urf · H8A5URF1 · 2020-09-24 00:00:00 — I de undantagsfall där någon som inte om- fattas av offentlighets- och sekretesslagen behöver ta del av uppgifter som om- fattas av sekretess kan ett utskott med stöd av offentlighets- och sekretesslagen besluta att personen i fråga ska få ta del av uppgifter med förbehåll som in- skränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den. Kammaren ställde sig bakom förslag, och ändring- arna i riksdagsordningen trädde i kraft . 8.5 Krigsdelegationens förberedande verksamhet En mer allmän beskrivning av krigsdelegationen och de bestämmelser som gäller för den finns i avsnitt 7 ovan om vice talmän som vice ordförande i delegationen. Här är det mer begränsade aspekter av regleringen av krigsdele- gationen som är av intresse. Det kan konstateras att det inte finns några möjligheter att med stöd av riks- dagsordningen förordna om tystnadsplikt för ledamöter inom ramen för krigs- delegationens förberedande verksamhet, till skillnad från vad som gäller för utskotten och . Vissa bestämmelser om utskottens arbete är till- lämpliga på krigsdelegationen när den inte har trätt i ställe. Bestäm- melserna innebär följande: •Krigsdelegationen ska sammanträda inom stängda dörrar. Krigsdelegat- ionen får medge att även någon annan än en ledamot eller en tjänsteman i krigsdelegationen får närvara vid ett sammanträde inom stängda dörrar. (7 kap. 16 §) •En kallelse ska skickas till samtliga ledamöter. Kallelsen bör anslås dagen före sammanträdet. (7.15.1 andra stycket) •Endast om krigsdelegationen har fattat ett enhälligt beslut i förväg, får krigsdelegationen sammanträda under arbetsplenum eller val i kammaren. 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET I övrigt får ett sammanträde med krigsdelegationen äga rum som kammaren sammanträder. •Protokoll ska föras vid sammanträden i krigsdelegationen. Det förekommer att krigsdelegationen får information från myndigheter om vissa frågor vid sina sammanträden. Mot bakgrund av krigsdelegationens roll är det rimligt att anta att informationen kan röra rikets säkerhet eller förhållan- det till en främmande stat eller en mellanfolklig organisation. När det gäller politiska sekreterare har det såvitt kunnat utrönas aldrig varit aktuellt att de skulle få närvara vid krigsdelegationens sammanträden. Däre- mot har de involverats i delegationens övningsverksamhet vid sidan av de for- mella sammanträdena. 8.6Utredning om vissa frågor inom regelverket om säkerhetsskydd i och dess myndigheter Riksdagsstyrelsen beslutade att ge en särskild utredare i upp- drag att överväga vissa frågor inom regelverket om säkerhetsskydd i och dess myndigheter. Utredaren ska bl.a. se över frågor om tystnadsplikt för partikanslianställda och om säkerhetsprövning och placering i säkerhetsklass av dessa. I direktiven anförs att i den nya säkerhetsskyddslagen (2018:585) som trädde i kraft infördes en bestämmelse om tystnadsplikt för den som på grund av anställning eller på annat sätt deltar eller har deltagit i säkerhetskänslig verksamhet enligt den lagen (5 kap. 2 § första stycket). Den som har deltagit i säkerhetskänslig verksamhet får således inte obehörigen föra vidare eller på annat sätt utnyttja uppgifter som är av betydelse för säkerhet eller som i förhållande till en annan stat eller mellanfolklig organisation har åtagit sig att skydda. I paragrafens andra stycke finns en upp- lysning om att i det allmännas verksamhet gäller i stället bestämmelser i of- fentlighets- och sekretesslagen. Bestämmelsen om tystnadsplikt i första stycket är inte tillämplig för och dess myndigheter men bedöms gälla t.ex. för de enskilda leverantörer som har ingått säkerhetsskyddsavtal med. Det framgår inte av förarbetena om bestämmelsen gäller för anställda vid partikanslierna, och frågan har inte heller prövats rätts- ligt. Utredaren ska analysera om och i vilken utsträckning anställda vid parti- kanslierna omfattas av 5 kap. 2 § första stycket i den nya säkerhetsskyddsla- gen. Utredaren