mot · H8023249 · 2020-10-06 00:00:00 — Ur detta har det vi kallar svensk kultur vuxit fram. Genom erfarenheter, kunskaper, kontakter människor emellan och historiska händelser förändras vår kultur över tiden. Att vårda kulturarvet innebär att bevara kunskap, idéer, föremål och miljöer som speglar äldre tiders livs- och samhällsformer. Kulturarvet ger perspektiv på vår samtid, nya idéer om hur vi kan forma vår framtid samt styrka att kunna möta det nya och främmande. Det kulturarv som finns i är en del av mänsklighetens gemensamma kulturarv och ska hållas tillgängligt för kommande generationer. Museernas roll som bildningsinstitutioner och deras forskningsanknytning ska stärkas. Museernas uppgift är att förvärva, bevara och främja sina samlingar till skydd för kulturarvet och inte låta sig styras av trender. I alternativa faktas tidevarv blir museernas roll därför viktigare . Som folkbildare ska de sprida kunskap. Uppgiften är att informera – inte uppfostra. Att ersätta gamla normer med nya är varken bättre eller särskilt produktivt. Att sträva efter att bidra till besökarens bildning är en rimligare utgångspunkt. Goda lösningar på vår tids stora samhällsutmaningar kommer när människor tänker fritt, inte när statliga institutioner försöker få dem att tänka rätt. Det räcker inte att i ord försäkra att politiken ska ha armlängds avstånd till museerna. Politiker måste visa också i handling att deras armar inte är alltför korta. I vår mening stärks förutsättningarna att bygga upp, förvalta och sprida kunskap om historia av att det finns en mångfald av museer som ger olika, kanske överlappande och ibland kanske till och med motstridiga, bilder. Liberalerna ser gärna att en myndighet får ett samordningsuppdrag och ansvar för att identifiera områden som är otillräckligt belysta. Mångfalden av perspektiv måste värnas och därför bör regeringen värna de lika museernas särart. Ambitionen att belysa nya områden får inte genomföras genom att man försummar de områden där man redan byggt upp samlingar och kunskap. Det essentiella i museernas verksamhet är innehållet, inte lokalerna. Med ny teknik och digital närvaro kan man också arbeta effektivare och nå fler. Men tillräckliga fysiska lokaler är fortfarande en förutsättning – och ibland är som sagt lokalerna i sig ett kulturarv. Museerna är dessutom inte bara sina utställningar och publika lokaler. Bakom den publika verksamheten – oavsett om den sker fysiskt eller digitalt – finns samlingarna. Museets uppgift är att samla, sammanställa och presentera. Om samlingarna nedprioriteras undergrävs basen för hela verksamheten. och kulturarven i världen Den som förlorar sin historia förlorar också sig själv. Förstörelse av kulturarv är en självklar del av varje totalitär ideologi, och ingen ledare som initierar folkmord anser att det bestialiska verket är fullbordat om inte också en kulturell rensning har skett. På det judiska museet i finns bilder på hundratals vackra synagogor. De var samlingsplatser för hela samhällen, som vi aldrig får se igen. Nazisterna ville utplåna alla spår av judendomen ur det europeiska samhället. Synagogornas placering i , och visade på den dialog mellan kulturer som utmärker sofistikerade civilisationer. är vi många som har färska minnen från bilderna av hur terrororganisationen förstörde viktiga kulturarv. Begravningsplatser, 2 000-åriga tempel, och torn i ökenstaden skövlades hänsynslöst och en stor del av samlingarna hamnade på svarta marknaden. Det är känt för att vår tids terrordåd till stor del bekostas av illegal antikvitetshandel. Enligt , som har undertecknat, är förstörelse av ett folks kulturarv att anse som ett brott mot hela mänskligheten. Trots att Daesh har decimerats kraftigt kvarstår mycket arbete för att de skyldiga ska sökas upp och ställas till svars. Det arbetet måste regeringen upprätthålla. bör också öka stödet till enskilda arkeologer, konstnärer, författare och andra konstutövare och kulturarbetare i regionen. Det internationella samarbetet mellan museer och konsthallar möter särskilda utmaningar. För att skapa nydanade utställningar behövs ibland lån från utlandet. Osäkerhet kring ett verks ursprung och ägarhistoria kan försvåra sådan inlåning. En annan försvårande omständighet är krav på museerna att lämna en deposition motsvarande momsen på värdet av utställningar lånade utanför . Det är ett krav som gör att museer som inte har stora likvida medel eller eget kapital får svårt att kurera utställningar med utomeuropeiskt ursprung. Regeringen bör återkomma med åtgärder som underlättar på dessa områden. tjänade under många decennier svensk film väl, men visade svårigheterna att hitta teknikneutrala stödformer att det behövde ersättas av något annat. Det var dock olyckligt att den förra regeringen ensidigt skrotade avtalet och införde en helstatlig filmpolitik, som innebär dels att filmens resurser minskar, dels att beroendet av staten ökar. Liberalerna vill se en filmpolitik som vårdas, värnas och utvecklas av de parter som är engagerade i att utveckla film. Statens roll bör handla om att skapa goda villkor, inte riktade bidrag. Den statliga filmpolitiken bör därför ersättas av en bred partsöverenskommelse där alltifrån filmskapare till bredbandsbolag finns representerade. Liberalerna menar att de som tjänar pengar på svensk film också behöver vara med och finansiera mer ny svensk film. begärde i ett tillkännagivande (bet. 2015/16:KrU11) en bred utredning om framtidens filmpolitik, och det var beklagligt att den förra regeringen valde att avfärda den dåvarande riksdagsmajoritetens vilja. Det behövs en utredning för att skapa en väl förankrad filmpolitik. Att filmer spelas in i är bra både för arbetsmarknaden och för det svenska kulturlivet. Bland annat har pekat på de positiva allmänna effekterna av ökad filmproduktion i . Det finns därför skäl att se över hur , inom ramen för en ambition om ett enkelt och transparent skattesystem, kan säkerställa att svensk filmindustri möter internationellt konkurrenskraftiga villkor. Gulan Avci (L)