mot · H8023170 · 2020-10-06 00:00:00 — Den fattigdom som präglar tiden som asylsökande beskrivs som den främsta orsaken till bristande hälsotillstånd hos asylsökande i bl.a. Delmis rapport (2018:8) Asylsökandes möte med . Därmed ges asylsökande en dålig start på livet i som försämrar förutsättningarna för en fungerande etablering och inkludering i samhället. Dagersättningen för asylsökande regleras i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. och förordning (1994:361) om mottagande av asylsökande m.fl. Dagersättningen har inte höjts . Redan då låg den under dåvarande nivå för försörjningsstöd. Med dagens nivåer på dagersättning får en familj med två föräldrar och två barn med bostadsersättning och där mat inte ingår i boendet . En ensamstående med två barn , med bostadsersättning där mat inte ingår i boendet får . föreslår mot denna bakgrund att dagersättningen höjs så att den betalas ut enligt nivån på riksnormen i försörjningsstödet. lägger förslag om att höja försörjningsstödet med per hushåll och månad. [14] Därmed höjs dagersättningen så att en familj med två föräldrar och två barn , med bostadsersättning där mat inte ingår i boendet får . Ensamstående med två barn , med bostadsersättning där mat inte ingår i boendet och får . avsätter för detta ändamål 2021, 2022 och 2023. För att göra det lättare för nyanlända att komma in på arbetsmarknaden krävs flera åtgärder. För det första behövs satsningar på språkutbildning och språkträning anpassad efter individens förmåga. Många nyanlända saknar grundläggande utbildning; stora ansträngningar måste göras för att nyanlända ska kunna ta gymnasieexamen, vilket ofta är en grundförutsättning för att kunna etablera sig på den svenska arbetsmarknaden. För det tredje behövs satsningar på validering och kompletteringsutbildningar för att ta till vara individens utbildning, kompetens och erfarenhet. För det fjärde behövs satsningar på arbetsmarknadsåtgärder och praktik för att ge arbetslivserfarenhet och erbjuda en väg in på arbetsmarknaden. Satsningarna ska vara individuellt anpassade, effektiva och av hög kvalitet. Under förra mandatperioden genomförde och regeringen flera viktiga satsningar för bättre etablering och mottagande såsom språkträning, språkundervisning och effektivare validering. Vi vill genomföra ytterligare satsningar i denna riktning i syfte att underlätta för nyanlända att snabbare än etablera sig på arbetsmarknaden. Ensamkommande barn och unga har drabbats hårt av de senaste årens omsvängning av migrationspolitiken. Införandet av den tillfälliga begränsningslagen, långa handläggningstider och turerna kring gymnasielagen har berövat en stor del av gruppen den rätt till skydd de hade när de kom hit. Fler tvingas leva som papperslösa, under omfattande lidande och stor stress till följd av den nuvarande politiken. När självmord och självskadebeteende bland ensamkommande ökar som rättssäkerheten brister inom asylprövningen och de åldersbedömningar som används möter skarp kritik är en amnesti nödvändig. Det handlar om att denna grupp som blivit en del av samhället ska få kunna träda in i det på riktigt. förslag att införa en amnesti för ensamkommande beskrivs närmare i motion Papperslösa (2020/21:V240). De ekonomiska effekterna av förslaget fördelas mellan utgiftsområde 8 och 13. Sammantaget ökar kostnaderna för staten med . En fungerande inkludering kräver dessutom aktiva insatser mot diskriminering. Diskriminering är ett stort strukturellt problem som hindrar människor från att bli delaktiga i samhället fullt ut. Diskrimineringen i arbetslivet är särskilt allvarlig. Personer med utländsk bakgrund utestängs från arbetsmarknaden och har i många fall svårt att få jobb som motsvarar deras utbildning och kvalifikationer. Det är inte bara djupt orättvist, det är också ett enormt slöseri med resurser. För att komma till rätta med diskrimineringen krävs ett systematiskt och långsiktigt arbete. Det måste vara kostsamt att diskriminera, men även förebyggande åtgärder och insatser för att beivra diskriminering behövs. vill därför bl.a. tillsätta en kriskommission mot diskriminering och skärpa straffen för diskriminering. På bör det utredas om en separat lagstiftning om diskriminering i arbetslivet, där aktiva åtgärder kan tas in i kollektivavtal och därmed konkret följas upp av fack och arbetsgivare. 