rfr · H70WRFR10 · 2020-01-01 00:00:00 — Handlar det om att upprätthålla en minimal trafiknivå med syftet att erbjuda äldre invånare resor från hemmet för att kunna utföra ett antal serviceärenden eller om en fullvärdig ersättare till allmän kollektivtrafik som medger både arbetspendling och ? 2.1.4 Samordning av olika trafikformer och tjänster Flera av forskningsrapporterna understryker behovet av att samordna trafikformer och tjänster mellan olika aktörer, t.ex. skolbussar, färdtjänst och sjukresor. I en omvärldsanalys om effektiva och innovativa lösningar för kollektivtrafik på landsbygd anförs att på landsbygd är samordning av olika trafikformer en särskilt angelägen fråga på grund av det svaga underlaget och att bussar riskerar att köras tomma. Att samla upp olika kategorier av resenärer kan vara en möjlighet att bibehålla trafik, förutsatt att resenärernas särskilda behov kan tillgodoses (exempelvis små skolbarns behov av säkerhet). 71Petersen (2016). 72Ryley m.fl. (2014). ”Investigating the contribution of Demand Responsive Transport to a sustainable local public transport system.” 73Enoch m.fl. (2006). ”Why do Fail?” 74Saroli (2015). 76Gottfridsson (2010). 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER Samordning av olika trafikformer och tjänster kan vara en kostnadseffektiv lösning, eftersom flera organisationer delar på kostnaderna för trafiken. Offentliga transporttjänster – delat huvudmannaskap och samordning Offentliga transporttjänster tillhandahålls av flera huvudmän. länstrafikbolag och kommuner är huvudaktörer när det gäller allmän kollek- tivtrafik och särskilda persontransporter (färdtjänst, riksfärdtjänst, sjukresor och skolskjuts). Det diversifierade huvudmannaskapet när det gäller allmänna och särskilda persontransporter har länge uppmärksammats som ett problem. startades ett utvecklingsprojekt för trafik i glesbygd i . Inom projektet gjordes olika försök att förbättra trafiklösning, information, planering, samordning, regler m.m. Skolskjutslinjer gjordes om till linjetrafik med bussar öppna för alla, inklusive resenärer med särskilda behov som tidi- gare endast kunnat resa med färdtjänst. Man arbetade även med förenklade tidtabeller, utvecklade linjekartor, förbättring av standarden på hållplatser och ökad delaktighet hos förare samt trivsel bland resenärerna. Enligt en utvärdering var en av de viktigaste erfarenheterna att det finns stor potential i samplanering av skolskjuts, linjetrafik och färdtjänst i glesbygd. Grundidén var att samordna de samhällsbetalda resorna så att resenärerna to- talt sett fick ett bättre trafikutbud.78 Trots att samordning diskuterats återstår flera svårigheter. En svårighet består i att det saknas ett system som hanterar alla sorters trafik. En annan svårighet är att olika typer av trafik styrs av olika lagstiftning. samlat ansvar och en mer sammanhållen reglering av allmänna och särskilda persontransporter skulle därför kunna vara ett sätt att stärka möjligheterna till samordning och öka tillgängligheten och effektiviteten i kollektivtrafiken. förslag har varit att flytta ansvaret för särskilda persontransporter till en hu- vudman på regional nivå, vilket skulle innebära att även dessa skulle ingå i de regionala trafikförsörjningsprogrammen, som då även skulle omfatta skol- skjuts och sjukresor. Detta diskuteras i en studie som prövar om en samlad lagstiftning för allmän och särskild kollektivtrafik skulle ge positiva effekter på kollektivtrafikens effektivitet och ekonomi och på resmöjligheter.79 En statlig utredning tillsattes 2016 i syfte att identifiera hinder för kommu- nala och regionala myndigheter att åstadkomma en effektiv samordning av or- ganiserandet och utförandet av särskilda persontransporter och föreslå regler för att undanröja sådana hinder. 