urf · H8A5URF2 · 2020-12-16 00:00:00 — Detta kan ske genom att inte debiterar någon hyra för de övernattningsbostäder som riksdagsförvaltningen tillhandahåller. Genom att nuvarande system överges uppnås administrativa vinster för förvalt- ningen men också en förenkling för den enskilda ledamoten som bl.a. slip- per att yrka avdrag för en överskjutande logikostnad. Förslaget innebär emellertid inte att det blir fråga om en skattemässig förmån eftersom leda- moten är på tjänsteresa när han eller hon vistas i för att fullgöra sitt uppdrag som riksdagsledamot. För att fullgöra sitt uppdrag är det vik- tigt att en riksdagsledamot som har rätt till nattraktamente garanteras ett boende i om han eller hon inte väljer att ombesörja sitt boende på egen hand. Enligt föreskriften om arbetsrum och övernattningsbostäder för ledamöter är riksdagsförvaltningen skyldig att tillhanda- hålla en övernattningsbostad. Med övernattningsbostad menas en övernatt- ningslägenhet eller ett övernattningsrum i riksdagsförvaltningens bostads- bestånd eller motsvarande boende. Det innebär att riksdagsförvaltningen i första hand skall erbjuda en bostad som förvaltningen har. I den mån bo- städerna inte räcker till skall förvaltningen ordna en motsvarande bostad. Med hänsyn till bostadssituationen i kan det inträffa att en le- damot tillfälligt måste bo på hotell tills man löst bostadsfrågan. Även i det här fallet skall alltså riksdagsförvaltningen stå för hela boendekostnaden. När det gäller egna bostäder som ledamöterna använder under förrätt- ningen i bör, som utredaren föreslagit, dock fortfarande gälla en övre gräns för den logiersättning som skall betalas ut. I det här fallet måste boendekostnaden enligt riksdagsstyrelsen vara skälig med hänsyn till behovet av en övernattningsbostad i . Denna ersättning bör, som utredaren och föreslagit, anpassas till de faktiska hyreshöjningarna i stället för till förändringen i konsumentpris- index. Riksdagsstyrelsen finner utredarens förslag om en första höjning till rimlig. Det innebär, precis som , att de utbetalda 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING månatliga ersättningarna ska redovisas på kontrolluppgiften och att leda- moten ska ta upp ersättningen i inkomstdeklarationen. Ledamoten kan se- dan begära avdrag för hela årskostnaden för övernattningsbostaden. Om höjningen skulle genomföras så kommer endast två ledamöter att ha en högre boendekostnad än nattraktamentet. Riksdagsstyrelsen ställde sig bakom förslaget att avskaffa det tidigare dagtrak- tamentet och ersätta det med ett Stockholmstraktamente. Stockholmstrakta- mente skulle betalas ut vid förrättningar i som innefattade över- nattning. Stockholmstraktamentet uppgick till per dag, det var skat- tefritt och skulle inte reduceras genom måltidsavdrag. Riksdagsstyrelsen före- slog också, i likhet med utredningen, att kostnadsersättningen skulle avskaffas. hade inget att invända mot förslagen och följde utskottet (bet. 2005/06:KU33). Bestämmelsen i 5 kap. 1 och 4 §§ lag fick följande lydelse genom lagändringarna. 5 kap. 1 § En ledamot har rätt till traktamente enligt 2–6 §§ om förutsätt- ningarna för avdrag för ökade levnadskostnader är uppfyllda enligt 12 kap. 6 och 6 a §§ inkomstskattelagen. 5 kap. 4 § Ersättning för logikostnad i (nattraktamente) betalas med belopp motsvarande visad kostnad upp till ett högsta belopp som riks- dagsförvaltningen bestämmer. Vid särskild tjänsteförrättning i mer än från bostaden betalas dock ersättning för faktisk logikostnad som föranleds av förrättningen. Någon ersättning för logi betalas dock inte om riksdagsförvaltningen tillhandahåller logi utan kostnad för ledamoten, eller vid särskild tjänste- förrättning som äger rum inom från om riksdagsför- valtningen tillhandahåller logi utan kostnad för ledamoten eller om ersätt- ning för logi betalas för annan bostad belägen inom denna 50-kilometers- gräns. Oavsett vad som sägs i första och andra styckena betalas ersättning för faktisk logikostnad vid konferens