11 Värdig ålderdom – upprusta äldreomsorgen Coronapandemin har på ett mycket tydligt sätt blottat den svenska välfärdens brister. Ett särskilt tydligt exempel på det är den fragmenterade äldreomsorgen som präglas av otrygga anställningar, låga löner, låg personaltäthet och på vissa håll en allt för låg utbildningsnivå. Det är därför hög tid att rusta upp äldreomsorgen så att vi får en äldreomsorg som vi kan lita på. Alla människor ska mötas med trygghet, omsorg och värdighet. Ett land som anser sig ha råd med skatteavdrag för städning i hemmet för friska personer i arbetsför ålder måste även ta sig råd med en bra och värdig äldreomsorg. Utbredningen av RUT-tjänster har förstärkt ojämlikheten bland äldre. vill utveckla framtidens äldreomsorg och satsa på ökad personaltäthet och fortbildning inom äldreomsorgen men också på att utveckla moderna och välfungerande boenden, bra mat och stärka förutsättningarna för stimulerande sociala aktiviteter. Den som levt ett långt liv ska i äldreomsorgen finna både gemenskap och underhållning och det ska finnas gott om aktiviteter att ägna sig åt. År av skattesänkningar har dränerat välfärden på resurser. Besparingar och privatiseringar har lett till en underdimensionerad sjukvård och äldreomsorg, med brist på såväl personal som utrustning och skyddskläder. Inom är bemanningen låg och antalet timvikarier och personalomsättning hög – en kombination som under coronakrisen fått förödande effekter där äldre i vissa fall tvingats ta emot upp till ett tjugotal olika anställda från hemtjänstföretagen . En bra äldreomsorg är inte bara en välfärdsfråga, det är också en viktig jämställdhetsfråga. Det är framför allt kvinnor med låga inkomster som avstår hemtjänst när de blir äldre och tar hjälp av sina döttrar i stället. Kvinnor är klart överrepresenterade både bland personal och bland de anhöriga som tar ett stort ansvar för äldre familjemedlemmar. En utbyggd och välfungerande äldreomsorg är en förutsättning för att kvinnor ska kunna delta fullt ut på arbetsmarknaden. För att få en jämlik äldreomsorg behöver kommunerna tillföras tillräckliga resurser och arbetsvillkoren för äldreomsorgens personal förbättras. instämmer i hyllningen av de anställda inom äldreomsorgen som gör stora och avgörande insatser, men anser att de bör tackas med bättre arbetsvillkor och bättre arbetsmiljö. Att förbättra arbetsmiljön och arbetsvillkoren samt att säkerställa att det finns tillräckligt med personal inom äldreomsorgen är det mest akuta just . mål är en jämlik äldreomsorg och en äldreomsorg som utgår ifrån de äldre. Det är dags att göra upp med det marknadstänk som allt för länge dominerat omsorgen för våra äldre. Det går inte att tillämpa idéer för hur varuproduktion fungerar inom äldreomsorg. Att i alla skeden alltid försöka minska kostnader och skapa en ekonomisk effektivitet dränerar omsorgen på mänsklig värdighet. Våra äldre måste ses som individer med egna behov, inte som enheter som ska generera ett ekonomiskt överskott till aktieägarna i privata företag. Livskvalitet kostar och tar tid. Därför behöver marknadstänk och kommersiella intressen bort från äldreomsorgen. Det är behoven som ska styra både omsorgens innehåll och verksamhetens organisering. Äldreomsorgen är en angelägenhet, men anser att staten har ett stort ansvar för att alla äldre ska garanteras en god äldreomsorg. Det är därför rimligt med en ökad statlig medfinansiering. anser även att fördelningen av statsbidragen till äldreomsorgen behöver spegla verkligheten och de behov som finns. En kommun med en stor andel äldre med låga pensioner eller sämre hälsa p.g.a. exempelvis tungt eller statiskt kroppsarbete har ett större behov av äldreomsorg, till skillnad från kommuner med en stor andel välbärgade och friska äldre. För att möjliggöra en upprustning av äldreomsorgen såsom vi föreslår avsätts . Dessa medel avser att finansiera satsningarna nedan på personal respektive utvecklande fritid och sociala aktiviteter. I avsnitt 12.2.1 presenterar vi ett investeringsstöd till samhällsfastigheter som till stor del avses att finansiera satsningen på framtidens äldreboenden. 