80 Utredningen övervägde noga frågan om ett 77 (2017). På samma sätt som i ansvarar i olika myndigheter för särskilda I ett diskussionsunderlag till framhåller forskare att frågan hur man ska hålla kostnaderna nere och samma bibehålla en kvalitativt sett bra service på landsbygder har lett till ett stort intresse för innovativa samverkanslösningar samt efterfrågestyrda trans- Tillgängliga rön antyder att efterfrågestyrda tjänster är populära bland användare, men att dess popularitet gör dem dyra. Integration av resenärer med särskilda behov innebär kost- nadsbesparingar, men leder till längre restider för brukarna och en stelare service, se Dotterud och Skollerud (2015) 78 (2000). med Kuxatrafiken i . 79 Kommuner och Landsting (2014). Allmän och särskild kollektivtrafik. för- och nackdelar med en samlad lagstiftning. 80 SOU 2018:58. 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER obligatoriskt huvudmannaskap på regional nivå, men med hänsyn främst till den kommunala självstyrelsen föreslår den ingen ändring i huvudmannaskapen. Det ska även fortsättningsvis vara frivilligt att överlåta huvudmannaskap till den regionala kollektivtrafikmyndigheten. Vidare öppnar möjligheten enligt kommunallagen (2017:725) till avtalssamverkan mellan kommuner för nya möjligheter till samordning. Utredningen föreslår en ny ramlag om särskilda persontransporter (ersätter lagen om färdtjänst och lagen om riksfärdtjänst och omfattar även sjukresor och skolskjutsar) som ska följa en struktur som tydliggör huvudmännens ansvar för att dels erbjuda viss service till kommuninvånarna, dels utveckla verksamheten som ett led i systematiskt kvalitetsarbete.81 Utredningen framhåller att flertalet regionala kollektivtrafikmyndigheter strävar efter att integrera kollektivtrafiken och de särskilda persontransporterna, allt för att öka samordningen och för att minska kostnaderna. Ett nytt gemensamt kollektivtrafiksystem startade i och syftar till att förbättra resmöjligheterna samt effektivisera och samordna trafiken. I det ingår både linjetrafik och servicetrafik.82 2.2 Bildelning: samåkning och bilpooler Samåkning är ett sätt att gemensamt använda en bil. Ett annat sätt att gemensamt nyttja bilar är bilpooler. Det gemensamma nyttjandet fungerar som en ersättning för eller ett komplement till att äga, köra och bekosta sin egen bil.83 Utbytet sker ofta mellan privatpersoner. Det är vanligt att denna form av bildelning kallas ”peer-to-peer” eller ”P2P” vilket kan översättas till transaktioner mellan likar84 (i fortsättningen används ”person till person”). Utbytet kan ske med eller utan vinstsyfte. Utredningen om anpassning till nya förutsättningar för taxi och samåkning konstaterar att det inte finns någon legal definition av samåkning i svensk rätt. Traditionellt sett är samåkning ett sätt att resa tillsammans för att effektivisera resande och spara resekostnader. Enligt handlar samåkning om att ”flera personer reser i samma bil”. Trafikanalys beskriver samåkning som att ”personer som ska till samma resmål eller åt samma håll, åker i samma bil”. Enligt några av de som tillhandahåller samåkningsplattformar i innebär samåkning att kostnader delas och att innehavaren av bilen genomför en resa som han eller hon ändå skulle ha genomfört. Utredningen noterar att den traditionella innebörden av samåkning i synes vara att man delar på kostnader, utan vinstsyfte. Utredningen definierar samåkning som resor där två eller flera privatpersoner färdas tillsammans i en bil eller lätt lastbil till 83SOU 2016:86 Taxi och samåkning – , och i övermorgon. 84Karin , forskare om delningsekonomi vid KTH, i SOU 2016:86. 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER samma resmål eller åt samma håll, och delar på kostnaderna ifall inte någon av resenärerna står för hela kostnaden.85 Utredningen framhåller att samåkning inte ska förväxlas med taxiliknande tjänster (t.ex. UberPoP).86 Det finns en likhet mellan taxiliknande tjänster och samåkning, nämligen att privatpersoner nyttjar privatägda eller på ett annat sätt privat innehavda bilar. En skillnad består i att vid taxiliknande tjänster har föraren eller innehavaren av bilen själv inte ett behov av resan utan det handlar om att utföra en transport åt någon