rfr · H80WRFR6 · 2020-12-28 00:00:00 — Digitalt seminarium om uppföljningen av tillämpningen av gymnasiereglerna anordnade ett digitalt seminarium i om uppföljningen av hur gymnasiereglerna har tillämpats med företrädare för berörda aktörer. I det följande redovisas programmet med deltagare och de uppteckningar som gjordes vid seminariet. ordförande (M) Den kommunala nivån – boende, försörjning och skola , chef för integrationsenheten , sekreterare och vice ordförande Kommuner och Regioner, chef för arbetsmarknadssektionen och förbundsjurist . Utskottets ledamöter ställer frågor till panelen och övriga inbjudna Den statliga nivån – styrning, ansvarsfördelning och samverkan , generaldirektör och tf. rättschef , chefsjurist och undervisningsråd Utskottets ledamöter ställer frågor till panelen och övriga inbjudna vice ordförande (S) I seminariet deltog också inbjudna åhörare som var beredda att svara på frågor. Uppteckningar från det digitala seminariet (M), ordförande i socialförsäkringsutskottet: Varmt välkomna till detta seminarium om den uppföljning som socialförsäkringsutskottet har låtit göra av gymnasielagen! Jag heter och är ordförande i socialförsäkringsutskottet. Detta är en lag som är högst aktuell även . Som vi alla vet finns det väldigt många politiska åsikter kring den här lagen. Men oavsett vilken åsikt man har är det väldigt värdefullt med kunskap. Därför är det viktigt att utvärdera för att vi ska kunna skapa en bra grund att stå på inför kommande beslut. Det vi gör , nämligen att följa upp och utvärdera beslut som har fattats av inom vårt ämnesområde, är faktiskt en skyldighet som följer av grundlagen. Det står närmare bestämt i regeringsformen 4 kap. 8 §. Det är inte så många som vet eller tänker på det, men det är en viktig del av vårt arbete. Till vår hjälp har vi haft vår eminenta uppföljnings- och utvärderingsgrupp, vårt kansli och en forskare knuten till oss. De har lagt ned väldigt hårt arbete. Jag vill rikta ett särskilt stort tack till er för det arbete ni har gjort. Det är en rad aktörer som berörs av den här lagstiftningen och som under resans gång har varit behjälpliga med information till vår uppföljnings- och utvärderingsgrupp. En del av de aktörerna är med oss här på vårt seminarium. Dem vill jag hälsa särskilt varmt välkomna. Jag vill slutligen hälsa vår moderator varmt välkommen. Han kommer att lotsa oss igenom den här förmiddagen. Jag kommer att låta dig presentera dig själv närmare. Avslutningsvis vill jag säga att jag ser väldigt mycket fram emot den diskussion vi ska ha . , moderator: Stort tack för det! Några korta ord kan jag säga om mig själv. på , först som producent, alltså arbetsledare, och som programledare, gick jag vidare till en tidskrift som heter , där jag nu är chefredaktör och där jag delvis gör samma saker som jag gjort på , fast på ett lite annat sätt. Men detta ska som bekant inte handla om mig utan om gymnasielagen, bland annat om de aktörer som har haft att hantera och implementera den här lagen. Vi ska lyssna på aktörer från den kommunala nivån och från den statliga nivån. Allra först ska vi lyssna på den kommunala nivån. Innan jag lämnar ordet vidare till er vill jag än en gång understryka vikten av att ni håller de ni har till ert anförande. För att ha hängslen och livrem och verkligen säkerställa det har jag en nödgonggong som kommer att ljuda om ni drar över väldigt mycket. Den kommer ni förmodligen aldrig att höra. Sannolikt kommer den inte att komma till användning. