mot · H8021836 · 2020-10-02 00:00:00 — För människor som exempelvis har drabbats av utmattningssyndrom kanske studier kan vara en del i rehabiliteringen. Den långtidssjukrivne som vill studera kan göra det med vilande sjukersättning, men eftersom studiemedel från CSN betalas ut först vid 50 procents studietakt är det för många sjuka inte möjligt att göra det. föreslår därför att regeringen utreder möjligheten att ansöka om att studera i en takt som är lägre än i taget och behålla sin sjukersättning. 16 Större möjligheter att prova ett nytt yrke För många sjuka, särskilt de som lider av psykisk ohälsa, kan den tidigare arbetsplatsen utgöra en del av problematiken. bör uppdra åt regeringen att utreda hur dagens regelverk kring möjligheterna att under sjukskrivning prova ett nytt yrke kan göras mer flexibelt , så att fler sjukskrivna kan ta del av möjligheten. 17 Stärkt skydd mot godtyckliga avslag menar att en ordentlig översyn måste göras för att stärka skyddet mot godtyckliga felaktiga avslag. Vi vill verka för att den överprövning av ett läkarintyg som görs för räkning genomförs och får en bedömning av relevant försäkringsmedicinsk kompetens. De personer som gör bedömningen behöver också i högre utsträckning träffa den berörda personen i avstämningsmöten. Som vi tidigare nämnt behöver även kvalitén i utredningarna kring varje person stärkas. Den redogörelse och förklaring som ges till ett avslag behöver också förtydligas och förbättras. 18 Förbättra skyddet av SGI Bestämmelser om sjukpenninggrundande inkomst (SGI) avgör vilka inkomster som kan ge rätt till ersättning från den allmänna försäkringen såsom sjukpenning, tillfällig föräldrapeng och föräldrapeng på sjukpenningnivå. För att kvalificera sig för en SGI måste en person ha inkomst från eget arbete som uppgår till av prisbasbeloppet . Vidare ska arbetet och inkomsterna antas vara i följd eller vara återkommande för att man ska kvalificera sig för en SGI. Om arbetet och inkomsten upphör kan rätten till SGI upphöra och personen får besked om så kallad nollklassning. Att bli nollklassad kan få stora konsekvenser för ekonomin och speciellt för personer som på grund av sjukdom eller andra omständigheter har svårt att ta sig tillbaka till ett arbete för att på nytt få rätt till en SGI. Det finns exempel på personer som arbetat hela sitt liv men som sen nollklassats för att de missat på någon dag att skriva in sig på Arbetsförmedlingen. Även om det gjorts vissa förbättringar i regelverket för att minska risken för nollklassning anser vi att regelverket är för stelbent, svårtolkat och komplext och det riskerar att sätta personer som arbetat i en onödigt svår ekonomisk situation. Vi föreslår därför att regeringen utreder att göra om systemet för SGI för att ytterligare minska riskerna för nollning. Målsättningen ska vara ett en person som arbetat och bidragit till välfärden inte ska kunna nollklassas på grund av ett tillfälligt avbrott. Vi föreslår även att relevanta uppgifter automatiskt delges Arbetsförmedlingen när en person skrivs ut från så att försäkringstagaren inte kan hamna utanför systemen. Ett mer automatiserat system mellan och Arbetsförmedlingen är också något som föreslås i utredningen 2020:24 ”Tillsammans för en välfungerande sjukskrivnings- och rehabiliteringsprocess”. vill att ansvaret för en sjukskriven ska tillfalla en och samma myndighet tills denne är ute i arbetslivet. 19 Inkludera hjälpbehov i ersättning till vuxna med funktionshinder Regeringen och har beslutat om nya regler vad gäller omvårdnadsersättning och merkostnadsersättning för barn och vuxna med funktionshinder. För barn innebar förändringen till övervägande del förbättringar förutom problem med långa handläggningstider och glapp mellan systemen. För vuxna innebar det dock att den nya omvårdnadsersättningen för rena hjälpbehov inte ska omfatta vuxna. Ersättning för rena hjälpbehov för vuxna ska alltså inte ingå och det är mycket oklart ifall merkostnadsersättningen ska kunna täcka upp för rena hjälpbehov. Detta är något som satt personer med funktionshinder i oro för vad detta kommer innebära. Det saknas statistik och andra sammanställningar över vilka hjälpbehov som tidigare åberopats som grund för handikappersättning. Vad konsekvenserna blir av att ta bort den delen av stödet menar vi därför är alltför osäkert. I många fall kan rena hjälpbehov täckas upp av andra stöd, exempelvis LSS och kommunala insatser. Vi menar dock att det ändå finns risk att många behövande kommer att falla mellan stolarna. Mottagare och närstående har tidigare haft en viss flexibilitet med frihet och egenmakt. I och med önskan om ett införande av ett strikt merkostnadsbegrepp kommer processen för att ansöka om merkostnadsersättning att försvåras för den sökande. Därför föreslår vi att regeringen återinför möjligheten att även rena hjälpbehov för vuxna på ett bättre sätt inkluderas i rätten till ersättning. 