med utskott, delegation, kommitté eller liknande inom samt vid konferens med partigrupp i . I författningskommentaren till 5 kap. 4 § angavs bl.a. följande (s. 99): Innebörden av första stycket är att ersättningen är begränsad upp till ett högsta belopp för en övernattningsbostad som inte tillhandahålls av riks- dagen, t.ex. när ledamoten hyr lägenhet av annan hyresvärd än riksdags- förvaltningen eller bor i en bostadsrättslägenhet som ägs av annan än riks- dagsförvaltningen. Detsamma gäller för hyra av en annan bostad än hotell- rum vid tjänsteresor utanför en femmilsgräns från och bo- staden på hemorten. står fullt ut för kostnaderna för bostäder i det egna beståndet varför någon ersättning inte utbetalas. Den reglerar också ersättning för den faktiska logikostnaden vid särskild tjänsteförrätt- ning. Här är endast bostaden utgångspunkt för 50-kilometersgränsen för den som inte får logi utan kostnad eller för den som inte får ersättning för logi i . Det är en anpassning till det förhållandet att bostaden är tjänsteställe och att dubbla traktamenten inte bör kunna utgå. Lagändringarna ledde till att riksdagsstyrelsen antog en ny tillämpningsföre- skrift (2006:6) till ersättningslagen. I den nya föreskriften togs det in en be- stämmelse med följande lydelse: 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING 2.En ledamot som på hemorten för sin privata disposition har annan bostad som är inrättad för permanent boende medges ersättning för egen övernatt- ningsbostad i med ett högsta belopp som riksdags- förvaltningen bestämmer. Beloppet ska anpassas till aktuella avgifter och faktiska avgiftshöjningar för övernattningsbostäderna i bo- stadsbestånd. 3.Vid beräkning av kostnaden för en övernattningsbostad inom 50 kilo- meter från , som utgörs av en egen bostadsrättslägenhet, ska kapitalkostnaden för kontantinsatsen inte inräknas. Rätten till övernattningsboende reglerades i en föreskrift, riksdagsstyrelsens föreskrift (RFS 2005:9) om arbetsrum och övernattningsbostäder för riksda- gens ledamöter. I 11 § föreskrevs följande: Till ledamöter som har rätt till nattraktamente enligt 5 kap. 1 § lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter skall riks- dagsförvaltningen tillhandahålla en övernattningsbostad. Med övernatt- ningsbostad avses en övernattningslägenhet eller ett övernattningsrum i riksdagsförvaltningens bostadsbestånd eller motsvarande boende. Genom en föreskriftsändring 2010 togs det in en punkt 1 i tillämpningsföre- skriften med följande lydelse: tillhandahåller logi i bostadsbestånd i utan kostnad för ledamoten. ändrades punkt 2 i tillämpningsföreskriften till 5 kap. 4 § så att det inte längre skulle krävas att bostaden var belägen i för rätt till lo- giersättning och att det i fortsättningen skulle räcka att bostaden var belägen inom från . Syftet med ändringen var att uppnå en större grad av flexibilitet och möjliggöra att ledamoten skaffade övernattningsbostad även i andra kommuner än i . 23.3.1 Rätten till traktamente Enligt 5 kap. 1 § ersättningslagen har en ledamot rätt till traktamente enligt vad som närmare framgår av 2–6 §§ om förutsättningarna för avdrag för ökade levnadskostnader enligt 12 kap. 6 och 6 a §§ inkomstskattelagen är uppfyllda. Ledamoten ska alltså vara på tjänsteresa mer än från tjänstestället, dvs. bostaden på folkbokföringsorten. Resan ska dessutom innefatta övernattning. Traktamente lämnas i form av dagtraktamente vid inrikes flerdygnsförrätt- ning till annan ort än , Stockholmstraktamente vid flerdygnsförrätt- ning till , utlandstraktamente vid utrikes flerdygnsförrättning och s.k. nattraktamente. Med nattraktamente avses i detta sammanhang ersättning för övernattning, antingen i form av tillgång till övernattningsbostad i Riks- dagsförvaltningens bostadsbestånd, ersättning för eget boende (logiersättning) eller annat boende, exempelvis på hotell. Boende på hotell under en tjänsteresa ses alltså som ett nattraktamente och inte en resekostnad. 