urf · H8A5URF2 · 2020-12-16 00:00:00 — beslutade om lagändringar som innebar att pensions- åldern enligt pensionssystem anpassades till sänkningen av den all- männa pensionsåldern från 67 till . tiden för att få rätt till hel riksdagspension från 15 till 12 riksdagsår. ersättningen, som uppgick till , skulle i fortsättningen uppgå till ett belopp som motsvarade av basbeloppet. uttalade att ledamotskapet var att betrakta som en helårsuppgift och att arvodet skulle motsvara årslönen för vissa grupper av statstjänstemän, närmare bestämt byråchefer och domare i tingsrätt och hov- antog lagen (1988:589) om ersättning m.m. till riksda- gens ledamöter som trädde i kraft och ersatte ersätt- ningsstadga. Den nya lagen innebar i första hand ändringar på pensionsområ- det. Den viktigaste nyheten var att avgångsförmånen visstidspension ersattes med inkomstgaranti för en ledamot som lämnade sammanhängande tjänstgöring. En ledamot som tjänstgjort och som fyllt då han eller hon lämnade hade rätt till inkomstgaranti till . För den som lämnade tjänstgö- ring men inte uppnått gällde inkomstgarantin . Vad gäller arvodet innebar den nya lagen ingen ändring. beslutade att talmannens arvode skulle motsvara statsministerns arvode. Det särskilda arvodet till en vice talman och utskotts- ordförande höjdes och bestämdes till en procentandel av ledamotsarvodet. Kostnadsersättningen höjdes 1990 för att ge ledamöterna större möjligheter att skaffa teknisk utrustning. höjdes anslaget till ledamöternas resor för deltagande i möten, konferenser och liknande med parlamentarisk anknyt- ning. beslutade att arvodet inte längre skulle bestämmas av utan av en nyinrättad nämnd under , arvo- desnämnd. Talmannens arvode skulle dock även i fortsättningen motsvara statsministerns arvode som bestämdes av . trädde lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för le- damöter i kraft. I förhållande till lag innebar den nya lagen i huvudsak ändringar av reglerna om pensioner och inkomstgaranti. De nya reglerna inne- bar att riksdagsledamöternas pensioner bestämdes i närmare anslutning till vad som gällde för statstjänstemän. Inkomstgarantins storlek och utbetalningstiden begränsades också. Det infördes även ett system med egenlivränta för ledamö- ter som hade sammanhängande tid i men som inte var berättigade till ålderspension. höjdes tilläggsarvodena till de vice talmännen samt ordförandena och vice ordföranden i utskott och . Lagändringarna motiverades med att uppdragen medförde betydande merarbete för riksdagsledamöterna och att arvodena legat stilla . genomfördes en genomgripande reformering av bestämmelserna om traktamente och resekostnadsersättning. Reformen innebar att i fortsättningen skulle svara för samtliga kostnader som uppkom vid tjänstere- sor, dvs. resekostnader, kostnader för logi och ökade levnadsomkostnader. Även ledamöter som var bosatta i fick rätt till ersättning för tjänste- resor. Ledamoten skulle i fortsättningen själv avgöra lämpligaste färdmedel och färdväg för resan med hänsyn tagen till kostnads- och tidsaspekter. Leda- möterna fick också rätt till ersättning för ökade levnadsomkostnader, inte bara vid resor som var förenade med övernattning, utan också vid endagsförrätt- ningar som pågick . Ersättningarna skulle ligga på ungefär samma nivå som i den offentliga sektorn i övrigt. Utöver ersättning för rese- kostnader och ökade levnadsomkostnader skulle svara för ledamö- ternas logikostnader i , dock med ett högsta belopp som bestämdes av . ersattes dagtraktamentet med en ny form av särskild ersättning, det s.k. Stockholmstraktamentet. Stockholmstraktamente betalades vid förrätt- ningar i som var förenade med övernattning. Beloppet uppgick till per dag och var skattefritt. skulle vidare stå för hela boendekostnaden för övernattningsbostäderna i förvaltningens bo- stadsbestånd. Den maximala ersättningen för eget boende höjdes till . Vidare blev det möjligt att jämka inkomstgarantin helt eller delvis om den tidigare ledamoten gjorde