11.1 Satsa på personalen En miljon kvinnor arbetar inom välfärden i . har de fått en allt tuffare arbetsbelastning till följd av effektiviseringar och nedskärningar. Detta är också något som syns i sjuktalen. Kvinnor som jobbar inom välfärden drabbas av psykisk ohälsa än andra grupper. Äldreomsorgen, där av de anställda är kvinnor, är en tuff arbetsmiljö, både när det kommer till belastning och stress. Äldreomsorgen präglas av otrygga anställningar. Var fjärde som jobbar inom den kommunala äldreomsorgen är tillfälligt anställd och var femte är timanställd. I den privata äldreomsorgen är andelen visstidsanställda ännu högre. Dessutom tvingas många inom äldreomsorgen att jobba delade turer, med ett långt obetalt hål mitt . Den rådande situationen inom äldreomsorgen är varken bra för de äldre eller de anställda. instämmer i hyllningarna av de anställda inom äldreomsorgen som både innan och under pandemin gör stora och avgörande insatser. Vi anser att de bör tackas med fler kollegor, bättre arbetsvillkor och bättre arbetsmiljö. Personalen är nyckeln för att det ska vara möjligt att upprätthålla en hög kvalitet på äldreomsorgen. förslag syftar till att möjliggöra för följande personalsatsningar: 11.1.1 Trygga fasta anställningar på heltid Äldreomsorgen präglas även av otrygga anställningar. Var fjärde som jobbar inom den kommunala äldreomsorgen är tillfälligt anställd och var femte är timanställd. I den privata äldreomsorgen är andelen visstidsanställda ännu högre. Vi vill att heltid ska vara norm och att allmän visstidsanställning avskaffas. 11.1.2 Ökad personaltäthet och satsning på fortbildning Personalen är grunden för en bra, värdig och trygg äldreomsorg. Det är personalen som bygger äldreomsorgen. Bra bemanning är en förutsättning för att personalen ska få tid för möten med de äldre och göra ett bra jobb. Vi vill därför satsa på ökad personaltäthet och mer fortbildning i äldreomsorgen. Det är pengar som ska gå till att både anställa fler och att ge fler anställda möjligheten att utvecklas inom sitt yrke. För att skapa yrkesutveckling och karriärvägar för omsorgspersonalen behövs fler utbildningsmöjligheter. Det är också en viktig del i att attrahera fler att söka sig till och stanna kvar inom äldreomsorgen. 11.1.3 Frivilligt med delade turer – betalt Inom äldreomsorgen råder ofta tuffa arbetsvillkor och många anställda jobbar delade turer, med ett långt obetalt hål mitt . Det är inte rimligt att arbetstagare tvingas betala med sin hälsa och fritid för att tillgodose arbetsgivares behov av flexibilitet och precisionsbemanning, så som sker vid delade turer. Det systemet måste bort. I t.ex. har kommunen kommit överens med om en modell där delade turer är frivilligt och väntetiden, dvs. uppehållet, betald. Efter får arbetstagaren ut av timlönen. Det har inneburit att enbart de som vill arbeta delade turer gör det och att de dessutom får betalt för den tid de tvingas vänta mellan passen. De försök som berörda fackförbund har gjort för att begränsa delade turer genom avtal har varit bra men det behövs även stöd i lagstiftningen, exempelvis genom någon typ av förbud, som kan utgöra grund för förhandlingar och avsteg i kollektivavtal. Till dess att ett sådant förbud kommit till stånd vill vi driva på för en modell där det ska vara frivilligt att arbeta delade turer och den som väljer det ska få betalt . För att fler kommuner ska tillämpa detta upplägg avsätter vi därför medel för kommuner som vill införa liknande arbetssätt. 