urf · H8A5URF2 · 2020-12-16 00:00:00 — Uppgifter om vilka utbildningsinsatser som vidtagits och kost- naderna för detta finns samlade i . Att upprätta kvali- tetssäkrade slutrapporter tar betydande resurser i anspråk utan att det ger någon motsvarande nytta. Vi förordar således att kravet på att upprätta slutrapporter slopas. För detta krävs visserligen inte någon författningsändring, eftersom kravet endast framgår av förarbetena. Ändringen bör likväl underställas riks- dagens ställningstagande i samband med nu aktuella ändringar av ersättnings- lagen. 27.1 Anpassningar till en höjd pensionsålder Bedömning: Regeringen har ännu inte överlämnat några lagförslag beträf- fande Pensionsgruppens överenskommelse om höjd pensionsålder som av- ser 2023 och 2026. Vi kan därför inte redan nu anpassa våra förslag till regeringens förslag på området då detta måste anstå till dessa lagförslag har överlämnats. Vi ser dock inga hinder mot att pensionssystem och system för avgångsförmåner anpassas till dessa delar av överenskom- melsen om sådana förslag lämnas. 27.1.1 Uppdraget i denna del Pensionsgruppen träffade en överenskommelse som bl.a. in- nebär dels en stegvis höjning av den lägsta åldern för att kunna ta ut inkomst- baserad ålderspension, dels införandet av ett nytt åldersbegrepp – riktålder för pension – som pensionsrelaterade åldersgränser ska knytas till. I våra direktiv sägs att regleringen i ersättningslagen så långt som möjligt bör anpas- sas till kommande ändringar med anledning av Pensionsgruppens överens- kommelse och regeringens lagförslag på området. Vår uppgift är att föreslå de lagändringar som en sådan anpassning kräver. redovisade vi uppdraget såvitt gäller en höjning av åldersgrän- sen för uttag av inkomstbaserad ålderspension från 61 till (2020/21:URF1). Vi redovisar här våra överväganden i resterande del av upp- draget. 27.1.2 Det allmänna pensionssystemet Det nuvarande allmänna pensionssystemet infördes och regleras i huvud- sak i socialförsäkringsbalken. Ålderspensionssystemet utgörs av inkomstgrundade pensionsförmåner och av ett grundskydd. Grundskyddet utgörs av garantipension och tilläggsför- månerna bostadstillägg för pensionärer och äldreförsörjningsstöd. De inkomstgrundade förmånerna är inkomstpension och premiepension. Inkomstgrundad ålderspension baseras på individens samlade livsinkomst. Pensionsgrundande inkomst fastställs som en person har varit för- säkrad och haft inkomst av anställning eller annat förvärvsarbete. Pensionsrätt fastställs på av pensionsunderlaget upp till intjänandetaket om 7,5 inkomstbasbelopp, varav ger rätt till inkomstpension och ger rätt till premiepension. Enligt 56 kap. 3 § socialförsäkringsbal- ken betalas inkomstgrundad ålderspension ut efter ansökan. Sedan den 1 janu- ari 2020 får det ske tidigast fr.o.m. den månad då den försäkrade fyller . Vid sidan av det allmänna pensionssystemet finns olika tjänstepensionssy- stem som grundas på kollektivavtal eller individuella avtal mellan arbetsgivare har det funnits olika pensionssystem för talmannen och ledamöter som komplement till det allmänna pensionssystemet. Det nuvarande pensionssystemet infördes (framst. 2009/10:RS1, bet. 2009/10:KU12). gällde att en ledamot som vid avgången fyllt och som tjänstgjort i hade rätt till ålderspension fr.o.m. den må- nad då han eller hon fyllde eller fr.o.m. den senare tidpunkt då riksdags- uppdraget upphörde. Pensionen beräknades på det pensionsgrundande arvodet närmast före avgångsåret. Det fanns ingen nedre eller övre åldersgräns för en ledamot att tjäna in pension. En ledamot som lämnade efter att ha fullgjort minst tre sammanhängande år innan han eller hon fyllt och som inte var berättigad till ålderspension hade i stället rätt till egenlivränta fr.o.m. den månad då ledamoten fyllde . Därutöver fanns bestämmelser om sjukpension och efterlevandepension. För talmannen fanns särskilda pensionsförmåner som motsvarade den förordnandepension som gällde för bl.a. statsråd. reform av pensionssystem