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING 23.3.2 Närmare om nattraktamente Nattraktamentet ska enligt 5 kap. 4 § första stycket ersättningslagen motsvara den logikostnad, dvs. kostnad för övernattning, som ledamoten kan visa att han eller hon har haft under tjänsteresan. Traktamentsbeloppet är dock begrän- sat till ett högsta belopp som bestämmer. I paragrafens andra stycke föreskrivs att inte ska be- tala ersättning för logi om förvaltningen tillhandahåller ledamoten kostnadsfri logi. Tanken bakom denna regel är att ledamoten inte ska få två traktamenten för samma övernattning (se framst. 2005/06:RS4 s. 99). Av paragrafens tredje stycke följer att – oavsett vad som sägs i första och andra styckena – ersätter logikostnader vid konferens med utskott, delegation, kommitté eller liknande inom samt vid kon- med partigrupp i . Om ledamoten inte kan visa vilka utgifter han eller hon har haft för logi lämnas ersättning för hel natt med halva maximibeloppet enligt 12 kap. 11 § inkomstskattelagen. Beloppet är skattefritt. Sådan ersättning lämnas dock inte om ledamoten har tillbringat på tåg, fartyg eller flygplan och inte heller då fri logi tillhandahålls av annan myndighet, ett trafikföretag eller motsva- rande. 23.3.3 Rätten till övernattningsbostad Enligt 6 kap. 1 § ersättningslagen ska utan kostnad till- handahålla en ledamot som har rätt till nattraktamente övernattningsbostad i förvaltningens bostadsbestånd. Med övernattningsbostad avses enligt bestäm- melsen en övernattningslägenhet eller ett övernattningsrum inom Riksdagsför- valtningens bostadsbestånd eller ett motsvarande boende. Övernattningsrum förekommer inte längre inom bostadsbeståndet. beslutar om vilka övernattningsbostäder ur Riks- dagsförvaltningens bostadsbestånd som ska ställas till respektive partigrupps förfogande. Bostäderna fördelas mellan partigrupperna i proportion till antalet valda ledamöter som har rätt till nattraktamente. Partigruppernas grupp- kanslier svarar sedan för fördelningen av bostäderna till ledamöterna i parti- gruppen (6 kap. 2 § ersättningslagen). Utöver kontroll av folkbokföringsorten görs det ingen prövning i övrigt av ledamöternas rätt till övernattningsbostad och logiersättning. 23.3.4 Rätten till logiersättning I 6 kap. 7 § ersättningslagen föreskrivs att en ledamot som är bosatt mer än från och på hemorten för sin privata användning har en bostad inrättad för permanent boende har rätt till ersättning för en övernatt- ningsbostad som är belägen inom från . Ersättningen får högst uppgå till det belopp som bestämmer. 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING Rätten till logiersättning reglerades före i föreskrift och inte i lag. När ersättningslagen infördes togs dock reglerna om rätt till logier- sättning in i lagen, medan detaljreglerna behölls i tillämpningsföreskriften. Enligt 5 kap. 25 § första stycket tillämpningsföreskriften får logiersätt- ningen uppgå till högst . Om hushållsel inte ingår i hyran har ledamoten rätt till ersättning för det med . 27 § följer att vid beräkningen av logikostnaden för en egen övernattningsbo- stad ska hyran eller månadsavgiften för övernattningsbostaden anses utgöra Kapitalkostnader och liknande ersätts alltså inte. 23.3.5 Rätten till ersättning för bostad på folkbokföringsorten I 5 kap. 10 § ersättningslagen finns en bestämmelse som innebär att Riksdags- förvaltningen får betala ersättning för en kostnad som är förenad med bostaden på folkbokföringsorten men där det inte betalas nattraktamente för bostaden eller någon annan egen bostad. Det krävs därutöver synnerliga skäl. I förarbetena till bestämmelsen anges att syftet är att göra det möjligt att betala annan bostadskostnad än vad som omfattas av nattraktamentet (1995/96:RFK4 s. 33, bet. KU26, framst. 