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET Frågan är hur gymnasielagen har påverkat sådant som socialtjänst, skola och kommunernas övergripande arbete för integration. Allra först ska vi lyssna till en kommun som har tagit emot ovanligt många ensamkommande, i alla fall sett i relation till sin storlek, nämligen . Jag lämnar ordet till från och , som är chef för integrationsenheten i . , : Vi vill börja med att tacka för inbjudan och möjligheten att delta i detta seminarium. Jag jobbar som enhetschef för integrationsenheten. , : Jag är förbundsstrateg på , som är en utbildningsaktör inom vuxenutbildning. , : Implementeringen av gymnasielagen har fungerat dåligt för oss i kommunen. Vår upplevelse är att det saknades en tydlig konsekvensanalys före införandet av lagen. Sedan inser vi också att det har varit en bristande dialog mellan staten, kommunen och . Det har även saknats tydliga besked om olika myndigheters ansvar vad gäller exempelvis boende, studier och försörjning. När gymnasielagen trädde i kraft hade vi ingen information från lokala aktörer, som , om implementeringen, inte heller någon information om vad lagen skulle komma att innebära för oss. Vi har tagit emot ett stort antal ungdomar eller ensamkommande barn i enlighet med gymnasielagen. Vi som kommun med 40 000 invånare ansåg att det var väldigt många ungdomar som vi fick hantera. Vi hade gärna sett en tydlig anvisningsmodell för att kunna fördela ansvaret på flera olika kommuner runt om i landet. Just den bristande informationen om gymnasielagen och tillämpningen av den har haft stora konsekvenser för kommunen, men framför allt för målgruppen. tolkning och dess praxis att skriva ut samtliga ungdomar som beviljades LMA från anläggningsboendet ledde till att vi var tvungna att anordna boendeplatser till ett stort antal ungdomar på väldigt . viett väldigt gott och tätt samarbete med civilsamhället, bland annat Röda Korset och . Man fick ekonomiskt stöd och även tillgång till fastigheter för att ordna boende för målgruppen, vilket sköttes fantastiskt. Vi har hjälpt ungefär 130 ungdomar att få tak över huvudet, men ingen av dessa ungdomar har något stadigvarande boende. Boendet har varit den största frågan att lösa. Vi kan också konstatera att ingen av dessa ungdomar har lyckats ordna boende på egen hand. Man har alltid fått hjälp av kommunen, , Röda Korset och . En speciell problematik är att personer i den här målgruppen blir nyanlända på nytt utifrån gymnasielagen – utan att förstå sig på lagen och vad den innebär för dem. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET , : Vi i har ar- rangerat utbildningar för den här målgruppen. Det handlar i första hand om Det har varit rätt svårt. Vi har fått skräddarsy utbildningar för de här personerna med särskilda yrkespaket. Där har vi haft mycket samverkan med och hjälp av frivilligorganisationer som och Röda Korset. Vi har även haft mycket samverkan med kom- Svårigheten att starta de här utbildningarna handlar också om att lagen är konstruerad som den är. Man ska ha ett varaktigt arbete . har fått lägga mycket kraft på att se till att det är utbildningar som leder till arbete i bristyrken. Detta har också blivit försvårat i och med pandemisitua- tionen och de stora förändringarna på arbetsmarknaden. Men vi har varit väl- digt noga med att rikta utbildningarna mot bristyrken. Många av utbildningsdeltagarna har behövt mycket stöd under utbild- ningen, inte minst beroende på att deras situation med boende och allting runt omkring, som osäkerhet med tillstånd, naturligtvis har gjort att de haft en väl- dig oro, vilket också gjort det svårare att tillgodogöra sig studierna. lägga mycket kraft på stöd under utbildningen i olika former: språkstöd, socialt stöd och pedagogiskt stöd. Vi har även fått lägga mycket kraft på att ha kontakt med arbetsmarknad, företag och branscher. Vi har haft kontakt med olika fö- retag och jobbat med att försöka göra deltagarna anställbara, så att de kan få : Tack så hemskt mycket! Vi ska svinga oss vidare och ägna oss åt studie- och yrkesvägledarnas perspektiv. Det är en grupp som man kanske inte pratar om så ofta, men som var väldigt central i det här fallet. Vi ska lyssna på , som är sekreterare vid , : är en Vi samlar ungefär 1 000 medlemmar, som är studie- och yrkesvägledare runt om i landet. Det är viktigt att gå igenom hur vår arbetssituation ser ut. yrkesvägledare kan ofta misstas för att vara ett slags matchare – en profes- sionell yrkesman eller yrkeskvinna som ger råd till individer kontra