innebar bl.a. att den sär- skilda talmanspensionen och egenlivräntan avskaffades, att pensionsför- månerna skulle beräknas på samma sätt oavsett ledamotens ålder och att all tjänstgöringstid gav rätt till pension. Det infördes även en möjlighet att ta ut ålderspension redan . Vad gäller övergångsregleringen övervägdes en ordning som innebar att ledamöterna skulle få möjlighet att inom välja om de ville vara kvar i det tidigare pensionssystemet eller övergå till det nya systemet. Det alterna- tivet valdes dock inte. I stället beslutade att det nya regelverket skulle tillämpas på alla ledamöter och ersättare som tjänstgjorde vid ikraftträ- dandet eller därefter. Den som redan omfattades av det tidigare pensionssyste- met skulle dock inte behöva riskera att redan fullgjord tjänstgöring ledde till försämrade pensionsförmåner. Det togs därför in en skyddsregel i lagen som innebar att de pensionsbelopp som betalades ut inte skulle bli lägre än de skulle ha varit med tillämpning av tidigare regler. Skyddsregeln konstru- erades som ett tilläggsbelopp till pensionen och regeln är tillämplig på leda- möter som vid sin avgång, dock senast vid utgången av /14, fyllt och fullgjort i . Enligt övergångsbestämmel- serna omfattade de nya pensionsreglerna alla ledamöter som tjänstgjorde i vid ikraftträdandet eller som senare skulle komma att tjänstgöra i . För den som inte tjänstgjorde i efter ikraftträdandet skulle fortfarande äldre bestämmelser gälla. Nuvarande pensionsbestämmelser i ersättningslagen motsvarar i sak vad som gällde enligt ersättningslag och berättigar till ålderspension och sjukpension. Vissa efterlevande har också rätt till efterlevandepension. Enligt ersättningslagens övergångsbestämmelser gäller alltjämt tidigare övergångs- bestämmelser lag. Bestämmelser om ålderspension finns i 9 kap. ersättningslagen. En ledamot har rätt till ålderspension om han eller hon tillgodoräknas pensionsrätt. Pens- ionsrätt tillgodoräknas en ledamot för som han eller hon har fått arvode eller sjukpension av . Ledamoten har rätt till ålderspension tidigast fr.o.m. den månad då han eller hon fyller () och längst t.o.m. den månad då ledamoten avlider. Pens- ionsförmånerna tjänas in på samma sätt oavsett ålder och utan vare sig nedre eller övre åldersgräns. All uppdragstid ger rätt till pension och det finns inte någon viss minsta uppdragstid, vare sig totalt eller sammanhängande. Intjä- nandetiden är dock begränsad till . Pensionsrätt kan intjänas även efter det att ledamoten fyllt . I stället för att grunda pensionen som i det tidigare systemet får samtliga inkomster från bety- delse för pensionsnivån. Ålderspension får inte betalas ut med tal- mansarvode, ledamotsarvode, arvode eller övergångsersättning enligt Europa- parlamentets ledamotsstadga. Pensionsrätten för en månad utgör av den del av pensionsun- derlaget som inte överstiger 0,625 inkomstbasbelopp och av den del av underlaget som överstiger 0,625 men inte 2,5 inkomstbasbelopp. Pensionsunderlaget utgörs av talmansarvode, ledamotsarvode, tilläggsar- vode och vissa arvoden som räknas upp i 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Ål- derspensionens storlek utgör summan av de pensionsrätter som till- godoräknas ledamoten, multiplicerat med 1,19. Varje pensionsrätt ska räknas om med förändringen av inkomstindex mellan det år pensionsrätten avser och det år ålderspensionen börjar betalas ut. Om ålderspensionen tas ut före den månad då ledamoten uppnår ål- der ska pensionen minskas för som återstår till den månad då ledamoten uppnår . Görs det uppehåll i utbetalningen av ålderspension före den månad då ledamoten uppnår ska pens- ionen, när den åter betalas ut, minskas för som den har tagits ut. Bestämmelser om sjukpension finns i 10 kap. ersättningslagen. En ledamot har rätt till sjukpension för tid då han eller hon har rätt till hel sjukersättning eller hel aktivitetsersättning enligt socialförsäkringsbalken. Sjukpension lämnas längst t.o.m. den månad då ledamoten fyller