eunbil · H80N4D7873 · 2020-12-07 00:00:00 — Sekretariatet för EU och internationella frågor Rådets möte (jordbruks- och fiskeministrarna) 3.Rådets förordning om fastställande av fiskemöjligheterna i och Kommissionen presenterade ett förslag till reglering av fiskemöjligheter för vissa fiskbestånd och grupper av fiskbestånd i unionens vatten och, för unionsfartyg i vissa andra vatten. Förslaget följer de principer som fastställts i grundförordningen för den gemensamma fiskeripolitiken (EU) nr 1380/2013 samt kommissionens årliga policymeddelande COM(2020) 248 från vad gäller fastställande av maximal tillåten fångst (TAC) och kvoter samt associerade åtgärder . Förslaget till förordning täcker dels de bestånd i EU:s vatten i , , och för vilka unionen autonomt fattar beslut om nyttjandenivån, dels fiskemöjligheter utanför EU som förhandlas fram i samråd med tredjeländer eller inom ramen för regionala fiskeriförvaltningsorganisationer. Noterbart för årets förslag är att med anledning av osäkerheten i förhandlingarna om den framtida relationen mellan och (UK), saknas än så länge förslag om fiskemöjligheter för bestånd som delas med UK vilka utgör en majoritet av bestånden i förordningen. Förslag till svensk ståndpunkt: Regeringens övergripande målsättning är att förvaltningsåtgärder ska beslutas i linje med den gemensamma fiskeripolitikens mål och principer. Regeringen anser således att fiske- och vattenbruksverksamheterna ska vara miljömässigt hållbara på lång sikt och förvaltas på ett sätt som är förenligt med målen om att uppnå nytta i ekonomiskt, socialt och sysselsättningshänseende samt att bidra till att trygga livsmedelsförsörjningen som en del av ett hållbart livsmedelssystem som det hållbara småskaliga fiskets konkurrenskraft värnas. Regeringens målsättning är därför också att åtgärderna ska vara i linje med Livsmedelsstrategin, miljökvalitetsmålen och Agenda 2030. När det gäller fiskemöjligheter anser regeringen således att det är angeläget att nå målen om beståndsstorlek över den nivå som kan ge maximalt hållbar avkastning (MSY), att den gemensamma fiskeripolitikens mål om landningsskyldighet möjliggörs, att den vetenskapliga rådgivningen och försiktighetsansatsen utgör grunden för besluten och att de fleråriga planerna ska tillämpas. Regeringen anser generellt att en stor obalans mellan fiskemöjligheter som naturligt förekommer i samma fångst bör undvikas samt att associerade åtgärder som tekniska regleringar är viktiga i syfte att undvika oönskade bifångster. Faktapromemoria 2020/21:FPM37 2 (10) 4.Rådets förordning om fastställande av fiskemöjligheterna med avseende på vissa djuphavsbestånd Inom EU förvaltas djuphavsbestånden dels genom en rådsförordning om TAC:er (totalt tillåtna fångstmängder) och kvoter för djuphavsarter som beslutas , dels genom den årliga TAC- och kvotförordningen för (där vissa arter återfinns), dels genom en förordning som styr tillträde och därmed förbundna villkor för djuphavsfiske, och dels genom beslut i den regionala fiskeriorganisationen . Förslaget gäller fastställande av fiskemöjligheter för vissa djuphavsbestånd i Nordostatlanten. Besluten för dessa fiskemöjligheter fattas och det nu aktuella förslaget avser . För TAC:er för bestånd som delas med tredjeländer behöver EU återkomma efter att det nåtts en överenskommelse om fiskemöjligheterna. Det innebär att EU kommer att behöva samråda med om kvotandelar för fiskemöjligheterna för vissa bestånd, däribland dolkfisk och fläckpagell, när en överenskommelse mellan parterna är på plats. De senaste vetenskapliga rekommendationerna från () och den vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) anger att fiskemöjligheterna för dessa bestånd måste minskas ytterligare tills utvecklingen av bestånden visar en positiv trend. Eftersom det saknas analytisk rådgivning för de flesta bestånden bygger de flesta fångstråden på trendbaserade analyser och försiktighetsansatsen i fiskeriförvaltningen för perioden –2022. Förslaget innebär ett fortsatt fiskeförbud alternativt förbud mot riktat fiske för en majoritet av djuphavsarterna. För de arter där riktat fiske är tillåtet har försiktighetsansatsen tillämpats. Förslaget innebär också ett fortsatt generellt förbud för unionsfartyg för fiske av djuphavshajar. bedriver inget riktat fiske efter djuphavsarter. 3 (10) Förslaget har diskuterats i rådets förberedande organ . Målsättningen är att rådet ska nå en politisk överenskommelse vid Jordbruks- och fiskerådet den 15–. Förslag till svensk ståndpunkt: När det gäller fiskemöjligheter anser regeringen att det är angeläget att nå målen om maximalt hållbar avkastning (MSY), att den gemensamma fiskeripolitikens mål om landningsskyldighet möjliggörs samt att den vetenskapliga rådgivningen och försiktighetsansatsen utgör grunden för besluten. Mot denna bakgrund har regeringen inga invändningar mot kommissionens förslag. 