rfr · H70WRFR11 · 2020-01-01 00:00:00 — Forskarhearing om den representativa demokratins utmaningar i polariseringens tid anordnade en forskarhearing på temat den representativa demokratins utmaningar i polariseringens tid. Vid hearingen behandlades frågor om hur väl väljarna representeras i regeringars politik, huruvida det finns en ökad polarisering bland väljarna i och ifall en ökad polarisering har påverkat förtroendet för de representativa institutionerna. I rapporten redovisas programmet från och en utskrift av de uppteckningar som gjordes vid forskarhearingen. (M) ordförande (S) vice ordförande Forskarhearing om den representativa demokratins utmaningar i närvarande ledamöter och suppleanter.................... Stenografisk utskrift från forskarhearingen .................................................... Forskarhearing om den representativa demokratins utmaningar i polariseringens tid Tid: –12.00 10.00Inledning (M), ordförande i 10.05Anförande , professor emeritus, statsvetenskapliga institutionen, 10.25Anförande , docent, statsvetenskapliga institutionen, 10.45Anförande , professor, statsvetenskapliga institutionen, 11.05 Frågor från utskottets ledamöter 11.55Avslutning (M), ordförande i närvarande ledamöter och suppleanter (M), ordförande (S), vice ordförande Skånberg (KD) Per (SD) Per Schöldberg (C) Stenografisk utskrift från forskarhearingen Forskarhearing – Den representativa demokratins utmaningar i polariseringens tid Ordföranden: är 10 och återupptar sitt sammanträde. Det gör vi genom att inleda en forskarhearing om den representativa demokratins utmaningar i polariseringens tid. Jag vill börja med att å utskottets vägnar önska våra gäster varmt välkomna hit till . Med oss har vi som är professor emeritus vid den statsvetenskapliga institutionen vid , , docent vid den statsvetenskapliga institutionen vid , och som är professor vid den statsvetenskapliga institutionen vid . Vi i KU har som ett led i forskning och utveckling på vårt område bestämt oss för att vi gärna vill prata med er om hur den representativa demokratin egentligen mår. Det talas mycket om att polariseringen har ökat i samhället, och det är kanske en av de frågor som vi hoppas kunna få ta del av er syn på. Är det så eller känns det bara så? Vi har också funderingar kring vad er forskning säger om hur väl väljarna representeras i regeringens politik och om polariseringen har påverkat förtroendet för de representativa institutionerna. Planen för de kommande är att vi först kommer att låta er göra varsin längre introduktion. Därefter, ungefär, öppnar vi upp för frågor från ledamöter. Vi kommer då att börja med en runda med partierna i storleksordning, och sedan släpper vi er fria. Vi gör så för att vara säkra på att hinna med frågor från alla partier. Därmed ger jag ordet till för den första inledningen. , : Tack så mycket! Det är väldigt spännande att få komma hit. Mitt uppdrag är att säga någonting om polarisering. Polarisering är bra, men lagom ska det vara – inte för mycket polarisering och inte för lite polarisering. I en demokrati är det självklart så att medborgarna, väljarna, har olika åsikter. Det är också självklart att de politiska partierna som ska representera de här åsikterna också kommer att hamna i olika ståndpunkter. Åsikterna som väljarna har får inte vara för åtskilda, för då tror viatt vi får bekymmer med styrbarheten i ett system. Och ännu viktigare: De politiska partierna ska naturligtvis självklart inte föra fram jättelikt olika ståndpunkter. Då skapar det bekymmer för ett system. Men det får heller inte vara för lite skillnader mellan åsikterna så att väljarna inte har något att välja på. