urf · H8A5URF2 · 2020-12-16 00:00:00 — I 5 kap. 2–6 §§ finns närmare bestämmelser om dagtrakta- mente vid flerdygnsförrättning på annan ort i än , Stock- holmstraktamente vid flerdygnsförrättning i , flerdygnsförrättning utomlands och s.k. nattraktamente, dvs. ersättning för övernattning i . I direktiven sägs att det finns ett behov av att se över vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att en ledamot ska ha rätt till traktamente, övernatt- ningsbostad och logiersättning. Regelverket behöver också förtydligas. I kapitel 23 redovisar vi våra överväganden när det gäller rätten till nattrak- tamente, dvs. övernattningsbostad i bostadsbestånd och logiersättning. I detta kapitel behandlar vi övriga traktamentsformer. I tilläggsdirektiven anges att Stockholmstraktamentet bör belysas. Detta sker i förevarande kapitel, se avsnitt 25.3. 25.2 Dag- och utlandstraktamente Inrikes tjänsteresa till annan ort än som innefattar över- nattning Enligt 5 kap. 2 § ersättningslagen lämnas dagtraktamente vid flerdygnsförrätt- ning på annan ort i än för som tas i anspråk för förrättningen. Traktamentet motsvarar en etthundratjugodel av prisbasbelop- pet avrundat till närmaste tiotal kronor. Om förrättningen har påbörjats eller senare på avresedagen eller avslutats eller tidigare på hemresedagen lämnas ett halvt traktamente. Får ledamoten fria måltider ska det göras måltidsavdrag med ett belopp som bestäms av Riksdagsförvalt- ningen, såvida inte måltiden ingår obligatoriskt i priset för transporten på all- männa transportmedel. är traktamentet per dag. Av detta belopp är skattefritt och resten skattepliktigt. Utrikes tjänsteresa som innefattar övernattning I 5 kap. 6 § ersättningslagen föreskrivs att en ledamot vid utrikes flerdygns- förrättning har rätt till ersättning för ökade levnadskostnader enligt de villkor och med de belopp som gäller för arbetstagare hos . En arbetstagare hos har enligt kollektivavtal rätt till trak- tamente vid utrikes tjänsteresa utanför den vanliga verksamhetsorten enligt de bestämmelser och med de belopp som enligt 12 kap. inkomstskattelagen är avdragsgilla. Det avdragsgilla beloppet motsvarar ett normalbelopp som varje år bestäms av . Som hel dag behandlas också avresedagen om re- san påbörjas före och hemresedagen om resan avslutas efter . Som halv dag behandlas avresedagen om resan påbörjas eller senare och hemkomstdagen om resan avslutas eller tidigare. har därutöver rätt till ett förrättningstillägg som uppgår till , 600 kronor eller beroende på tidpunkten för utresan och hemresan och om resan sker på en helg. Utrikes tjänsteresa som inte innefattar övernattning Enligt 5 kap. 7 § ersättningslagen har en ledamot rätt till ersättning för ökade levnadskostnader vid en endagsförrättning utomlands som varar mer än 4 tim- mar enligt de villkor och med de belopp som gäller för arbetstagare hos Riks- En arbetstagare har vid tjänsteresa utomlands som inte innefattar övernatt- ning rätt till ett dagtillägg om bortavaron uppgår till minst . 14 timmars bortovaro uppgår dagtillägget till . överstiger betalas dagtillägg med . Förslag: Nuvarande hänvisningar till att ledamoten ska ha rätt till avdrag enligt inkomstskattelagen och till vad som gäller för arbetstagare hos Riks- dagsförvaltningen tas bort. I stället anges förutsättningarna direkt i lagtex- ten och det hänvisas till att villkor och det belopp ska betalas ut i enlighet med vad bestämmer. Villkor och belopp tas in i fö- reskriften till lagen. Bedömning: En ledamot bör ha rätt till traktamente vid inrikes och utrikes tjänsteresa under samma förutsättningar som . Vi ser ingen anledning att föreslå några ändringar när det gäller de förutsätt- ningar som ska vara uppfyllda för att en ledamot ska ha rätt till traktamente vid inrikes tjänsteresa till annan ort än och vid utrikes tjänsteresa. Vi har i fråga om rätten till övernattningsbostad och logiersättning, eller med andra ord nattraktamente, föreslagit att den nuvarande hänvisningen i lag- texten