2005/06:RS 10, bet. Det kan, anförs det, exempelvis förekomma att någon som anses vara bosatt i och därmed inte är berättigad till nattraktamente också har en bostad kvar i valkretsen. Om ledamoten gör tjänsteresor dit kan det i ett enskilt fall vara motiverat att betala viss ersättning för den bostaden om den utnyttjas i sam- band med dessa resor. Ersättningen får dock inte överstiga det högsta beloppet för den faktiska logikostnaden. används det s.k. som tjänstebostad åt statsministern. infördes det en särskild bestämmelse i 32 § kom- munalskattelagen som innebar att statsministerns förmån av tjänstebostad inte skulle tas upp till beskattning om han eller hon till sin privata disposition hade en annan bostad som var inrättad för personligt bruk. finns bestäm- melsen i 11 kap. 10 § inkomstskattelagen. Bestämmelsen infördes genom ett initiativ av skatteutskottet. Utskottet ut- talade därvid följande i det av godkända betänkandet 1994/95:KU43. Enligt kommunalskattelagen är en förmån av fri tjänstebostad en skatte- pliktig intäkt. Enligt huvudregeln i 42 § kommunalskattelagen skall för- månen värderas till ortens pris. Förmånsvärdet kan emellertid jämkas, bl.a. när representationsskyldighet i hemmet föreligger. Dessa regler är i linje med de grundläggande principerna i skattesystemet och det finns anled- ning att vara mycket restriktiv med att göra avsteg från dem. Beträffande statsministerns tjänstebostad föreligger emellertid enligt utskottet så spe- ciella förhållanden att ett undantag från den nämnda huvudregeln kan vara motiverat. Det främsta skälet för att ha en särskild tjänstebostad för stats- ministern är som framgått inledningsvis nödvändigheten av att kunna 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING garantera statsministerns personliga säkerhet. Detta är ett viktigt nationellt intresse. Det är förenat med betydande svårigheter att ordna ett fullgott skydd i en normal bostad utan stora kostnader för det allmänna och utan att inkräkta på kringboende. Med hänsyn härtill och till beslutet att inrätta en särskild tjänstebostad föreligger det ett starkt krav på statsministern att använda den anvisade tjänstebostaden, även om en statsminister av per- sonliga skäl skulle föredra att bo i sin privata bostad. Med hänsyn till äm- betets speciella karaktär och den osäkerhet det för med sig vad gäller hur länge tjänstebostaden kan disponeras torde det regelmässigt komma att vara så att statsministern har behov av en privat permanentbostad vid sidan av tjänstebostaden. Vid sådant förhållande uppkommer knappast någon påtaglig inbesparing i de privata levnadskostnaderna. På grund av de an- förda omständigheterna är det enligt utskottets mening motiverat att införa en särskild regel om förmånsbeskattningen av statsministerns tjänstebo- stad. Regeln bör innebära att förmånsbeskattning inte skall utlösas om statsministern med att denne disponerar sin tjänstebostad också har och faktiskt disponerar en privat permanentbostad. Sistnämnda krav innebär att undantaget från förmånsbeskattning inte bör gälla om den pri- vata bostaden är uthyrd. Bestämmelsen i 11 kap. 10 § inkomstskattelagen aktualiserades motions- vägen under den allmänna motionstiden . I motion 2003/04:Sk453 anfördes att kravet på att statsministern ska ha en annan bostad för att slippa förmånsvärde för framstod som småaktigt. Motionären före- slog därför att skulle besluta att statsministerns tjänstebostad skulle vara befriad från förmånsvärde oavsett om statsministern förfogade över en annan privatbostad eller inte. föreslog att skulle avslå motionen och anförde följande i det av godkända betänkandet 2003/04:SkU20. Enligt utskottets mening är avsikten med de regler som gäller för förmån av statsministerns bostad inte att skapa en skattefri förmån utan i stället att inom ramen för de grundläggande principerna för beskattningen göra det möjligt att uppnå ett förhållandevis neutralt skattemässigt resultat i de fall då statsministern på grund av ämbetets speciella karaktär och den osäker- het det för med sig vad gäller hur länge tjänstebostaden kan disponeras väljer att disponera en privat permanentbostad vid sidan av tjänstebosta- den. En förutsättning för att förmånen av statsministerns bostad inte skall tas upp till beskattning är därför att statsministern disponerar en annan per- manentbostad. Utskottet ser inte någon anledning att förändra den nuva- rande ordningen när det gäller beskattningen av förmån av statsministerns bostad och avstyrker därför motion Sk453. 