11.1.4 Stärkt medicinsk kompetens Äldreomsorg handlar inte enbart om omsorg, utan ofta handlar det även om krävande äldresjukvård. Den absoluta majoriteten av personer i särskilda boenden och de med hemsjukvård, har en omfattande och komplicerad sjukdomsbild. Utvecklingen med att fler blir allt äldre och att vårdbehoven bland de äldre därmed också ökar, har inte åtföljts av medicinsk kompetens bland omsorgens personal eller ledning. Bristen på geriatriker, geriatrisk kompetens och medicinsk ledning i många kommuner leder till helt ohållbara brister i den kommunala äldresjukvården. Flertalet av de som bor på särskilt boende har demenssymtom, där är tidiga insatser viktiga och kräver personal med rätt kunskap. Antalet geriatriker är försvinnande litet och av de sjuksköterskor som arbetar med vård och omsorg av äldre har endast en liten andel specialistutbildning riktad mot äldres sjukdomar. För att kommunen ska kunna axla sitt ansvar som rör äldresjukvården så behöver den medicinska kompetensen inom den kommunala verksamheten stärkas. Det är även viktigt att varje boende har tillgång till en fast läkarkontakt. 11.2 Utvecklande fritid och sociala aktiviteter Det ska vara möjligt att fortsätta med sina fritidsintressen, delta i sociala aktiviteter och utveckla nya intressen efter egen vilja och förmåga i livets alla skeenden. Tillvaron ska inte behöva bli trist och tomt på sociala aktiviteter bara för att man blir äldre. Det finns många goda exempel på träffpunkter och kulturhus med teatergrupper, sångkörer, vinprovning, föredrag osv. som vi vill ska komma fler till del. Äldreboenden har pub, trivselträffar med olika teman, tv-spel, dans, gymnastik, nobelfester och utflykter. På vissa håll har äldreomsorg och barnomsorg på olika sätt integrerats. Det finns äldreboenden med tillgängliga trädgårdar med blommor och odling där äldre kan njuta, promenera samt odla och skörda själva. Många äldreboende digitaliseras. För alla som bor på äldreboenden ska det vara en självklar möjlighet att kunna kommunicera med sina vänner och familj via exempelvis Skype eller Facetime. Begränsade möjligheter till utevistelse upplevs av många äldre som en stor brist. Vi ser positivt på projekt som ”Vind i håret” där kommuner köpt in cyklar med vagn framtill som de äldre sedan skjutsas i till naturnära områden samt vill stärka förutsättningarna för fler kommuner att köpa in utflyktsbussar. Utflyktsbussarna kan användas av alla vård- och omsorgsboenden i kommunen, för att de boende ska kunna åka på utflykter, delta på kulturevenemang, besöka museum eller kanske gå på restaurang. Det finns också exempel på kommuner som har bussar som hämtar upp äldre som bor på landsbygden och tar dem på utflykter och till mötesplatser. Politikens roll är inte att detaljstyra utan att ge äldreomsorgen bra förutsättningar för att kunna bedriva en god omsorg och meningsfull verksamhet. Bäst blir det om det finns tid och utrymme för de äldre och personal att gemensamt planera för aktiviteterna samt att det lokala kultur- och föreningslivet, kommunen och andra kommunala verksamheter och fristående aktörer involveras och engageras både vid planering och genomförande av olika aktiviteter. Den äldre och hens behov och vilja ska vara i centrum. Utifrån det får utbud och stöd anpassas för att varje äldre ska få möjlighet att fortsätta med sina fritidsintressen, bibehålla sociala kontakter och också kunna träffa nya bekantskaper och testa på nya saker. Hur vi bor betyder mycket för hur vi trivs och hur vi mår. Det handlar om trivsel med bostaden och platsen vi bor på och möjligheterna att kunna göra det vi vill och behöver göra. Bostaden ska passa ditt liv, dina intressen, din hälsa och din ekonomi. Under senare delen av livet förändras ofta hälsan för oss själva eller personer i vår närhet. Det är därför viktigt att boendesituationen kan anpassas utefter de specifika behov som kan uppkomma, för att alla ska kunna bo bra även . som antalet äldre i befolkningen har ökat, har antalet äldreboendeplatser minskat och