5.Rådets förordning om fastställande av fiskemöjligheterna i och Syftet med detta förslag är att fastställa fiskemöjligheterna för vissa bestånd och grupper av bestånd i och . Till följd av antagandet och ikraftträdandet av den fleråriga planen för demersala bestånd i västra fastställs i detta förslag fiskemöjligheterna, uttryckta i form av högsta tillåtna fiskeansträngning, för de berörda medlemsstaterna (, och ). Mot bakgrund av den allvarliga situationen i västra och i enlighet med den fleråriga planen har kommissionen föreslagit en minskning av ansträngningen till 2021, jämfört med , för att på så vis kunna uppnå den fleråriga planens mål om maximalt hållbar avkastning (MSY) . Förslaget omfattar även de fiskemöjligheter som följer av överenskommelser som ingåtts inom ramen för av Allmänna kommissionen för fiske i (AKFM), som är en regional fiskeriförvaltningsorganisation som har behörighet att fatta beslut i frågor som gäller bevarande och förvaltning av levande resurser i och . Europeiska unionen är medlem i AKFM 4 (10) tillsammans med , , , , , , , , och . De åtgärder som antas inom ramen för AKFM är bindande för medlemmarna. Vad gäller fastställs i förslaget en autonom kvot för skarpsill i syfte att inte öka den nuvarande fiskeridödligheten. Vad gäller piggvar införlivar förslaget de TAC:er (totalt tillåtna fångstmängder) och kvoter som AKFM har fastställt. Förslaget har diskuterats i rådets förberedande organ . Målsättningen är att rådet ska nå en politisk överenskommelse vid Jordbruks- och fiskerådet den 15–. Förslag till svensk ståndpunkt: När det gäller fiskemöjligheter anser regeringen att det är angeläget att nå målen om MSY, att den gemensamma fiskeripolitikens mål om landningsskyldighet möjliggörs samt att den vetenskapliga rådgivningen och försiktighetsansatsen utgör grunden för besluten. Mot denna bakgrund har regeringen inga invändningar mot kommissionens förslag. 6.Slutsatser om en EU-omfattande djurskyddsmärkning Rådet antog slutsatser om djurskydd. I dessa anmodas kommissionen bland annat att bedöma om det finns något behov av och eventuella konsekvenser av ett EU-regelverk med kriterier för djurskyddsmärkning med beaktande av erfarenheter på nationell nivå. Av kommissionens meddelande ”Från jord till bord” framgår också att kommissionen ska se över djurskyddslagstiftningen men också att alternativ för djurskyddsmärkning ska övervägas för att bättre överföra värdet genom livsmedelskedjan. 5 (10) Av förslaget till rådsslutsatser framgår i korthet att rådet välkomnar kommissionens avsikt att undersöka möjligheterna till djurskyddsmärkning inom EU och betonar att det övergripande syftet är att stärka djurskyddet för så många djur som möjligt. Rådet bedömer att ett system för djurskyddsmärkning inom EU kan svara mot konsumenternas önskan att lättare hitta produkter som producerats med djurskyddsvänliga metoder. Rådet inbjuder kommissionen att beakta ett antal aspekter i sitt kommande arbete. Dessa är bland annat att de kriterier som tas fram är relevanta, mätbara och kontrollerbara. Vidare framgår av utkastet till slutsatserna att märkningen ska avse produktion utöver EU:s miniminivå och bestå av flera steg och ger tillräckliga incitament för producenter att stärka djurskyddet. Vidare ska märkningen avse djurets hela liv, inkl. slakt och transport. I slututkastet betonar rådet att det är viktigt att märkningen inte utformas så att den blir en nackdel för medlemsstaterna som tillämpar en striktare djurskyddslagstiftning än den EU-gemensamma. Förslag till svensk ståndpunkt: Regeringen anser att bör ställa sig bakom att slutsatserna antas. Regeringen anser att djurskyddet inom EU ska stärkas. Utöver en uppdatering av befintligt regelverk skulle en djurskyddsmärkning kunna bidra till detta genom att konsumenterna ges möjlighet att göra medvetna val av livsmedel som produceras på ett hållbart sätt. Regeringen bedömer att slutsatserna är bra, välbalanserade och viktiga för kommissionens fortsatta arbete med att överväga alternativ för djurskyddsmärkning inom ramen för ”Från Jord till bord-strategin”. För regeringen är det viktigt att slutsatserna betonar att det övergripande syftet är att stärka djurskyddet för så många djur som möjligt inom EU. Regeringen stöder inriktningen att märkningen ska gälla för produktion över EU:s miniminivå, vara i flera steg och utformad så att den ge tillräckliga incitament för producenterna att stärka djurskyddet liksom att märkningen ska omfatta djurets hela liv, inklusive transporter och slakt. Särskilt viktigt är det som sägs om att märkningen ska utformas så att den inte blir till nackdel för medlemsstater som har en djurskyddslagstiftning på högre nivå än EU- lagstiftningen. 