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN FORSKARHEARINGEN Jag har tittat på två fenomen som har att göra med det här med polarisering. Det ena är åsikter, och då är det vad mig anbelangar fokus på väljarnas åsikter. Det andra gäller affektiva partiavstånd, alltså hur väljarna uppfattar avstånden och sympatierna för de olika partierna. Data jag bygger på är från valundersökningarna som vi har i se- Jag har tidsserier, så jag kommer att kunna säga någonting om hur polariseringarna har förändrats sedan ungefär . bygger också på SOM-undersökningarna som vi också gör i sedan Observera att bägge görs i ! Det finns också fantastiskt nog riksdagsundersökningar med riksdagsleda- Det är världens bästa och mest unika serie. svenska riksdagsmän till ställt upp och svarat på en enkät från Den bok vi gjorde senast heter Folkets främsta Den boken är den bästa som finns just nu på svenska språket om hur den representativa demokratin fungerar och där vi också kan jämföra väljare med riksdagsmän. Det är relationen som är Jag vill säga när jag nu har chansen att sitta här framför er att jag hoppas vid gud att ni svarar på den enkät som just nu är ute och som har lägre svars- frekvens än vad vi har haft . Gå nu hem, ni som känner er skyldiga, och svara på enkäten så att vi kan skriva en ny bok om tillståndet för svensk representativ demokrati där riksdagsmännen får vara med! I andra länder får man svarsfrekvenser som är så låga att man inte kan göra sådana här bedömningar av hur det funkar. har ni ett riktigt tufft ansvar – gå hem och kryssa i vår enkät! När det gäller åsiktspolarisering har vi i SOM-undersökningen och Valun- dersökningen 2018 över 50 olika frågor där vi kan titta på polariseringen. Sedan har jag tittat på förändringar tillbaka till 1970-talet på de tio tolv mest Polarisering är när vi har många väljare med åsikter på ytterkanterna. lorna jag talar om har jag normerat till femgradiga skalor. Om det längst ut åt ena hållet och längst ut åt andra hållet är mot – då blir det maximal Är det inga som är där och de flesta ligger i mitten, ja, då är det ingen polarisering i en fråga. Det är den tekniken som jag har använt. speciella rapporter om det här i boken som jag nämnde. Där har man gjort i har också gjort den här typen av analyser tidigare. Det visar sig av de siffror vi har från valet att det i de allra flesta frågor inte är särskilt mycket till polarisering. Det är väldigt sällan som vi har höga andelar på båda yttersidor. Vi har ett antal frågor där vi har många som har en åsikt på den ena kanten medan det är nästan inga på den andra. typiskt för till exempel abortfrågan. Det är få i som vill förändra vårt abortlagssystem men många som är för det nuvarande systemet. Det är ingen polariserad fråga, för det är unipolärt. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN FORSKARHEARINGEN att säga skämtsamt att det andra är bipolärt, alltså när det finns starka åsikter på bägge sidorna. När det är bipolärt är det polariserat. Det visar sig i de allra flesta frågor att på ytterkanterna är det inte särskilt vanligt att vi har stora andelar. Men de frågor som är på topp och som är mest polariserade i är följande: de som har att göra med det mångkulturella samhället, de som har att göra med om vi ska satsa eller inte satsa på ett samhälle med mer svenska värden, de som har att göra med lag och ordning och de som har att göra med oro för ökad flyktinginvandring. Där har ni några exempel på frågor som är på toppen i rangordningen över åsiktspolariseringen. Det är fortfarande inte dramatiska siffror om man tittar på de index som vi har konstruerat, men det är de frågorna som är i topp. Det kanske inte förvånar någon, för de är ju också i toppen i samhällsdebatten just . Sedan finns det också fortfarande några traditionella vänster–höger-frågor. De ligger inte lika högt som de jag nämnde. Vänster–höger-frågor med tydlig polarisering är vinstutdelning i välfärden, att driva sjukvård i privata sammanhang och inställningen till marknadsekonomi. Detta är klassiska väns- ter–höger-frågor. De ligger också på rätt höga nivåer när det gäller polarisering. Sedan finns det frågor som inte är riktigt i centrum för debatten men som diskuteras mycket i medierna, till exempel om vi ska förbjuda ansiktsdöljande slöjor och tiggeriförbud. De frågorna är också polariserade och ligger högt upp. Frågor som ligger lågt på skalan