ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H7023493 · 2020-02-19 00:00:00 — med anledning av prop. 2019/20:79 Presentation av betalningssätt vid marknadsföring av betaltjänster online ställer sig bakom det som anförs i motionen om avgiftsbelagda krediter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om utvärdering av den nya lagstiftningen och tillkännager detta för regeringen. En allt större del av svenska konsumenters inköp sker över nätet. Det växande utbudet av e-handelsmöjligheter breddar marknaden och skapar nya möjligheter för både företag och konsumenter. Digitaliseringen och dess potential att bidra till tillväxt, företagande och ökad valfrihet är en självklar del av vår samtid. Det är viktigt att det finns ett starkt konsumentskydd inom e-handeln. sker en växande andel av handeln genom avgiftsbelagda kredittjänster, något som visserligen ökar möjligheten till handel men riskerar att bidra till att enskilda hushåll hamnar i överskuldsättning och inte får överblick över sina samlade krediter. Liberalerna delar därför regeringens bedömning att det behövs en tydligare reglering av hur olika betaltjänster ska marknadsföras vid näthandel. Det finns frågetecken kring den lagtekniska konstruktion som regeringen föreslår. Enligt propositionen ska betaltjänstleverantören i första hand erbjuda en betalningslösning som innebär att kredit inte lämnas. Regeringen anger i propositionen att begreppet kredit ska ges en vid innebörd. Det ska omfatta en formlig kreditgivning, vilket ofta är förknippat med hög ränta för konsumtionskrediter, men också användande av debetkort som typiskt sett inte innebär att någon ränta tas ut så länge konsumenten reglerar skulden vid nästkommande månadsräkning. Postförskott omfattas inte, men propositionens resonemang pekar på att vanliga köp mot faktura omfattas även om betalningstiden är lång och ingen ränta tas ut så länge fakturan regleras inom avsedd tid. Liberalerna anser att denna reglering träffar alltför brett och riskerar att likställa betalningsformer som i praktiken innebär väsentligt olika risk för merkostnader för konsumenten. Detta riskerar att leda till att syftet med lagstiftningen, dvs. stärkt konsumentskydd, inte uppnås. Regeringen borde därför återkomma till med en förändrad lagstiftning som gör en tydligare åtskillnad mellan sådana krediter som typiskt sett innebär ränta eller tilläggsavgifter för konsumenten och sådana krediter som typiskt sett innebär ett betalningsanstånd utan merkostnad för . Det är också önskvärt att den nya lagstiftningen följs upp för att analysera om den gett de önskade effekterna. Regeringen bör därför efter en lämplig tidsperiod vidta åtgärder för en sådan utvärdering, till exempel genom ett myndighetsuppdrag. Gulan Avci (L)
mot · H7023495 · 2020-02-20 00:00:00 — med anledning av framst. 2019/20:RB4 Medgivande för att delta i () finansieringslösning avslår framställning 2019/20:RB4. föreslår i en framställning att medger att deltar i finansieringslösningen för avskrivningen av skuld till () med ett belopp om . ser en betydande risk för att ett medgivande av skuldavskrivningen kommer att ha en prejudicerande effekt för framtida behandlingar av dylika ärenden. Signalen till omvärlden vid ett medgivande blir oundvikligen att systemet som sådant och IMF-fordringar inte kan betraktas som säkra. Ytterst handlar det om ett bibehållet förtroende för IMF som kreditgivande institution men också om vilka standarder som sätts för skuldsatta stater med låg kreditvärdighet inom valutafondens verksamhet. Vid