rfr · H70WRFR6 · 2020-01-01 00:00:00 — Pro- jektet har syftat till att höja kunskapen och kompetensen inom investerings- främjande ute i organisationen så att fler kan ta på sig ”hatten invest”. Business framhöll att hade fått ett fint utfall och hänvisade till det som rapporterats om projektet i årsredovisningen. När det gäller det investeringsfrämjande arbetet i var det tidigare ett uppdrag till de gemensamma resurserna att leverera även inom det invester- ingsfrämjande uppdraget, men det var då inte lika stort som man såg att det var vid intervjutillfället. hade det funnits externa konsulter. Det var de olika branschområdena som definierade behovet. Livsvetenskap hade t.ex. som en målmarknad och hade tidigare en person som arbetade på halvtid med detta. har och en heltidsresurs var. När det gäller effektiviseringen av kontorsnätet som pågått framhöll Business att det faktum att man 2014 hade fler än 60 utlandskontor till skillnad mot 47 vid intervjutillfället inte betyder att man inte försöker täcka flera länder. Man har dock konstaterat att det är svårt att finnas representerade på många platser eftersom det blir förhållandevis få personer på varje plats: ”Vi blir för tunna.” Att ha kontor och personer anställda vid dessa är relativt resurskrävande, och därför har man försökt se över var det 8INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR finns en strategisk placering och var det finns en möjlighet att täcka in mark- naden på ett annat sätt än genom egen närvaro. Dilemmat med de separata anslagen Under de inledande intervjuerna lyftes en problematik kopplad till att export- och investeringsfrämjandet har två olika anslag. Vid de avslutande intervju- erna reflekterade ytterligare om detta. Business framhöll att det finns en stor skillnad på deras modell jämfört med en anslags- myndighets. Business har visserligen två anslag, men man har fyra uppdrag (ett inom investeringsfrämjandet och tre inom exportfrämjandet). Därutöver har man en mängd, ca 2 000, företagsfinansierade uppdrag. Busi- ness ekonomistyrningsmodell fungerar på samma sätt som hos ett aktiebolag. De har intäkter och kostnader och redovisar resultat. För att kunna följa finansieringen rapporterar man tid där varje timme prissätts. Priset inklu- derar kostnader, och man debiterar timmar på de olika projekten. De privata projekten ska prissättas på marknadsmässiga villkor och kan därigenom gene- rera en viss vinst. Kostnadstäckningen och vinsten på samtliga uppdrag täcker Business kostnader, vilket finansierar personella resurser och kon- torskontrakt. Att det endast finns en ändamålsformulering kring utlandskontor inom exportfrämjandet är därför inte av någon betydelse, menade vid intervjun. SAU uppgav när det gäller utlandskontorens placering att det är en fråga på detaljnivå som man inte har lagt sig i, och ägaren känner ett stort förtroende för styrelsen och Business ledning. När det gäller det statliga upp- draget kan det komma skrivningar om prioriterade länder, som t.ex. 26 länder som framhålls i exportstrategin. Det är något som SAU är kritiska till, och de framhöll att det ofta är politiska skäl som ligger bakom prioriteringarna. SAU:s representant reflekterade även kring vilken enhet man bör ha med i analysen: är det länder, marknader eller regioner? Vidare har små och medelstora företag andra prioriteringar än stora företag. Det är svårt att veta hur det kommer att se ut framöver och SAU:s representant konstaterade att det är komplicerat. Oavsett menade SAU att detta är något som en exportstrategi nog inte kan bestämma. SAU har fem områden, inte målländer utan snarare samverkans- områden, som de ser som prioriterade. UD bekräftade att regeringen inte gjort motsvarande prioriteringar av län- der inom investeringsfrämjandet som man har gjort inom exportfrämjandet. Det är Business som har gjort den prioriteringen. Vidare konstaterade UD att investeringsfrämjandet i enlighet med många regioners önskemål inför sammanslagningen numera har närvaro i och , även om det kom först senare, och UD påminde om att Invest hade prioriterat bort hela . 