ska vidare överväga om säkerhetsprövning och placering i sä- kerhetsklass av anställda vid partikanslierna bör regleras i lag eller om det även fortsättningsvis är lämpligare med en överenskommelse. Vidare ska utredaren, med beaktande av riksdagsöversyns överväganden och slutsatser, fö- reslå de ändringar som bedöms nödvändiga i lagen (2019:109) om säkerhets- skydd i och dess myndigheter eller i riksdagsstyrelsens föreskrift om säkerhet och säkerhetsskydd i , och 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET partikanslierna för att säkerställa skyddet för säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter. Utredaren ska lämna erforderliga författningsförslag. Utredaren ska även samråda med partigruppernas kanslier där de berörs. Uppdraget ska re- dovisas . Det kan konstateras att det med nuvarande regler inte finns några möjligheter att med stöd av riksdagsordningen förordna om tystnadsplikt för ledamöter inom ramen för krigsdelegationens förberedande verksamhet. Däremot finns det sådana möjligheter när det gäller utskotten och . Krigsdelegationens förberedande verksamhet är mer sluten än utskotten. Till exempel finns det ingen möjlighet att i den förberedande verksamheten hålla öppna sammanträden för att inhämta information. Utskotten kan däremot anordna offentliga utfrågningar. fanns det möjlighet till beslut om tystnadsplikt i utri- kesutskottet och . Med enkammarriksdagen 1971 ut- sträcktes möjligheten till tystnadsplikt till samtliga utskott. inrättades 1995 kom samma bestämmelser att gälla där. Det har blivit viss ökad aktivitet när det gäller krigsdelegation- ens förberedande verksamhet. Man ska alltid vara varsam med att skapa möj- ligheter att belägga riksdagsledamöter med tystnadsplikt. Det ska dock sägas att det rimligen kan uppstå situationer där det förekommer sekretessreglerade uppgifter i krigsdelegationens förberedande verksamhet i minst lika stor om- fattning som det kan göra i utskottens verksamhet. Det kan då finnas skäl till beslut om tystnadsplikt. Det ska vidare framhållas att en möjlighet till beslut om tystnadsplikt kan innebära att företrädare för myndigheter som informerar delegationen kan vara mer öppenhjärtiga i sina redovisningar. Därmed kan krigsdelegationen få bättre information i sitt förberedande arbete. Sammantaget finns det alltså starka skäl för att det ska finnas samma möj- lighet till tystnadsplikt i krigsdelegationen som i utskotten. För krigsdelegat- ionens förberedande verksamhet bör alltså en möjlighet till beslut om tystnads- plikt skapas. I likhet med vad som gäller för utskotten bör både regeringen och krigsdelegationen kunna fatta sådana beslut. Beslut som krigsdelegationen fattar om tystnadsplikt kommer att framgå av protokollen från krigsdelegationens sammanträden. Sådana beslut kan omfatta vad som framkommit vid sammanträdet och uppgifter som finns i handlingar som t.ex. regeringen överlämnat. Uppgifterna kan röra övningar med krigsde- legationen som hålls vid sidan av delegationens sammanträden. Det innebär alltså att också uppgifter om övningarna kan bli föremål för beslut om tyst- nadsplikt. De förarbetsuttalanden som gjorde vid den senaste ändringen av bestämmelsen om tystnadsplikt i utskotten (bet. 2017/18:KU7) är en utgångspunkt i denna fråga. 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET Det innebär att det finns en lösning för en situation där en ledamot önskar en avstämning med en partiledare eller gruppledare i . En sådan dis- kussion torde kunna föras utan att uppgifter som omfattas av tystnadsplikt behöver lämnas. Om det trots allt bedöms nödvändigt kan det fortfarande inte anses vara fråga om ett obehörigt röjande. Nödvändig avstäm- ning med partiledare eller gruppledare är etablerad praxis i riksdagsarbetet och får anses vara en förutsättning för ett fungerande arbete i . Den be- gränsade grupp som på detta sätt kan komma att ta del av uppgifter som om- fattas av ett beslut om tystnadsplikt får förutsättas hantera