skuldavskrivning för kan incitamenten för en annan stat på ekonomiskt obestånd påverkas på ett sådant vis att amorteringsviljan försvagas, vilket i förlängningen riskerar att dränera trovärdigheten för hela systemet. Den största risken föreligger dock i ett minskat förtroende för det internationella samfundet i allmänhet och IMF i synnerhet. I ett politiskt landskap präglat av ett nedtrappat amerikanskt engagemang inom internationella organisationer blir skuldavskrivning ytterligare ett motiv till fortsatt kritik från tongivande länder. Ett förlorat förtroendekapital för IMF skulle följaktligen öka osäkerheten kring det internationella samarbetet och försvåra behandlingen av ärenden inom ramen för utlåningsverksamheten. I ett scenario där IMF:s motpart i stället är en insolvent stat av större relevans för den globala ekonomin än i det aktuella fallet, kompliceras framtida beslut om skuldavskrivning om IMF redan har en dokumenterad historik av misslyckad skuldindrivning. Hur man väljer att hantera skuldsituation får således konsekvenser för framtiden. Vidare är det inte första gången har att ta ställning till ett ärende om skuldavskrivning inom ramen för IMF:s verksamhet. beviljades av att betala av en del av skuld till IMF om , omräknat i dagens penningvärde. Det är därmed befogat med kritik mot IMF:s riskbedömningar avseende utlåningsverksamheten, som resulterat i att medlemsländernas medel från respektive reservkonton återigen måste tas i anspråk. mandat av det svenska folket är att förvalta medborgarnas skattemedel ansvarsfullt och prioritera nödvändiga reformer och investeringar för en stärkt välfärd och ökad trygghet i hela landet. Behoven av satsningar i vård, omsorg och rättsväsende är akuta och därför vore det ansvarslöst att skänka bort en fordran som har på IMF. Även om medlen är bundna och utom räckhåll för politiska omprioriteringar kan vi inte låta dem gå till att finansiera avskrivning av den skuld som har gentemot IMF. föreslår därför att framställningen avslås i sin helhet.
mot · H7023496 · 2020-02-24 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:76 om tillsyn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör införa tydligare krav på utvärdering av tillsyn med syfte att säkerställa en fungerande konkurrenstillsyn och tillkännager detta för regeringen. I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av slutsatserna i tillsyn – förutsättningar för effektivt resursutnyttjande (RiR 2019:26). Gällande medelsfördelning har inte tidigare äskanden från blivit tillgodosedda för exempelvis korruptionsbekämpning. Korruption är skadligt för både konkurrensen och konsumenter. I sitt budgetäskande till regeringen –2022 gjorde en analys om behovet av att utöka sitt arbete mot korruption. Myndigheten påpekade att de allt oftare misstänker korruption i samband med deras tillsynsverksamhet i alla typer av ärenden. Myndighetens äskande och motivering låg till grund för att i sitt budgetalternativ ökade anslaget till . Regeringen tilldelade inte de medel som verket önskade. riktar i sin rapport sina iakttagelser och rekommendationer främst mot , vilket också regeringen noterar. framhåller även: ”bedömer vidare att det kan finnas skäl för att i sin kontakt med följa upp hur förvaltningsanslaget fördelas internt och ställa tydligare krav på utvärdering av tillsyn.” Detta besvarar inte regeringen på ett tillfredsställande sätt. Därför behöver uppdra åt regeringen att på ett tydligare sätt följa upp och säkerställa att utvärdering av sin tillsyn stärks och tydliggörs.