8 INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR Business beskrev vid intervjun att de har sina prioriterade mark- nader inom både export- och investeringsfrämjandet, och konstaterade att dessa delvis sammanfaller med exportstrategin. Business gjorde sin egen analys 2015, och den sammanföll i tiden med regeringens exportstrategi. Analysen mynnade ut i ett antal länder som Business ansåg borde vara prioriterade utifrån svenskt exportfrämjande och som i allt väsentligt är de- samma som inom exportstrategin. Om man också tittar på vad som är priorite- rade marknader för investeringsfrämjandet sammanfaller detta också i viss ut- räckning. Business konstaterade dock vid intervjun att alla marknader inte är relevanta för investeringsfrämjande, och att UD har fler marknader som de prioriterar än Business , och de har ju delvis ett lite annat ändamål. Även om alla marknader inte är relevanta för investeringsfrämjandet förekom- mer enligt Business inte det omvända, dvs. att en marknad skulle vara intressant ur investeringsfrämjande synvinkel men inte utifrån exportfräm- jande. SAU angav i intervjun att man aldrig har sett ett problem med att personer arbetar med både export- och investeringsfrämjande, att det skulle behöva vara vattentäta skott mellan verksamheterna. Tvärtom kan det vara något positivt; de båda verksamheterna kan dra nytta av varandra, t.ex. genom ett kunskaps- utbyte. Business menade att i grunden handlar både export- och invester- ingsfrämjande om företagande, och framhöll att det inom organisationen finns en grundkompetens och en förståelse för företagande och man arbetar väldigt företagsnära i båda verksamheterna. Antingen är det företag som Business hjälper ut på den internationella marknaden för att de vill gå på export, eller så är det företag som är intresserade av att komma till som Busi- ness stöttar i deras företagande. Sedan kan verksamheterna ge upphov till olika frågeställningar. Företagen kan t.ex. befinna sig på olika ställen i sin utvecklingskurva. Ett svenskt företag som går på export kan vara i sin linda och behöva hjälp att titta på vilka marknader som kan vara aktuella. som det finns kompetenser som är gemensamma för de båda verksamheterna konstaterade att det även handlar om senio- ritet i uppdragen och att det där skiljer sig åt. När man pratar med utländska företag sker det oftast på en ganska hög nivå i företagen, expansionschefer eller ledningsgruppsnivå, och då krävs det en viss senioritet och erfarenhet för att kunna vara trygg i den rollen. Det finns även uppdrag inom exportfräm- jande där det behövs en erfaren kompetens, och en sådan person kan arbeta med både export- och investeringsfrämjande. Här menade att det finns en del synergier. Den erfarna affärsutvecklaren som är insatt och kunnig när det gäller företagande utgör en kompetens som kan stötta både inom export- och investeringsfrämjandet. En person som är duktig inom t.ex. 8 INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR livsvetenskap och som jobbar med exportfrämjande kan därmed jobba dedike- rat med investeringsfrämjande delar av sin tid. Gruppens iakttagelser och slutsatser I det följande besvarar gruppen inledningsvis kapitlets frågeställningar: • Finns det några skillnader före och efter sammanslagningen – 2012 jämfört med – när det gäller regeringens riktlinjer i fråga om utlandsnärvaro? • Har regeringens riktlinjer i fråga om utlandsnärvaro förändrats ? • Bedrivs det investeringsfrämjande på fler utlandskontor efter sammanslag- ningen? • Vilka reflektioner har Business , ägarna och vissa andra aktörer gjort i fråga om investeringsfrämjande på utlandsmarknader? Därutöver listar gruppen några övriga iakttagelser. Skillnader i regeringens riktlinjer Gruppen konstaterar att det finns en viss skillnad i formuleringen om utlands- närvaro när det gäller