till att ledamoten ska ha avdragsrätt för ökade levnadskostnader enligt inkomstskattelagen ska slopas och ersättas med att rekvisiten anges direkt i Motsvarande ändring bör även göras när det gäller regleringen av dagtraktamentet och utlandstraktamentet. För att öka transparensen bör även nuvarande hänvisningar till vad som gäller för arbetstagare hos Riksdagsför- valtningen tas bort och villkor och belopp i stället tas in i föreskriften till lagen. Författningsförslag med anledning av detta finns i 5 kap. 1, 3 och 4 §§ ersätt- ningslagen och i 5 kap. 1–3 §§ föreskriften till lagen. finns det en särskild ersättning som lämnas till ledamöter som är på tjänsteresa i som innefattar övernattning, s.k. Stockholmstrak- tamente. Närmare bestämmelser om Stockholmstraktamentet finns i 5 kap. 3 § ersättningslagen. I paragrafens första stycke föreskrivs följande: Vid flerdygnsförrättning i lämnas traktamente för varje hel och halv dag som har tagits i anspråk för förrättningen (Stockholmstrakta- mente). Traktamentet motsvarar hälften av maximibeloppet enligt 12 kap. 11 § inkomstskattelagen avrundat till närmaste tiotal kronor. Stock- holmstraktamentet lämnas inte för dag som berättigar till flerdygnsförrätt- ning på annan ort i än , utlandstraktamente eller förrätt- ningstillägg. I paragrafens andra stycke sägs att Stockholmstraktamentet inte ska reduceras om ledamoten fått fria måltider under förrättningen (jfr 12 kap. 17 § andra stycket inkomstskattelagen). Innan Stockholmstraktamentet infördes gällde följande ordning. Vid inrikes tjänsteresa hade en ledamot rätt till ett dagtraktamente om förrättningen skedde på en plats som låg längre bort än från tjänstestället och krävde över- nattning. Traktamentet uppgick till . Påbörjades förrättningen eller senare under avresedagen eller avslutades eller tidigare under hemresedagen betalades ett halvt traktamente. Av traktamentet var skattepliktigt och skattefritt. Traktamentet skulle redu- ceras genom måltidsavdrag om ledamoten fått fria måltider. Vid inrikes tjänsteresa som inte var förenad med övernattning betalades ett förrättningstillägg om per dag under förutsättning att förrättningen skett på en ort belägen mer än från tjänstestället och varat . Beloppet skulle reduceras genom måltidsavdrag. Förrättningstill- lägget infördes och syftade till att täcka ökade levnadskostnader vid en- dagsförrättningar. Förrättningstillägget var skattepliktigt. Till grund för införandet av Stockholmstraktamentet låg ett förslag från en särskild utredare som tillkallades av riksdagsstyrelsen 2005. I direktiven till utredaren framhöll styrelsen att i sitt betänkande Ekono- miska villkor för ledamöter (2004/05:URF2) pekat på att regle- ringen kring ledamöternas dagtraktamenten var komplicerad och detaljrik. En- ligt kommittén var reglerna svåra att tillämpa både för ledamöterna och Riks- dagsförvaltningen. I direktiven uttalades bl.a. följande (s. 52): Utgångspunkten för ersättningssystemet är reglerna för tjänste- män. Det finns dock ett viktigt undantag genom att ledamöter har tjänstestället i bostaden. Det innebär att de som har ett avstånd till Riks- dagshuset som överstiger får traktamente vid vistelse i . Detta medför att det blir ett stort antal långtidsförrättningar i för ledamöterna. Dessa Stockholmsförrättningar har kommit att innebära en omfattande administration såväl för den enskilde ledamoten som för . Då den likvärdiga hanteringen i förhållande till tjänstemännen på grund av Stockholmsförrättningarna inte har kunnat re- aliseras finns det anledning att ompröva systemet. En annan faktor som förändrats sedan nuvarande regler antogs är att riksdagsförvaltningen tillhandahåller övernattningslägenheter för ledamöterna. – – – bodde ledamöterna vanligtvis i de s.k. kombirummen i där möjlighet till matlagning var kraftigt begränsad. Behovet av ersättning bör därför rimligtvis ha förändrats. är det viktigt att understryka att det självklart uppstår merkostnader för ledamöter som har