mot · H7023497 · 2020-02-24 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:76 om tillsyn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska stärka konkurrenstillsynen utifrån rekommendationer samt återrapportera slutsatser och vidtagna åtgärder till och tillkännager detta för regeringen. har i sin rapport 2019:26 granskat tillsynsverksamhet. Granskningen har analyserat förmåga till effektivt resursutnyttjande i myndighetens tillsynsverksamhet, med fokus på prioriteringspolicy och tillsynsprocesser. menar att det finns brister i tillsynsarbete, kopplade dels till prioriteringspolicyn, dels till interna kontroll. I sin granskning konstaterar att resursutnyttjande kan förbättras och effektiviseras. Därför krävs en översyn av tillsynsprocesserna, inklusive tillämpningen av myndighetens prioriteringspolicy. har tre övergripande rekommendationer till : Förbättra den interna kontrollen i myndighetens tillsynsverksamhet. Formalisera återkopplingen till prioriteringspolicyn från tillsynsarbetet. Utvärdera om nuvarande fördelning av resurser mellan konkurrens- respektive upphandlingstillsyn är ändamålsenlig, givet myndighetens uppdrag och tillförda resurser. En fungerande konkurrenstillsyn är av mycket stor vikt för effektivitet i ekonomin och det berör både offentligägd och privat verksamhet. Brister i tillsyn och övervakning av marknaders funktionssätt leder till snedvridning av konkurrens och upphandling som i sin tur negativt påverkar både företag och offentlig upphandling. Därmed måste regeringen omsätta kritik och rekommendationer genom att i sin styrning av myndigheten säkerställa bättre konkurrens- och upphandlingstillsyn. Att styra, följa upp och utvärdera verksamhet ska därför vara en prioriterad åtgärd för regeringen. Vi ser att regeringen behöver göra mer på detta område. Regeringen bör därför säkerställa en fungerande konkurrenstillsyn utifrån rekommendationer samt återrapportera slutsatser och vidtagna åtgärder till . Per Schöldberg (C)
mot · H7023498 · 2020-02-24 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:76 om tillsyn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska säkerställa en fungerande konkurrenstillsyn utifrån rekommendationer samt återrapportera slutsatser och vidtagna åtgärder till och tillkännager detta för regeringen. har i sin rapport 2019:26 granskat tillsynsverksamhet. Det övergripande syftet med granskningen har varit att bedöma förmåga till effektivt resursutnyttjande i myndighetens tillsynsverksamhet. I granskningen har fokuserat på prioriteringspolicy och tillsynsprocesser. menar att det finns brister i tillsynsarbete, kopplade dels till prioriteringspolicyn, dels till interna kontroll. I sin granskning konstaterar att resursutnyttjande kan förbättras och effektiviseras. Därför krävs en översyn av tillsynsprocesserna, inklusive tillämpningen av myndighetens prioriteringspolicy. har riktat ett antal rekommendationer till , som syftar till att förbättra myndighetens tillsynsprocesser. Regeringen konstaterar att rekommendationerna i första hand riktar sig till , men avser att följa myndighetens resultat och resursutnyttjande i samband med regeringens myndighetsstyrning. Arbetet ska även följas upp genom den årliga myndighetsdialogen. Regeringen måste ta kritik mot tillsynsverksamhet på stort allvar. En otillräcklig tillsyn riskerar att hindra en fri, effektiv och rättvis konkurrens på svenska marknader, vilket i sin tur riskerar att skada förutsättningarna för svenskt näringsliv. Att styra, följa upp och utvärdera verksamhet ska därför vara en prioriterad åtgärd för regeringen. I skrivelsen ger regeringen inte uttryck för någon vilja att systematiskt följa upp och utvärdera rekommendationer till . Regeringen bör därför säkerställa en fungerande konkurrenstillsyn utifrån rekommendationer samt återrapportera slutsatser och vidtagna åtgärder till . En första återrapportering bör ske .