sig skyldig till brott av allvarligare slag eller förvärvsarbetade utan att få skälig betalning för arbetet. Dessutom avskaffades kostnadsersättningen. Skälet till det var att Riksdags- förvaltningen i allt större utsträckning kommit att stå för de kostnaderna, ex- empelvis genom att tillhandahålla teknisk utrustning, litteratur och liknande. stället höjdes arvodet. Ytterligare en ändring var att det blev möjligt att begära avdrag på arvodet vid kortare ledighet än en månad. beslutade om en reform av riksdagsledamöternas Reformen motiverades med att det tidigare systemet, särskilt för yngre ledamöter, ansågs leda till orimligt låga pensioner. talades det att systemet borde vara utformat så att man kunde gå in i och ut ur politiken utan att förlora på det i pensionshänseende. borde även beräknas på samma sätt oavsett ålder och all tjänstgöringstid borde berättiga till pension. reformerades systemet med avgångsförmåner. att det infördes en ny form av avgångsförmån, ekonomiskt omställningsstöd, som var tillämplig på ledamöter som valdes in i vid valet eller Ledamöter som lämnade fick också rätt till stödåtgärder för att underlätta en övergång till förvärvsarbete. 6 Översikt över den nuvarande regleringen Ursprungligen fanns alla materiella regler om ledamöternas arvode och rese- ersättning samlade i riksdagsordningen. regleras dock endast rät- ten till arvode i riksdagsordningen medan övriga bestämmelser om ledamöter- nas ekonomiska villkor finns i lag och föreskrifter utfärdade av myndigheter under . Enligt 5 kap. 2 § riksdagsordningen har en ledamot av rätt till arvode för sitt uppdrag av allmänna medel. Av paragrafen framgår vidare att det finns närmare bestämmelser om arvode och ekonomiska villkor för leda- möter och ersättare i lag. Motsvarande gällde enligt 9 kap. 6 § riks- dagsordning. I förarbetena till den bestämmelsen uttalades följande (prop. 1973:90 s. 587): Att riksdagsledamöterna får ersättning för sitt arbete och sina omkostnader —och tillräckligt stor ersättning — är uppenbarligen viktigt från demo- kratins synpunkt. Rekryteringen till riksdagsuppdraget främjas, och garan- tier skapas för att ledamöterna inte blir så beroende av andra inkomstkällor att deras oberoende i riksdagsarbetet kan sättas i fråga. I denna paragraf berättigas de till arvode och andra ekonomiska förmåner. I vilka former ersättning skall utgå och vilken storlek de skilda förmånerna skall ha får bestämmas i lag. Lagrummets formulering medger att ledamöterna erhål- ler, förutom arvode, särskild kostnadsersättning, traktamente, reseför- måner, pension, avgångsersättning och försäkringsförmåner. När den nuvarande riksdagsordningen kom till berördes inte frågan om leda- möternas ekonomiska villkor närmare. Riksdagsstyrelsen tillkallade en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av riksdagsledamöternas ekonomiska villkor. Utredningen an- tog namnet Utredningen om en översyn av riksdagsledamöternas ekonomiska villkor. Uppdraget redovisades i betänkandet Vissa frågor om riksdagsledamöternas ersättningar (2013/14:URF1). På grundval av utredningsbetänkandet överlämnade riksdagsstyrelsen en framställning med förslag till bl.a. ny ersättningslag (framst. 2015/16:RS7). Framställningen behandlades av (bet. 2016/17:KU3) och den nya lagen, lagen (2016:1108) om er- sättning till ledamöter, trädde i kraft . upphävdes lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamö- ter. beslutade även om ändringar i lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. 6 ÖVERSIKT ÖVER DEN NUVARANDE REGLERINGEN I sak har bestämmelserna lag i allt väsentligt förts över till den nya lagen, dock med en del redaktionella ändringar. En skillnad är att flera bestämmelser som varit utformade som skyldigheter för Riksdagsför- valtningen eller någon annan, i stället har utformats som uttryckliga rättigheter för talmannen, ledamöter och ersättare. spridda i olika föreskrifter har också samlats i lagen. bestämmelser om rätt till övernattningsbostad, arbetsrum, barnverksamhet och Förmåner som varit oreglerade har reglerats. het var att ledamöterna getts rätt att själva besluta inte bara om sina inrikes tjänsteresor, utan även om enskilda utrikes tjänsteresor till länder inom EES- området och till EU:s kandidatländer och potentiella kandidatländer. 