två bostäder och under stora delar av året långpendlar till uppdraget i . Denna typ av kostnader skall givetvis vara täckta med all- männa medel. Ersättning som lämnas vid användning av egen bil vid tjäns- utgår för ledamöterna med dels en skattefri del, dels en skattepliktig. I ett antal statliga myndigheter utgår ersättning enbart enligt den skat- tefria delen. Det fastställda målet om likhet med tjänstemännens ersätt- ningsvillkor gör att reglerna i denna del bör ses över. Vidare anfördes följande: En utredare bör tillkallas med uppdrag att göra en prövning av nuvarande regler för traktamente för riksdagsledamöterna. Utgångspunkterna bör vara att skapa ett enkelt och lättadministrerat system med stor transparens. Utredaren skall därför särskilt pröva förutsättningarna för att undanta s.k. Stockholmsförrättningar från rätten till traktamente. Då tjänstestället alltjämt skall vara ledamotens bostad förutsätter detta att ledamöter boende mer än från ersätts på annat sätt för de merkostnader som uppstår på grund av uppdraget. Utredaren skall också undersöka hur statliga myndigheter betalar ut ersättning för resor med egen bil. I den mån det framkommer att system skiljer sig från det som tillämpas vid andra myndigheter skall förslag till förändringar lämnas som leder till att riksdagsledamöternas ersättning för resor med egen bil kan ses som likvärdig med den ersättning som utges till tjänstemän i staten. Där- utöver får utredaren göra de analyser och prövningar av traktamentsreg- lerna för ledamöter som krävs. Förslag bör läggas där reglerna behöver ses över i syfte att skapa enkla och lätt tillämpbara regler. Genom- gående skall utgångspunkten vara att resor kan företas med vederbörlig hänsyn till miljö- och säkerhetskrav för ledamöterna. Utredaren redovisade sitt uppdrag i betänkandet Traktamente Bilersättning EU-resor (2005/06:URF3). Utredaren pekade på flera problem som det då gäl- lande systemet med flerdygnsförrättning i förde med sig och över- vägde olika lösningar för att hitta ett annat system som var lättare att admini- strera och mer anpassat för ledamöternas speciella situation. En idé var att lyfta bort Stockholmsförrättningarna från systemet med dagtraktamenten och i stäl- let föreslå en höjning av arvodet för de ledamöter som bodde längre bort än från . En sådan lösning skulle dock, enligt utredaren, inte innebära någon förenkling i och med ledamöterna även fortsättningsvis måste föra noteringar över antalet övernattningar i , bjudmåltider etc. för att sedan i samband med inkomstdeklarationen kunna yrka avdrag för de mer- kostnader som uppkommit under förrättningarna. Ett fast månatligt trakta- mente oberoende av antalet faktiska övernattningar skulle inte heller innebära någon förenkling utan snarare vara en återgång till det system som gällde då gällande regler infördes. En sådan fast månatlig ersättning skulle också riskera att slå orättvist eftersom antalet dygn i varierade be- roende på om ledamoten tillhörde regeringsparti eller oppositionsparti, till- hörde partigruppsledningen eller ingick i . Ytterligare en lösning som övervägdes men förkastades var att ledamöterna löpande fick ersättning för styrkta merkostnader. Utredaren kom fram till att det mest ändamålsenliga upplägget var att även fortsättningsvis knyta förutsättningarna för traktamentet till rätten till avdrag för ökade levnadskostnader enligt inkomstskattelagen. Ersättning för ökade kostnader för måltider och småutgifter borde som tidigare betalas ut för de dygn som ledamoten rent faktiskt vistades i för att fullgöra sitt upp- drag. Bostaden på hemorten skulle alltjämt anses som tjänsteställe. Enligt för- slaget var de ledamöter som bodde längre bort än från be- rättigade till ersättning under förutsättning att förrättningen i var förenad med övernattning. Ersättningen för tjänsteresorna till skulle benämnas Stockholmstraktamente för att skilja den från de traktamen- ten som betalades ut vid tjänsteresor till annan ort i landet. Enligt