annan med vinstsyfte. att det finns en risk att samåkningsplattformarna utnyttjas av individer som vill utföra olaglig taxitrafik. Här har utredningen gjort bedömningen att aktuella straff- och kontrollbestämmelser även fortsättningsvis kan tillämpas om miss- tankar finns om olaglig taxitrafik. Fördelarna med att främja ökad samåkning Utredningen har även utrett frågan om det finns behov av ytterligare lagstiftning för att motverka att sociala medier utnyttjas för olaglig Utredningen gör bedömningen att sociala medier kan vara att be- trakta som informationssamhällets tjänster och därmed inte enligt e-handels- direktivet skyldiga att generellt övervaka den information som överförs och lagras och inte heller att aktivt leta efter olaglig verksamhet på plattformarna.87 När det gäller skillnaden mellan samåkning och bilpooler ansluter sig ut- redningen till Trafikanalys beskrivning, nämligen: Bilpooler innebär att ett an- tal personer turas om med att använda ett eller ett antal fordon, medan samåk- ning innebär att flera personer använder samma fordon vid samma tillfälle.88 Genomgången av forskningslitteraturen om olika former av bildelning visar på förhållandevis lite studier av förutsättningar på landsbygder och att övervä- gande del av forskningen fokuserat på tätbefolkade områden. vis på att bilpooler varit en relativt sällsynt företeelse på landsbygder och av bilpoolsanvändarna finns i innerstäder och i tätbe- byggda närförorter.89 Den forskning som genomförts om olika typer av samåk- ning och bildelning på landsbygd redovisar främst resultat och erfarenheter från olika pilot- och demonstrationsprojekt som realiserats i och andra nordiska och europeiska länder. Andra aspekter som behandlats inom forskningen handlar om hypoteser kring framtida potential för bildelning och samåkningstjänster på landsbygder. I nedanstående avsnitt sammanställs forskning om olika sorters bildelning. Det förekommer i litteraturen att man skiljer mellan ”informell samåkning” och ”formell samåkning”. Med informell samåkning avses överenskommelser mellan privatpersoner om att dela fordon, till skillnad från formell som innebär 85 SOU 2016:86. 86 Att körningar utförs av privatpersoner utan taxiförarlegitimation i deras egna bilar för taxiliknande tjänster är en internationell företeelse som tillåts i vissa länder och i andra inte (ibid). 89 Loose (2010). ”The state of European car-sharing.” 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER en sorts organiserad samåkning, via en digital plattform eller dylikt. Formell samåkning kan både ske i form av en sluten grupp och vara öppen för alla. Flera forskare konstaterar att samåkning inte är ett nytt fenomen. Den första dokumenterade samåkningsföreningen startade i . genomfördes vissa försök att etablera samåkningssystem i , men det var först som det fick större genomslag.90 Samåkning startades av personer som saknade tillgång till ett fordon och de som ville spara pengar, och verkar på nytt ha blivit populärt, framdrivet av dagens informationsteknik.91 Olika former av samåkning och hyrtjänster som tillgängliggörs via exempelvis digitala plattformar utgör de lösningar och tekniker som förväntas kunna förändra människors transportvanor och transportinfrastrukturen i framtiden.92 Kunskapen om hur dessa innovationer kan tillfredsställa behovet av mobilitet hos olika grupper i samhället, såväl i städer som på landsbygder, är emellertid bristfällig. I är samåkningstjänster en integrerad del av hållbar transportplanering ända , och det är inte ovanligt med samåkningsprogram som organiseras på initiativ från lokala myndigheter eller större arbetsplatser. Programmen kan organiseras på olika sätt, mer informellt med hjälp av t.ex. en anslagstavla på arbetsplatsen eller digitalt med hjälp av mjukvara som matchar personer med liknande resväg och arbetstider och som även kan ta hänsyn till andra faktorer som kön, eventuella husdjur, rökning eller önskemål om liknande musiksmak.93 I en brittisk fallstudie som studerat