mot · H7023499 · 2020-02-24 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:76 om tillsyn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska ge i uppdrag att ta fram åtgärdsplaner när det gäller iakttagelser och rekommendationer och tillkännager detta för regeringen. har granskat tillsyn och redovisat resultaten i granskningsrapporten – förutsättningar för effektivt resursutnyttjande (RiR 2019:26). I regeringens skrivelse 2019/20:76 redogör regeringen för sin syn på granskningen. tillsyn är av stor betydelse både för privata och offentliga aktörers verksamhet. Det är således väsentligt att arbetet präglas av effektivitet. De revisionsfrågor undersöker är dels om prioriteringspolicy bidrar till en effektiv tillsyn, dels om interna kontroll ger förutsättningar för en effektiv tillsyn. Myndighetens tillsynsprocesser har granskats i sin helhet, såväl avseende konkurrenstillsyn som upphandlingstillsyn, och dokumentation från ett urval av utredningar har undersökts. har identifierat flera brister i tillsynsarbete kopplat både till prioriteringspolicyn och den interna kontrollen. fick in 544 klagomål, tips och förfrågningar från allmänheten till konkurrenstillsynen och till upphandlingstillsynen inkom 509 ärenden. har att på bästa sätt prioritera mellan ärenden och av det skälet finns en prioriteringspolicy som ska utgöra ett stöd. Granskningen bedömer emellertid att prioriteringspolicyns bidrag till effektiv tillsyn inte kan verifieras, vilket beskrivs som problematiskt då ärenden ska prioriteras enhetligt. Bland annat anses tillämpningen av policyn vid dokumentation vara inkonsekvent och vid avstämningar kring utredningar, inte minst inom konkurrenstillsynen, förekommer policyn nästan aldrig. Vidare slås fast att policyn inte innehåller alla faktorer som är relevanta för . Förutom prioriteringar av och inom ärenden behöver prioritera mellan konkurrenstillsyn och upphandlingstillsyn. Fördelningen av resurser häremellan måste konstateras som ojämn. Någon förklaring till varför fördelningen ser ut som den gör har granskningen inte erhållit. Granskningen pekar också på brister i hur den interna kontrollen av tillsynsarbetet organiseras och genomförs. Bristerna rör såväl styrning och kontroll av det löpande arbetet som hur tillsynsorganisationen utformas. Förutsättningarna för prioriteringsbeslut, och därmed effektivitet i tillsynsarbetet, försämras som en följd härav. sammanfattande bedömning är att resursutnyttjande kan bli bättre. Med anledning av iakttagelserna lämnar en rad rekommendationer till . rekommenderar att förbättra den interna kontrollen, formalisera återkopplingen till prioriteringspolicyn från tillsynsarbetet och utvärdera nuvarande resursfördelning, och ger kopplat härtill exempel på vad detta bör innefatta. Regeringen hänvisar i sin skrivelse till den årliga myndighetsdialogen och att man där avser att följa upp hur granskningens iakttagelser och rekommendationer omhändertas av . Givet bristernas omfattning bedömer vi regeringens svar om åtgärder som otillräckligt. föreslår att regeringen uppdrar åt att ta fram åtgärdsplaner avseende iakttagelser och rekommendationer.
mot · H7023501 · 2020-02-24 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:76 om tillsyn ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram en åtgärdsplan när det gäller rekommendationer och tillkännager detta för regeringen. har i rapporten 2019:26 granskat tillsynsverksamhet. Syftet med granskningen har varit att bedöma förmåga till effektivt resursutnyttjande i myndighetens tillsynsverksamhet med särskilt fokus på prioriteringspolicy och tillsynsprocesser. för i sin rapport fram att det finns brister i tillsynsarbetet när det gäller såväl prioriteringspolicyn som den interna kontrollen. I sin granskning konstaterar att resursutnyttjande kan förbättras och effektiviseras och att det därför krävs en översyn av tillsynsprocesserna och tillämpningen av myndighetens prioriteringspolicy. har riktat flera rekommendationer till som syftar till att förbättra myndighetens tillsynsprocesser. Regeringen konstaterar att rekommendationerna i första hand riktar sig till , men avser att följa myndighetens resultat och resursutnyttjande i samband med regeringens myndighetsstyrning och den årliga myndighetsdialogen. Regeringen bör ta kritik mot tillsynsverksamhet på stort allvar. Vi menar att en otillräcklig tillsyn riskerar att hindra en fri, effektiv och rättvis konkurrens på svenska marknader, vilket i sin tur riskerar att skada förutsättningarna för svenskt näringsliv. Att styra, följa upp och utvärdera verksamhet ska därför vara en prioriterad åtgärd för regeringen. Av skrivelsen framgår att regeringen inte avser att systematiskt följa upp och utvärdera rekommendationer till . Regeringen bör därför få i uppdrag att säkerställa en fungerande konkurrenstillsyn utifrån rekommendationer samt återrapportera slutsatser och vidtagna åtgärder till . Gulan Avci (L)