utredaren borde Stockholmstraktamentet vara skattefritt, dvs. bestämmas till ett belopp som inte medförde att en viss del av ersättningen skulle behandlas som arvode i skattehänseende. Det borde inte förekomma halva Stockholmstraktamenten utan beloppet skulle vara enhetligt för varje hel eller halv dag som tagits i anspråk för förrättningen. Utredaren ansåg att beloppet inte skulle reduceras om ledamoten fick kostnadsfri måltid han eller hon var berättigad till Stockholmstraktamente. Utredaren konstaterade vidare att motsvarande ändringar krävdes i inkomstskattelagen. I annat fall skulle det inte uppnås nå- gon förenkling. Utredaren uttalade därvid följande (s. 24 f): Uppdraget som riksdagsledamot kräver många dagars vistelse i under en längre överblickbar period, vanligen . Merkostnaderna är rimligtvis ungefär desamma . Jag anser att avdrag vid inkomsttaxeringen därför bör kunna medges med ett belopp som mot- svarar den ersättning som betalat ut även om arbetet varit förlagt till i en följd. Därigenom kan man också bortse från längre avbrott i löpande förrättningar som blir många . Förslaget innebär vissa avsteg från gällande skat- terättsliga regler. Jag anser dock att riksdagsledamöternas arbetssituation och arbetsvillkor är så speciella att de i sig medför att dessa avsteg kan försvaras för att uppnå ett förenklat och mer ändamålsenligt ersättningssy- stem för denna begränsade och lätt definierbara grupp. Som kommer att framgå av det följande kommer mitt förslag också att innebära besparingar för statsverket. Mot bakgrund av de avvikelser från skattereglerna som mitt förslag innebär, dvs. att avdrag skall kunna medges med ett och samma belopp för hela och för halva dagar, att avdraget inte minskas med värdet av fria måltider samt slopandet av den s.k. tremånadersregeln, föreslår jag att nivån på stockholmstraktamentet bestäms till per dag. Vid in- komsttaxeringen bör avdrag inte kunna medges med högre belopp än som motsvarar den utbetalda ersättningen, dvs. Vidare anser jag att av- drag endast skall kunna medges i sådana fall då ersättning faktiskt utbeta- lats. Sådana inskränkningar i avdragsrätten är en nödvändig följd av konstruktionen med ett stockholmstraktamente. I annat fall skulle de nyss- nämnda avvikelserna leda till en ekonomisk fördel för ledamöterna i för- hållande till övriga skattskyldiga. En annan omständighet som gör att jag finner det föreslagna beloppet rimligt är att övernattningsbostäderna i riks- dagens hus generellt håller en god standard och att möjligheterna till mat- lagning väsentligt förbättrats sedan nuvarande traktamentsregler antogs. Behovet av ersättning för merkostnader för måltider har därmed föränd- rats. Införande av stockholmstraktamentet innebär vissa gränsdragnings- problem mot andra traktamenten och förrättningstillägg. För att undvika att dubbel ersättning utgår för en och skall stockholmstrakta- mente inte betalas ut om ledamoten är berättigad till helt eller halvt traktamente för en tjänsteresa till annan ort i landet. Inte heller skall stockholmstraktamente utbetalas om ledamoten är berättigad till helt eller halvt utlandstraktamente eller förrättningstillägg för en en- dagsförrättning utomlands. delade i sitt remissvar över betänkandet utredarens uppfattning att den föreslagna ordningen innebar avsevärda administrativa förenklingar. Med hänsyn till det, och då riksdagsledamöter utgjorde en liten lätt definierbar grupp med speciella arbetsförhållanden, kunde det vara motiverat att införa särskilda regler och rutiner vid utbetalning av traktamentsersättning för denna grupp. ställde sig därför positivt till förslaget. , som också tillstyrkte utredarens förslag, pekade på att förslaget innebar ett betydligt mer lättadministrerat och förenklat förfa- rande såväl för riksdagsförvaltningen som för ledamöterna. Enligt nämnden motsvarade förslaget också bättre de ökade levnadskostnader som drabbar le- damöter från landsorten vid vistelse i . Skillnaden mellan ledamöter