urf · H8A5URF2 · 2020-12-16 00:00:00 — 1.prisbasbelopp: prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 7 §§ socialförsäkrings- balken, 2.förhöjt prisbasbelopp: det förhöjda prisbasbeloppet enligt 2 kap. 6 och 8 §§ socialförsäkringsbalken, 3.inkomstbasbelopp: inkomstbasbeloppet enligt 58 kap. 26 och 27 §§ social- försäkringsbalken, 4.inkomstindex: inkomstindex enligt 58 kap. 10–12 §§ socialförsäkringsbal- 5.balansindex: balansindex enligt 58 kap. 22–24 §§ socialförsäkringsbalken, 6.Europaparlamentets ledamotsstadga: beslut av om antagande av ledamotsstadga (2005/684/EG, Euratom), och 7.tjänsteresa: en resa som en ledamot gör som ett led i utövningen av sitt uppdrag som riksdagsledamot och som påbörjas på tjänstestället, under en på- gående tjänsteresa eller på en förrättningsort samt avslutas på tjänstestället eller på en förrättningsort. Paragrafen innehåller definitioner av vissa begrepp som används i lagen. De- finitionen av begreppet tjänsteresa flyttas från hittillsvarande 4 kap. 1 § andra stycket och tas in som en ny punkt 7. 3 a § En ledamot har sitt tjänsteställe i bostaden på den adress där han eller hon är folkbokförd enligt folkbokföringslagen (1991:481) under förutsättning att bo- staden är inrättad för permanent boende för ledamoten och dennes familj och även disponeras av ledamoten. Om bostaden inte uppfyller dessa krav utgör ledamotens tjänste- ställe. Paragrafen är ny och innehåller en definition av begreppet tjänsteställe. Defi- nitionen motsvarar delvis den definition som finns i hittillsvarande 4 kap. 1 § tredje stycket ersättningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 23.4. Av paragrafens första stycke framgår att ledamotens tjänsteställe utgörs av hans eller hennes bostad på den adress – inte ort som tidigare – där ledamoten är folkbokförd enligt folkbokföringslagen, dock bara om vissa ytterligare krav är uppfyllda. Bostaden ska sålunda dels vara inrättad för permanent boende för ledamoten och hans eller hennes familj, dels disponeras av ledamoten. Båda förutsättningarna måste vara uppfyllda. Begreppet bostad inrättad för permanent boende definieras inte i ersätt- ningslagen eller i någon annan författning på närliggande område. I de allra flesta fall torde det inte finnas några svårigheter att avgöra om en bostad är inrättad för permanent boende. Bostaden ska ha tillgång till el, vatten, avlopp, värme och liknande nyttigheter som krävs för ett stadigvarande boende året om. Ledning för den bedömningen kan hämtas från byggregler av- seende utformningskrav och tekniska egenskapskrav på olika slags bostäder. Det ska också vara fråga om ett eget, självständigt boende av normal storlek. Det krävs alltså att ledamoten ska disponera minst ett eget rum och ha tillgång till kök, toalett och liknande. Bedömningen ska göras på objektiva grunder och inte utifrån ledamotens egna personliga preferenser. Gränsfall får överlämnas till praxis. Innebörden av begreppet får då tolkas utifrån normalt språkbruk och mot bakgrund av syftet med regleringen (jfr HFD 2017 ref. 43), dvs. att kompensera för de merkostnader som uppstår på grund av den vistelse i som riksdagsuppdraget kräver. Om ledamotens familj bor tillsammans med ledamoten i , ska bostaden på folkbokföringsadressen vara av ett sådant slag att hela familjen kan bo permanent i bostaden. Den bedömningen ska göras utifrån hur förhål- landena såg ut för tillträdet av uppdraget i . Inget hindrar visserligen att ledamoten skaffar en annan bostad på hemorten riksdagsuppdraget pågår. Bostaden ska dock vara av motsvarande slag. Kravet på bostad inrättad för permanent boende är alltså inte uppfyllt om le- damoten vid tillträdet av uppdraget säljer sin villa eller bostadsrätt, flyttar till med familjen och i stället skaffar sig ett övernattningsrum på hem- orten. Är bytet av bostad motiverat av ändrade familjeförhållanden, t.ex. på grund av att barn flyttar hemifrån, måste det emellertid vara möjligt att skaffa en mindre bostad. Inget hindrar heller att ledamoten