kommunerna har i stället satsat på att fler ska bo hemma med hemtjänst. Det är ett sätt att hålla nere kostnadsökningarna när antalet äldre ökar. Denna utveckling är negativ för kvaliteten inom äldreomsorgen och går ut över de äldres behov samt begränsar äldres möjligheter till inflytande och valfrihet. Äldre ska kunna bo hemma så länge de själva vill, men när behovet av stöd ökar och de vill flytta måste det finnas möjlighet till det. Den som levt ett långt liv ska i äldreomsorgen finna både trygghet, gemenskap och gott om aktiviteter att ägna sig åt. ser ett stort behov av att både rusta upp befintliga boenden och bygga nya äldreboenden. Vi vill att framtidens äldreboenden, trygghetsboenden och plusboenden ska utformas utifrån befintlig forskning och tillsammans med bl.a. arkitekter och forskare. Det ska vara boenden där den äldre kan mötas med de resurser som krävs utifrån behov. När det behövs mer vårdintensiv hjälp under ålderdomen ska man inte behöva åka ut och in på sjukhus eller flyttas runt mer än nödvändigt. Därför ska samarbete mellan kommun och region kring mellanvårdsformer, som placeras inom eller i anslutning till äldreboendet efter sjukhusvistelse eller i form av exempelvis hospice, prioriteras. På framtidens äldreboende vill vi att maten tillagas på plats och den som vill får gärna hjälpa till. Vi vet att en stor del av vardagen kretsar kring mat, både för unga och gamla. Det är ett slöseri på potential att inte göra mer av maten som tillagas just till människor som levt ett långt liv, där minnen av smak och lukt ofta har en enorm betydelse. Matsalen ska vara en trivsam plats där man gärna spenderar långa stunder tillsammans. Det finns flera exempel runt om i landet där äldreboenden och förskolor placeras i samma hus. Gamla och barn får mötas och kommuner kan utnyttja lokaler mer effektivt. Det finns många fördelar med det men det är även viktigt att komma ihåg att möten mellan barn och äldre inte alltid blir så bra. Barn har sina behov av att leka och vara högljudda medan många äldre kanske vill ha lugn och ro. För att det ska bli en bra miljö och möten som är intressanta för såväl barn som äldre så är det dels viktigt att de olika verksamheterna både har egna vardagsytor och gemensam yta, så att de äldre som inte vill träffa barn inte behöver det. ser gärna att detta och dylika koncept med exempelvis kombinerade student- och äldreboenden utvecklas. I avsnitt 12.2 presenterar vi ett investeringsstöd till samhällsfastigheter som till stor del avses att användas för att bygga och upprusta framtidens äldreboenden. 11.4 Pensioner som det går att leva på Det nuvarande pensionssystemet cementerar ojämlikheten på arbetsmarknaden. Det fungerar omfördelande från lågavlönade till högavlönade genom att de som kan jobba länge, och därmed betala in pensionsavgift länge, premieras. För de som inte kan det, t.ex. p.g.a. fysiskt tunga arbetsuppgifter, finns ingen kompensation. Den som har haft goda arbetsvillkor och en stor grad av kontroll i sitt arbete har lägre risk för sjukskrivning, vilket ger högre pension. Det är framför allt personer med sådana arbeten som kan och vill fortsätta att arbeta och därmed får högre pension. Den som däremot har haft avbrott för sjukskrivningar och arbetslöshet eller går i pension tidigare p.g.a. att kroppen är utsliten av ett hårt arbetsliv får lägre pension. Systemet premierar därmed högre tjänstemän och akademiker som kommer in i systemet sent och kan jobba länge medan LO-grupper som börjar jobba i tidig ålder och slits ut tidigt straffas med lägre pensioner. Pensionssystemet tar ingen hänsyn till att klyftorna i utbildning och inkomst även skapar klyftor i medellivslängd. Pensionssystemet och den förda politiken har också medfört att har en högre andel fattigpensionärer än övriga . Pensionssystemet förstärker också de könsorättvisor som finns på arbetsmarknaden. Kvinnor har i genomsnitt av mäns pension och skillnaden ökar med åldern. Hälften av alla kvinnor tvingas ta ut garantipension