investeringsfrämjandet i riktlinjerna till Business Swe- den jämfört med den tidigare formuleringen för Invest . I sam- band med sammanslagningen ändrades formuleringen från att tidigare ha varit att det ska finnas egen representation på de viktigaste marknaderna till att det ska finnas representation på de viktigaste marknaderna. Vidare har riktlinjerna ändrats . De största förändringarna skedde 2018 då det tillkom en uppdragsformulering om att proaktivt attrahera utländska in- vesteringar genom direktkontakter med utländska företag och ett återrapporte- ringskrav som innebär att rådet ska redogöra för och analysera verksamhet och uppnådda resultat för prioriterade geografiska områden för potentiella ut- ländska investeringar liksom orsaker till eventuella förändringar i dessa prio- riteringar. Nedan presenteras ett mer utförligt resonemang. Den ändrade formuleringen då ordet ”egen” för- svann skulle kunna tolkas som att man inte längre behöver ha kontor för den investeringsfrämjande verksamheten. En annan, och mer rimlig, tolkning är att den ändrade formuleringen endast ska förstås som att det inte längre skulle finnas egna kontor för den investeringsfrämjande verksamheten givet att verk- samheten skulle vara samlokaliserad med den exportfrämjande verksamheten. Oavsett tolkning går det att konstatera att ordet ”egen” på nytt finns med i formuleringen . Därtill tydliggörs att medlen för inve- steringsfrämjande avser kostnader för verksamhet samt personal och administ- ration inklusive institutionell närvaro på rådets prioriterade marknader för den investeringsfrämjande verksamheten. 8 INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR Som inledningsvis konstateras tillkom ett par formuleringar i riktlinjerna när det gäller investeringsfrämjandets närvaro på utlandsmarknader. Enligt den nya lydelsen ingår det i uppdraget att proaktivt attrahera utländska investeringar genom direktkontakter med utländska företag inom utvalda in- vesteringsområden och marknader och att Business ska redogöra för och analysera verksamhet och uppnådda resultat för prioriterade geografiska områden för potentiella utländska investeringar liksom orsaker till eventuella förändringar i dessa prioriteringar. Även om den första formuleringen inte i formell mening uttrycker ett krav på utlandsnärvaro är det inte orimligt att dra slutsatsen att representation även om det inte är en förutsättning ändå under- lättar arbetet med att proaktivt attrahera utländska investeringar genom direkt- kontakter med utländska företag. Vidare ger den andra formuleringen uttryck för att regeringen även om den överlåter till Business att besluta om vilka marknader som ska vara prioriterade ändå vill ha en redogörelse för de överväganden som Business har gjort kring dessa. I övrigt när det gäller riktlinjerna går det att konstatera att det inte har funnits någon formulering som ställer krav på att Business ska vara representerade på utländska marknader för att bedriva inve- steringsfrämjande, utan det kan också ske på annat sätt som bedöms som verk- ningsfullt för uppdraget. Några sådana krav fanns inte heller på Invest . Ändringen i avtalet där en ny formulering tillkom om att rådet ska ha institu- tionell närvaro på utländska marknader med stor betydelse eller potential sas vara en anpassning till rådande praxis, och formuleringen säger ingenting om de separata verksamheterna. Det har inte heller funnits några riktlinjer från regeringen om att investeringsfrämjandet ska vara representerat eller priorite- rat på några särskilt utpekade marknader. Det är en fråga som helt överlåtits till Business . Den ändrade formuleringen om representation på ”de viktigaste marknaderna” via ”prioriterade marknader” till ”Business prioriterade marknader” understöder den slutsatsen. Det kan noteras att det därmed finns en skillnad i jämförelse med riktlinjerna för exportfrämjandet där det under hela den undersökta perioden har fastslagits att Business