urf · H8A5URF1 · 2020-09-24 00:00:00 — vård av barn och föräldraledighet (framst. 2015/16:RS7 s. 115). Vid sjukfrån- varo eller föräldraledighet görs avdrag enligt de bestämmelser som gäller för arbetstagare hos . Ersättning lämnas inte för tid då en ledamot är statsråd eller statssekreterare. Om en ledamot är ledig än en månad betalas ersättning. Som framgått är det enligt 3 kap. 9 § ersättningslagen dock möjligt för en ledamot att vid s.k. korttidsledighet begära avdrag på arvodet, dock endast under tid när det pågår verksamhet i kammaren. Ledighet som har beviljats av eller av talmannen, eller sjukfrån- varo, begränsar inte rätten till avgångsförmåner (12 kap. 6 § och 13 kap. 7 § ersättningslagen). Om en ledighet har pågått i , ska betala ersättning för logikostnad bara om det finns sär- skilda skäl (5 kap. 9 §). En ledamot som är ledig från uppdraget får behålla den tekniska och elektroniska utrustning som tillhan- dahåller. Om det finns särskilda skäl får utrustningen dock krävas tillbaka un- der ledigheten (7 kap. 10 §). 10.5 Närvaro vid voteringar En bedömningsgrund för om en ledamot deltar i riksdagsarbetet är deltagande i voteringar. För att ge en bild av vad en sådan indikator skulle visa redovisas här vissa uppgifter. Inledningsvis redovisas antalet voteringstillfällen per må- nad under tre riksmöten. Tabell 13 Antal voteringstillfällen 2016/17–2018/19 Källa: Genomgång av programmet Kammarstatistik. Av tabellen framgår att antalet voteringstillfällen för respektive månad i stort sett är detsamma under de tre riksmötena. De flesta voteringar äger rum på 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET Särskilt förekommer voteringar också andra veckodagar. Antalet voteringstillfällen per kvartal 2010/11–2018/19 (utom juli–septem- ber) redovisas i följande tabell. Tabell 14 Antalet voteringstillfällen per kvartal 2010/11–2018/19 Källa: Genomgång av programmet Kammarstatistik. Av tabellen framgår att antalet voteringstillfällen i stort sett är detsamma under de nio riksmötena. Närvaron vid voteringar kan redovisas på olika sätt. Om man räknar per voteringstillfälle var 52 ledamöter frånvarande vid minst vart femte tillfälle under /19. Tolv ledamöter var frånvarande vid av tillfällena. Bland dessa finns ledamöter som under var sjuk- skrivna men varje gång kortare än en månad, dvs. ingen ersättare kallades in. Några av de ledamöter som hade låg närvaro vid voteringarna var kandidater i valet till . Åtta ledamöter var närvarande vid av de 671 vote- ringarna, dvs. vid de enskilda knapptryckningarna, under /19. Under /18 var nio ledamöter närvarande vid mindre än 50 pro- cent av de 825 voteringarna. Det ska sägas att kvittningsförfarandet ger utrymme för viss frånvaro från voteringar utan att ledighet formellt beviljats av talmannen. Kvittningsförfa- randet syftar till att undvika att den balans mellan partiblocken som följer av valresultatet rubbas vid voteringar till följd av ledamöters frånvaro. Kvittning innebär att en ledamot som inte kan närvara i kammaren avräknas (kvittas) mot en ledamot av ett motstående parti som också kommer att vara frånva- rande eller avstå från att rösta. Kvittningen sköts av kvittningsmän från re- spektive parti. Kvittningsförfarandet i kammaren bygger på en överenskom- melse mellan partierna, och förfarandet är således inte särskilt reglerat. I följande tabell visas antalet ledamöter med minst 50 procents frånvaro från voteringstillfällena per kvartal. 