20 Justera den övre åldersgränsen för merkostnadsersättning Den övre åldersgränsen för att beviljas merkostnadsersättning för vuxna är orimlig. Denna gräns behöver bli mer flexibel och justeras uppåt då fler väljer att stanna i arbetslivet. Så länge möjligheten finns att stanna i arbetslivet bör ersättning för att kunna utföra sitt arbete medges även efter . Vi vill därför uppdra till regeringen att justera åldersgränsen vid merkostnadsersättning. 21 Vård av närstående – finns möjligheten att närståendepenning betalas ut till närstående som avstår från arbete för att vårda en svårt sjuk person i hemmet, på sjukhus eller annan vårdinrättning. Till svåra sjukdomstillstånd räknas tillstånd som medför ett överhängande livshot, men även sådana sjukdomstillstånd som innebär ett allvarligt överlevnadshot . Syftet med närståendepenningen är att närstående personer ska ha möjlighet att vara tillsammans med den sjuke vid allvarliga sjukdomstillstånd. Tyvärr är det svårt att beviljas närståendepenning vilket leder till att närstående istället tvingas nyttja semesterdagar, gå ner i arbetstid eller ta tjänstledigt för att kunna vårda en anhörig. Det sätter den anhöriga i en ohållbar ekonomisk situation vilket i av fallen är kvinnor (dnr 2019:825). Även om det yttersta ansvaret för långsiktig omsorg om sjuka och äldre inte ska falla på en anhörig kan det ibland uppstå ett tillfälligt behov. Det kan även vara en större trygghet för den drabbade att vårdas av en anhörig. Det är därför vår mening att regeringen bör utreda om att utöka möjligheten till vård-av-närstående-dagar och införa ett liknande system som vård av barn med den skillnaden att när det rör vuxna ska det handla om sjukdomstillstånd där personen i fråga är beroende av omsorg från andra. Det ska dock inte vara ett krav att det rör sig om livshotande tillstånd så som är fallet med dagens närståendepenning. 22 Utred bredare koordineringsinsats tog beslut om en ny lag om koordineringsinsatser. Lagen började gälla och innebär att regionerna har skyldighet att erbjuda koordineringsinsatser till sjukskrivna patienter för att främja deras återgång till arbete eller inträde i arbetslivet. Insatsen ska ges efter behov inom hälso- och sjukvårdsverksamheten och bestå av personligt stöd, intern samordning och samverkan med andra aktörer. Koordineringsinsatsens ansvar omfattar dock inte insatser som andra aktörer ansvarar för enligt andra föreskrifter. De koordineringsinsatser som föreslås ska framför allt handla om behov inom hälso- och sjukvården. När det finns behov av en bredare kartläggning och samordning mellan olika aktörer ska detta samordningsansvar fortfarande ligga under . Flera remissinstanser såsom Statskontoret påtalar en risk för otydlighet när det gäller olika aktörers ansvarsområden. TCO menar vidare att det blir en onaturlig uppdelning om landstingen ska hänvisa till när olika behov upptäcks. Det är rimligt att själva utförandet av olika insatser måste kunna ligga på aktörer utanför hälso- och sjukvården, men koordineringen och samordningen mellan alla aktörer runt individen borde kopplas endast till en koordinator som vid behov ger personligt stöd i processen. Det behöver därför utredas om det samordningsansvar som ligger på istället kan hänskjutas till en koordinator närmare individen och ligga under landstingens ansvar. Detta för att tydliggöra vem som har samordningsansvaret och utgöra bättre stöd till individen. Det måste då långsiktigt innebära ökade resurser till landstingen för koordineringsinsatserna. anser att bör ge regeringen i uppdrag att dels utvärdera resultatet av den nuvarande koordineringsinsatsen samt utreda och ta fram förslag på en bredare koordineringsinsats än den nu genomförda. Förslaget ska vara närmare kopplat till individen och omfattar koordinering, samverkan och samordning med alla inblandade aktörer inom både , arbetsgivare, och hälso- och sjukvården. Denna koordineringsinsats ska också ha möjlighet att upprätta en rehabiliteringsplan utifrån individuella behov. har antalet personer som lämnat oriktiga uppgifter vid ansökan om bidrag vid någon av landets myndigheter ökat och antalet inkomna brottsmisstankar har ökat avsevärt. –2018 har antalet inkomna brottsmisstankar ökat med , och då är mörkertalet stort. Det visar på att legitimiteten i välfärdssystemet är skadad och att systemet är synnerligen sårbart. Bidragsfusk och brottslighet samt oavsiktliga felaktiga utbetalningar kostar välfärden ca 18 miljarder . Även inom sjukförsäkringen finns det problem med felaktiga utbetalningar till personer som uppbär sjukpenning eller sjukersättning men ändå arbetar mer än vad som är anmält till . En del av problematiken har kunnat lösas med närmare samverkan med . Mer behöver dock göras för att stoppa bidragsbrottslighet och felaktiga utbetalningar. Vi har samlat våra förslag på detta område i en särskild motion om att stoppa bidragsfusket. i (SD)