ska ha institutionell närvaro på för svenska företag intressanta marknader och regeringen har pekat ut specifika marknader det ska finnas närvaro på inom ramen för särskilda politiska satsningar. Därtill har det inte funnits för investeringsfrämjandet på motsvarande sätt som för export- främjandet återrapporteringskrav när det gäller verksamheten som bedrivs vid de olika utlandskontoren där det ska framgå hur det statliga uppdraget använts för utlandskontorens finansiering samt antalet utlandskontor och deras lokali- sering inklusive förändringar . När det gäller frågan om huruvida det bedrivs investeringsfrämjande på fler kontor efter sammanslagningen går det inledningsvis att konstatera att frågan 8INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR kan bevaras på flera sätt, beroende på hur man definierar ”bedrivs” och ”kon- tor”. Ska endast kontor där det finns personal som arbetar dedikerat med inve- steringsfrämjande finnas med, eller ska även de kontor där det finns personer som arbetar på deltid med investeringsfrämjande ingå i jämförelsen? Ska en- dast egna kontor räknas eller ska kontor där det finns egen personal inklude- ras? Är det kontor eller marknader som är det viktiga? Ska den dedikerade resursen permanent befinna sig utomlands och hur ska man se på antalet re- surser? Ytterligare en försvårande omständighet är att vissa jämförelser inte låter sig göras eftersom det saknas vissa uppgifter. Nedan redogörs mer utför- ligt för olika resonemang och slutsatser beroende på hur begreppen har defini- erats. I förarbetena framhölls möjligheten att bedriva investeringsfrämjandet vid fler utlandskontor inom den egna organisationen som en fördel. Man jämförde Invest 5 kontor med dryga 50 kontor. Även om det inte fanns någon förväntning på eller ens ansågs vara motiverat att investerings- främjandet skulle finnas representerat på samtliga dessa kontor i den nya or- ganisationen så uttrycktes det att investeringsfrämjandet skulle kunna bedrivas vid betydligt fler utlandskontor. Om man låter definitionen av Invest 5 kontor (egna kontor på unika marknader med minst en dedikerad heltidsre- surs) vara vägledande för jämförelsen så bör den siffran jämföras med de 7 kontor där Business bedrev ett investeringsfrämjande med en dedikerad heltidsresurs. Det kan noteras att Business först enligt denna definition bedriver investeringsfrämjande vid 7 kontor och att det –2017 var 5 kontor. Med en sådan definition är det därmed svårt att landa i slutsatsen att sammanslagningen lett till att det bedrivs investerings- främjande vid betydligt fler utlandskontor. kan det konstateras att beslut inte innebar ett krav på att det skulle bedrivas investeringsfrämjande på fler utlandskontor, utan endast att det skulle kunna göra det. Som framgår av redogörelsen av regeringens riktlinjer har det inte heller funnits något krav på utlandsrepresentation inom investeringsfrämjandet på motsvarande sätt som det har gjort inom export- främjandet. Det fanns inte heller under Invest tid och det är inte heller något som tillkommit. Att det finns en större flexibilitet i den nya organisa- tionen med ett stort kontorsnätverk utomlands är tydligt. Som framgår av det utförligare resonemanget nedan går det att problemati- sera premissen att endast jämföra kontor på det här viset. Givet att det inte heller ställts några krav på utlandsrepresentation går det att argumentera för att det kanske vore rimligare att jämföra antalet marknader det bedrivs ett in- vesteringsfrämjande på oavsett om det finns egen utlandsnärvaro. Här saknas det dock uppgifter för Invest , vilket omöjliggör en sådan jämförelse. Inför sammanslagningen framhöll Invest att antalet utlandskontor inte var det stora problemet utan att det behövdes fler resurser på dessa kontor. Nedan finns därför också ett resonemang om och en jämförelse av antalet års- arbetskrafter inom investeringsfrämjandet i utlandsorganisationen och i hela organisationen. Även om siffrorna