6.2.2 Lagens innehåll och tillämpningsområde Begreppet ersättning innefattar i ersättningslagen inte bara direkt ekonomisk gottgörelse utan även andra förmåner av ekonomisk natur, exempelvis tillgång till teknisk utrustning och parkering. Lagen gäller för talmannen och ersättare på samma sätt som för ledamöter såvida det inte anges något annat i lagen. I ersättningslagen finns bestämmelser om • ersättning till talmannen (2 kap.) • arvode till ledamöter och ersättare (3 kap.) • resekostnadsersättning (4 kap.) • traktamente (5 kap.) • övernattningsbostad (6 kap.) • arbetsrum, introduktion, vidareutbildning samt teknisk och elektronisk utrustning (7 kap.) • barnverksamhet (8 kap.) • ålderspension (9 kap.) • sjukpension (10 kap.) • efterlevandepension (11 kap.) • inkomstgaranti (12 kap.) • omställningsstöd (13 kap.) • försäkring, rehabilitering och företagshälsovård (14 kap.) • överklagande (15 kap). Talmannen har rätt till ett månatligt arvode som motsvarar arvodet till stats- ministern. En ledamot har rätt till ett månatligt arvode som bestäms av Riks- dagens arvodesnämnd. uppgår arvodet till . Arvodets storlek omprövas normalt en gång . Vissa uppdrag berättigar till ett månatligt tilläggsarvode. En vice talman har således rätt till ett tilläggsarvode som uppgår till av ledamots- arvodet. Tilläggsarvodet till ordföranden i ett utskott och i 6 ÖVERSIKT ÖVER DEN NUVARANDE REGLERINGEN uppgår till av ledamotsarvodet, medan en vice ordförande har rätt till ett tillägg om av arvodet. Arvodet betraktas som inkomst av anställning enligt socialförsäkringsbal- ken och lagen (1991:1047) om sjuklön. Ledamoten betraktas i detta samman- hang som arbetstagare. Vid kortare ledighet har ledamoten rätt till fullt arvode under ledigheten. Om ledamoten är ledig en månad eller än så har han eller hon rätt till arvode bara om ledigheten är föranledd av offentligt uppdrag, militärtjänst- , föräldraledighet eller sjukdom eller andra förhållanden som berättigar till ledighet för arbetstagare hos . Är ledamoten föräld- raledig eller frånvarande på grund av sjukdom ska det dock göras ett kalender- dagsavdrag på arvodet. Ledamoten har i stället, utöver ersättning från Försäk- ringskassan, rätt till ersättning på samma sätt som arbetstagare hos Riksdags- förvaltningen. Det gäller bl.a. föräldrapenningtillägg och sjukpenningtillägg. Ledamöterna har rätt till ersättning för sina tjänsteresor. Med begreppet tjäns- avses en resa som ledamoten gör inom ramen för uppdraget som riks- dagsledamot och som påbörjas på tjänstestället, under en pågående tjänsteresa eller på en förrättningsort samt avslutas vid tjänstestället eller på en förrätt- ningsort. Ledamotens bostad på folkbokföringsorten enligt folkbokföringsla- gen ska betraktas som ledamotens tjänsteställe. Som exempel på tjänsteresor kan nämnas resor till och från för att delta i riksdagsarbetet och resor till, från och i den valkrets för vilken ledamoten är vald. Ytterligare exempel är resor som beror på sammanträde med partigruppen, partikonferens och an- nat partiarrangemang, utskottsresor, resor för att delta i arbetet i nämnder, de- legationer, kommittéer eller liknande inom samt enskilda utrikes tjänsteresor, exempelvis studieresor eller liknande. En ledamot har även i andra fall rätt till ersättning för kostnader för att resa till , om resan görs med anledning av en extraordinär händelse eller av någon annan orsak som inte har kunnat förutses. ersätter också i vissa fall resor före tillträdet av uppdraget, exempelvis för att inställa sig i eller delta i möten med partigruppen. Rätten till ersättning för resekostnader innebär att ersätter ledamotens egna utlägg för resan. Ledamoten får också boka resor