uppgifterna med den varsamhet som krävs. När det gäller krigsdelegationen är dessutom ofta gruppledare och partiledare ledamöter av delegationen, vilket innebär att frå- gan om avstämning med en ledamot utanför krigsdelegationen sällan lär upp- komma. Den föreslagna lagändringen innebär, som för utskotten, att övriga personer som kan komma att närvara vid ett sammanträde i krigsdelegationen inte om- fattas av bestämmelsen. Dessa är normalt sett anställda i offentlig verksamhet och omfattas redan av offentlighets- och sekretesslagens bestämmelser. Det torde vara mycket ovanligt att någon som inte omfattas av offentlighets- och sekretesslagen behöver ta del av sekretessbelagda uppgifter när det gäller krigsdelegationen. Om det ändå skulle förekomma kan krigsdele- gationen med stöd av offentlighets- och sekretesslagen besluta att personen i fråga ska få ta del av uppgifter med förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den. En fråga gäller de anställda vid partigruppernas kanslier, här benämnda par- tikanslier. betonade vid den senaste ändringen av be- stämmelsen att det aldrig kan bli aktuellt att låta anställda i partikanslierna, t.ex. politiska sekreterare, ta del av uppgifter som omfattas av tystnadsplikt. Dessa personer är inte anställda i offentlig verksamhet och omfattas därför inte av offentlighets- och sekretesslagen. Därtill kommer att de inte har ett förtro- endeuppdrag som kan likställas med riksdagsledamöters uppdrag, anförde ut- skottet. Det finns inte skäl att ändra detta grundläggande synsätt, enligt utskot- tet. Detta resonemang om de anställda vid partikanslierna bör således även gälla som en utgångspunkt för krigsdelegationen. Det ska dock sägas, åter igen, att krigsdelegationen, men inte en enskild ledamot, kan med stöd av of- fentlighets- och sekretesslagen besluta att en person ska få ta del av uppgifter med förbehåll som inskränker mottagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den. Ett sådant beslut kan alltså fattas av krigsdelegationen när upp- giften lämnas ut. Ett förbehåll innebär att mottagaren av uppgifterna inte fritt får använda sig av dem och att det genom förbehållet uppstår en tystnadsplikt. Om behov skulle uppstå av information till t.ex. partiernas kanslichefer om krigsdelegationens förberedande verksamhet är det alltså möjligt för krigsde- legationen att besluta att lämna ut uppgifter med sekretessförbehåll. Det torde dock inte bli aktuellt annat än i rena undantagsfall. 8 TYSTNADSPLIKT I KRIGSDELEGATIONENS VERKSAMHET Riksdagsstyrelsen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att överväga vissa frågor inom regelverket om säkerhetsskydd i och Utredaren ska bl.a. se över frågor om tystnadsplikt för par- tikanslianställda och om säkerhetsprövning och placering i säkerhetsklass av Vidare ska utredaren, med beaktande av riksdagsöversyns överväganden och slutsatser, föreslå de ändringar som bedöms nödvändiga i lagen om säkerhetsskydd i och dess myndigheter eller i riksdagssty- relsens föreskrift om säkerhet och säkerhetsskydd i , Riksdagsför- valtningen och partikanslierna för att säkerställa skyddet för säkerhetsskydds- Utredaren ska analysera om och i vilken utsträckning anställda vid partikanslierna omfattas av 5 kap. 2 § första stycket i den nya riksdagsöversyn vill framhålla att det är angeläget att säkerhets- skyddslagens tillämpning i krigsdelegationens förberedande verksamhet klar- Det finns, som anförts ovan, en möjlighet för krigsdelegationen att be- sluta att lämna ut uppgifter med sekretessförbehåll. förutsätter att utredaren beaktar krigsdelegationens förberedande verksamhet i analysen av om och i vilken utsträckning anställda vid partikanslierna omfattas av 5 kap. 2 § första stycket i den nya säkerhetsskyddslagen. Den utredning som regeringen förväntas tillsätta om krigsdelegationen kan leda till förnyade överväganden i de frågor som här aktualiserats (bet. 2018/19:KU30 punkt 34, rskr. 2018/19:216). Det kan hävdas att den föreslagna bestämmelsen är av så stor vikt att den borde skrivas ut explicit och inte bara framgå av en hänvisning till motsva- rande bestämmelse för utskotten och . Denna teknik att hänvisa till vad som gäller för utskotten används dock för de övriga bestämmelser som tillämpas på krigsdelegationen när den inte är i ställe och får anses vara etablerad praxis; hänvisningar av detta slag har funnits sedan krigsdele- gationen inrättades 1965. Förslaget innebär en ändring i tilläggsbestämmelse 13.11.2 RO. reslås en konsekvensändring i offentlighets- och sekretesslagen. 