bristyrken för att möta samhällets krav och behov. Så fungerade det ungefär , men ser världen annorlunda ut. Vi har kommit längre än så vad gäller förståelsen för individers val kontra valfriheten. Vi vägleder, men vi kan i regel inte säga åt människor vad de ska göra. De måste få välja själva utifrån de kriterier de själva, utifrån en trygghet, har valt att följa. Det handlar om själv- kännedom kontra omvärldskunskap och förhållandet mellan dessa två ting. Genom det kan man genomföra ett välunderbyggt val, och det tjänar såväl en själv som samhället utifrån den klassiska nationalekonomiska principen om UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET rätt person på rätt plats. Det är den kontext som vi studie- och yrkesvägledare vanligtvis verkar inom. Det vi kan göra nu är förenklat att informera individen om spelreglerna och hjälpa individen att orientera sig inom ramverket. Men vad händer då när spelreglerna är otydliga eller rent av bristfälliga eller går tvärsemot det vi har fått lära oss att vi ska göra? Vi har utifrån utskottets önskemål samlat in ungefär 25 studie- och yrkesvägledares synpunkter och reflektioner kring rådande situation. Vi har också genomfört djupintervjuer för att bättre kunna förklara hur vägledarna har sett på sin situation. Det är som sagt vägledare från hela landet som har svarat. Det som har framkommit i svaren är egentligen nästan ett decentraliseringsproblem, skulle det kunna kallas. Man är i kontakt med om vad som ska gälla, och beroende på vem man har kontakt med på varierar svaren. kan handläggare höra av sig till en studie- och yrkesvägledare direkt för att fråga vad som gäller. Dessutom finns frågeställningar kopplade till den viktiga studieplanen – vad innebär det här begreppet, vad betyder det när man läser den här kursen och så vidare. verkar studie- och yrkesvägledare i skolor där det är upp till rektorn att organisera arbetet utifrån lagar och regler. Det kan innebära att vissa rektorer säger att man ska göra si och andra att man ska göra så. Det gör det svårt att hitta en gemensam grund att stå på kontra uppgiften att vägleda dessa ungdomar. Det här leder såklart till en ökad arbetsbelastning. Det leder också till en ökad psykosocial stress på det viset att man ska hjälpa individer utifrån bristfälliga riktlinjer. Det kan få oerhörda konsekvenser för den här målgruppen – dramatiska konsekvenser som man inte riktigt varit för att bemöta. Hur blir det då för ungdomarna? Det kan man fråga sig. En vägledare kan bara vägleda om det som den har kännedom om. Det är en av de viktigaste principerna. Om man inte vet vad som gäller märker såklart ungdomarna det, och det ökar givetvis stressen för vägledaren. Kontentan är helt enkelt att studie- och yrkesvägledare känner att de inte kan göra sitt jobb ordentligt och att detta får enorma konsekvenser för ungdomarna. : Stort tack för det! Vi har hört två perspektiv och ska höra ytterligare ett. Det handlar om ett mer övergripande perspektiv från Kommuner och Regioner (SKR). Jag ger ordet till , som är sektionschef för arbetsmarknadsfrågor på SKR. , Kommuner och Regioner: SKR är en medlemsorganisation. I det uppdrag som vi har ingår att stötta våra medlemmar på olika sätt genom rådgivning och stöd, men också att föra fram synpunkter när förutsättningarna inte är optimala för våra medlemmar. Det kan vara fråga om regelverk eller finansiering. Både rådgivningsmässigt och vad gäller att analysera UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET och framhålla behov i regelverk och finansiering har det här varit en väldigt stor fråga för oss på SKR. Med all respekt för att detta har varit en svår fråga att lösa på statlig nivå – det förstår man ju – kan man väl sammanfattningsvis säga att vi har sett stora brister i statens ansvar både inför att regelverket trädde i kraft och under den tid det har varit i kraft. Väldigt många unga har farit illa av det här. hört av föregående två inspel har det också varit en väldigt stor utmaning för personal i