mot · H7023503 · 2020-03-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:77 om det kommunala utjämningssystemet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör inleda en ny översyn av utjämningssystemet och återkomma till med förslag om ett utvecklat utjämningssystem och tillkännager detta för regeringen. visar i sin rapport, Det kommunala utjämningssystemet – behov av mer utjämning och bättre förvaltning, hur kostnadsutjämningen kan användas i större utsträckning för att utjämna kostnadsskillnader mellan kommunerna. I rapporten rekommenderar regeringen att utveckla den befintliga kostnadsutjämningen så att den i större utsträckning utjämnar för kostnadsskillnader som uppstår på grund av att kommunerna har olika yta, antal invånare och befolkningsförändringar och utifrån socioekonomiska förutsättningar. En sådan utjämning skulle framför allt gynna landsbygdskommuner med hög skattesats. menar att glesbygden är underkompenserad, att gleshetskompensationen är för liten och att det behövs ytterligare ändringar i systemet för att skapa likvärdiga förutsättningar. uppmanar också regeringen att utvidga kostnadsutjämningen till att även avse biblioteksverksamheten, väga för- och nackdelar med att utvidga kostnadsutjämningen till att omfatta fler av de frivilliga verksamheter som i huvudsak är skattefinansierade, överväga om delar av strukturbidraget kan avvecklas och ge i uppdrag att förvalta utjämningssystemet. Regeringen anger dock i skrivelsen att den inte avser att vidta några åtgärder med anledning av iakttagelser och rekommendationer. Till skillnad från regeringen anser att det är viktigt att redan nu gå vidare med ytterligare förändringar i systemet utifrån . I det sammanhanget kan även ytterligare aspekter vägas in på exempelvis inkomstsidan. Även om de ändringar som har genomförts är i rätt riktning menar vi att det inte är tillräckligt och att behovet är stort av att ta ytterligare steg för att utjämna de stora kostnadsskillnader och skillnader i förutsättningar som finns mellan kommunerna. visar att det kan handla om rätt stora justeringar kostnadsmässigt. Regeringen bör därför inleda en ny översyn av utjämningssystemet och återkomma till med förslag om ett utvecklat utjämningssystem. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Ciczie Weidby (V)
mot · H7023504 · 2020-03-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:77 om det kommunala utjämningssystemet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utreda utjämningssystemet som helhet, för att bättre ta hänsyn till tillväxtkommuners ökade kostnader, utreda möjligheten till en mer regional modell för utjämning samt utreda effekterna av ett ökat statligt ansvar för skatteutjämningssystemet och tillkännager detta för regeringen. har i rapporten Det kommunala utjämningssystemet – behov av mer utjämning och bättre förvaltning (RiR 2019:29) granskat hur det befintliga systemet kan utvecklas för att det i större utsträckning ska utjämna för kostnadsskillnader som uppstår på grund av kommunernas olika förutsättningar. anser att systemet inte är utformat så att kommunerna kan ge kommuninvånarna en i huvudsak likvärdig service, utan större skillnader i skattesatser. De menar att den befintliga kostnadsutjämningen inte tar tillräcklig hänsyn till kostnadsskillnader mellan kommuner som beror på yta, antal invånare, befolkningsförändringar samt storstädernas och de storstadsnära kommunernas socioekonomi. har tidigare, med anledning av proposition 2019/20:11 Ändringar i kostnadsutjämningen för kommuner och landsting, påtalat ett behov av en fördjupad översyn av det kommunala utjämningssystemet. De förändringar som har gjorts har inte varit