9 Partilösa ledamöters platser i utskotten En riksdagsledamot som lämnar sin partigrupp lämnar därmed också de uppdrag i utskott och andra riksdagsorgan som ledamoten valts till av kam- maren i kraft av sin partitillhörighet. De organ som omfattas anges i en til- läggsbestämmelse i riksdagsordningen. I utredningens direktiv framhålls att en riksdagsledamot har fått ett förtroen- deuppdrag av sina väljare. Det är därför också väljarna som i slutet av valpe- rioden avgör om ledamoten har utfört uppdraget i enlighet med mandatet. Mot den bakgrunden kan , enligt bestämmelserna i 4 kap. 11 § RF, inte avsätta en ledamot mot hans eller hennes vilja. Liknande principer gäller även för uppdrag som ledamoten har valts till av . Av 12 kap. 4 § RO följer att den som har valts till ett uppdrag inte får lämna uppdraget utan att har medgett det. Ledamöternas uppdrag i utskott (liksom exempelvis platser i och Valprövningsnämn- den) fördelas genom val av och kan därför inte tas ifrån ledamöterna mot deras vilja, även om de lämnar samarbetet med sin partigrupp för att bli s.k. politiska vildar. har det blivit vanligare att ledamöter som lämnar samarbetet med sina partigrupper väljer att behålla sina utskottsplatser, vilket har medfört att utskottens sammansättning inte längre alltid har speglat partimässiga sammansättning. En konsekvens av en sådan utveckl- ing skulle i förlängningen kunna vara att berörda partiers möjligheter att bed- riva sin politik i utskotten försvåras och att utskottens roll som beredningsor- gan till kammaren inte fungerar på avsett sätt. Mot den bakgrunden har frågan uppkommit om partigrupper borde ges större möjligheter att för- foga över utskottsplatserna. En sådan diskussion väcker dock viktiga frågor om bl.a. ledamöternas självständighet och ställning i förhållande till väljarna. Utredningen ska därför analysera den nuvarande ordningen i ett konstitution- ellt perspektiv och överväga om det är önskvärt och lämpligt med en ordning där partigrupperna ges större möjligheter att förfoga över utskottsplatserna. Utredningen ska också överväga hur en sådan ordning i så fall bör utformas. 9.2 Reglering av partier och riksdagsledamöter ledamöter har fått sitt mandat av väljarna i samband med val. Det är ledamotens ansvar att leva upp till detta förtroende, och i nästa val avgör väljarna om förtroendet ska förnyas. I det nu aktuella sammanhanget kan det särskilt framhållas att nomineringsförfarandet inför val sker inom partierna. 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN utses genom fria, hemliga och direkta val. Vid sådant val röstar väljarna på ett parti och har möjlighet att lämna en särskild personröst (3 kap. 1 § RF). består av en kammare med 349 ledamöter (3 kap. 2 § RF). Mandaten fördelas mellan partier som anmält sitt deltagande i valet. De politiska partiernas verksamhet är i det närmaste helt oreglerad. Anled- ningen till detta är att principen om åsiktsbildningens frihet har ansetts moti- vera en stor varsamhet när det gäller att reglera partiernas verksamhet (se bl.a. SOU 2008:125 s. 209). I 3 kap. 4 § andra stycket RF föreskrivs att endast den som uppfyller vill- koren för rösträtt kan vara ledamot av eller ersättare för en ledamot. Varje svensk medborgare som är eller har varit bosatt i landet och har fyllt har rösträtt vid val till (3 kap. 4 § första stycket RF). Några andra begränsningar i form av valbarhets- och behörighetsvillkor för en