kommunerna, framför allt att hantera de känslor och behov som de här ungdomarna har haft. Jag kommer att lämna över till , som är jurist hos oss och har jobbat jättemycket med den här frågan. Hon kommer att berätta utifrån de här perspektiven – före ikraftträdandet och efter ikraftträdandet. , Kommuner och Regioner: Vi ska komma ihåg att gymnasielagen föregicks av en rad åtgärder som påverkat kommunernas för- utsättningar att ta emot ungdomarna. Man hade stramat åt ersättningssystemet, och en del av ungdomarna hade redan fått sina utvisningsbeslut. ingen beslutar att 9 000 individer, vars utbildningsbakgrund, ålder och vistel- seort i vissa delar är oklara, ska få stanna ställer det väldigt höga krav på om- Signalen från regeringen var att det här var fråga om vuxna individer som skulle ordna sitt boende, sina studier och sin försörjning på egen hand. Trots de signaler som vi och många andra framförde kring otydliga regelverk och den potentiellt svåra situation som många ungdomar kunde komma att hamna i vidtog man väldigt begränsat med åtgärder. Sedan regelverket trädde i kraft har oklarheterna avlöst varandra. nen för ungdomarna har också varit svår. En del har t.ex. saknat bostad. har det civila samhället spelat en väldigt viktig roll. tillhandahålla boenden är begränsat. Man har ingen generell skyldighet att till- handahålla bostäder till alla bostadslösa. Man har också likställighetsprincipen att förhålla sig till. När det gäller möjligheten att få uppehållstillstånd har stu- die- och yrkesvägledare och annan skolpersonal mött många frustrerade elever som fått oklara eller olika besked från ansvarig myndighet. Detta har också, precis som beskrev, försvårat personalens möjligheter att ut- föra sitt arbete. En viktig åtgärd var att hörsammade oss och kallade sam- man alla myndigheter till dialog. Det var positivt att myndigheterna ställde upp, för det var när denna samverkan kom igång som det också kom tydliggö- Dessvärre menar vi att tydliggörandena kring regelverket kom . En av de stora frågorna var ju hur begreppet ”sammanhållna yrkesutbild- ningar” skulle tolkas. Klargörandena kom efter att regelverket hade bör- Då hade många elever redan valt utbildning. Rapporten tycker jag visar att kommunerna har tagit ansvar, även när någon skyldighet inte har funnits och även i situationer då ansvaret faktiskt har åvilat UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET en annan huvudman, staten. Att kommunerna fortsättningsvis kommer att ta ett sådant ansvar är ingenting vi kan ta för givet. Vi kan inte ändra historien. Det vi däremot behöver titta på är vilka lärdomar vi kan dra av gymnasielagen. Här vill jag peka på tre saker: För det första är samverkan en framgångsfaktor som i vissa fall är helt nödvändig för att lösa komplexa frågor. För det andra behöver konsekvensanalyserna inför migrationspolitiska beslut förbättras. De konsekvenser som gymnasielagen har fått för skolans personal måste man ta på allvar och beakta när man utformar framtida regelverk. För det tredje måste regelverket för uppehållstillstånd hänga ihop med mottagandesystemet. De som får möjlighet att stanna i måste också få goda förutsättningar att etablera sig. Har vi ordning och reda i mottagningssystemet får vi också legitimitet för migrationspolitiken. Här finns det en del kvar att göra. : Stort tack! Då har vi hört tre olika perspektiv. Något som i viss mån är gemensamt för det som ni berättar är upplevelsen att regeringen och och kanske även den övriga staten rätt snabbt satte er i en situation där ni fick hantera en hel del oförutsedda och svåra konsekvenser. Jag börjar med från . Om jag förstod dig rätt går dina medlemmars arbete och metod ut på att eleven ska få hjälp att själv tänka sig fram till vilken utbildning han eller hon vill satsa på. Men här hamnade ni i en delvis annan roll. Hur såg den ut? , : Ja, precis. I stället för att syssla med det som vi studie- och yrkesvägledare är utbildade till att syssla med, alltså val och väljande, blev vi en del av