bosatta i och ledamöter som bodde utanför minskade och skulle bättre motsvara de verkliga kostnadsskillnaderna. Skatte- och tullavdelningen vid avstyrkte dock försla- get. I remissvaret anfördes bl.a. följande: Skattereglerna för avdrag för ökade levnadskostnader är generellt utfor- made och gäller för alla yrkesgrupper. Om vissa skattskyldiga har en spe- ciell arbetssituation och särskilda arbetsvillkor avspeglas detta inte genom avvikande skatteregler. I stället kommer detta speciella förhållande till ut- tryck genom en anpassning av förutsättningarna för utbetalning av t.ex. traktamenten och andra ersättningar. Det saknas därtill underlag i utred- ningen för att ta ställning till hur och i vilken omfattning som arbetssituat- ion och arbetsvillkor skiljer sig från vad som gäller för andra skattskyldiga. Det förhållandet att riksdagsledamöterna är på tjänsteresa under längre pe- rioder är knappast i sig något särskiljande inslag. Inte heller att kostför- måner är vanligt förekommande. Det förefaller inte heller vara sannolikt att skattesystemet skulle ställa större och mer betungande administrativa krav på riksdagsförvaltningen och riksdagsledamöterna än på andra skatt- skyldiga och arbetsgivare i allmänhet. Det kan alltså enligt avdelningens bedömning inte anses klarlagt att riksdagsledamöternas arbetssituation och arbetsvillkor skulle vara så speciella att de motiverar ett avsteg från de ge- nerellt utformade skattereglerna. En annan sak är att uppdraget som riks- dagsledamot är unikt, men det innebär inte att arbetssituation och arbets- villkor för ledamöterna är unika. Riksdagsstyrelsen ställde sig bakom utredarens förslag (framst. 2005/06:RS4). hade inte något att invända och följde utskot- tet (bet. 2005/06:KU19). Förslag: En ledamot har rätt till Stockholmstraktamente på samma sätt som . Nuvarande hänvisning till att ledamoten ska ha rätt till avdrag en- ligt inkomstskattelagen och till vad som gäller för arbetstagare hos Riks- dagsförvaltningen tas bort. I stället anges förutsättningarna för rätt till trak- tamente direkt i lagtexten. Bedömning: över en enstaka valperiod understiger visserligen Stock- holmstraktamentet dagtraktamentet. Ledamöterna med rätt till Stock- holmstraktamente har dock goda möjligheter till egen självhushållning, vil- ket gör att behovet av ersättning för ökade levnadskostnader minskar. Stockholmstraktamentet innebär dessutom stora administrativa fördelar för ledamöterna. Stockholmstraktamentet kan inte anses ofördelaktigt jämfört med dagtraktamentet. I vårt uppdrag ingår att belysa Stockholmstraktamentet, särskilt vad gäller rät- ten till årskort på tåg (se avsnitt 22.1). I och med införandet av Stockholmstraktamentet ersattes ett komplicerat, detaljrikt och svåröverskådligt system med dagtraktamente med ett enhetligt och enkelt traktamente där man inte behöver skilja mellan hela och halva dagar och inte heller behöver göra måltidsavdrag. Vi har under vårt arbete mött uppfattningen att Stockholmstraktamentet är ekonomiskt ofördelaktigt jämfört med dagtraktamentet. Det är visserligen så att Stockholmstraktamentet beloppsmässigt är lägre än dagtraktamentet. minskar dock dagtraktamentet, till för att ligga på samma nivå som Stockholmstraktamentet. Blir ledamoten omvald är den nya valperioden att betrakta som en fortsättning på den på- gående tjänsteresan. Eftersom tjänsteresan pågått kommer dag- traktamentet att då ligga på samma nivå som Stockholmstraktamentet. över en enstaka valperiod – med vistelse i – innebär Stockholmstraktamentet att ledamoten totalt får ca i skattefri ersättning. Om ledamoten i stället under mot- svarande tid och förutsättningar i stället hade fått dagtraktamente hade leda- moten fått ett belopp om ca . Görs måltidsavdrag för lunch eller middag uppgår ersättningen till ca . Motsva- rande belopp vid måltidsavdrag för en lunch eller middag uppgår till ca . Rent beloppsmässigt överstiger således dagtraktamentet Stockholmstrakta- mentet under en enstaka