och boende via den resebyrå och det taxibolag som har an- litat och hyra bil på förvaltningens bekostnad. Ledamöterna har även rätt att få ett årskort på tåg och destinationskort, årskort eller liknande färdbevis för flyg. Ledamoten ska välja färdmedel med hänsyn till kostnads-, tids- och mil- jöaspekter. Riksdagsstyrelsen anslår inför varje valperiod ett belopp per ledamot som får användas för enskilda utrikes tjänsteresor. Beloppet har uppgått till per mandat. En sådan resa ska vara av värde för fullgörandet av 6 ÖVERSIKT ÖVER DEN NUVARANDE REGLERINGEN uppdraget och kan exempelvis innefatta studiebesök och möten med parla- mentariker, organisationer eller myndigheter i andra länder. Talmannen beslutar själv om sina inrikes och utrikes tjänsteresor medan ledamöterna beslutar om sina inrikes tjänsteresor och enskilda utrikes tjänste- resor till länder inom EES-området och till EU:s kandidatländer och potenti- När det gäller enskilda utrikes tjänsteresor till andra länder beslutar någon av de vice talmännen efter ansökan av ledamoten om han eller hon får genomföra resan på bekostnad. 6.2.5 Traktamente och övernattningsbostad En ledamot som har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt inkomst- skattelagen (1999:1229) har vid tjänsteresa rätt till olika former av trakta- mente. Ledamoten ska med andra ord vara på tjänsteresa mer än från tjänstestället som kräver övernattning. Vid tjänsteresa i betalas traktamente antingen som dagtraktamente vid flerdygnsförrättning på annan ort än eller som s.k. Stock- holmstraktamente. Dagtraktamentet uppgår till en etthundratjugodel av pris- basbeloppet. Stockholmstraktamentet uppgår till halva maximibeloppet enligt 12 kap. 11 § inkomstskattelagen, per dag, och är skattefritt. Vid utrikes tjänsteresa betalas utlandstraktamente enligt de belopp som en- ligt beslut är skattefritt. Därtill kommer ett förrättningstillägg. Vid endagsförrättning utomlands betalas ett dagtillägg ut med belopp som motsvarar vad anställda vid får enligt kollektivavtal. Ersättning vid övernattning under tjänsteresa, s.k. nattraktamente, lämnas i form av tillgång till övernattningsbostad i bostadsbe- stånd eller logiersättning, d.v.s. ersättning för egen övernattningsbostad i . Logiersättningen uppgår till högst . Dess- utom ersätts boende på hotell eller liknande boende, dock bara om förrättnings- orten är belägen mer än från tjänstestället. Rätten till övernattningsbo- stad och logiersättning i förutsätter att ledamoten disponerar en bo- stad på hemorten som är inrättad för permanent boende. förfogar över omkring 270 övernattningsbostäder i . Förvaltningen beslutar om hur många övernattningsbostäder re- spektive partigrupp får disponera. Bostäderna fördelas bland ledamöterna av respektive partikansli. Det tas inte ut någon hyra av ledamöterna som utnyttjar de övernattningsboenden disponerar över. En ledamot som lämnar innan han eller hon fyllt har rätt till stödåtgärder för övergång till förvärvsarbete. Stödet motsvarar det stöd som erbjuds genom trygghetsavtalen på arbetsmarknaden och ges i form av bl.a. 6 ÖVERSIKT ÖVER DEN NUVARANDE REGLERINGEN rådgivning och kompetensutveckling. Därutöver lämnas det under vissa förut- sättningar ett ekonomiskt stöd i form av inkomstgaranti eller ekonomiskt om- ställningsstöd. Rätten till avgångsförmån upphör då ledamoten fyller . Inkomstgarantin gäller för de ledamöter som valts in i före valet . Om den tidigare ledamoten tjänstgjort i en sammanhängande tid om tre men inte får han eller hon inkomstgaranti . En ledamot som lämnar efter en sammanlagd tid av har rätt till inkomstgaranti •i om ledamoten inte uppnått •i om ledamoten uppnått 40 men inte •till ingången av den månad då ledamoten fyller om ledamoten upp- nått , s.k. varaktig inkomstgaranti. Garantibeloppet uppgår till av garantiunderlaget, dvs. ledamotsarvodet inklusive eventuella tilläggsarvoden och månadsarvo- den. Därefter uppgår garantibeloppet till en procentandel av arvodet (33– ) beroende på hur