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET Tabell 15 Antal ledamöter med frånvaro från voteringstill- fällena riksmötena /17–2018/19 2018/–dec 2018/–mars 2018/–juni 2017/–dec 2017/–mars 2017/–juni 2016/–dec 2016/–mars 2016/–juni Källa: Genomgång av voteringsprotokoll Antalet varierar mellan 3 och 16 ledamöter. I 100 fall har en ledamot haft minst 50 procents frånvaro under ett kvartal. Vissa ledamöter har minst 50 procents frånvaro under mer än ett kvartal, så det är alltså inte 100 olika ledamöter utan drygt 60 olika ledamöter. I följande tabell visas ledamöternas frånvaro i olika intervall. Tabell 16 Frånvaro i procent i olika intervall för riksmötena /17– 2018/19 92–93 %8 Av tabellen framgår att det har förekommit 11 gånger att en ledamot har varit frånvarande vid av voteringstillfällena under ett kvartal. har en ledamot varit frånvarande vid 50–av voteringstill- fällena (av dessa har frånvaron varit exakt ). Således har en ledamot varit frånvarande av voteringstillfällena under ett kvartal i 61 fall . Dessa 61 fall har studerats närmare. Det förekommer undantagsvis att ledamöter har så hög frånvaro vid mer än ett kvartal . Det är i huvudsak två kategorier av le- damöter som haft så hög frånvaro under mer än ett kvartal: dels ledamöter som har uppmärksammats i medierna för sin låga frånvaro i , dels några 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET Några av fallen är också ledamöter som har varit sjukskrivna kor- tare tid än en månad, dvs. som inte har haft någon ersättare. 10.6Konstitutionsutskottets ställningstaganden till motioner har behandlat ett antal motioner om frågor som ledighet från riksdagsuppdraget och om förtroendevaldas frånvaro från riksdagsarbetet. I det följande redovisas relevanta ställningstaganden. Samt- liga motioner har avstyrkts av utskottet och avslagits av . avstyrkte utskottet en motion som syftade till en begränsning i möjligheterna för riksdagsledamöter att utföra annat lönearbete vid sidan av sitt riksdagsarbete (bet. 2003/04:KU5 s. 23 f.). Utskottet ansåg att det finns ett värde i att riksdagsledamöter kan vara aktiva i samhället vid sidan av det po- litiska arbetet. För många ledamöter kan det dessutom vara ett grundläggande intresse att genom att fullgöra visst arbete inom ramen för sin yrkesverksamhet vidmakthålla den kompetens och den verksamhet som behövs för att kunna återgå till full verksamhet i yrket efter riksdagsuppdraget. Det måste enligt utskottet i första hand vara en uppgift för den enskilda ledamoten att själv av- göra om hans eller hennes arbetssituation medger ett utrymme att fullgöra andra uppgifter – även lönearbete – än de som hänger samman med riksdags- uppdraget. Ytterst är det självfallet väljarna som i val avgör saken. Det kan inte heller bortses från att en reglering för att förhindra visst arbete utanför skulle kunna utesluta vissa grupper från möjligheten att åta sig ett uppdrag som riksdagsledamot. Utskottet vidhöll sin bedömning när det gäller utrymmet för att fullgöra uppgifter utöver upp- draget som riksdagsledamot (bet. 2004/05:KU29). Det borde enligt utskottets mening också fortsättningsvis vara den enskilda ledamotens sak att avgöra vil- ket utrymme som finns för sådana uppdrag. I behandlingen av riksdagsstyrel- sens förslag om arvodesavdrag vid kortare ledighet anförde utskottet att för- slaget inte innebar någon ändring av den ytterst restriktiva praxis som gäller för kortare ledigheter än en månad och avstyrkte en motion om utökade möj- ligheter till kortare ledighet (bet. 2005/06:KU33 s. 15). Utskottet har redovisat att ledighet som är längre än en månad har beviljats för exempelvis tjänst som statssekreterare, för vård av barn och för internat- ionella uppdrag (jfr t.ex. bet. 2006/07:KU4 s. 29). Utskottet har anfört att ett kvittningsförfarande i praktiken har utvecklats i kammaren som ger utrymme för viss frånvaro från riksdagsarbetet utan att tal- mannen formellt beviljat ledighet. Utskottet har också konstaterat (bet. 2013/14:KU15 s. 7) att en riksdagsledamot är förtroendevald och därmed inte anställd av eller . I 2016/17:KU18 (s. 19 f.) hänvisade utskottet till tidigare ställningstagan- den, att det i första hand måste vara en uppgift för den enskilda ledamoten att själv avgöra om hans eller hennes arbetssituation medger ett utrymme att full- göra andra uppgifter – även lönearbete – än de som hänger samman med 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET Ytterst är det väljarna som i val avgör saken. En riksdags- ledamot är förtroendevald och därmed inte anställd av eller Riks- dagsförvaltningen. En riksdagsledamot är därför fri att själv bestämma sin ar- betsinsats. Utskottet har hänvisat till riksdagsstyrelsens påpekande att det inte finns några formella krav på hur stor arbetsinsats en ledamot ska göra. Mot- ionsyrkandet gällde möjligheten att avsätta riksdagsledamöter med en hög frånvaro. Motionsyrkanden med samma innebörd har senare avstyrkts med hänvisning till att utskottet vidhåller sin uppfattning (bet. 2017/18:KU27 s. 27 f., och bet. 2018/19:KU30 s. 58 f.) 10.7 Regler i andra parlament Inte i något europeiskt parlament finns något strikt imperativt mandat.9 I de flesta europeiska parlament finns det regler om närvaro i plenum, och i många parlament finns regler om avdrag på arvodet eller på andra ersättningar om en ledamot inte närvarar. Hur reglerna tillämpas i praktiken är svårare att veta. Intrycket är att reglerna sällan behöver tillämpas. Regler om arvode, trakta- mente och kostnadsersättningar skiljer sig också åt, vilket försvårar jämförel- ser. Det förekommer motstridiga uppgifter om vissa länder vilket kan bero på att reglerna inte tillämpas enligt bokstaven. finns reglerna i parlamentens arbetsordningar, som motsvarar riks- dagsordningen. Arbetsordningarna är dock ofta mer detaljerade än riksdags- ordningen. 10.7.1 Nationella parlament i () har två undersökningar om krav på närvaro i plenum och utskott samt sanktioner genomförts, 2010 och 2018.10 Den följande redogörelsen byg- ger på dessa undersökningar, information från parlamentens webbplatser samt svar från de nordiska motsvarigheterna till samt från . Enligt undersökningen fanns det i 17 av de 24 svarande länderna en rättslig skyldighet att närvara i plenum. I några länder följdes inte skyldig- heten att närvara upp med möjligheter till sanktioner (tjeckiska senaten, Tweede kamer – underhuset – i , ). Bland länder med sanktioner är den vanligaste åtgärden pekuniära sanktioner (t.ex. Slove- nien, , , , , tjeckiska deputeradekammaren, ). De närmare reglerna framgår inte alltid, men det vanliga synes vara 9European Commission for Democracy through (Commission), 2009, Report on the Imperative Mandate and Similar Practices. 10ECPRD 1530 Attendance of Members of Parliament at Plenary meetings, 2010, ECPRD 3683 Disqualification of a Member of the Parliament from holding office when failing to attend meetings, 2018. 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET att talmannen eller något ledande organ inom parlamentet beslutar om åtgär- der. I några parlament kan en ledamot förlora sin plats i parlamentet om närva- ron är för låg. I förlorar en ledamot sin plats i parlamentet om leda- moten utan giltigt skäl inte deltar i ett sammanträde i utskott eller plenum mer än fyra gånger per session. I förlorar en ledamot sitt mandat om han eller hon är frånvarande från parlamentets möten i utan giltigt skäl. Det är författningsdomstolen som fattar beslutet. Reglerna är i princip de samma för de båda kamrarna. I kan en ledamot skiljas från uppdraget om han eller hon på ett väsentligt sätt och upprepade gånger försummar att sköta sitt uppdrag som riksdagsledamot. I får inte en ledamot vara frånvarande utan giltigt skäl från mer än hälften av voteringarna under en sess- ion. En ledamot som har så hög frånvaro kan fråntas sitt mandat. I förlorar en ledamot sitt uppdrag om hon eller han inte deltar i parlamentets arbete utan giltigt skäl . I förlorar en ledamot sitt uppdrag om hon eller han inte deltar i parlamentets arbete . I Lett- land och finns reglar om arvodesavdrag och en ledamot kan fråntas sitt mandat om han eller hon varit frånvarande mer än hälften av mötena i plenum under en session. I fråntogs en ledamot 2010 sitt mandat av författningsdomstolen efter att ha varit frånvarande från alla möten i en månad. En ledamot av House of Lords förlorar sitt