erfarenheter från formella och informella samåkningstjänster på landsbygder i och Humber i nordvästra var respondenternas främsta argument för att samåka att de sparade pengar, men många uppskattade också sällskapet och upplevde en trygghet i att inte vara beroende av sin egen bil om den skulle gå sönder. De som skulle vilja samåka men inte gör det nämner hinder som att det inte finns lämpliga personer att samåka med, att man inte har samma arbetstider och att det innebär en minskad flexibilitet när det gäller att t.ex. kunna åka och handla på vägen hem från jobbet. Bland personer som inte samåker lyftes framför allt säkerhetsfrågor upp som viktiga, att man inte känner sig trygg med att åka med personer man inte känner och att man känner en osäkerhet om vilka regler som gäller kopplat till bl.a. försäkrings- och ersättningsfrågor.94 Resultaten av studien visar att en kritisk massa av medlemmar i samåkningsprogram behövs för att hitta lämpliga matchningar. Forskarna ser en viktig roll för lokala myndigheter att exempelvis skapa ett regionalt varumärke och en gemensam digital 90Wappelhorst m.fl. (2014). ”Potential of electric carsharing in urban and rural areas.” 91Saroli (2015). ”Passenger Transport in Rural and Sparsely Populated Areas in .” 92Sochor, och (2016) i m.fl. (2018). 93Parker, och (2011). ”What can we learn from car sharing experiences in the UK?” 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER ingång till samåkningstjänsterna. Detta beskrivs som kostnadseffektiva åtgär- der då det finns mycket att vinna på att fler personer väljer att samåka.95 I har samåkning förekommit i mer organiserad form åtminstone Det som lockar resenärer att samåka kan vara minskade re- sekostnader, bristfälliga möjligheter att åka kollektivt, minskat beroende av privat bil eller minskad miljöpåverkan. Även den sociala interaktionen med de samåkande kan vara en drivkraft. Samåkning kan grovt sett delas in i två typer av samåkning: långväga sällanresor och kortväga regelbundna resor. Inom ramen för förstudien för intervjuades deltagare i projekt med organiserad samåkning i några orter som pågått under ett par Det framgick att det finns årstidsbundna variationer med samåkning. Samåkning är svårare under vår och sommar då fler har aktiviteter efter jobb och skola och vissa samåkare väljer att cykla i stället. samåkning är om aktiva användare får ändrade behov (på grund av pensioner- ing, annat arbete, nya fritidsaktiviteter) eller mer oförutsägbara arbetstider. Samåkningssystem i små orter där reseströmmarna går åt olika håll blir mer sårbara för sådana förändringar. Om färre resor läggs in i samåkningssystemet tröttnar en del när de sällan får träff på en resa och avstår själva från att lägga in resor och det uppstår en negativ spiral.97 Det framgår att eldsjälarna inte heller orkar göra mer insatser eller reklam för systemet när det inte ger utdel- ning i form av fler inlagda resor. När det gäller problem och risker med samåkning framgår det av förstudien på samma sätt som av andra studier att det finns tillitsaspekter i samåkning som är begränsande. Det handlar om att kunna lita på föraren och att fordonen är i gott skick men också att kunna lita på och känna sig trygg med de passa- gerare som man plockar upp. Framför allt vill föräldrar inte att barnen ska resa med en okänd förare.98 Personer med oregelbundna arbetstider, som arbetar kvällar och , menar att de har svårt att hitta andra att samåka med som har liknande tidsscheman vad gäller arbete och lämning och hämtning av barn. Ett annat problem för att få samåkning att fungera är att individer inte vill anpassa sig till andras tider utan uppskattar friheten som den egna bilen och Som andra studier framhållit behövs en kritisk massa för att samåk- ning ska fungera. Förstudien bedömer att det krävs minst två personer men optimalt åtminstone fyra till sex personer som åker samma sträcka de flesta dagar för att samåkningssystem ska fungera.99 I en fallstudie i i östra undersöktes den roll som ar- betsgivare på landsbygden kan ha för att stödja alternativ till att arbetspendla med egen bil. 100 Den genomsnittliga pendlingsresan var och för de som samåkte hela , vilket kan indikera att arbetstagare försöker 96Berg m fl. (2018). 