till någon del för att klara sig. Systemet kompenserar inte för föräldraledighet och sjukpenningdagar på ett tillfredsställande sätt. I det nuvarande pensionssystemet riskerar en allt större andel av framtidens pensionärer att bli fattiga. Kommunalarbetare och industriarbetare får av sin slutlön i pension. För att inte riskera fattigdom brukar en pensionsnivå på 60–av slutlönen anses nödvändig. Även med inräknad tjänstepension ligger många arbetaryrken långt under detta. För den som är ung och planerar att gå i pension vid 65 kommer slutlönen att bli ännu lägre. Dagens 80-talister riskerar att få pensioner som ligger en bit av lönen om systemet inte förbättras. Dagens pensionssystem är underfinansierat och oförutsägbart. vill ha ett nytt pensionssystem som ger alla människor möjlighet att leva på sin pension, inte bara de som varit höginkomsttagare. Pensionssystemet måste ge alla ekonomisk trygghet, och man ska kunna räkna ut hur stor pensionen blir. Vi vill också ha en öppen och demokratisk process kring pensionerna i stället för den nuvarande icketransparenta Pensionsgruppen. Tills vi har ett nytt pensionssystem kommer att verka för att förbättra det befintliga systemet. Vi har drivit på för en höjd garantipension. skedde en höjning genom proposition 2018/19:134 Förbättrat grundskydd för pensionärer, även om vi hade önskat en betydligt större satsning. Eftersom garantipensionen är prisindexerad i stället för inkomstindexerad har de som lever på garantipension halkat efter den övriga befolkningen. Sedan garantipensionen infördes har pensionärer med garantipension i genomsnitt haft en real inkomstökning på i jämförelse för förvärvsarbetare. menar att garantipensionen bör inkomstindexeras så att de som lever på garantipension inte halkar efter den övriga befolkningen ytterligare. För att åtgärda den stora klyftan som växt fram , mellan de som lever på garantipension och den övriga befolkningen, krävs en rejäl höjning av garantipensionerna. menar att garantipensionärer inte ska behöva riskera fattigdom och att inkomstutvecklingen för gruppen behöver hålla jämna steg med den allmänna löneutvecklingen. Vi föreslår en höjning av garantipensionen med (0,207 prisbasbelopp) som ett första steg, utöver den höjning om ca som började gälla . För ändamålet avsätts . I dagens system tvingas den som inte klarar av att arbeta före pensionen ta ut sin pension , vilket kan leda till en väldigt låg pension. Det drabbar framför allt arbetare med slitsamma yrken. För att komma åt detta problem vill införa en möjlighet att avsluta sitt arbetsliv tidigare, utan att pensionen påverkas negativt. Vi menar att det bör införas en särskild åldersfaktor i sjukersättningssystemet, som skulle innebära att många slipper ta ut inkomstpensionen och att kravet på omställning förändras . Den försäkrade kommer då endast att prövas mot arbete inom ramen för det yrke denne har, inte mot hela arbetsmarknaden som . Förslaget innebär även att den som inte kan jobba fram till pension ska ha möjlighet att få sjukersättning . Utredningen trygg sjukförsäkring med människan i centrum lägger fram ett liknande förslag, men med andra åldersgränser som följer den riktålder som infördes i pensionssystemet . anser att regeringen bör gå vidare med förslag för att lösa den ovan beskrivna problematiken. politik för ett bättre pensionssystem beskrivs närmare i motion Förbättringar i pensionssystemet (2020/21:V251). 12 En grön och jämlik väg ut ur krisen – investeringsplan för en bättre framtid Coronakrisen visar hur skört vårt samhälle är. År av skattesänkningar har dränerat välfärden på resurser. Besparingar och privatiseringar har lett till en underdimensionerad sjukvård och äldreomsorg, med små marginaler och brist på såväl personal som utrustning. Mycket av det offentliga är så hårt nedbantat att även små störningar leder till stora problem. Centrala samhällsuppgifter har splittrats upp och överlåtits på olika privata företag utan blick för det gemensammas bästa.