ledamotskap om han eller hon inte har närvarat under en session som varat eller längre. Regeln in- fördes med House of Lords Reform Act 2014. förlorade sex ledamöter sitt ledamotskap av detta skäl; fyra av dem avled strax efter, vilket gör att man kan misstänka att de inte deltog av åldersskäl. I vissa länder beräknas sanktionerna proportionellt utifrån antalet missade plenum (t.ex. , och deputeradekammare). I representantkammare (Chambre des représentants) finns regler om reducering av arvodet om ledamöterna utan giltigt skäl inte deltar vid voteringar som för- annonserats. Arvodet reduceras enligt följande: Tabell 17 Reducering av arvode i representantkammare Deltagande vid förannonserade voteringar I spanska deputeradekammaren är ledamöterna skyldiga att delta i möten i plenum och utskott. En ledamot som med avsikt fullständigt avstår från att delta i möten i plenum och utskott kan fråntas vissa rättigheter, bl.a. delar av arvodet. Reglerna har enligt uppgift från deputeradekammaren tillämpats . Sammanlagt tre ledamöter har blivit av med sin ersättning . I spanska senaten kan arvodet för en månad eller mer dras in om en ledamot är frånvarande upprepade gånger utan giltig frånvaro. 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET senaten är enda tillfället då detta tillämpats 1993 då tre senatorer som inte del- tog i arbetet blev av med sin ersättning för . I franska nationalförsamlingen är utgångspunkten att det är obligatoriskt att delta i plenum och utskott. En ledamot som är frånvarande i viss utsträck- ning kan bli av av arvodet. Den franska senaten har i alla fall tidigare haft regler om ekonomiska sanktioner om en senator inte är närva- rande i tillräckligt stor utsträckning. I det italienska parlamentets båda kamrar finns regler om närvaro och möjlighet till avdrag på arvodet om närvaron är för låg. får en ledamot ett avdrag på från kostnads- ersättningen om han eller hon inte är närvarande med giltigt skäl vid vissa plenum. Har ledighet beviljats blir avdraget . I brittiska underhuset finns inga formella krav på närvaro. I några länder anges att det är partigrupperna som kontrollerar närvaron (, , , och ; kan synas lite mot- stridigt eftersom det också uppges att det finns andra regler i några av dessa länder, men det kan vara olika situationer som avses). Enligt ECPRD kan ledamöter i parlamenten i och få arvo- desavdrag vid låg närvaro. Vid varje sammanträde i plenum ska det finnas en närva- rolista som ledamöterna ska skriva på. Namnen på de ledamöter som registre- rats som närvarande enligt närvarolistan ska i protokollet från varje samman- träde anges som ”närvarande”. Namnen på de ledamöter som talmannen be- friat från skyldigheten att närvara ska i protokollet från varje sammanträde anges som ”befriade från närvaro”. betalar ut en schablonersättning (traktamente) på för varje officiell arbetsdag, förutsatt att ledamöterna skriver på en när- varolista. Ersättningen halveras om ledamöterna med plenarom- röstningar uteblir från mer än hälften av omröstningarna med namnupprop, även om de är närvarande. betalar ut en ersättning för allmänna utgifter som är kopplade till ledamöternas uppdrag. Ersättningen ska täcka utgifter i ledamo- tens hemland, t.ex. kontorskostnader och kostnader för dator- och teleutrust- ning. Om ledamoten utan giltig orsak är frånvarande under hälften av plenar- sammanträdena under ett parlamentsår (september–augusti) halveras ersätt- ningen. 