är till exempel mycket av det som har att göra med miljö och klimat. De är unipolära. Vi frågar om oro för klimatet, och det är väldigt många som är oroliga för klimatförändringarna, men det är väldigt få som inte är oroade på de här skalorna. De frågorna är unipolära. När det gäller vilka som vill satsa på ett miljövänligt samhälle är nästan alla klart ute på ena kanten och få på den andra. Ökad jämställdhet är också en sådan där fråga som vi ibland kallar för valensfråga. Den är unipolär och alltså inte polariserad. Sedan kan vi se på det kanske mest spännande, nämligen förändringen. Hur har det här förändrats ? Har vi fått en ökad eller minskad polarisering? Följande frågor har ökat i polariseringsgrad under de senaste 20–25 åren. Ett mångkulturellt samhälle, ett samhälle med svenska värden, alltså nationalism om ni så vill, lag och ordning, ett ökat antal flyktingar och oro för det. Samma frågor som låg högt i den förra mätningen är frågor som också har förändrats mest, och vi har fått mer polarisering när det gäller dem. De flesta av de frågor som vi tittar på är dock stabila när det gäller polarisering. Det händer ingenting. Kärnkraften diskuterar alla , till min stora överraskning. Jag håller på med långa tidsserier på kärnkraftsopinionen, och vi hade tänkt lägga ned mätningarna, men tack vare vissa partier och en bruten överenskommelse är det nya forskarpengar och en ny mätning på gång när det gäller kärnkraften. När det gäller kärnkraften har det inte hänt någonting med polariseringen. Den har varit hyfsat hög i och är lika hög nu som . STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN FORSKARHEARINGEN På de här stabila områdena ligger också mycket av det här med klimat och miljö och annat där det är unipolärt och inte har hänt mycket. Intressant är att en fråga som har minskat i polarisering är synen på och attityden till marknadsekonomi. Den ligger på hög polariseringsnivå men ökar Samma sak är det med subjektiv vänster–höger, alltså hur man placerar sig på vänster–höger-skalan. Det är inte särskilt polariserat, för väldigt få är på ytterkanterna, utan de flesta är in mot mitten. Men det har inte ökat, utan det Huvudslutsatsen om man tittar på allt detta är: Ja, vi har exempel på de här frågorna som ibland kallas för sociokulturella och som är nya i svensk debatt. Där har vi fått en polarisering, men i många av de gamla, traditionella frågorna med mycket av vänster–höger är det inte mycket till ökad polarisering. verket är det stabilt eller en minskande polarisering i de frågorna. En sak som jag skulle vilja betona innan jag går över till det som ni kommer att tycka är mest spännande, de affektiva partiavstånden, alltså t.ex. hur mycket SD-väljare gillar M och hur mycket M-väljare gillar SD, är skillnaden mellan polarisering och politisering. Politisering, eller partipolitisering som vi kallar det, åsiktsröstning, betyder att människor mer än tidigare tar hänsyn till vilka åsikter man har i olika frågor när man röstar. Åsiktsröstningen har ökat i svensk politik . Men det är inte polarisering att vi åsiktsrös- Om nu folkpartister av olika åsiktskäl röstar på är det inte en polarisering, utan det är en politisering av frågorna. Det har hänt i att vi har en väldigt stark koppling mellan alla typer av vänster–höger och hur man röstar. Vi är det mest endimensionella och väns- ter–höger-dominerade folket i hela världen, enligt våra mätningar. nya som har hänt är att frågor som har att göra med invandring, mångkultur och lag och ordning, och har med SD:s framväxt att göra, har ökat i betydelse Vi har fått en ökad koppling mellan vilka åsikter man har i de här frågorna och hur man röstar. Men det är inte polarisering. de här frågorna har partipolitiserats och att folk röstar mer utifrån dem. Sedan kanske man kan lägga till att de här nya frågorna som vi pratar om, framför allt flyktingfrågan som är den dominerande, håller på att bli vänster– När vi började mäta vilka åsikter människor hade i flyktingfrågor och var de stod på vänster–höger-skalan