länge ledamoten tjänstgjort i . Under vissa förutsättningar kan inkomstgarantin förlängas. Det ekonomiska omställningsstödet omfattar ledamöter som inte har rätt till inkomstgaranti. Rätten till ekonomiskt omställningsstöd förutsätter att leda- moten har tjänstgjort i av . Utbetalningstiden beror på tjänstgöringstidens längd enligt följande: vid sammanhängande tjänstgöringstid. vid sammanlagd tjänstgöringstid. •Ett år vid sammanlagd tjänstgöringstid. vid sammanlagd tjänstgöringstid. Omställningsstödet uppgår till ett belopp om av ledamotsarvodet. Under vissa förutsättningar kan omställningsstödet förlängas. Inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd kan jämkas, bl.a. om den ti- digare ledamoten förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan utan att ta ut skälig ersättning för sitt arbete, gör vissa skattemässiga avsättningar eller döms för brott och därför har skilts från uppdraget som ledamot eller skulle ha skiljts från uppdraget om han eller hon varit kvar i . Jämk- ning innebär att en redan utbetald förmån minskas genom ett beslut i efterhand. Vid jämkning ska den tidigare ledamoten betala tillbaka det jämkade beloppet. 6 ÖVERSIKT ÖVER DEN NUVARANDE REGLERINGEN prövar om en tidigare ledamot har rätt till inkomst- garanti eller ekonomiskt omställningsstöd. beslutar även om förlängd inkomstgaranti och förlängt ekonomiskt omställningsstöd och om jämkning. Sådana beslut kan överklagas till förvaltningsdomstol. bedriver även en tillsynsverksamhet som syftar till att säkerställa att rätt inkomst läggs till grund för avräkningen av andra inkomster och att en tidigare ledamot vidtar tillräckliga åtgärder för att övergå till förvärvsverksam- het. Avgångsförmånerna betalas ut av (). SPV hanterar även återkrav av avgångsförmåner som betalats ut med för högt be- lopp. En ledamot har rätt till ålderspension om han eller hon tillgodoräknas pens- ionsrätt. som en ledamot har fått arvode eller sjukpension av riks- dagen tillgodoräknas han eller hon pensionsrätt. Ledamoten har rätt till ålders- pension tidigast från och med den månad då han eller hon fyller och längst till och med den månad då han eller hon avlider. har åldersgränsen höjts till . Pensionsförmånerna tjänas in på samma sätt oavsett ålder och utan vare sig nedre eller övre åldersgräns. All uppdragstid ger rätt till pension och det finns inte någon viss minsta uppdrags- tid, vare sig totalt eller sammanhängande. Intjänandetiden är dock begränsad till . En ledamot har rätt till sjukpension för den tid då han eller hon har rätt till hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken. Sjukpension lämnas längst till och med den månad då ledamoten fyller eller om ledamoten avlider , till och med den månad då dödsfallet inträffar. Efterlevandepension lämnas till efterlevande maka eller make och efterle- vande barn till den som vid sin död var ledamot av eller fick ålders- pension eller sjukpension enligt ersättningslagen. Med efterlevande maka eller make jämställs en ogift person som stadigvarande sammanbodde med en ogift ledamot när han eller hon avled. Efterlevandepension till maka eller make läm- nas . Efterlevandepension till barn lämnas längst till och med den månad då barnet fyller . 6 ÖVERSIKT ÖVER DEN NUVARANDE REGLERINGEN Beslut i frågor om ålderspension, sjukpension och efterlevandepension enligt ersättningslagen fattas av SPV. Verket sköter även administrationen av pens- ionerna enligt en överenskommelse med . 