riksdagsledamot eller ersättare finns inte. I 4 kap. 11 § RF finns en bestämmelse om att en riksdagsledamot eller er- sättare inte får lämna sitt uppdrag utan att medger det. Det finns alltså en medborgerlig skyldighet att kvarstå i uppdraget. Skyldigheten har sin grund i att ledamöterna ska ha möjlighet att fritt och obundet utöva sitt upp- drag. Genom regeringsformens bestämmelse ges riksdagsledamöterna ett skydd mot åtgärder som hindrar dem från att utöva riksdagsuppdraget (SOU 1963:17 s. 313). Deras parti kan inte tvinga dem att avgå. Motsvarande grundläggande principer gäller även för uppdrag som tilldelas genom val av . Enligt 12 kap. 4 § RO får den som har valts till ett uppdrag inom således inte lämna uppdraget utan att med- ger det (jfr , Grundlagarna [2019, Version 3A, ] kom- mentaren till 4 kap. 11 § RF och 12 kap. 4 § RO). I , 1996, sägs att föreskriften i riksdagsordningen är en parallell till bestämmelsen i 4 kap. 11 § RF. Ett parti kan alltså inte ta ifrån en ledamot som lämnat partiet hans eller hennes uppdrag inom mot ledamotens vilja. Den som är vald till ett uppdrag som förutsätter ledamotskap av ska enligt 12 kap. 13 § RO avgå från uppdraget om han eller hon lämnar riks- dagen eller utses till talman eller till statsråd, om inte annat är föreskrivet. (Un- dantagen avser krigsdelegationen, och vissa uppdrag och funkt- ioner som är knutna till talmanskapet.) Någon begäran om entledigande krävs inte. Vederbörande anses obehörig när någon omständighet som nämns i pa- ragrafen har inträffat (, Grundlagarna [2019], kommentaren till 12 kap. 3 § RO och , 1996, Riksdagspraxis, s. 89). I 1 kap. 3 § RO definieras gruppledare som den särskilda företrädare som en partigrupp, som vid valet till har fått av rösterna i hela riket ska utse för att samråda med talmannen enligt riksdagsordningen. Det kan nämnas att det i 4 kap. 10 § kommunallagen (2017:725) finns be- stämmelser om upphörande av uppdraget för ledamöter i fullmäktige och för ledamöter i en nämnd. Fullmäktige får återkalla uppdragen för samtliga för- troendevalda i en nämnd (eller för samtliga förtroendevalda som fullgör ett förtroendeuppdrag på heltid eller betydande del av heltid, dvs. 9 PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN m.fl.) vid förändrade majoritetsförhållanden och vid förändringar i nämndor- ganisationer. Det krävs att majoritetsförhållanden verkligen har ändrats (RÅ 2010 ref. 57). Vid val i kammaren som avser två eller fler personer, t.ex. val av utskott och , får valberedningen lägga fram en gemensam lista (12 kap. 8 § RO). Till grund för konstruktionen med val med en gemensam lista ligger be- stämmelsen att valet ska ske med slutna sedlar, om det begärs av minst så många riksdagsledamöter som motsvarar det tal som fås när samtliga röstbe- rättigade ledamöters antal delas med antalet personer valet avser ökat med 1, dvs. vid utskottsval 349/17 + 1 = 19,39, alltså 20 (om kvoten är ett brutet tal ska den avrundas till närmast högre tal). Detta gör att en partigrupp som är berättigad att erhålla plats i ett utskott alltid kan slå vakt om sin rätt genom att begära att valet i stället ska ske med slutna sedlar. I 12 kap. 8 § RO föreskrivs hur platserna ska fördelas vid val med slutna sedlar. Platserna fördelas proportionellt mellan varje gruppering av riksdags- ledamöter som uppträder under gemensam beteckning vid valet (proportionellt val). Uträkningen görs enligt följande (12 kap. 8 § tredje stycket RO): Platserna fördelas mellan grupperingar genom att en plats i taget tilldelas den gruppering som för varje gång får det högsta jämförelsetalet. Jämfö- relsetalet är lika med grupperingens röstetal, så länge grupperingen inte har tilldelats någon plats. Därefter beräknas jämförelsetalet genom att grupperingens röstetal delas med det antal platser som grupperingen har tilldelats, ökat med 1. Vid lika jämförelsetal ska avgörandet ske genom lottning. Detta innebär att när partigruppernas representanter i valberedningen diskute- rar