100Soder och (2018), ”The potential role of employers in promoting sustainable mobility in rural areas: Evidence from Eastern ” 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER dela kostnaderna för långa pendlingsresor. Deltagare i fokusgrupper framhöll att samåkning innebar en större ansträngning för de som hade ansvar för att hämta barn i skolan och dylikt. Koordinering av mobilitetsmönster gör det individuella mobilitetsmönstret mer komplext generellt sett.101 I en svensk forskningsstudie som likaledes hade fokus på arbetspendling inbjöds 450 personer i ett ytterområde att ingå i ett bildelningsprogram och att använda en mobilapp. Två webbenkäter och 16 djupintervjuer genomfördes. Resultatet av studien visade att deltagarna var införstådda med vinsterna med bildelning, men att enbart åtta av dem laddade ned appen. Resultatet av studien visade att till skillnad från tidigare forskningsresultat utgjorde inte frågan om tillit och säkerhet något hinder för personerna. Det var den förväntade förlusten av flexibilitet som utgjorde det största hindret från att delta i bildelningsprogrammet.102 2.2.2 Olika former av bilpooler Bilpooler har traditionellt fungerat med ett s.k. stationsbaserat system (bilen bokas i förväg för och hämtas och lämnas på samma ställe). har det introducerats bilpooler där man kan hämta upp bilen på en plats och lämna den på en annan, inom ett visst geografiskt område, s.k. ”friflytande” system.103 Forskningen om traditionella bilpooler har främst fokuserat på förutsättningar i större och medelstora städer. Det finns dock ett antal studier som redovisat resultat kring landsbygder. Ett exempel är en studie som undersökt förutsättningarna för bilpoolstjänster och potentialen för olika typer av utbyggnadsstrategier på landsbygd.104 I studien simuleras potentialen för bildelningstjänster på landsbygd med en kvantitativ metod genom datamodellering, och ett antal strategiska utmaningar diskuteras för att förstå potentialen för bilpooler på landsbygd. Modelleringsresultaten visar bl.a. att om en bildelningstjänst är vinstdrivande i ett urbant område, kan det utgöra bas för att även utveckla tjänsten i närliggande landsbygder och bidra till ökande nyttjandegrad. I en amerikansk studie har potentialen för bildelning i rurala områden i Ka- lifornien undersökts med särskilt fokus på lägenhetskomplex (motsvarande social housing) där de boende har lägre inkomster.105 Resultaten visade att låginkomstgrupper på landsbygder hade en ökad risk för isolering och försämrad tillgänglighet till offentliga tjänster, men även att det fanns ett stort intresse bland deltagarna för att utnyttja någon typ av bildelningstjänst, framför allt bland de som sällan använde egen bil. Argumenten som framfördes handlade 102Pernestål Brenden och Hesselgren (2018). ”Possibilities and barriers in ride-sharing in work commuting – a case study in ”. 103Trafikanalys (2016), Nya tjänster för delad mobilitet. 104Illgen och Höck (2018). ”Establishing car sharing services in rural areas: a simulationbased fleet operations analysis.” 105Pike, Rodier och Matinez (2017). The Potential for Shared Use Mobility in Affordable Housing Complexes in Rural . 