6 (10) 7.Slutsatser om näringsvärdesdeklaration på förpackningens framsida, näringsprofiler och ursprungsmärkning Av kommissionens meddelande ”Från jord till bord” framgår bland annat att kommissionen ska anta harmoniserad och obligatorisk näringsvärdesmärkning på förpackningens framsida, fastställa näringsprofiler som begränsar säljfrämjande åtgärder (genom närings- eller hälsopåståenden) för livsmedel med högt innehåll av fett, socker och salt, samt överväga en utvidgning av de obligatoriska uppgifterna om ursprung för vissa produkter. Av den tillhörande handlingsplanen framgår att kommissionen ska lägga fram sina förslag . För att lyfta frågornas vikt har det tyska ordförandeskapet valt att ta fram rådsslutsatser gällande framsidesmärkning, näringsprofiler och ursprungsmärkning. I korthet välkomnas i förslaget till rådsslutsatser kommissionens initiativ gällande framsidesmärkning, näringsprofiler och ursprungsmärkning. Det listar de kriterier som kommissionen behöver beakta när de tar fram sina förslag, liksom de element som kommissionen bör utvärdera i de konsekvensutredningar som ska göras. Huruvida en EU- harmoniserad framsidesmärkning ska vara tvingande eller frivillig tar slutsatserna inte ställning till, utan detta är en av de aspekter som kommissionen ombes utvärdera i sin konsekvensutredning. ska också ta upp frågan om medlemsstater som redan har system för framsidesmärkning ska kunna fortsätta att använda dessa vid sidan av ett EU-gemensamt system. Återupptagandet av diskussionerna om näringsprofiler välkomnas och man understryker vikten av att dessa ska tillämpas på så många livsmedel som möjligt och att undantag ska vara evidensbaserade. I frågan om ursprungsmärkning tar man inte ställning till om det är önskvärt att utöka de obligatoriska kraven, utan pekar på att det, om de obligatoriska kraven ska utökas, är en fördel med EU-gemensamma regler framför nationell lagstiftning. Därutöver pekar man på vikten av att ursprungsmärkning inte ska vara handelshindrande, vara tydlig och lättförståelig och lätt att kontrollera och spåra. 7 (10) konsekvensutredning välkomnas och man föreslår att kommissionen tittar på aspekter som rör den inre marknaden, konsumentfördelar, kostnadsaspekter och konsumentbeteenden, liksom miljömässiga och sociala konsekvenser. Förslag till svensk ståndpunkt: Regeringen bedömer att slutsatserna är balanserade och viktiga för kommissionens fortsatta arbete. Under förhandlingarna har en viktig fråga för varit att nationella system för framsidesmärkning ska få fortsätta att användas även om ett EU- gemensamt system tas fram, då vi har Nyckelhålet som är en väletablerad framsidesmärkning som också finns i flera nordiska länder. inställning har varit att en kommande EU-gemensam framsidesmärkning bör vara frivillig. En annan viktig aspekt för har varit betydelsen av att beakta nationella kostråd vid framtagande av framsidesmärkning. I frågan om ursprungsmärkning har i förhandlingarna förespråkat frivillighet, då vår frivilliga ”Från ”-märkning visat sig fungera väl. har därmed också ansett det mycket viktigt att ett kommande förslag från kommissionen föregås av en grundlig konsekvensutredning som beaktar kostnaderna i förhållandet till mervärdet för konsumenterna av utökade krav. Regeringen anser att dessa prioriteringar avspeglas i rådsslutsatserna och att bör stödja slutsatserna. 8 (10) 8 a) Reformpaketet för GJP efter 2020 i)Förordningen om strategiska GJP-planer ii)Förordningen om finansiering, förvaltning och övervakning av GJP iii)Förordningen om en samlad marknadsordning för jordbruksprodukter -Lägesuppdatering från ordförandeskapet Kommissionens lagstiftningsförslag om reform av den gemensamma jordbrukspolitiken (CAP) efter 2020 presenterades . Reformpaketet består av tre förordningsförslag. Ordförandeskapet avser att ge en lägesuppdatering från de pågående trepartssamtalen. En skriftlig lägesrapport kommer att presenteras inför rådet. 8 b) om digitaliseringen av jordbruket (anordnad av det tyska förbundsministeriet för livsmedel och jordbruk tillsammans med EURAGRI) (, den 2–) -Information från ordförandeskapet Det tyska ordförandeskapet kommer att informera från konferensen om digitaliseringen inom jordbruket. Konferensen berörde frågor kopplade till digitalisering i såväl jordbruket som inom livsmedelskedjan i stort. 9 (10) En central fråga som diskuterades vid konferensen var styrningen av data och vilka principer och riktlinjer som ska gälla för detta för att säkerställa öppenhet, tillgänglighet av data men med en förbättrad datasäkerhet. 10 (10)