10.7.3 De nordiska länderna I finns inga regler om krav på närvaro i . En ledamot är bunden endast av sin egen övertygelse och inte av någon föreskrift från sina väljare (§ 56 Riges Grundlov). Det är således ledamoten själv som 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET bestämmer vad han eller hon ska göra eller inte göra. Motsvarigheten till riks- dagens utredningstjänst i känner inte till något fall då en ledamot inte deltagit i arbete men fått ersättning. I kan skilja en ledamot från uppdraget som riksdagsle- damot antingen helt eller för en bestämd tid om ledamoten på ett väsentligt sätt och upprepade gånger försummar att sköta sitt uppdrag som riksdagsleda- mot. beslut fattas med minst två tredjedelar av de avgivna rösterna och efter att man har inhämtat grundlagsutskottets ställningstagande (28 § grundlagen). Om en riksdagsledamot upprepade gånger underlåter att delta i arbete utan något godtagbart hinder, kan på förslag av talmanskonferensen besluta att han eller hon för en bestämd tid förlorar sitt riksdagsmannaarvode eller en del av det (2 § lagen om riksdagsmannaarvode). Såvitt den finska utredningstjänsten känner till har ingendera sanktionsmöjlig- het någonsin använts. Den sanktion som finns är att finska tidningar regelbun- det publicerar statistik om ledamöternas närvaro. I anses det som en plikt att delta i arbete om man valts till ledamot (63 § grundlagen), och det är straffbart att inte delta i mö- ten. Detta framgår av 12 § ansvarighetslagen: Det medlem av som uten gyldig forfall undlater å møte på Stor- tinget når dette trer sammen, straffes med bøter. På samme måte straffes den representant som uten gyldig grunn forsettlig unddrar sig fra å delta i forhandlinger eller som ikke retter sig efter forret- ningsorden. En ledamot som undandrar sig mötesplikten kan alltså ställas inför Riksrätt och dömas till böter. Ledamoten kan också fråntas sitt uppdrag och/eller röst- rätten för en period. Det finns inga fall i när en ledamot inte har deltagit i ar- bete utan laga förfall, vilket innebär att man inte vet vad som händer om en ledamot väljer att inte delta. Ledamöterna har samma skyldighet att delta i utskottens sammanträden som i . Förfall ska meddelas ordföranden (20 § forret- ningsorden). Ledamöter i alltinget i är skyldiga att närvara när det är sammanträde i plenum (dock inte under frågestunder) om de inte har laga förfall, vilket ska anmälas i förväg. Talmannen ska informeras om frånvaro så fort som möjligt och bedöma skälen för dem. Så vitt bekant finns inga regler om ekonomiska sanktioner. Det svenska statsskicket bygger på folkstyrelse som förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och självstyrelse. är det svenska folkets främsta företrädare. 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET mandatet att företräda folket inför de beslut som fattar. Ledamöterna har alltså en central och mycket betydelsefull roll som det svenska folkets re- presentanter i . Att som folkvald stifta lagar och bestämma statens budget har stor betydelse för människors vardag. Att vara ledamot av riksdag är således det viktigaste förtroendeuppdrag man kan ha i och är förenat med stort ansvar. ledamöter har fått sitt mandat av väljarna i samband med val. Det är ledamotens ansvar att under hela valperioden leva upp till detta förtro- ende, och i nästa val avgör väljarna om förtroendet ska förnyas. En riksdags- ledamot är förtroendevald och därmed inte anställd av eller Riks- dagsförvaltningen. En ledamot ska kunna utföra sitt uppdrag på ett fritt och obundet sätt, utan påtryckningar från andra. Om en ledamot väljer att inte delta i riksdagsarbetet återspeglas dock inte medborgarnas vilja som den uttryckts vid val i beslut. Det aktuella partiet kan inte heller använda det antal ledamöter i riksdagsarbetet som väl- jarna har röstat fram. Den ordning som finns för att hantera långvarig frånvaro är möjlighet till ledighet och att en ersättare då träder in. Ersättarsystemet in- rättades alltså för att medborgarnas vilja som den uttryckts vid val ska åter- speglas i beslut, oberoende av om någon eller några av represen- tanterna är förhindrade att delta i besluten. En ledamot som väljer att inte delta i riksdagsarbetet kan således begära ledigt. Erfarenheten har dock visat att vissa ledamöter har valt att inte delta i riksdags- arbetet utan att begära ledigt. Att ledamöter väljer att inte delta i riksdagsarbetet men ändå får ersättning riskerar att skada