eller om ledamoten avlider , t.o.m. den månad då dödsfallet inträffar. pensionen är detsamma som för ålderspensionen. Bestämmelser om efterlevandepension finns i 11 kap. ersättningslagen. levandepension lämnas till efterlevande maka eller make, eller den som jäm- ställs som sådan, och efterlevande barn till den som vid sin död var ledamot av eller fick ålderspension med visst belopp enligt ersättningslagen eller sjukpension enligt ersättningslagen. Efterlevandepension till maka eller make lämnas i huvudsak . Till barn lämnas efterlevandepension längst t.o.m. den månad då barnet fyller . Ledamöter som lämnar innan de fyllt har under vissa förutsätt- ningar rätt till avgångsförmån i form av inkomstgaranti eller ekonomiskt om- Ekonomiskt omställningsstöd infördes . Inkomstgarantin omfattar i huvudsak ledamöter som valts in i Övriga ledamöter omfattas av ekonomiskt omställningsstöd. När en ledamot som inte uppnått lämnar har han eller hon också rätt till stödåtgärder för att kunna övergå till förvärvsarbete, exem- pelvis karriärplanering och kompetensutveckling. Rätten till inkomstgaranti, ekonomiskt omställningsstöd och stödåtgärder för återgång till förvärvsarbete upphör i samband med att ledamoten fyller . Pensionsgruppen är en arbetsgrupp som består av företrädare för de riksdags- partier som står bakom den pensionsöverenskommelse som ligger till grund för det nuvarande allmänna pensionssystemet. pen om ett antal åtgärder för att säkra långsiktigt höjda, hållbara och trygga Överenskommelsen innebär bl.a. en höjning av den lägsta åldern för att få ta ut inkomstgrundad ålderspension enligt följande: från 61 till , från till och från till . överenskommelsen ska det införas ett nytt åldersbegrepp i socialförsäkrings- balken – riktålder för pension – som andra pensionsrelaterade åldersgränser och vissa åldersgränser inom trygghetssystemen ska kopplas till. melsen innebär även att den s.k. las-åldern, dvs. den ålder då en arbetstagare kan sägas upp utan att det föreligger saklig grund, höjs från till 68 år 2020 och från till 2023. Det kan anmärkas att las-åldern inte berör Förslagen i departementspromemorian Ds 2019:2 remitterades departementspromemorian Höjda åldersgränser i pensionssystemet och i andra trygghetssystem (Ds 2019:2). Promemorian in- nehåller förslag till ändringar i bl.a. socialförsäkringsbalken för att genomföra Pensionsgruppens överenskommelse. Lagförslagen innebär bl.a. att åldersbe- greppet riktålder för pension införs i socialförsäkringsbalken och att vissa för- måner och beräkningar knyts till riktåldern i stället för nuvarande åldersgrän- ser. Vidare föreslås lagändringar som innebär en stegvis höjning av den lägsta åldern för uttag av inkomstbaserad ålderspension enligt Pensionsgruppens överenskommelse. Enligt förslagen i promemorian ska de föreslagna ändringarna i socialför- säkringsbalken träda i kraft i tre omgångar. Den första omgången avser lagändringar med ikraftträdande den 1 decem- ber 2019 och tillämpas första gången från . Lagändringarna innebär bl.a. en höjning av åldersgränsen för uttag av inkomstbaserad ålders- pension från 61 till och införandet av begreppet riktålder för pension i socialförsäkringsbalken, dock utan att någon förmån eller beräkning koppla- des till riktåldern. Den andra omgången innefattar lagändringar som ska träda i kraft den 1 de- cember 2022 och tillämpas första gången . Genom dessa lagförslag höjs bl.a. lägsta åldersgränsen för uttag av inkomstbaserad ålders- pension från 62 till . Vidare höjs åldersgränserna för bl.a. garantipension, bostadstillägg, äldreförsörjningsstöd, boendetillägg, sjukpenning, rehabilite- ringsersättning och sjukersättning från till . Lagförslagen i den tredje omgången ska träda i kraft och tillämpas första gången . Genom dessa lagförslag ska en rad för- måner och beräkningar knytas till riktåldern för pension i stället för tidigare åldersgränser. Detta gäller bl.a. inkomstbaserad ålderspension, garantipension, bostadstillägg och