flyttar till en annan ort så länge han eller hon disponerar en bostad inrättad för permanent boende. Kravet att ledamoten ska disponera bostaden innebär att han eller hon ska ha obegränsad tillgång till och kunna utnyttja bostaden på grundval av ett äganderätts- eller upplåtelseavtal. Ledamoten ska således äga, hyra eller arren- dera bostaden. En överenskommelse om att vid behov få sova över hos eller låna en säng eller ett rum av föräldrar, släkt och vänner eller liknande tillfälliga arrangemang uppfyller således inte kravet på att ledamoten ska disponera bo- staden. I kravet på att ledamoten ska disponera bostaden ligger också att den ska vara belägen på en sådan plats att det går att ta sig till och från bostaden och att använda den året om. Bostaden får inte vara uthyrd eller utlånad till någon annan utan rent faktiskt kunna disponeras fullt ut av ledamoten vid varje givet tillfälle. Är bostaden på hemorten uthyrd uppstår det inte någon merkost- nad för ledamoten (jfr 1994/95:SkU43 och 2003/04:SkU20 s. 21 f.). Det finns dock inget hinder mot att ledamoten hyr ut en väl avgränsad del av bostaden, exempelvis en uthyrningsdel eller en separat lägenhet. Det finns inget krav på att ledamoten ska utnyttja bostaden på hemorten i viss utsträckning , månad eller liknande för att den ska vara att be- trakta som tjänsteställe, om övriga förutsättningar är uppfyllda. Det saknas legal definition av begreppet familj i svensk rätt och begreppet kan ha olika betydelse beroende på sammanhanget. Vad som avses med be- greppet familj i detta sammanhang är ledamotens make, maka eller sambo samt deras barn, antingen egna eller gemensamma, som de bor tillsammans med. Begreppet innefattar även familjehemsplacerade barn. Om bostaden inte uppfyller kraven enligt första stycket utgör bostaden inte ledamotens tjänsteställe, även om han eller hon är folkbokförd där. Detta fram- går av andra stycket. Tjänstestället är då i stället . I sådant fall har ledamoten inte rätt till övernattningsbostad i bostads- bestånd, logiersättning och traktamente. Det påverkar även rätten till resekost- nadsersättning. 5 § Vad som sägs i denna lag om en ledamot gäller även talmannen och en ersät- tare som utövar uppdrag som ledamot (ersättare), om det inte anges något annat i lagen. Paragrafen motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 5 och 6 §§ och innehåller en bestämmelse om lagens tillämplighet på talmannen och ersättare. Det har gjorts ett förtydligande om att lagen bara gäller ersättare som utövar uppdrag som ledamot. Övervägandena finns i avsnitt 15.1 och 15.5. Av paragrafen framgår att vad som sägs i lagen om en ledamot även gäller talmannen och ersättare, om det inte anges något annat i lagen. Detta gäller inte bara bestämmelser om rätt till ersättning utan även andra bestämmelser i lagen, exempelvis om återkrav och preskription. Bestämmelser som avviker från vad som gäller för ledamöter finns i fråga om talmannen angående rätten till arvode och vad som ska utgöra underlag vid beräkningen av inkomstgaranti och ekonomiskt omställningsstöd (3 kap. 1 §, 12 kap. 11 § och 13 kap. 5 §). Det finns även särskilda regler för beräkningen av en tidigare talmans pensionsrätt för tid (9 kap. 5–7 §§). Vad gäller ersättare finns en särskild bestämmelse om under vilka förutsätt- ningar en ersättare får genomföra enskilda utrikes tjänsteresor (4 kap. 4 § tredje stycket). Det finns även en särskild bestämmelse om en ersättare för någon annan ledamot än talmannen eller en ledamot som tjänst- gör som statsråd eller statssekreterare har rätt till ersättning när uppdraget upp- hör (1 kap. 9 §). 6 § En ledamot som fullgör uppdrag som statsråd har under den tiden inte rätt till ersättning enligt denna lag. Paragrafen motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 9 § tredje stycket och inne- håller en bestämmelse om att en ledamot som fullgör uppdrag som statsråd inte har rätt till ersättning enligt lagen under den tiden. Tiden som statsråd kan dock under vissa förutsättningar tillgodoräknas vid prövningen av ledamotens rätt till avgångsförmån (se 12 kap. 6 a § och 13 kap. 7 a §). Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 15.6. 7 § En ledamot som har beviljats ledighet för att tjänstgöra som statssekreterare har under den tiden inte rätt till ersättning enligt denna lag. En ledamot som har beviljats ledighet av något annat skäl har bara rätt till ersättning under ledigheten om det anges i lagen. Paragrafen motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 9 § tredje stycket och inne- håller en bestämmelse om vad som gäller i fråga om rätt till ersättning vid ledighet som har beviljats av eller talmannen. Någon ändring i sak är inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 15.6. I första stycket anges att en ledamot som har beviljats ledighet för att tjänst- göra som statssekreterare inte har rätt till ersättning enligt lagen under den Tiden får dock tillgodoräknas vid prövningen av ledamotens rätt till av- gångsförmån när han eller hon lämnar (se 12 kap. 6 § och 13 kap. 7 § andra stycket). Det andra stycket gäller ledighet som beviljats av något annat skäl än tjänst- som statssekreterare, exempelvis på grund av sjukdom eller föräldrale- dighet. Vid sådan ledighet lämnas ersättning bara om det uttryckligen anges i lagen. Sådana bestämmelser finns bl.a. vad gäller rätten till arvode (3 kap. 8 §), övernattningsbostad i bostadsbestånd (6 kap. 10 §) och tillgång till teknisk och elektronisk utrustning (7 kap. 13 §). När det gäller vissa ersättningsformer följer det direkt av lagen att det inte kan lämnas någon ersättning under ledighet. Ett exempel på det är rätten till resekostnadsersätt- ning och traktamente, som förutsätter att ledamoten tjänstgör. 8 § En ledamot har rätt till ersättning enligt denna lag från och med den dag då han eller hon tillträder uppdraget till och efter det att uppdraget upphörde, om det inte anges något annat i lagen. Paragrafen, som delvis motsvarar hittillsvarande 1 kap. 7 §, innehåller en be- stämmelse om rätten till ersättning gäller. Någon ändring i sak är inte avsedd. Av paragrafen framgår att rätten till ersättning gäller från och med den dag då ledamoten tillträder riksdagsuppdraget till och efter det att uppdraget upphörde, om det inte anges något annat i lagen. Bestämmelser som avviker från denna huvudregel finns i 1 kap. 9 § som gäller ersättare för någon annan än talmannen, ett statsråd eller en statssekreterare. Vidare finns bestäm- melser i 4 kap. 2 a § som innebär att en ledamot i vissa fall har rätt till ersätt- ning för resekostnader före tillträdet. Av 8 kap. 3 § följer att rätten till barn- verksamhet upphör med att uppdraget upphör. En ledamot som valts in i vid ett riksdagsval tillträder uppdraget när samlas enligt 3 kap. 10 § regeringsformen och 3 kap. 2 § riksdagsordningen. En ledamot som efterträder en annan ledamot tillträder uppdraget den dag som anges i beslut enligt 14 kap. 18 § vallagen (2005:837). En ersättare tillträder uppdraget den dag som anges i det bevis som utfärdas av då han eller hon kallas att tjänstgöra (5 kap. 5 § riksdagsordningen och tilläggsbe- stämmelse 5.5.1). För en ledamot som lämnar vid ett riksdagsval upphör uppdraget när den nyvalda samlas. Om ledamoten lämnar uppdraget under val- perioden upphör uppdraget den dag som framgår av beslut om att godta ledamotens avsägelse. Detsamma gäller en ersättare som avsäger sig uppdraget . Annars upphör en ersättares uppdrag den dag som framgår av det bevis som utfärdas då han eller hon kallas att tjänstgöra. Om den ordi- narie ledamot som ersättaren ersätter återkommer till tidigare än av- sett upphör ersättarens uppdrag . 