väljarnas förtroende för och det de- mokratiska systemet. Det är även stötande att arvode betalas ut utan att någon reell arbetsinsats görs. Mot detta ska ställas principen att ledamöterna ska vara fria och obundna, och att väljarna i nästa val avgör om förtroendet ska förnyas. Det ska sägas att det i praktiken är varje parti som har det avgörande inflytan- det över utformningen av valsedeln, även om väljaren i en del fall har möjlig- het att själv nominera en kandidat för ett parti, och att möjligheten till person- röst kan påverka vilka som väljs in. I vilket fall är det uppenbart att avsikten med att varje ledamot ska ha en stark ställning inte syftar till att en ledamot inte ska delta i riksdagsarbetet och få ersättning för uppdraget. En stark ställning för ledamoten handlar om att ledamoten inte ska kunna tvingas att rösta eller agera politiskt på ett visst sätt. Riksdagsstyrelsen har framhållit att de regelverk som rör riksdagsledamö- ternas ekonomiska villkor bör präglas av en balans mellan olika intressen. Le- damöterna måste ges möjlighet att verka under rimliga villkor mot bakgrund av de särskilda krav som innefattas i riksdagsuppdraget. Det är emellertid också viktigt att ersättningen inte uppfattas som överdrivet förmånlig eller omotiverat gynnsam. En sådan reglering riskerar att i förlängningen påverka förtroendet för ledamöterna och för arbete negativt (framst. 2016/16:RS7 s. 65). 10 ÅTGÄRDER MOT LEDAMÖTER SOM INTE DELTAR I RIKSDAGSARBETET Redovisningen ovan i avsnitt 10.7 av förhållandena i andra parlament visar att det förekommer krav på närvaro och ibland också regler om sanktioner, ofta arvodesavdrag, vid bristande närvaro. Det är alltså inte något främmande för parlament att ha regler om närvaro och möjlighet till sanktioner vid bris- tande närvaro. Det finns mot bakgrund av vad som anförts ovan starka skäl att finna en ordning som motverkar att ledamöter utan laga förfall inte deltar i riksdagsar- betet som de får ersättning. Erfarenheter från senare år visar att det nu finns ett behov av att reglera frågan. Det är, för att besvara den första frågan i utredningens direktiv, således önskvärt att reglera frågan om ekonomiska sanktioner mot ledamöter som väljer att inte delta i riksdagsar- betet. Regleringen bör ta sikte på de mest uppenbara fallen när ledamöter un- der väljer att inte delta i riksdagsarbetet men ändå får ersättning. Ord- ningen ska vara rättssäker och förutsägbar. Det är viktigt att kriterierna för att avgöra om en ledamot deltar i riksdagsarbetet eller inte är tydliga och mätbara. I det följande föreslås en sådan ordning. I korthet innebär förslaget att Riks- dagens arvodesnämnd prövar om en ledamot ska anses ha deltagit i riksdags- arbetet eller inte. Kriteriet för att avgöra om en ledamot har deltagit i riksdags- arbetet eller inte är deltagande i voteringar. Har ledamoten varit frånvarande vid av voteringstillfällena under ett kvartal utan giltigt skäl ska talmannen erinra ledamoten om att om en sådan frånvaro upprepas under ett kvartal kommer talmannen att göra en anmälan till arvo- desnämnden. Om talmannen har anmält att en ledamots ogiltiga frånvaro har varit för hög beslutar nämnden om arvodet ska återkrävas. Återkravet gäller för det kvartal när den höga ogiltiga frånvaron upprepas. Nämndens beslut kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. I 5 kap. 2 § RO anges att en ledamot har rätt till arvode för sitt uppdrag av allmänna medel och att närmare bestämmelser om arvode och ekonomiska villkor för ledamöter och ersättare finns i lag. Det bör i denna huvudbestäm- melse anges att ytterligare bestämmelser om arvode och ekonomiska villkor samt om återkrav och jämkning av arvode och andra ersättningar för ledamöter och ersättare finns i lag. Därmed blir bestämmelsen mer informativ. fastställer månadsarvodet för riksdagsledamöter och beslutar om avgångsförmåner för ledamöter. Nämnden beslutar också om jämkning av avgångsförmåner.