hade de inget eller ett mycket litet samband med varandra. Men vartenda år i SOM- och valundersökningarna har vi en uppåtgående kurva. är vi uppe i korrela- tioner på 0,3 och 0,4. Det är inte lika starkt som det är internt mellan andra vänster–höger-frågor, men flyktingfrågan håller på att bli en vänster–höger- Kärnkraften var också separat från vänster–höger men har blivit en vänster–höger-fråga. Miljöfrågan var också separat men har blivit en vänster–höger-fråga. håller flyktingfrågan på att gå Den lilla imperialistiska vänster–höger-dimensionen äter upp sina konkurrenter , och står kampen mellan vänster–höger och STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN FORSKARHEARINGEN flyktingfrågan om ni så vill. Men är det tillräckligt separat så att vi kan skilja dem åt. När det gäller affektiva partiavstånd har vi en ogilla–gillaskala från minus fem till plus fem. Vi har mätt den längre än de flesta och har data ända . Vi har gjort det systematiskt, och vi har alltså i uppemot kunnat följa hur människors affektiva avstånd är till de olika politiska partierna. Om vi först jämför vad som har hänt ser vi tydligt att svenska folket gillar två partier mer nu än vad de gjorde . Alla andra partier står still eller är mindre uppskattade av svenska folket . Vilka två partier är det? Jo, det är de två partier som var mest ogillade 1979, nämligen och . De två partierna som ligger längst ut på varsin kant. De har blivit mer uppskattade medan alla andra partier som är mer mot mitten på vänster–höger-skalan står still i uppskattning eller är mindre uppskattade av väljarna. Det betyder att det affektiva partiavståndet totalt sett har blivit lite mindre i än vad det var . Om vi sedan tittar på vad olika väljargrupper tycker om de olika andra partierna är det väldigt fascinerande att se att S-väljare tycker tydligt bättre om än vad de gjorde . Moderata väljare tycker också, men inte lika tydligt, bättre om Socialdemokraterna. Båda två har alltså börjat gilla varandra, men Socialdemokraterna har blivit mer förtjusta i M än vad har blivit förtjusta i S. Men båda två har gått mot varandra, och polariseringen har minskat. Det gäller för många andra partier också om man tittar systematiskt på detta. Med ett litet undantag tycker alla olika partiväljare, oberoende av var man står, bättre om V . Alla tycker också bättre om M . Så är det inte för till exempel . De uppskattas mycket mer av rödgröna väljare men mindre av borgerliga. Med KD är det tvärtom. De uppskattas mer av framför allt moderata väljare men mindre av rödgröna väljare. Totalt sett är det en minskning av de affektiva avstånden som vi har sett . Tittar vi sedan på det mest spännande, – vi har här bara resultat – ser vi att svenska folket har gått från minus 36 på vår skala – det sämsta är minus 50 – till minus 22. Svenska folket tycker mindre illa om än vad man gjorde . Det gäller dock endast svagt om man ser på väljare som stöder V, S, MP, C och L. När det gäller dem har det inte hänt mycket. Uppskattningen av SD står still eller har ändrats något lite åt plus de här tio tolv åren. Däremot är det två andra väljargrupper som tycker klart bättre om . Det är KD-väljare och M-väljare. Det är de som är en av orsakerna till att är mer uppskattade än vad de var . Det är M- och KD-väljare som har gått närmare SD affektivt åsiktsmässigt än vad SD har gått närmare dem. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN FORSKARHEARINGEN Man kan tycka att det är små skillnader, men de är rätt tydliga i de här SD-väljare avlägsnar sig affektivt åsiktsmässigt nu mer än tidi- gare från Socialdemokraterna. Det viktigaste i vår slutsats när det gäller de affektiva partiavstånden är att väljarnas affektiva avstånd till är mindre än vad det var när vi kunde börja mäta och att två regerings- bärande partier, S och M, affektivt är närmare varandra än vad de var Det tyder inte på att de affektiva partiavstånden har polariserats i Sve- Det går snarare åt andra hållet. Ordföranden: tack för detta! Vi ställer inga frågor , men man blir sugen på att göra det. Vi ska nu få lyssna på . , : Tack så mycket för att jag har fått komma hit! Det är ärorikt och roligt. Jag har inte riktigt samma name recognition som och , så jag tänker att jag ska berätta vem jag är. Jag är docent i statsvetenskap och just nu forskningsledare för något som heter Pregdem i där vi statsvetare jobbar ihop med barnmorskor och förlossningsläkare. Det är det jag gör mest just . Jag försöker ta reda på hur man förändrar sin syn på samhället när man blir gravid och föder barn. Men det är inte därför jag är här , utan jag är här för att – förmodligen, om ni känner till mig – jag är hon som säger att politiker brukar hålla sina vallöften. Jag har skrivit ett antal böcker om detta, och det är det jag ska tala om här . Jag har också forskat om representativ demokrati på andra vis. De frågor som jag tänkte lyfta är: Hur väl representeras väljare i regeringars politik? Det var önskemålet från utskottet. Jag tänker ge er forskning från två håll: min egen forskning men främst andras forskning om detta. Överensstämmer den allmänna opinionen med de politiska beslut som fattas? Det blir den första frågan. Överensstämmer vallöften med de politiska beslut som fattas? Sedan kunde jag inte hålla mig från att planera en avslutning om polariseringen och moralisering av olika frågor med ett par önskemål från min sida. Jag skulle vilja börja med lite statsvetarteori, för det här är någonting som viofta pratar om hos oss. Ni lever i den här verkligheten och jobbar med det här. Det är komplexa frågor, och vi kämpar med att definiera vad det är vi vill undersöka när vi undersöker de här sakerna. Det är inte alltid helt självklart. Man kan illustrera detta med det som en klassisk politisk filosof, , har sagt om att demokrati är ett politiskt system där det finns en formell koppling mellan folkuppfattning och innehållet i lagar och regler. Redan här kämpar vi statsvetare med att definiera vad som är en folkuppfattning. Folk vet inte alltid vad de tycker, så hur ska den kopplingen kunna göras till inne- STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN FORSKARHEARINGEN hållet i lagar och regler? Och vad är det i lagarna och reglerna som vi ska undersöka? Han fortsätter med att säga att detta inte innebär att alla skiftningar i den allmänna opinionen ska reflekteras i den förda politiken – som om det ens vore möjligt. Även här har vi alltså sådant vi behöver fundera över. Jaha, vad är det då i den allmänna opinionen som ska reflekteras i besluten? Och vad innebär det att det inte behöver ske – hur får det ta för att det ska vara rimligt? Weale säger också att lagstiftningen ska vara lyhörd på det ena eller andra viset för den allmänna uppfattningen. Här ser vi också att man kan vara lyhörd på många olika sätt. Forskningen försöker ta fasta på detta. Jag tänker ta upp tre punkter för att svara på frågan: Överensstämmer den allmänna opinionen med de politiska beslut som fattas? Vårt bästa svar – vi har ganska bra svar och säger inte bara att det beror på – är: Ja, den allmänna opinionen överensstämmer rimligt väl med de politiska beslut som fattas, enligt den forskning som finns. Skulle ni tvinga oss till ett svar skulle vi alltså säga att det överensstämmer rimligt väl. Men, skulle vi lägga till, de som har hög inkomst och hög utbildning är ofta bättre representerade än de med låg inkomst och låg utbildning, och det är svårt för politiker att förstå den allmänna opinionen. Även om man strävar efter det och gärna vill är det inte så himla enkelt att förstå vad det är man ska följa. Vi börjar med den första punkten. Hur vet vi att den allmänna opinionen påverkar vilka politiska beslut som fattas? Jo, vi jämför majoritetsuppfattningen så som den uttrycks i till exempel Sörens olika opinionsundersökningar med den faktiska lagstiftningen i parlamentet. Det görs i olika länder. gör vi på andra sätt också. Vi mäter åsiktsöverensstämmelsen, som talade om, mellan väljare och politiker eller överensstämmelsen mellan åsikter och hur