valperiod. Blir ledamoten omvald föreligger ingen beloppsmässig skillnad mellan Stockholmstraktamentet och dagtraktamentet. Man måste dock hålla i minnet att man vid dagtraktamentets storlek har tagit hänsyn till att den berättigade i stor utsträckning är hänvisad till att äta på restaurang eller liknande. Som påpekades redan då Stockholmstraktamentet infördes tillhandahåller dock övernattningsbostäder med goda möjligheter till självhushåll. Alternativt har ledamoten numera i stället rätt till logiersättning för egen bostad som får förutsättas ha motsva- rande möjligheter till självhushåll. Detta förhållande måste beaktas vid en jäm- förelse av de olika ersättningsformerna och ledamotens behov av kostnadser- sättning vid tjänsteresa i . För ledamöterna har Stockholmstrakta- mentet dessutom den stora fördelen att de slipper lägga ned tid och kraft på att ta fram det underlag som krävs för att få dagtraktamente, vilket innebär att hålla reda på halva och samt måltidsavdrag. Risken för att det blir fel i redovisningen minskar också med Stockholmstraktamentet. Mot den bakgrunden gör vi den sammantagna bedömningen att Stock- holmstraktamentet i jämförelse med dagtraktamentet inte kan anses ofördel- Snarare innebär Stockholmstraktamentet betydande fördelar. I linje med våra tidigare ställningstagande vad gäller hänvisningen i lagtex- ten till avdragsrätten för ökade levnadskostnader i fråga om nattraktamente, dagtraktamente och utlandstraktamente bör dock bestämmelsen om Stock- holmstraktamente utformas så att förutsättningarna för rätten till traktamente anges uttryckligen i lagtexten (se förslag till 5 kap. 2 § ersättningslagen). 26.1 Uppdraget i denna del Enligt direktiven ska vi överväga två frågor som gäller riksdagsledamöternas avgångsförmåner, regleringen av dels s.k. förskjutna avgångsförmåner, dels underlaget vid beräkningen av ekonomiskt omställningsstöd till en talman. Uppdraget redovisas närmare i avsnitt 26.4 och 26.5. togs det in bestämmelser ersättningsstadga som innebar att en ledamot som lämnade , fyllt vid avgången och tillhört hade rätt till visstidspension. Den som inte var berättigad till visstidspension men som tjänstgjort hade i stäl- let rätt till avgångsersättning. Motsvarande bestämmelser togs in ersättningsstadga. I och med att ersättningslag trädde i kraft avskaffades systemet med visstidspension och avgångsersättning. I stället infördes en ordning med inkomstgaranti. En ledamot som lämnade efter minst tre samman- hängande år hade rätt till inkomstgaranti. För en ledamot som tjänstgjort kor- tare sammanhängande tid än gällde inkomstgarantin . En ledamot som tjänstgjort men som inte hade uppnått hade rätt till inkomstgaranti . Garantitiden kunde förlängas om det fanns särskilda skäl. Systemet med inkomstgaranti ansågs med tiden alltför förmånligt och inte i tillräcklig grad bidra till att tidigare ledamöter kom tillbaka till förvärvsarbete. Mot den bakgrunden reformerades systemet genom lagändringar 2014. Refor- men innebar att det nu finns två former av avgångsförmåner – inkomstgaranti (det gamla systemet) och ekonomiskt omställningsstöd (det nya systemet). En ledamot som lämnar har dessutom rätt till stödåt- gärder för övergång till förvärvsarbete. Rätten till stödåtgärder gäller oavsett om ledamoten omfattas av systemet med inkomstgarantin eller ekonomiskt omställningsstöd. Införandet av ersättningslagen 2017 innebar inga sakliga ändringar av systemet med avgångsförmåner. Inkomstgarantin omfattar de ledamöter som valts in i före valet eller som trätt in som ersättare . ledamöter och ersättare som tillträtt uppdraget vid valet eller senare, om han eller hon tidigare varit ledamot av och har ett beslut om in- komstgaranti som inte har löpt ut vid återinträdet i . En ledamot som lämnar riksdagsuppdraget sammanhängande tid i har rätt till inkomstgaranti fr.o.m. den tidpunkt då arvodet upphör. Garantitidens längd och garantibeloppets storlek beror på ledamotens ålder och tjänstgöringstiden i .