6.2.8 Arbetsrum och teknisk utrustning ska tillhandahålla en ledamot arbetsrum i . Arbetsrummen fördelas bland ledamöterna av partikanslierna. När- mare bestämmelser om bl.a. möblering, utrustning och städning finns i till- lämpningsföreskriften till lagen. ska vidare tillhanda- hålla en ledamot den tekniska och elektroniska utrustning som han eller hon behöver för att kunna utföra uppdraget som ledamot. En ledamot har rätt till tillfällig barnverksamhet i för barn i åldern med . Syftet med barnverksamheten är att underlätta för le- damöterna att förena uppdraget som ledamot med rollen som förälder och möj- liggöra för ledamöterna att vid enstaka tillfällen ta med barnen till . Rätten gäller ledamotens egna barn, barn till ledamotens make eller maka, re- gistrerade partner eller sambo, barn till en person som lever i ett parförhållande med ledamoten utan att ha ett gemensamt hushåll och barn som är familje- hemsplacerade hos ledamoten. Rätten till barnverksamhet gäller i mån av platstillgång. Endast tjänstgörande ledamöter och ersättare får utnyttja barn- verksamheten. 6.2.10 Försäkring, företagshälsovård och rehabilitering ska se till att en riksdagsledamot är grupplivförsäkrad, tjänstereseförsäkrad och arbetsskadeförsäkrad. Förvaltningen ska stå för kost- naderna för försäkringarna. En ledamot har även rätt till företagshälsovård i den omfattning som bestämmer. I tillämpningsföre- skriften anges det att företagshälsovården ska bestå av arbetsrelaterad vård och av tillgång till sköterskemottagning i . Sjukvårdstjänster in- går inte i företagshälsovården. 6.2.11 Tid under vilken rätten till ersättning gäller Som utgångspunkt gäller att en ledamot har rätt till ersättning enligt ersätt- ningslagen från och med den dag då han eller hon tillträder uppdraget till och efter det att uppdraget upphört. De syftar till att ge ledamoten en möjlighet att avveckla uppdraget under ordnade former. Det finns dock undantag från denna huvudregel. Till exempel gäller att en nyvald ledamot som tillträder sitt uppdrag i samband med ett ordinarie val har 6 ÖVERSIKT ÖVER DEN NUVARANDE REGLERINGEN rätt till resekostnadsersättning och ersättning för övernattning från och med den dag då fördelat mandaten och fastställt vilka kandidater som valts till ledamöter. Ett annat exempel är att rätten till barnverksamhet gäller från och med den dag då ledamoten tillträder uppdraget till och med den dag då uppdraget upphör. 6.2.12 och allmänna råd I samband med att antog ersättningslagen beslutade riksdagsstyrelsen även om en ny föreskrift till lagen, riksdagsstyrelsens före- skrift och allmänna råd (RFS 2016:5) om tillämpningen av lagen (2016:1108) om ersättning till ledamöter. Föreskriften trädde i kraft den 1 janu- ari 2017. upphävdes tillämpningsföreskriften till lag och flera andra föreskrifter. Till föreskriften finns en s.k. motivpromemoria med en allmän bakgrund och kommentarer till de enskilda bestämmelserna. Föreskriften är indelad i elva kapitel och innehåller efter ett inledande ka- pitel föreskrifter om arvode, resekostnadsersättning, traktamente, övernatt- ningsbostad, arbetsrum, introduktion, vidareutbildning, teknisk och elektro- nisk utrustning, barnverksamhet, sjukpension, inkomstgaranti, omställnings- stöd, försäkring, företagshälsovård och rehabilitering. I lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myn- digheter och organ (arvodeslagen) finns bestämmelser om arvoden för vissa uppdrag utöver det ordinarie riksdagsuppdraget. Arvodeslagen gäller för uppdrag i bl.a. riksbank, riksdagsstyrel- sen, råd för , svenska delegation, Stiftelsen , , , till ombudsmän och riksre- visorn, , , ansvars- nämnd och statsråds och vissa andra befattningsha- vares övergångsrestriktioner. Arvode lämnas i form av månadsarvode, årsarvode och sammanträdesar- vode. Årsarvodet är tänkt för befattningshavare i nämnder som har omfattande löpande verksamhet och vars arbetsbelastning typiskt sett inte varierar så mycket . Sammanträdesarvode har ansetts mest lämpligt för be- fattningshavare i nämnder som sällan behöver träda i funktion. Sammanträ- desarvode betalas också till befattningshavare i vissa andra organ än riksda- gens nämnder, bl.a. till riksdagsledamöter som deltar i verksamheten inom , och Nor- , i den mån respektive organ inte betalar motsvarande ersättning. I lagen finns bestämmelser om rätt till resekostnadsersättning och trakta- mente i samband med sammanträden. Den som inte är riksdagsledamot har rätt till ersättning för inkomstförlust på grund av uppdraget.