äldreförsörjningsstöd. Även den lägsta åldersgränsen för att kunna ta ut inkomstbaserad ålderspension knyts till riktåldern på så sätt att pension lämnas tidigast fr.o.m. före den månad då den försäkrade uppnår riktåldern. Enligt lagförslagen ska äldre föreskrifter fortfarande gälla för den som har uppnått respektive åldersgräns före den dag då lagändringarna ska börja till- lämpas. pensionssystem berörs i promemorian. Sålunda anförs bl.a. föl- jande (s. 200 f.): Liksom de nuvarande pensionsrelaterade åldersbestämmelserna i social- försäkringsbalken är flertalet av ersättningslagens motsvarande bestäm- melser konstruerade utifrån en pensioneringsnorm . Arbetsgruppen anser att även ersättningslagens åldersregler bör anpassas utifrån det fak- tum att vi lever allt längre. Detta är viktigt inte minst för att upprätthålla trovärdigheten för de förslag arbetsgruppen i övrigt lämnar i denna prome- moria för att åstadkomma ett förlängt arbetsliv och därigenom skapa för- utsättningar för långsiktigt höjda och trygga pensioner. En sådan anpass- ning bör följa de utgångspunkter och principer som framgår av Det innebär att ersättningslagens åldersregler kommer att ansluta till socialförsäkringsbalkens åldersbestämmelser där- ibland de föreslagna reglerna om riktålder för pension. Regeringens förslag i prop. Regeringen överlämnade proposition 2018/19:133 En riktålder för höjda pensioner och följsamhet till ett längre liv. I propositionen behandlades förslagen i departementspromemorian som gäller 2020. Regeringen föreslog bl.a. en ändring i 56 kap. 3 § socialförsäkringsbalken som innebar en höjning av åldersgränsen för när inkomstgrundad ålderspension tidigast kan tas ut från till . Vidare föreslogs att begreppet riktålder skulle införas i social- försäkringsbalken. Enligt de föreslagna övergångsbestämmelserna skulle lagändringarna tillämpas första gången för förmåner som avser tid fr.o.m. . Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för den som uppnått åldersgränsen före . biföll propositionen och lagändringarna trädde i kraft (bet. 2019/20:SfU5). Närmare om riktålder för pension Enligt 2 kap. 10 a § socialförsäkringsbalken ska vissa förmåner och beräk- ningar knytas till riktålder för pension som beräknas . I 2 kap. 10 b § föreskrivs att riktåldern ska räknas fram genom att det till bastalet 65 läggs 2/3 av differensen mellan den återstående medellivslängden i Sve- rige närmast riktåldern rande värde för . Den framräknade åldern ska avrundas till närmaste helår. Av 2 kap. 10 c § första stycket framgår att den framräknade riktåldern ska gälla för det sjätte året efter beräkningsåret. Riktåldern kommer således att beräknas men tillämpas först det sjätte året efter beräk- ningsåret. I paragrafens andra stycke anges att om en gällande riktålder för pension ändras ska en åldersgräns som är knuten till den riktåldern som gällde före ändringen fortsätta att gälla för en försäkrad som före ändringen har upp- nått en sådan åldersgräns. Enligt 2 kap. 10 d § är det regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer som meddelar närmare föreskrifter om rikt- åldern. Enligt 1 § förordningen (2019:780) om riktålder för pension ska rikt- åldern vara för . Närmare om lägsta åldersgräns för uttag av inkomstgrundad ålders- pension Genom lagstiftningsärende höjdes som nämnts åldersgränsen i 56 kap. 3 socialförsäkringsbalken för uttag av inkomstgrundad ålderspension från 61 till . Enligt överenskom- melse och förslagen i departementspromemorian ska åldersgränsen höjas från till 2023. ska åldersgränsen vara knuten till riktåldern för pension på så sätt att pension lämnas tidigast fr.o.m. före den månad då den försäkrade uppnår riktåldern för pension. Om riktåldern ett visst år är är lägsta ålder för uttag av inkomstbaserad ålderspension så- ledes . Det fortsatta genomförandet av Pensionsgruppens överenskommelse proposition innehöll inga lagförslag som innebar att förmåner eller beräkningsgrunder kopplas till riktåldern. Det lades inte heller fram lagförslag om en höjning av åldersgränsen för uttag av inkomstgrundad ålderspension utöver ändringen av 61-årsgränsen till . I propositionen anfördes att rege- ringen avser att återkomma med sådana lagförslag tillsammans med förslag som avser 65-årsgränserna i skattesystemet (prop. 2018/19:133 s. 16). I budgetpropositionen anförs bl.a. följande (s. 147): I ett första steg har åldersgränsen för när det som tidigast är möjligt att ta ut den allmänna inkomstgrundade pensionen höjts från 61 till . 