag ingår att verka för ett självmant återvändande för den som nekas asyl. Hur påverkas det arbetet av att det införs särskild lag- stiftning, såsom gymnasielagen, som gör att vissa grupper utan asylskäl ändå (KD): Jag hade egentligen tänkt ställa exakt samma fråga som om det här med aktivt deltagande. berättade att det inte finns någon praxis för vad som är aktivt deltagande. här frågan är inte ny. Vi lyfte i utskottet upp frågan om hur tolkningen av aktivt deltagande ska se ut. Vi upplevde inte att vi fick ett klart svar. Vad är det egentligen som man menar, från eller Migrationsver- ket, ska definieras som aktivt deltagande? Hade det inte varit bättre att ha ett närvarokrav i stället, precis som gäller för alla som pluggar på gymnasiet, alltså att ska man få studiebidrag ska man också vara närvarande? Jag känner att jag gärna vill bolla upp den här frågan om aktivt deltagande, och då kanske kan vara behjälpligt med att försöka ge oss en defi- nition på vad som faktiskt är aktivt deltagande. (L): Fru ordförande! Stort tack till myndigheter och civilsam- hällesorganisationer, och särskilt tack till för detta semi- Det är mycket lärorikt och givande. Jag har några konkreta frågor. Den första är till . I det nya rättsliga ställningstagandet slås fast att det i vissa fall kan räcka med en provanställning för att kunna erhålla ett permanent uppehållstillstånd. Då är min fråga om man kommer att fatta de besluten som pro- vanställningar kan pågå eller om de besluten kommer att fattas när man med säkerhet vet att en provanställning har övergått till en tillsvidareanställning. Min andra fråga gäller personer som har fått avslag på sina förlängningsan- Jag undrar hur många, om man vet det, som har fått avslag på sina förlängningsansökningar på grund av det enkla faktum att personer, UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET förmodligen helt ovetande, har varit inskrivna på en utbildning som inte omfattas av lagen. Det är något väldigt märkligt med att en lag stiftas från sida som säger att man får uppehållstillstånd för att studera men att det sedan råder oklarheter om vilka utbildningar som omfattas av lagstiftningen. Eftersom detta dröjde så länge finns det nu en massa ungdomar som har pluggat och varit helt ovetande om att deras utbildning inte omfattas av lagen. Går det att uppskatta hur många personer som har fått avslag på sina förlängningsansökningar på grund av detta? , : Jag börjar med att svara på frågan från om aktivt deltagande. Vi har den här problematiken med att lagstiftningarna inte stämmer med varandra. I skolförfattningen finns det inte något sådant krav på aktivt deltagande. Man kan säga att det är det omvända. I gymnasieskolan och gymnasiesärskolan är utgångpunkten ett krav på att en elev ska delta om eleven inte har giltiga skäl att utebli. Det är alltså lite tvärtom kan man säga. När det gäller vuxenutbildningen saknas det bestämmelser om närvaro över huvud taget i skolförfattningarna. Då ser man alltså problematiken här. , : Jag börjar med Arins fråga om självmant återvändande. Alla beslut gäller. Om domstolsbeslut vinner laga kraft måste man lämna . Det finns inget val. Valet är om man gör det självmant eller tvångsvis. Vi är ansvariga för det självmana och polisen för det tvångsvisa. Om man kokar ned det är det ett val som individen gör hur man vill medverka kring detta. Det finns två delar i detta, för det handlar egentligen om hur människans beteende påverkas. Det ena är situationen i hemlandet. För många av dem vi talar om nu är det . Det är eländigt där. Det är väpnad konflikt i delar av landet, och många har aldrig varit där. Det är såklart någonting som det inte är attraktivt att återvända till. Det är den ena änden av frågan. Den andra är det som du är inne på, alltså hur sådan här lagstiftning påverkar självmant återvändande. Jag tror själv, och jag tror också att vi har skrivit det i remissvaret, att det påverkar självmant återvändande negativt på det sättet att i takt med att man får olika typer av tidsbegränsade tillstånd utökar man sin etablering i på olika sätt. Ju längre man är här desto svårare blir det att ta steget att återvända självmant. Det kan man nog säga som en enkel formel. Det gäller alla typer av tillstånd egentligen, och inte bara detta. Sedan lägger jag ingen värdering i det, utan det är en rätt så krass tolkning. Jag ger mig inte in i diskussionen om tidsbegränsade tillstånd är bra eller dåliga. Det får andra reda ut. Det är bara att kopplingen till självmant återvändande är att ju längre man är här desto svårare är det att självmant återvända. Hans fråga var ställd till oss båda och handlade om aktivt deltagande och om det vore bättre med ett närvarokrav. finns inte det – det är inte det som UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET är vokabulären – utan vi får bedöma det där. Jag vet inte om du vill säga någon- ting om det, ? , : Jag kan kanske säga något kort. missvar förde vi fram att man kunde tänka sig att aktivt deltagande helt enkelt innebar godkända betyg, men man valde inte den varianten utan en mer öppen kommer vi återigen in på det som vi pratade om i en tidigare frågeom- gång, att det egentligen är det som lagstiftaren vill få ut av lagstiftningen som är det avgörande. Som myndighet, när vi lämnar våra remissvar, kanske vi har mer fokus på att vi vill ha ett tydligt regelverk så att vi får enhetlighet, och det för vi fram. Sedan får vi förhålla oss till det som i slutänden blir lagstiftningen. Det har vi gjort i det här fallet. Vi har försökt hantera det här genom att också ge stöd kring aktivt delta- gande i vår interna styrning i ett rättsligt ställningstagande. Men det är klart att det blir en bedömning i det enskilda fallet. Sedan finns det i förarbetena till viss del, och där finns en öppning för att kunna visa på aktivt deltagande på annat sätt än genom godkända betyg i fö- På det sättet blir det en individuell bedömning som är svår att säga exakt hur många timmar det till exempel ska röra sig om. , : Sedan hade vi två frågor om