för Invest och Business 8 INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR inte går att jämföra rakt av indikerar dessa siffror ändå att andelen årsarbets- krafter som är verksamma inom investeringsfrämjandet minskat i jämförelse med 2013, en utveckling som påbörjades redan före sammanslagningen. Sam- tidigt kan det konstateras att andelen årsarbetskrafter i relation till antalet an- ställda i hela organisationen ökade och att an- talet årsarbetskrafter inom investeringsfrämjandet i utlandsorganisationen i den nya organisationen var som lägst 2013 för att därefter öka. Avslutningsvis går det att konstatera att det av Business rapportering och egna analys går att utläsa att utlandsrepresentation och dedikerade resurser har betydelse för ett framgångsrikt investeringsfrämjande (se vidare i avsnittet Aktörernas reflektioner nedan). I det följande redovisar gruppen ett mer utförligt resone- mang. Invest bedrev 2012 investeringsfrämjande vid egna kontor på fem marknader. Myndigheten hade totalt sju egna utlandskontor (inräknat de båda filialkontoren i ) och hade dessutom egen personal placerad vid två av kontor. Beroende på hur man räknar bedrev således Invest Swe- den investeringsfrämjande vid fem, sju eller nio kontor med utlandsnärvaro genom egen personal på fem eller sju marknader. Business hade 2018 personal som arbetade på heltid med invester- ingsfrämjande på sju kontor (på sju olika marknader) då och lades till de fem kontoren. Därutöver hade man an- ställda och konsulter som arbetade på deltid med investeringsfrämjande vid utlandskontor. Av de offentliga dokumenten går det dock inte att utläsa vid vilka kontor och därmed på hur många kontor Business bedrivit inve- steringsfrämjande arbete med permanent utlandsnärvaro, om t.ex. de som ar- betade på deltid var anställda vid något av dessa sju kontor eller vid andra kontor. I den avslutande intervjun med framkommer dock att det 2019 fanns anställda som arbetade på deltid med investeringsfrämjande på i alla fall två andra kontor utöver de sju, vilket skulle innebära att det på reguljär basis bedrevs investeringsfrämjande med egen personal på nio ut- landskontor och nio marknader. Om man ser till egna utlandskontor på unika marknader där det bedrivs investeringsfrämjande med minst en heltidsanställd så kan Invest fem kontor jämföras med Business sju kontor. Om man väljer att även inkludera de utlandskontor där det finns egen personal som arbetar åt- minstone en del av sin tjänst med investeringsfrämjande (borträknat mindre insatser) kan Invest sju kontor jämföras med Business nio kontor. Om man väljer att inkludera de båda filialkontoren i och Export- rådets båda kontor där Invest hade egen personal stationerad kan Invest nio kontor jämföras med Business nio kontor. Både i propositionen, betänkandet och översynen uttrycktes det en förväntning om 8INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR att investeringsfrämjandet skulle kunna bedrivas vid betydligt fler utlandskon- tor än vad som var fallet före sammanslagningen; särskilt större europeiska investeringsländer och intressanta tillväxtländer lyftes fram. Om man endast ser till personalen med permanent närvaro utomlands, oavsett om de arbetar heltid eller deltid med investeringsfrämjande, så är det svårt att landa i slutsat- sen att investeringsfrämjandet bedrivs vid betydligt fler utlandskontor. Inför sammanslagningen fanns det inte några tydliga krav på att invester- ingsfrämjandet skulle bedrivas vid fler utlandskontor, utan det formulerades just som en förväntning där och regeringen uttryckte att invester- ingsfrämjandet skulle kunna bedrivas vid fler utlandskontor. Som tidigare kon- stateras har regeringen i riktlinjerna inte heller formulerat krav på att inve- steringsfrämjandet ska bedrivas utomlands genom egen representation, på ett liknande sätt som har varit fallet för exportfrämjandet. Genom större nätverk av utlandskontor skulle det öppnas en möjlighet, och