ni som parlamentariker röstar. Det jag ska fokusera på först är det som uttrycks i den faktiska lagstiftningen, som ju kanske snarare innebär att the proof is in the pudding än att ni tycker samma sak som väljarna. Jag har några exempel. En artikel som man brukar citera kommer från . av förändringarna i folkopinionen under slutet av 1900- talet speglades i det arbete som skedde i Bundestag. Brettschneider såg också att det speglas extra bra kring valet. Det finns alltså en effekt som gör att när det är valrörelse anstränger man sig lite extra mycket för att förstå och följa folkopinionen. Det här med viktiga problem är något som vi ofta frågar väljare om. När man jämför vad de svarar på frågorna om vilka de viktigaste problemen är just nu överensstämmer det tydligt med lagstiftning i och , visar ganska ny forskning. I en annan jämförande studie som kom alldeles från ett danskt forskarteam – man jämförde 31 olika länder och hade 20 specifika policyfrågor där man jämförde vad väljare tyckte och sedan lagstiftningen i länderna – överensstämde två tredjedelar. Betyget blev gott även där. STENOGRAFISK UTSKRIFT FRÅN FORSKARHEARINGEN I pågår denna forskning just , i . Vi har alltså inte den tydliga forskningen här i ännu när det gäller överensstämmelsen mel- lan åsikter och faktisk lagstiftning, utan den får ni vänta lite till på. När det gäller den andra punkten, vem som blir representerad, är väl det här fältet på väg att göra en svängning mot att titta på det. Då är den allmänna uppfattningen att det spelar roll vem man är för om man blir representerad. Det bästa svaret vi kan ge där är att det definitivt spelar roll. som har högre inkomster och utbildning stämmer bättre överens med politi- kernas åsikter och deras faktiska lagstiftning. Detta finns i flera olika länder. I annan typ av forskning som tittar på vad som händer när människor tar kontakt med politiker direkt – man kanske e-mejlar eller tar kontakt på annat sätt – är det tydligt att om man har en titel som signalerar hög utbildning eller ett namn som signalerar att man är välsituerad på något sätt får man oftare svar Det finns alltså en bias när det gäller vem som hörs i de här Den tredje punkten är att det är svårt för politiker att veta vad den allmänna opinionen är för någonting. Detta handlar om att från väljarnas sida, som jag nämnde, har vi inte alltid tydliga uppfattningar i alla frågor. alltså helt enkelt leda, och så kommer väljarna efter. Det är inte så himla lätt att lyssna på oss väljare när vi inte vet vad vi tycker. Dessutom är det svårt att aggregera enskilda väljare till en majoritetsuppfattning. Basutfallet är alltså att det inte är så himla enkelt. Det innebär inte att man inte måste försöka, men vi förstår att det är svårt. Från politikernas sida finns det tydlig forskning, bland annat från , som visar att politiker önsketänker. Man projicerar sina egna uppfattningar på Det ser vi om och om igen. Man tror att folket tycker som man själv Det finns också en social snedvridning. Politiker tenderar att lyssna mer på dem som håller med dem. Från början önsketänker man, och sedan lyssnar man lite extra på dem som tycker som en själv. Det är säkert mänskligt men viktigt att komma ihåg när man tror att man förstår folket. Detta är särskilt intressant just nu i den forskning som pågår på riksdags- Jag vill instämma i det som sa och lägga till att ni gärna kan säga till era kollegor att svara på undersökningen. själva, utan säg verkligen till andra också. Det är så värdefullt! Vi är bäst i världen på detta. I andra länder tror de att vi fuskar för att ni är så himla bra på att svara på de här undersökningarna. som är en duktig forskare som just nu jobbar i har använt våra svenska riksdagsundersökningar och jämfört frågan, som jag inte tror att ni har , som lyder: Vad tror du att dina väljare tycker om den här Systematiskt överskattar riksdagsledamöterna stödet för de åsikter som de själva har. De tror att väljarna tycker mer som de gör än vad väljarna faktiskt gör när vi sedan frågar dem.