9 § En ersättare för någon annan än talmannen eller en ledamot som tjänstgör som statsråd eller statssekreterare, har rätt till ersättning som anges i det bevis som utfärdas av då ersättaren kallas att utöva uppdrag som ledamot. Om uppdraget upphör tidigare än vad som anges i beviset, har ersättaren rätt till ersättning från det att uppdraget upphörde, dock längst till den dag som anges i beviset. Paragrafen motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 8 § och innehåller en sär- skild bestämmelse som gäller ersättare för andra ledamöter än talmannen och ledamöter som tjänstgör som statsråd eller statssekreterare. Någon ändring i sak är inte avsedd. Paragrafen innehåller en särreglering i förhållande till bestämmelsen i 1 kap. 7 § om att rätten till ersättning upphör efter det att uppdraget upphörde. För ersättare som omfattas av bestämmelsen gäller i stället att rätten till ersättning upphör den dag som anges i det bevis som utfärdas då ersättaren kallas att tjänstgöra (5 kap. 5 § riksdagsordningen och tilläggsbestämmelse 5.5.1). Om uppdraget upphör tidigare än vad som framgår av beviset på grund av att den ordinarie ledamoten återinträder tidigare än planerat, har ersättaren rätt till ersättning från det att uppdraget upphörde, dock längst till den slutdag som anges i beviset. 10 § får meddela föreskrifter till lagen. Paragrafen innehåller ett bemyndigande till att med- dela föreskrifter till lagen. Ändringen innebär att uttrycket tillämpningsföreskrifter byts ut mot före- skrifter. Vidare har det gjorts en språklig korrigering. Övervägandena finns i avsnitt 15.3. Bemyndigandet följer av 8 kap. 13 § andra stycket regeringsformen där det föreskrivs att får bemyndiga myndigheter att meddela föreskrifter som avser förhållanden inom eller dess myndigheter. Sådana föreskrifter beslutas av riksdagsstyrelsen enligt 10 § 5 lagen (2011:745) med instruktion för . I lagen används återkommande uttrycket ”i enlighet med vad Riksdagsför- valtningen bestämmer” för att markera att den närmare innebörden av bestäm- melsen framgår av riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen. 1 § Talmannen har rätt till ett månatligt arvode som motsvarar arvodet till statsmi- nistern. Paragrafen innehåller en bestämmelse om talmannens rätt till arvode och mot- svarar hittillsvarande 2 kap. 1 §. Paragrafen flyttas till detta kapitel i och med att 2 kap. upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 27.2. 2 § En ledamot har rätt till ett månatligt arvode som bestäms av arvo- desnämnd. Paragrafen innehåller en bestämmelse om en ledamots rätt till arvode och mot- svarar hittillsvarande 3 kap. 1 §. 3 § En vice talman har rätt till ett månatligt tilläggsarvode som uppgår till 30 pro- cent av ledamotsarvodet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att en vice talman har rätt till ett månatligt tilläggsarvode och motsvarar hittillsvarande 3 kap. 2 §. 4 § En ordförande i ett utskott eller i har rätt till ett månatligt till- äggsarvode som uppgår till av ledamotsarvodet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till ett månatligt tilläggsarvode för en ordförande i ett utskott eller i och motsvarar hittillsva- rande 3 kap. 3 §. Bestämmelsen har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. 5 § En vice ordförande i ett utskott eller i har rätt till ett månatligt tilläggsarvode som uppgår till av ledamotsarvodet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till ett månatligt tilläggsarvode för en vice ordförande i ett utskott eller i och motsvarar, med en språklig justering, hittillsvarande 3 kap. 4 §. 6 § En ledamot, suppleant eller tillfällig ersättare i har rätt till sam- manträdesarvode för sammanträden som infaller , och un- der tid då kammaren inte sammanträder. Detta gäller dock inte ordföranden och en vice ordförande i nämnden. En suppleant i som närvarar vid ett sammanträde utan att delta i de beslut som fattas under sammanträdet har rätt till sammanträdesarvode bara om nämnden beslutar om det. bestämmer arvodets storlek. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till sammanträdesarvode i som motsvarar hittillsvarande 3 kap. 5 §. I första stycket har det gjorts en språklig ändring med anledning av att det kan förekomma flera vice ordförande. Någon ändring i sak är inte avsedd. Arvode som inkomst av anställning 7 § Talmansarvode, ledamotsarvode och tilläggsarvode ska anses som inkomst av anställning enligt socialförsäkringsbalken och lagen (1991:1047) om sjuklön. Le- damoten ska i det sammanhanget anses som arbetstagare. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att talmansarvode, ledamotsarvode och tilläggsarvode ska anses som inkomst enligt socialförsäkringsbalken och sjuklönelagen och motsvarar hittillsvarande 3 kap. 6 §. Ändringen innebär ett förtydligande om att bestämmelsen även omfattar talmansarvode. Så har an- setts vara fallet även tidigare och någon ändring i sak är inte avsedd. 8 § En ledamot har rätt till ledamotsarvode och tilläggsarvode vid ledighet som understiger en månad. Om ledigheten uppgår till minst en månad har ledamoten rätt till arvode under ledigheten bara om den beror på offentligt uppdrag, sjukdom, föräldraledighet, vård av närstående eller fullgörande av totalförsvarsplikt. Med ett offentligt uppdrag avses ett uppdrag som ges av eller rege- ringen eller av någon annan efter bemyndigande av eller regeringen. En anställning utgör inte ett offentligt uppdrag. Paragrafen motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 9 § och innehåller en be- stämmelse om vad som gäller i fråga om rätt till arvode vid ledighet som be- viljas av eller talmannen. Övervägandena finns i avsnitt 15.6. Om ledigheten understiger en månad har ledamoten enligt första stycket rätt till arvode och tilläggsarvode under ledigheten. Så är det redan i den hittillsva- rande regleringen, men det framgår bara indirekt av hittillsvarande 1 kap. 9 §. Uppgår ledigheten till en månad eller än så har ledamoten rätt till arvode under den tiden bara under vissa förutsättningar, nämligen om skälet för ledigheten är offentligt uppdrag, sjukdom, fullgörande av totalförsvars- plikt, föräldraledighet och vård av närstående. De två förstnämnda ledighets- grunderna motsvarar hittillsvarande reglering i ersättningslagen. Det tidigare uttrycket militärtjänstgöring har dock ersatts med uttrycket fullgörande av totalförsvarsplikt utan att någon ändring i sak är avsedd. Angivandet av ledig- hetsgrunderna föräldraledighet och vård av närstående i lagen innebär ett för- tydligande i enlighet med vad som gäller enligt praxis. nuvarande hänvisningen till vad som gäller enligt bestämmelser för arbetsta- gare hos tagits bort. I andra stycket förklaras vad som avses med begreppet offentligt uppdrag. En likalydande definition finns i hittillsvarande 1 kap. 9 § andra stycket. Arvodesavdrag och ersättning vid sjukfrånvaro och föräldraledighet 9 § Vid sjukfrånvaro och föräldraledighet ska det göras avdrag på talmansarvode, ledamotsarvode, tilläggsarvode och arvode enligt 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ i enlighet med vad bestämmer. Paragrafen innehåller en bestämmelse om arvodesavdrag vid sjukfrånvaro och föräldraledighet som delvis motsvarar hittillsvarande 3 kap. 7 och 8 §§. Para- grafen har ändrats språkligt och strukturerats på ett annat sätt än enligt nuva- rande lydelse. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 15.4 och 16.1. Bestämmelsen gäller ledamöter som har beviljats ledighet av el- ler talmannen på grund av sjukdom eller föräldraledighet eller som är frånva- rande av samma anledningar utan att ansöka om ledighet. I ett sådant fall har de rätt till arvode under ledigheten. I stället ska det göras ett s.k. kalenderdagsavdrag på talmansarvode, ledamotsarvode, tilläggsarvode och arvode enligt 1 § 2 och 4 arvodeslagen. har det i fråga om avdra- gets beräkning hänvisats till vad som gäller enligt bestämmelser för arbetsta- gare hos , dvs. Den hänvisningen har avskaffats. Avdraget ska i stället göras i enlighet med vad Riksdagsför- valtningen bestämmer. Regleringen av avdraget framgår således i stället av riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med instruktion för ). 