23.3.7 Bestämmelserna har ansetts bristfälligt utformade inleddes en förundersökning om bedrägeri mot en ledamot som varit folkbokförd mer än från och fått logiersättning och Stockholmstraktamente. Genom ett beslut lades förun- dersökningen ned. I beslutet anfördes bl.a. följande (dnr. Inledningsvis kan konstateras att vad som skiljer en riksdagsledamot från gemene man är att han eller hon kan vara bosatt eller regelbundet tillbringa sin dygnsvila på mer än en ort utan att det påverkar folkbokföringen. Riks- dagsledamöter är undantagna från huvudregeln i folkbokföringslagen som 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING säger att man ska vara skriven där man faktiskt bor. Förklaringen till un- dantaget är begriplig, i annat fall skulle flertalet riksdagsledamöter som kommer från andra delar av landet vara tvungna att folkbokföra sig i eftersom större delen av årets dygnsvila tillbringas där under ett riks- dagsår, antingen i eget bostadsbestånd eller i andra bostäder. X är således inte ensam. Det finns enligt uppgift flera ledamöter som i lik- het med honom av olika skäl är folkbokförda i sina hemkommuner samti- digt som man har eller har haft ett stadigvarande boende i övernattnings- bostäder i . Ett skäl för en sådan ordning uppges ofta vara att man vill hålla kontakt med och ha en fortsatt anknytning till sin valkrets på hemorten. Ett annat skäl kan givetvis vara att man vid tillfällen eller av året faktiskt tillbringar sin dygnsvila där. En viktig ut- gångspunkt för den fortsatta bedömningen är alltså att en riksdagsledamot i och för sig kan vara bosatt, i meningen tillbringa sin dygnsvila, på mer än en plats. I en straffrättslig kontext framstår därmed 6 kap 7 § ersätt- ningslagen som oklar. Vad avses i lagtexten med att en riksdagsledamot ska vara bosatt på sin hemort? Är det en fråga om hur mycket dygnsvila som tillbringas där i förhållande till annat boende och vilken fördelning av dygnsvilan avgör då var man är bosatt i bestämmelsens mening? Oavsett vad som går att bevisa om just boendeförhållanden uppstår redan här ett principiellt problem. All straffskipning förutsätter att det inte får råda oklarhet om vilka gärningar som kan straffas. Det straffbara området måste vara förutsebart och därför tydligt avgränsat. Det följer av den s.k. legali- tetsprincipen. Att bestämma vad som är straffbart i det här fallet kommer ytterst att falla tillbaka på en lagtolkning vars slutsatser inte är självklara och där utfallet knappast kan förutses av den som står anklagad i ett brott- mål. Det gäller inte minst den andra förutsättningen i bestämmelsen. Vad betyder att man på hemorten ska ha en ”bostad inrättad för permanent bo- ende”? Vare sig i ersättningslagen, dess förarbeten eller i föreskrifterna finns någon beskrivning av hur en permanentbostad ska se ut eller vilka krav som bör ställas på en bostad för att den ska leva upp till en perma- nentbostad. Fråga blir då; när avviker en bostad så mycket i standard att den inte längre utgör en permanentbostad? Hur den domstolsprövningen faller ut kan knappast heller förutses. Den bärande tanken bakom reglerna om ersättning för egen övernattningsbostad måste rimligen vara att man som ledamot från annat län än typiskt sett drabbas av extra kostnader för att bo där i samband med att man fullgör sitt riksdagsuppdrag och därför bör kompenseras för detta. Det kan mot den bakgrunden ifråga- sättas varför ledamöter kan erhålla ersättning för övernattningsbostäder som i praktiken framstår som det enda permanenta boende man har. En praxis synes emellertid ha utvecklats vid tillämpningen av reglerna som i stort innebär att ersättning betalas ut för övernattningsbostad så länge le- damoten kan visa att han eller hon har en folkbokföringsadress som ligger från . X har under förhör uppgett att han förstått reglerna så och särskilt efter att ha fått dem förklarade på det sättet av handläggare vid riksdagsförvaltningen. Oavsett insikter och avsikter med sitt handlande brister det emellertid redan i de objektiva förutsättningarna för att kunna påstå att hans förfarande är brottsligt. Ersättningslagens be- stämmelser är i det här sammanhanget alltför bristfälligt utformade. Rek- visiten är oklara och saknar den uttrycksskärpa som är nödvändig för en rättssäker straffrättslig tillämpning. 