2018/19:133, bet. 2019/20:SfU5, rskr. 2019/20:10). I samband med det har även åldersgränsen för rätten att kvarstå i anställning, den s.k. las-åldern, höjts från 67 till (prop. 2018/19:91, bet. 2018/19:AU12, rskr. 2018/19:276). I enlighet med pensionsöverenskommelsen ska dessa ål- dersgränser justeras ytterligare 2023 och 2026. En höjd åldersgräns för uttag av ålderspension i pens- ionssystem Vi föreslog i delbetänkandet 2019/20:URF1 en ändring i 9 kap. 12 § ersätt- ningslagen som innebär en höjning av åldersgränsen för att ta ut ålderspension inom pensionssystem från 61 till med ikraftträdande den 1 ja- nuari 2021. På detta sätt anpassas åldersgränsen till den åldersgräns som gäller inom det allmänna pensionssystemet enligt 56 kap. 3 § socialförsäkringsbal- ken . Äldre föreskrifter ska fortfarande gälla för den som uppnår före ikraftträdandet. Riksdagsstyrelsen överlämnade ett lagförslag till i enlighet med vårt förslag (framst. 2019/20:RS2). ställde sig bakom förslaget i ett betänkande (bet. 2020/21:KU7) och följde utskottet. Lagändringen träder i kraft . pensionssystem innebär att ålderspension normalt tas ut . Även reglerna om sjukpension knyter an . Systemet med inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd är också anpassat till samma åldersgräns i och med att förmånerna betalas ut till och med den månad då den tidigare ledamoten fyller . Detsamma gäller rätten till stödåtgärder för övergång till förvärvsarbete som upphör . Det finns alltså, som i det allmänna pensionssystemet, en stark 65-årsnorm på området. Detta kommer till uttryck i en rad bestämmelser i ersättningslagen enligt följande: 2020/21:URF2 27 PENSIONER 9 kap. 9 § ersättningslagen Förtida uttag av ålderspension, minskning av 9 kap. 11 § ersättningslagen 9 kap. 12 § första stycket Rätten till ålderspension inträder (62 år från ) och upphör när den f.d. le- 9 kap. 12 § tredje stycket Tilläggsbelopp lämnas inte för tid före den månad då 9 kap. 20 § ersättningslagen Beräkning av tilläggsbelopp för talman – hänvisning 10 kap. 2 § ersättningslagen Sjukpension lämnas längst t.o.m. den månad då 11 kap. 1 § ersättningslagen Hänvisning till bestämmelserna i 9 kap. om ålders- 12 kap. 3 § ersättningslagen Rätten till åtgärder för stöd för återgång till förvärvs- arbete – avgörande. 12 kap. 5 § ersättningslagen Hänvisning till vid beräkningen av rätten 12 kap. 7 § ersättningslagen Hänvisning till vid beräkningen av 12 kap. 8 § ersättningslagen Hänvisning till vid beräkningen av 13 kap. 3 § ersättningslagen – gräns för när rätten till ekonomiskt om- ställningsstöd upphör och det allmänna pensionssyste- met och pensionssystem tar över. 13 kap. 8 § ersättningslagen Rätten till ekonomiskt omställningsstöd gäller längst till och med månaden då ledamoten fyller . Som redovisats är avsikten att Pensionsgruppens överenskommelse om en höjd pensionsålder ska genomföras i tre olika lagstiftningsomgångar. Den första omgången är genomförd, bl.a. i och med ikraftträdandet av lagförslagen i regeringens proposition 2018/19:133, innebärande en höjd åldersgräns för uttag av inkomstbaserad ålderspension från 61 till . En anpassning av åldersgränsen för uttag av ålderspension har också genomförts inom riks- dagens ersättningssystem, med ikraftträdande . Regeringen har ännu inte lagt fram några lagförslag för att genomföra res- terande delar av Pensionsgruppens överenskommelse, dvs. de delar som avser 2023 och 2026. Vi har därför inte möjlighet att redan nu anpassa våra förslag till