en flexibi- litet, att bedriva investeringsfrämjande vid fler utlandskontor. Swe- den ville bedriva investeringsfrämjande på andra marknader än de där myn- digheten själv hade ett utlandskontor var de hänvisade till att genom avtal pla- cera egen personal på eller samarbeta med utlandsmyn- digheter. Om man inte begränsar frågan till att det behöver finnas egen perma- nent representation utan inkluderar samtliga marknader där det bedrivs inve- steringsfrämjande så bedrevs det med utgångspunkt i fördelning av medel in- vesteringsfrämjande på minst 11 marknader 2018. Antalet marknader tycks enligt vad som går att utläsa av rapporteringen ha minskat från att 2014 och 2015 ha varit uppe på 17 marknader. Hur det samarbete såg ut som Invest hade med ett fyrtiotal utlandsmyndigheter framkommer inte i den of- fentliga dokumentationen. Det går därför inte att utifrån uppföljningen konsta- tera om det bedrivs investeringsfrämjande på fler utlandsmarknader efter sam- manslagningen, om man bortser från om det finns egen utlandsnärvaro. (då två marknader i tillkom) har antalet marknader där det funnits utlandsrepresentation inom investeringsfrämjandet varit kon- stant. Dessa marknader var också marknader där Invest hade egen personal. Antalet marknader det bedrivs investeringsfrämjande på är givetvis av be- tydelse, men antalet årsarbetskrafter som arbetar med investeringsfrämjandet på dessa är inte oviktigt. Inför sammanslagningen påtalade bl.a. In- vest att den stora utmaningen var att man inte hade tillräckligt med personella resurser på de marknader där man hade utlandsnärvaro. Det är inte oproblematiskt att jämföra antalet årsarbetskrafter utomlands vid Invest Swe- den med antalet årsarbetskrafter utomlands inom investeringsfrämjandet vid Business . Inom ramen för uppföljningen har det inte gått att få fram detaljerade uppgifter om de utlandsanställda vid och där- för går det inte att säga något säkert om vilken andel av de 24 årsarbetskraf- terna som utförde sådana administrativa uppgifter som efter sammanslag- ningen utförs gemensamt för export- och investeringsfrämjandet. Av tjänstgö- ringsjournalerna framgår att cirka en tiondel av de som var anställda vid 8 INVESTERINGSFRÄMJANDE VID FLER UTLANDSKONTOR i hade arbetsuppgifter av administrativ karaktär. Antalet års- arbetskrafter på Business inom investeringsfrämjandet i utlandet har varierat något över åren. Första året efter sammanslagningen var det 16 årsar- betskrafter. De två åren därpå var antalet årsarbetskrafter något fler för att 2016 minska till 15 och därefter öka till 20. Några offentliga jämförbara uppgifter (per ) om antalet årsarbetskrafter utomlands finns inte och de har inte heller varit tillgängliga för uppföljningen, men antalet års- arbetskrafter som arbetade med investeringsfrämjande såväl utomlands som i minskade 2018 i jämförelse med 2017 (från 40 till 35). Enligt publi- cerade uppgifter för var antalet årsarbetskrafter utomlands ca 17.Antalet årsarbetskrafter som totalt sett har arbetat med investeringsfräm- jande har från att 2012 på Invest ha varit 56 minskat till att 2018 om- fatta 35. Även om det inte går att fastställa hur stor del av denna minskning som beror på att man har kunnat effektivisera verksamheten genom att t.ex. ha en gemensam administrativ funktion för båda främjandeverksamheterna är det svårt att tolka dessa siffror på något annat sätt än att andelen årsarbetskrafter som arbetar med investeringsfrämjande har minskat i jämförelse med 2012. När det gäller utlandsorganisationen går det att konstatera att den största skillnaden är och att antalet årsarbetskrafter där- efter har ökat även om de fortfarande inte är på samma nivå som 2012. Som tidigare redovisats hade antalet årsarbetskrafter för investeringsfrämjande även minskat före sammanslagningen inom Invest från 88 personer 2010 på grund av ett minskat anslag. I intervjuer framkommer att det tog tid innan fler kontor började arbeta med investeringsfrämjande.