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER främst om den stora potentialen att minska kostnaderna för att äga och vara beroende av egen bil.106 En europisk forskningsstudie studerade hur bilpooler kan ersätta resor med egen bil och minska bilägandet.107 Syftet med studien var att utreda hur olika bildelningssystem påverkar färdmedelsvalet och vilken benägenhet människor har att bli medlemmar i bildelningssystem. I studien undersöktes effekterna i större och medelstora städer, men i underlaget till studien fanns också respon- denter från landsbygder. Studien byggde på en undersökning bland potentiella bilpoolsanvändare i som fick svara på frågor om hur de skulle agera i olika situationer utifrån en hypotetisk tillgång till olika typer av Utifrån detta skapades modeller för att värdera efterfrågan på Den viktigaste slutsatsen utifrån ett ruralt perspektiv var att människor från landsbygder var minst lika intresserade av bilpool som de från de Vidare visade studien att det är svårt för traditionella bilpooler att hitta en hållbar affärsmodell på landsbygder eftersom underlaget av potentiella kunder inte är tillräckligt stort för att skapa lönsamhet. En slutsats är att bil- delning i form av person-till-person-lösningar sannolikt har störst potential på landsbygder, men att mer forskning behövs för att utveckla sådana lös- En forskningsstudie från beskriver erfarenheterna från koopera- tiva bilpooler på den österrikiska landsbygden.109 I kooperativa, eller gräsrots- organiserade, bilpooler bildar användarna en grupp som delar på en eller flera bilpoolsbilar (att jämföra med person-till-person-lösningar där man nyttjar varandras befintliga bilar). Resultatet från studien visar att kooperativa bilpoo- ler verkar fungera relativt väl, men att i mindre städer och på landsbygder fun- gerar det bäst om en kommun medverkar i organiseringen. att digital tillgång till bokning av bilpoolsbilarna och att grupperna var stängda Deltagarna menade att det underlättar för tilliten och organiseringen av bilpoolsgruppen om alla deltagare känner varandra väl. En faktor för att vara med i bilpoolen var även ekonomi. Den generella slutsatsen från studien är att bilpool i kombination med kol- lektivtrafik utgör en viktig grund för att erbjuda en mobilitet på landsbygden utan att äga egen bil. Bilpoolsbilen användes ofta som komplement till kollek- tivtrafiken i lågtrafik, dvs. Studien visade även att bil- poolen kunde bidra till att stärka sociala nätverk mellan deltagarna i grupperna och ge deltagarna en möjlighet att tänka annorlunda kring sina behov av mo- bilitet och på så sätt medvetandegöra nya tankar kring färdmedelsbehov.110 106Pike, Rodier och Matinez (2017). 107Liao m.fl. (2018). ”Carsharing: the impact of system characteristics on its potential to replace private car trips and reduce car ownership.” 108Liao m.fl. (2018). 109Shibayama m.fl. (2013). ”Cooperative car sharing in small cities and scarcely populated rural area – an experiment in .” 2 MOBILITETSLÖSNINGAR PÅ LANDSBYGDER 2.3 Transport som tjänst Transport som tjänst eller MaaS (från engelskan mobility as a service), även benämnt kombinerad mobilitet, är ett begrepp som fått stort genomslag i diskussionen om hållbara transportlösningar. Konceptet brukar beskrivas som en samlad tjänst där flera mobilitetstjänster tillgängliggörs genom en och samma serviceleverantör, och som innebär en övergång från privatägda fordon till tillgång till mobilitet utan ägande.111 En annan definition är multimodala och hållbara mobilitetstjänster som hanterar kundernas transportbehov genom att integrera planering och betalning i samma kontaktpunkt.112 Mobilitetstjänsterna samlas i en app där kunderna bokar och betalar för sina resor. Digitaliseringen är en viktig möjliggörare för att koppla samman olika tjänster, men också för att koppla samman olika resenärers behov och därigenom möjliggöra en effektivisering av transportsystemet.113 Transport som tjänst förutsätter rent tekniskt en plattform (se bilaga 1). Transport som tjänst bedöms av vissa att ha potential att effektivisera transportsystemet. Bilens roll kan komma att ändras betydligt när det blir möjligt med individuell mobilitet utan att äga en bil.114 Genom att underlätta byten mellan olika trafikslag antas transport som tjänst bidra till en ökad användning av hållbara transportmedel. ”Färdplanen för kombinerad mobilitet”, som fastställdes av ett flertal aktörer, anger som orsaker bakom satsningen ökade kostnader för att driva och utveckla kollektivtrafiken, ökat fokus på hållbara transporter och politisk vilja att minska bilanvändandet.115