migrationsprocessen. Det handlade om att ta fram studieplaner som skulle fungera som garanter för att människor skulle få stanna i landet. Då handlar det helt plötsligt inte längre om ett så kallat fritt val. I stället får man, till exempel i en mindre kommun, ge råd i stil med: Det är den här yrkesutbildningen som finns och som kan leda till jobb – den ska du välja. Men personen kanske inte har de förkunskaper som krävs för att kunna tillgodogöra sig den utbildningen eller för att må bra i den yrkesrollen. Vi människor behöver känna att vi har ett klart och tydligt syfte som vi lever med för att kunna känna oss lyckliga och må bra. : Det var hård press på dina medlemmar, kan man förstå. från berättade om hur man ställdes inför situationen att det behövdes väldigt många boenden för unga personer med svag förankring i . Hur stor påfrestning var det här för en kommun som , som bara har 40 000 invånare? , : Det var en väldigt stor påfrestning. Vi fick ta emot en målgrupp som i ett tidigare skede hade sadlat om. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET Man hade fått avslagsbeslut och var kanske också inställd på att lämna Sve- Utifrån den nya gymnasielagen fick man en ny möjlighet. lätt att glömma att det är en målgrupp som i första skedet kanske inte lyckades komma in i samhället och som fick tänka sig bort från samhället men som sedan skulle hoppa tillbaka till samhället. Helt plötsligt var det ungefär 100 ungdomar som behövde ett boende på väldigt . det när vi inte fick någon form av dialog om hur implementeringen skulle gå till för alla dessa ungdomar. Det skedde på väldigt . Vi har ett väldigt starkt civilsamhälle, och i samarbete med Röda Korset och lyckades vi som sagt stabilisera läget. Jag antar att vi hade väldigt goda erfa- renheter från den första flyktingvågen . : Kan man säga att civilsamhället klev in där staten inte riktigt fullgjorde sin roll? , : Ja, definitivt. Vi hade en väldigt stark gemenskap i frågan. Vi ska verkligen lyfta fram civilsamhället, särskilt de or- ganisationer som vi hade samarbete med: Röda Korset, och : Jag vänder mig nu till och Ni kan välja vem av er som ska svara. Något intressant som ni sa är att man förutsatte att de här personerna skulle agera som vuxna, dvs. skulle kunna lösa boende och sådana saker själva. Hur var det egentligen, från ert håll sett? , Kommuner och Regioner: Vi fick fort signaler från våra medlemmar om att bostadssituationen var väldigt svår för ungdomarna och att utbildningsbakgrunden inte var så hög i vissa delar. Men det har varit väldigt blandade signaler. sedan regelverket började gälla har det varit oklart vilken utbildning de här individerna har, vilka utbildningar de kan klara, om de kan klara de utbildningar som lagstiftaren har angett och så vi- : Jag föreställer mig att det finns en svårighet med anledning av likställighetsprincipen, som du var inne lite grann på. Om den här gruppen behöver väldigt mycket hjälp och stöd, t.ex. med boende och sådana saker, kan det uppstå ett problem i att man hjälper en grupp medan en annan får klara sig bäst den kan? , Kommuner och Regioner: Ja, det kan det. lighetsprincipen innebär att man ska behandla sina kommunmedlemmar lika UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET om det inte finns sakliga skäl för annat. Sedan finns det möjlighet att ge individuellt stöd utifrån en bedömning enligt socialtjänstlagen om socialt stöd. Man kan också få en bostad genom socialtjänstlagen, men det är bara socialt väldigt utsatta individer som har rätt till det. Man har skyldighet att erbjuda boende till dem som anvisas enligt bosättningslagen, men de här ungdomarna omfattades ju inte av bosättningslagen. Enligt min bedömning hade de inte heller den typen av svårigheter att de skulle kunna få möjlighet att få bostad genom ett biståndsbeslut. Då är utgångspunkten att man ska ordna sin bostad själv. Men naturligtvis ska man från håll bistå vid akut nöd och så vidare. : Vi kunde se i rapporten att det framför allt i stora kommuner har varit