en gemensam lista är utgångspunkten de bestämmelser i 8 § som gäller för val med slutna sedlar (, Grundlagarna [2019], kommentaren till 12 kap. 8 § RO). Dessa bestämmelser bygger på proportionella val enligt heltalsmetoden eller d’Hondts metod. Två eller fler partier kan samverka med varandra genom att gå fram med gemensam partibeteckning (kartellsamver- kan). Men valberedningen är inte bunden av bestämmelserna i 8 §. Om den är enig eller om bara en ledamot avviker, kan den komma med ett på annat sätt uppbyggt förslag, som man kan rösta om i kammaren. Den gemensamma listan upptar alla som ska väljas i den ordning som per- sonerna skulle ha blivit valda om valet hade förrättats med slutna sedlar och alla ledamöterna hade deltagit i valet. Det innebär att man i förväg har gjort en uträkning med tillämpning av 8 § tredje stycket. Detta innebär att huvudprincipen är att platserna fördelas proportionellt mellan varje gruppering av riksdagsledamöter som uppträder under gemensam beteckning vid valet. I förarbetena betonas vikten av att utskotten och andra 9PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN organ avspeglar majoritetsförhållandena i kammaren (SOU 1972:15 s. 291 och prop. 1973:90 s. 570): Beredningen har fäst avgörande vikt vid att de politiskt relevanta styrke- förhållandena i kammaren så nära som möjligt kommer att avspeglas i varje utskott och annat organ. På grund härav har tanken på en samtidig fördelning av samtliga utskottsplatser fått falla. Beredningen har vidare funnit att d’Hondts metod utan förbindelse med faktiskt kartellförbud är den enda som garanterar att såväl ett parti med absolut majoritet i kamma- ren som två eller flera samverkande partier med kammarmajoritet kan till- vinna sig majoritet i varje utskott (annat organ). 9.3.2 Organ som väljs av För varje valperiod ska enligt 7 kap. 2 § RO inom sig välja ett kon- stitutionsutskott, ett finansutskott och ett skatteutskott samt så många övriga utskott som behövs för riksdagsarbetet. Valet av utskott gäller val- period. I en tilläggsbestämmelse (7.2.1 RO) anges de 15 utskott som ska välja. kan även välja utskott för längst den tid som återstår av valperioden. väljer också en . väljer också följande organ i vilka det ingår eller kan ingå leda- möter: •riksdagsstyrelsen (endast talmannen och riksdagsledamöter) •riksdagens råd för (endast riksdagsledamöter) •valberedningen (endast riksdagsledamöter) •Utrikesnämnden (endast talmannen, riksdagsledamöter och statsråd) •krigsdelegationen (endast talmannen, riksdagsledamöter och statsråd) •Valprövningsnämnden (ordföranden får inte tillhöra ) •Riksdagens överklagandenämnd (ordföranden får inte tillhöra ) •Domarnämnden (två ledamöter och två ersättare som representerar allmän- heten väljs av ). Vidare väljer inom sig följande delegationer till mellanfolkliga in- stitutioner: •Nordiska rådets svenska delegation •den svenska delegationen till •den svenska delegationen till den parlamentariska församlingen vid •den svenska delegationen till den gemensamma parlamentariska kontroll- gruppen för Europeiska unionens byrå för samarbete inom brottsbekämp- ning (Europol) väljer också ledamöter i konvent för fördragsändringar inom Euro- peiska unionen. Övriga val som förrättar sker inte genom att två eller fler personer väljs . Det ska framhållas att talman och varje vice tal- man väljs var för sig. Följande fyra nämnder består av flera personer men de väljs var för sig: 9 PARTILÖSA LEDAMÖTERS PLATSER I UTSKOTTEN statsråds och statssekreterares övergångsre- striktioner till ombudsmän och riksrevisorn Enligt 13 kap. 19 § RO nominerar partigrupperna ledamöter till delegationerna till Interparlamentariska unionen och den parlamentariska församlingen för Unionen för . Talmannen beslutar efter samråd med gruppledarna om sammansättningen av dessa delegationer. Vidare utser talmannen ledamö- ter till delegationer till Natos parlamentariska församling, parla- mentariska och Arktiska parlamentarikerkonferensen.