tillräckliga. En fördjupad översyn bör också ha ett särskilt fokus på hur inkomstutjämningssystemet bättre kan utformas för att främja tillväxt i kommuner och regioner. Flera av de regioner och kommuner som fick störst negativ bidrags- eller avgiftsförändring i det nya systemet för kostnadsutjämning befinner sig i en fas med stora investeringar för att möjliggöra tillväxt. Det bör därför, inom ramen för en större översyn av hela systemet, övervägas om de demografiska variablerna i det nya systemet skulle behöva justeras för att ta bättre hänsyn till stora kostnader och investeringsbehov inom exempelvis infrastruktur, kollektivtrafik, sjukvård, omsorg, skola och förskola. Inom en sådan utredning bör även möjligheten till en mer regional modell ses över. I många fall ligger boendekommuner och jobbkommuner geografiskt nära och drar nytta av varandra. Inom utjämningssystemet behandlas de dock som separata entiteter och får olika profil på grund av hur de demografiska faktorerna i utjämningssystemet faller ut, trots att det i hög grad är samma personer som bor i den ena kommunen och arbetar i den andra. Om utjämningen i stället behandlade sådana kommuner gemensamt, med ett mer regionalt perspektiv, hade en mer rättmätig omfördelning kunnat ske. vill se en samhällsgemenskap där stad och land inte ställs emot varandra och där hela kan leva. Utredningen bör därför även få i uppdrag att se över huruvida ett ökat statligt ansvar för skatteutjämningen mellan kommuner och regioner skulle kunna bidra till ökad legitimitet för systemet. anser därför att en utredning behöver tillsättas som ser över utjämningssystemet i sin helhet.
mot · H7023505 · 2020-03-04 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:77 om det kommunala utjämningssystemet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genomföra en översyn av skatteutjämningen och tillkännager detta för regeringen. lyfter i sin rapport Det kommunala utjämningssystemet – behov av mer utjämning och bättre förvaltning (RiR 2019:29) ett antal rekommendationer. I fokus för analys ligger bristen på kompensation för strukturella faktorer. Rekommendationen är därför att kostnadsutjämningen i större utsträckning ska utjämna för kostnadsskillnader som uppstår på grund av att kommunerna har olika yta, antal invånare och befolkningsförändringar samt för storstädernas och de storstadsnära kommunernas socioekonomi. Regeringen anför att de ändringar i kostnadsutjämningen som trädde i kraft delvis svarar mot rekommendationer avseende kompensation för strukturella faktorer och att förändringarna är så nya att regeringen tills vidare följer utvecklingen. menar däremot att det är angeläget att genomföra en översyn av hela skatteutjämningen. Det nya kostnadsutjämningssystemet som trädde i kraft är, om än en stor del av skatteutjämningen, enbart en del av en helhet. Skatteutjämningssystemet är viktigt för att upprätthålla likvärdighet i hela landet. ser vi betydande brister i dagens system. går stora delar av skatteutjämningen till tillväxtkommuner som i grunden har goda förutsättningar för en stark ekonomi. Därför finns behov av en översyn. vill se ett skatteutjämningssystem som vilar på en rad grundläggande principer. Dels bör systemet utgå från en garanterad servicenivå i hela landet. behöver det vara utformat så att det skapar incitament för företagande, jobb och tillväxt. Det måste löna sig för en kommun att göra reformer för att stärka företagsamhet och jobbskapande, snarare än att kommuner fråntas deras ansvar för sin ekonomiska politik. För många av landets glest befolkade kommuner är det dock uppenbart att det finns strukturella förutsättningar som gör det svårt att klara behovet av service utan ett system för skatteutjämning. Därför bör gleshet i högre grad beaktas inom ramen för utjämningssystemet. har vi sett hur regeringar har använt sig av en allt rikare flora av riktade statsbidrag. Detta urholkar i grunden det kommunala självstyret. Eftersom de riktade statsbidragen också måste sökas skapar det svårigheter för små kommuner med begränsade förvaltningsresurser att söka dessa bidrag. Senast en utredning hade i uppdrag att se över den kommunala utjämningen var 2008 då den så kallade 08 tillsattes. Det är därmed hög tid att på nytt genomföra en översyn av det kommunala utjämningssystemet.