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING 23.4.1 Nuvarande ordning behålls i sina huvuddrag Bedömning: Nuvarande ordning som innebär att tillhandahåller ledamöter som är bosatta på visst avstånd från Riksdagshu- set övernattningsbostad behålls i sina huvuddrag. Regelverket behöver dock förtydligas. har 349 ledamöter som väljs från 29 valkretsar. Valkretsarna mot- svarar i huvudsak länen. Antalet mandat i varje valkrets beror på folkmängden i valkretsen. En grundläggande tanke bakom denna ordning är att hela landet ska vara representerat i . Valkretsarna i omfattar omkring 80–90 mandat. Flertalet ledamöter kommer alltså från andra delar av landet än . öppnas normalt och pågår till ett nytt in- leds. Arbetet i kammaren och utskotten pågår från senare delen av augusti till och juni/juli. Utskotten sammanträder medan normalt sammanträder . Kammardebatter och voteringar äger normalt rum tisdag–torsdag, men det förekommer även debatter och andra aktiviteter under övriga dagar . Riksdagsuppdraget kräver alltså att ledamöterna regelbundet vistas i större delen av veckan. Arbetet utförs utanför kontorstid och , och arbetstiden överstiger inte sällan normal arbetstid. Det är nödvändigt för ledamöterna att regelbundet vistas i och hålla kontakt med sin hemort och valkrets för att kunna utföra riksdagsuppdraget. Rätten till ersättning för resekostnader är nödvändig för att ledamöter från hela landet ska kunna fullgöra sitt riksdagsuppdrag. Detsamma gäller möjlig- heten att övernatta i . har också sedan början av 1900- talet på olika sätt kompenserat för de merkostnader som vistelsen i för med sig. Man har laborerat med olika arvodesnivåer, traktamenten, kost- nadsersättningar och särskilda skatteregler. har även tillhandahållit ledamöterna övernattningsbostäder i ett eget bostadsbe- stånd. Vårt uppdrag är att se över under vilka förutsättningar en ledamot ska ha rätt till bl.a. övernattningsbostad och logiersättning. Vi har kommit fram till att nuvarande ordning där tillhandahåller ledamöter som är bosatta på ett visst avstånd från övernattningsboende eller logiersättning under vistelsen i – i kombination med övriga ersätt- ningsformer enligt ersättningslagen – i grund och botten är väl avvägd och ägnad att göra det möjligt för personer från hela och med olika bak- grund och ekonomiska förutsättningar att åta sig uppdraget som riksdagsleda- mot och fullgöra det under rimliga villkor. Nuvarande ordning bör således i sina huvuddrag bestå. Det finns dock behov av vissa justeringar och 23 RÄTTEN TILL ÖVERNATTNINGSBOSTAD OCH LOGIERSÄTTNING förtydliganden av regelverket så att det säkerställs att inte bekostar ledamotens och hans eller hennes familjs privata levnadskostnader. myndighetens i det föregående redovisade nedläggningsbeslut ger en tydlig vittnesbörd om det behovet (se avsnitt 23.3.7). Det krävs också att tilldelningen av övernattningsbostäderna formaliseras Till den frågan återkommer vi i avsnitt 24.6.7. 23.4.2 Förutsättningar för rätten till övernattningsbostad och logiersättning Förslag: En ledamot som har sitt tjänsteställe mer än från har rätt till övernattningsbostad i bostadsbe- stånd. Nuvarande reglering av rätten till övernattningsbostad och logiersättning byg- ger på att ledamoten har rätt till nattraktamente. Det förutsätter i sin tur att ledamoten har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt 12 kap. in- komstskattelagen.