rätt svårt för personer i den här gruppen att ordna bostad själv. En del har blivit hängande emellan. Jag vänder mig nu till från . Du berättade för mig när vi pratade inför seminariet, och var inne på det nu också, att ni konstruerade skräddarsydda utbildningar för den här gruppen. Varför var det nödvändigt? , : Utbildningssystemet är kanske inte riktigt avpassat till så här snabba utbildningar. Vi har ju en yrkesvuxförordning att förhålla oss till när yrkesutbildningar ska startas. Det är inte heller så att de här personerna är garanterade utbildningsplatser, så det blir en väldigt konstig situation. Det blev så att beställde utbildningar av oss. Det gjorde att vi kunde jobba på ett annat sätt. Men då fick vi förhålla oss till alla elevers förkunskaper, så att de kunde påbörja utbildningar som de också hade möjlighet att slutföra. Det handlar egentligen inte bara om att påbörja en utbildning, utan man fick se hela kedjan. De skulle ha möjlighet att slutföra utbildningen och sedan bli anställbara. Vi fick försöka tänka oss hela kedjan fram till anställning och ta ett helhetsgrepp, vilket vi kanske inte alltid gör. : Hur har det då gått? Går det att säga någonting om det? Blir det jobb som det går att försörja sig på av de här utbildningarna? Är det din bedömning? , : Det hoppas vi ju, men som sagt har pandemin ställt till det. De elever som har sämst förkunskaper har genomgått en kortare lokalvårdsutbildning. Hälften av dem har redan fått jobb. Där har vi hjälpt till genom att försöka pressa på olika arbetsgivare och förklara situationen. Vi hoppas att de som går ut nästa utbildning också kan komma i anställning. Men det är en komplicerad situation på många sätt. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET : vill jag vända mig till från Kommuner och Regioner. Vilken blev sammanfattningsvis lärdomen för er av Vad tycker du att politikerna ska ta med sig inför , Kommuner och Regioner: Den här lagen kom till efter den stora flyktinginvandring som vi hade åren innan. Den följde i sin tur det ganska stort mottagandet . på att asylmottagande och mottagningssystem för en bra etablering inte har Detta har vi tyvärr levt med ett bra tag. Det här satte ljuset ännu mer på att vi behöver ha ett mottagande som funkar också i etableringshänse- Systemen måste hänga ihop. var även inne på samverkan. tog taktpinnen och drog Vi låg på och bad om det. Det blir för mycket stuprör. Myndigheter styrs från departe- Hängrännorna måste till. Jag tror att man ibland behöver peka tydligare från politiken för att få myn- digheterna att samordna sig. Det är en lärdom. Vi har varit inne på hur personalen har behövt hantera detta. man ta med sig nu när man ska hantera den migrationspolitiska kommitténs förslag, till exempel när det gäller hur man ska godkänna språk. Vi ser en oro för att man sätter likhetstecken mellan uppfylld sfi och språkcheck. man ansvaret på sfi-lärarna, och då kommer vi att trilla dit igen, för då får de bära ansvaret för om människor ska få stanna i eller inte. : Jag säger tack till er alla, men jag är helt säker på att det finns många frågor från utskottets ledamöter till er. De frågorna kommer ordföran- den, , att fördela och hålla ordning på. Ordföranden: Jag ska försöka i varje fall, och ledamöterna har lovat att fatta sig kort och vara tydliga med vem de riktar frågorna till. Jag kommer helt en- kelt att ge ordet till partierna i storleksordning. Men jag vill först tacka för föredragningarna, som var otroligt intressanta och en bra start på diskussionen. (S): Något som har återkommit i de senare delarna gäller frågan om arbetsmiljö för skolpersonal. Jag skulle framför allt vilja rikta min fråga Skulle du kunna utveckla just vad lag- stiftningen har gjort för skillnad för skolpersonalen i så måtto att man kan lägga upp utbildningen så att man vet att människor får stanna i landet? har ju varit uppmärksammat i vissa fall, men det skulle vara intressant att höra egna erfarenheter därifrån. UPPTECKNINGAR FRÅN DET DIGITALA SEMINARIET