10 § Vid sjukfrånvaro och föräldraledighet har en ledamot rätt till ersättning i en- lighet med vad bestämmer. Paragrafen innehåller en bestämmelse om rätt till ersättning vid sjukfrånvaro och föräldraledighet som delvis motsvarar hittillsvarande 3 kap. 7 och 8 §§. Bestämmelsen har ändrats språkligt och strukturerats på ett annat sätt än tidi- gare. Någon ändring i sak är dock inte avsedd. Övervägandena finns i avsnitt 15.4. och 16.1. Bestämmelsen gäller ledamöter som har beviljats ledighet av el- ler talmannen på grund av sjukdom eller föräldraledighet eller som är frånva- rande av sådan anledning utan att ansöka om ledighet. I hit- tillsvarande reglering har det i fråga om rätten till ersättning hänvisats till vad som gäller enligt bestämmelser för arbetstagare hos , dvs. Den hänvisningen har ersatts med en hänvisning till att rätten till ersättning gäller i enlighet med vad Rätten till ersättning vid sjukfrånvaro och föräldraledighet fram- går således av riksdagsstyrelsens föreskrift till lagen (jfr 10 § 5 lagen med in- struktion för ). Arvodesavdrag på ledamotens egen begäran 11 § Om en ledamot av något annat skäl än som anges i 9 och 10 §§ har beviljats ledighet än en månad under tid då arbetsplenum pågår, ska det på leda- motens begäran göras kalenderdagsavdrag för på ledamotsarvode, till- äggsarvode och arvoden enligt 1 § 2 och 4 lagen (1989:185) om arvoden m.m. för uppdrag inom , dess myndigheter och organ. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att en ledamot har rätt att begära avdrag på sitt arvode vid ledighet som understiger en månad och motsvarar hittillsvarande 3 kap. 9 §. Bestämmelsen har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. Ersättning för förlorad semester 12 § En ersättare har rätt till ersättning för förlorad semester. Sådan ersättning läm- nas endast för den tid som understiger per tolvmånadersperiod. Paragrafen innehåller en bestämmelse om ersättares rätt till kompensation för förlorad semester som delvis motsvarar hittillsvarande 3 kap. 10 §. Övervä- gandena finns i avsnitt 16.2. Bestämmelsen har formulerats som en uttrycklig rättighet för ersättaren och förtydligats så att det framgår att rätten till ersättning för förlorad semester ska bedömas per tolvmånadersperiod. Den som tjänstgör er- sätts för hela den förlorade semestern under den tiden. Den som tjänstgör ersätts däremot endast som överstiger (jfr framst. 2005/06:RS4 s. 86 f.). 4 kap. Resekostnadsersättning Ersättning för kostnader för tjänsteresa 1 § En ledamot har rätt till ersättning för sina kostnader för en tjänsteresa. Paragrafen, som motsvarar hittillsvarande 4 kap. 1 § första stycket, innehåller en bestämmelse om att en ledamot har rätt till ersättning för sina kostnader vid en tjänsteresa. Ersättning lämnas för transport och övernattning. Kostnader för övernattning har tidigare inordnats bland bestämmelserna om traktamente, s.k. nattraktamente. Även andra kostnader som kan hänföras till en tjänsteresa kan ersättas. Det kan exempelvis handla om kostnader för bagageavgift, nödvändig vaccinering och visum. Definitionen av begreppet tjänsteresa i paragrafens hittillsvarande andra stycke flyttas till 1 kap. 2 § medan bestämmelsen om ledamotens tjänsteställe i hittillsvarande tredje stycket tas in i 1 kap. 3 a §. 2 a § Rätten till ersättning enligt 2 § gäller för 1.en ledamot som tillträder sitt uppdrag vid ett riksdagsval från och med den dag då fastställt valresultatet, 2.en ledamot som tillträder sitt uppdrag under en pågående valperiod från och med den dag då utsett honom eller henne till ledamot, och 3.en ersättare från och med den dag då utfärdar bevis om att ersättaren ska utöva uppdrag som riksdagsledamot. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om från vilken tidpunkt rät- ten till ersättning för resekostnader före tillträdet av riksdagsuppdraget enligt 4 kap. 2 § inträder. Paragrafen motsvarar delvis hittillsvarande 1 kap. 7 §. Nå- gon ändring i sak är inte avsedd. 4 § En enskild utrikes tjänsteresa ska vara av värde för fullgörandet av riksdags- uppdraget. fastställer för varje valperiod ett belopp som en ledamot får använda för sådana resor.