regeringens förslag på området. Detta måste anstå till dessa lagförslag över- lämnats. Om sådana förslag lämnas och de överensstämmer med departe- mentspromemorian bör följande ändringar bli aktuella. Utgångspunkten enligt våra direktiv är att ersättningslagens regler om pens- ioner och avgångsförmåner så långt som möjligt ska anpassas till ändringarna i det allmänna pensionssystemet med anledning av Pensionsgruppens överens- kommelse. Som vi konstaterat är lagändringarna som avser 2020 – den första lagstiftningsomgången – nu genomförda. Vi kan inte se att det finns något hin- der mot att pensionssystem och system för avgångsförmåner an- passas även till lagförslagen som avser 2023 och 2026, dvs. vad som i depar- tementspromemorian benämns som de andra och tredje lagstiftningsomgång- arna. Lagförslagen som gäller 2023 innebär bl.a. att den nedre åldersgränsen för att ta ut inkomstbaserad ålderspension höjs från 62 till . En anpassning av pensionssystem till denna ändring kräver en motsvarande ändring i 9 kap. 12 § första stycket ersättningslagen. Lagändringen bör träda ikraft och övergångsregleringen utformas på samma sätt som för den höjning av åldersgränsen från 61 till som har beslutat om. Äldre föreskrifter ska således gälla för den som fyller före ikraftträ- dandet. Därutöver krävs närmare överväganden om huruvida höjningarna av åldersgränserna för bl.a. garantipension och sjukersättning bör föranleda änd- ringar i pensionssystem. Lagförslagen som gäller 2026 innebär bl.a. att en rad åldersgränser i pens- ions- och trygghetssystemen ersätts med hänvisningar till att den försäkrade uppnår riktåldern för pension. En anpassning av pensionssystem och system för avgångsförmåner kräver att motsvarande hänvisningar tas in i ersättningslagen i ovan angivna bestämmelser i stället för nuvarande ålders- gränser. Övergångsregleringen bör utformas på samma sätt som i socialför- säkringsbalken. I övrigt krävs inga ändringar i pensionssystem eller system för avgångsförmåner. 27.2 Talmannens rätt att ta emot egenpension Förslag: Bestämmelsen om att talmannen inte får ta emot statlig egenpens- ion upphävs. Enligt 2 kap. 2 § ersättningslagen får en talman inte ta emot statlig egenpens- ionsförmån för tid då det betalas ut talmansarvode eller avgångsersättning på grund av uppdrag som statsråd. lagstiftningsärende ifrågasatte Lagrådet om bestämmelsen be- hövdes. Lagrådet uttalade följande. Under föredragningen har inte kunnat utrönas vilka egenpensionsförmåner som avses med paragrafen. Det är oklart om bestämmelsen över huvud taget är relevant. Under den fortsatta beredningen bör undersökas om be- stämmelsen behövs. Det förefaller som om den i så fall snarare borde ut- formas som en övergångsbestämmelse än som en bestämmelse i själva la- gen. Riksdagsstyrelsen anförde att det kunde diskuteras om bestämmelsen behöv- des och om den i så fall inte borde vara en övergångsbestämmelse. var dock inte beredd att upphäva eller ändra bestämmelsen (framst. 2015/16:RS7 s. 117). Bestämmelsen i 2 kap. 2 § ersättningslagen motsvarar 2 kap. 11 § ersättningslag. Där föreskrevs att en talman inte hade rätt att uppbära statlig egenpensionsförmån för tid då talmansarvode eller avgångsersättning på grund av uppdrag som statsråd betalades ut. Bestämmelsen i 2 kap. 11 § infördes lag genom en lagändring som trädde i kraft (1996/97:RFK2). Enligt 2 kap. 3 § första stycket lag hade talmannen rätt till förordnandepension med tillämpning av motsvarande bestämmelser i förordningen om tjänstepensionsrätt för statsråd (1987:6 B 4). Av paragrafens andra stycke följde att talmannen hade rätt till ålderspension, sjukpension, egenlivränta eller inkomstgaranti enligt ersätt- ningslagen om han eller hon inte fick förordnandepension enligt första stycket. Förordningen (SAVFS 1987:6 B 4) ersattes av förord- ningen (AgVFS 1996:1 B 1) om tjänstepensionsrätt för statsråd. Enligt 3 § i den förordningen krävdes för att ett statsråd skulle ha rätt till pension att han eller hon