mot · H8023711 · 2020-10-07 00:00:00 — Det krävs därför att även förutsättningarna för uppehållstillstånd i första stycket är uppfyllda för att ett permanent uppehållstillstånd ska kunna beviljas. I paragrafens nuvarande sista stycke finns en upplysningsbestämmelse som hänvisar till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. Bestämmelsen infördes för att utöka möjligheterna att bevilja tidsbegränsade uppehållstillstånd under en prövotid när det rådde tveksamhet kring en sökandes skötsamhet och hederlighet. föreslås att 5 kap. 1 § ändras på så sätt att tidsbegränsade uppehållstillstånd blir huvudregel som det införs ett vandelskrav för att en utlänning ska beviljas ett permanent uppehållstillstånd. De föreslagna förändringarna gör att den nuvarande bestämmelsen inte längre behövs. Den ska därför tas bort. I den nya lydelsen av bestämmelsen föreslås att olika krav ska vara uppfyllda för att ett permanent uppehållstillstånd ska beviljas. Det bör anmärkas att bestämmelsen inte utgör en självständig grund för uppehållstillstånd utan enbart reglerar de särskilda krav som ställs upp för att bevilja någon ett permanent uppehållstillstånd. Det krävs därför att även förutsättningarna för uppehållstillstånd i någon annan bestämmelse är uppfyllda för att ett permanent uppehållstillstånd ska kunna beviljas. Kraven gäller generellt för alla som ansöker om permanent uppehållstillstånd förutom de utlänningar som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning). För dem införs ett särskilt undantag i 5 kap. 2 §. Kraven för permanent uppehållstillstånd kommer, förutom undantaget för vidarebosatta, att träffa alla de bestämmelser i utlänningslagen enligt vilka ett permanent uppehållstillstånd kan beviljas. Det gäller t.ex. utlänningar som har uppehållstillstånd för arbete eller studier och som med uppehållstillstånd i får beviljas permanent uppehållstillstånd enligt 5 kap. 5 §. De krav som det är frågan om avser kunskaper i svenska och samhällskunskap samt krav på försörjning och vandel. Försörjningskravet bör kopplas till förbehållsbeloppet vid utmätning av lön enligt 7 kap. 5 § utsökningsbalken. Sökanden ska ha en lön som efter avdrag för preliminär skatt uppgår till denna nivå. Förbehållsbeloppet vid utmätning av lön består av den del av lönen som inte får tas i anspråk genom utmätning. Förbehållsbeloppet bestäms med ledning av s.k. normalbelopp, som anses innefatta alla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnad. Den kostnaden beräknas särskilt och läggs till normalbeloppet. Vandelskravet i tredje punkten är utformat i enlighet med det vandelskrav som finns i nuvarande 7 §. Det innebär att vägledning kan hämtas från tidigare förarbetsuttalanden och praxis. Den närmare utformningen av kraven och hur de ska kontrolleras bör inte regleras i lag. I 5 kap. 24 § föreslås därför ett bemyndigande till regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav för att beviljas permanent uppehållstillstånd. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 7.4.1. I paragrafen anges uttömmande de undantag som ska kunna göras från kraven för permanent uppehållstillstånd. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 7.4.2. Från de krav som anges i 7 § 1 och 2, dvs. kraven på kunskaper i svenska och samhällskunskap samt försörjningskravet, undantas barn och sökande som har rätt att uppbära allmän pension eller garantipension. Med barn avses i enlighet med 1 kap. 2 § utlänningslagen en person som är . När det gäller åldern för rätt att uppbära allmän pension eller garantipension ska den sammanfalla med den riktålder som beräknas. Det innebär att åldern för när man tidigast kan ta ut allmän pension, eller få garantipension och bostadstillägg, kommer att kopplas till medellivslängdens utveckling. Riktåldern ska beräknas första gången och sedan tillämpas . Det finns dock inga konkreta lagförslag lagda ännu kring tillämpningen av riktåldern. Bedömningen av om en sökande är ett barn eller har rätt att uppbära pension och därmed är undantagen från kraven, bestäms av förhållandena för prövningen av ansökan (jfr RÅ 1988 ref. 132). Undantag från kraven på kunskaper i svenska och samhällskunskap samt försörjningskravet ska också göras om det finns synnerliga skäl. Det innebär att det endast i undantagsfall ska beviljas ett permanent uppehållstillstånd trots att kraven inte är uppfyllda. Undantag ska vara möjligt i situationer när det inte framstår som rimligt för en enskild att nå kraven. Bedömningen måste anpassas till vilket krav det är fråga om. Det kan finnas goda skäl att t.ex. äldre personer och personer med funktionsnedsättning inte ska behöva uppfylla försörjningskravet. Personer som söker skydd i kan ha genomgått traumatiska upplevelser som gör att förmågan att tillgodogöra sig undervisning försämrats och att det inte kan krävas att de uppfyller kunskapskraven. En annan aspekt som kan vägas in är hur länge den enskilde vistats i med tidsbegränsade uppehållstillstånd. En person som vistats här utan att ha kunnat nå de föreskrivna kraven ska kunna undantas på grund av synnerliga skäl. Någon bestämd tidsgräns bör inte anges utan det blir frågan om bedömningar i enskilda fall. Det kan vara så att det finns olika faktorer som samverkar och som vid en samlad bedömning gör att undantag ska medges. Vandelskravet i 7 § 3 ska uppfyllas av alla som ansöker om permanent uppehållstillstånd förutom sökande som för prövningen av ansökan inte har fyllt . Ett hederligt levnadssätt kan krävas av alla och det ska inte finnas någon ventil som möjliggör ett permanent uppehållstillstånd utan att vandelskravet är uppfyllt. I paragrafens andra stycke finns en upplysningsbestämmelse som hänvisar till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I bestämmelsen regleras den uppskjutna invandringsprövningen vid anhöriginvandring. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 8.3.2. I paragrafens första stycke görs en följdändring på grund av att bestämmelsen om uppskjuten invandringsprövning i 5 kap. 8 § utmönstras ur utlänningslagen. Hänvisningen i bestämmelsen ska i stället göras till 3 § första stycket 1 eller 2 b eller 3 a § första stycket 1 eller andra stycket. Precis som tidigare ska det krävas att ett förhållande består för att ett nytt uppehållstillstånd på grund av anknytning till make, maka eller sambo eller vid snabba anknytningar ska kunna beviljas. Bestämmelser om tillståndstidens längd, förlängning samt möjligheter att beviljas ett permanent uppehållstillstånd återfinns i 3 och 3 a §§ i kombination med de krav för permanent uppehållstillstånd som framgår av 7 §. I andra stycket regleras möjligheten till förlängt uppehållstillstånd trots att förhållandet har upphört. Har det anknytningsgrundande förhållandet upphört får uppehållstillstånd ändå ges om utlänningen har särskild anknytning till , förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, utsatts för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid, eller om andra starka skäl talar för att utlänningen ska ges fortsatt uppehållstillstånd. De förarbetsuttalanden som gjorts och den praxis som har vuxit fram ska ge vägledning även . Tillståndstidens längd ska vara 13 månader. I paragrafens andra stycke finns en bestämmelse som hänvisar till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. Enligt utlänningslagen får uppehållstillstånd vägras för anknytningspersonens make/maka eller sambo om någon av makarna eller samborna är . Detta ändras på så sätt att åldersgränsen för att kunna vägra uppehållstillstånd bestäms till . Detta följer regleringen i familjeåterföreningsdirektivet som anger som högsta ålder som kan krävas innan en make/maka eller sambo kan återförenas med anknytningspersonen. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 8.3.3. Paragrafen reglerar när en ansökan om uppehållstillstånd ska vara gjord. I andra stycket 1 görs en redaktionell ändring med hänsyn till att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I andra stycket 3 regleras, såvitt gäller förlängning av uppehållstillstånd vid anhöriginvandring, undantag från huvudregeln att uppehållstillstånd ska vara ordnat före inresan. Med hänsyn till att huvudregeln föreslås vara att tidsbegränsade uppehållstillstånd, och inte som permanenta tillstånd, ska vara huvudregeln vid anhöriginvandring anpassas hänvisningen i bestämmelsen till detta. I paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om utformning och kontroll av språk- och samhällskunskapskraven enligt 7 § samt om försörjningsförmågan enligt samma paragraf. I paragrafen regleras kravet på att kunna försörja sig och sin familj för att beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.3.2. Kravet på att kunna försörja sig och sin familj kompletteras med att även de krav på kunskaper i svenska och samhällskunskap samt vandel som ska tillämpas på den som ansöker om permanent uppehållstillstånd, ska gälla för den som ansöker om ställning som varaktigt bosatt i . Det innebär även att vandelskravet i 3 § ersätts och därmed kan tas bort. För beskrivning av kraven för permanent uppehållstillstånd, se bet. SOU 2020:54 avsnitt 7.4. Möjligheten att kräva att tredjelandsmedborgare följer villkor för integrering i enlighet med nationell lagstiftning följer av artikel 5.2 och artikel 15.3 i direktivet om varaktigt bosatta. I paragrafen anges vilka grupper av utlänningar som inte ska beviljas ställning som varaktigt bosatt i . En sådan grupp är övriga skyddsbehövande. Bestämmelsen anpassas till att denna kategori utmönstras ur utlänningslagen. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I paragrafen regleras vilka åtgärder som får vidta om det i ett ärende om verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning som har vunnit laga kraft kommer fram nya omständigheter. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.2.2. Bestämmelsen anpassas till att tidsbegränsade uppehållstillstånd ska vara huvudregel när uppehållstillstånd beviljas enligt utlänningslagen. Om det finns ett verkställighetshinder enligt bestämmelsens första stycke får bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. För det fall att verkställighetshindret har sin grund i att sökanden har flyktingskäl, dvs. hinder mot verkställighet enligt 12 kap. 2 § utlänningslagen, ska tillståndstiden bestämmas till om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. Giltighetstiden får dock inte vara kortare än . Tidslängden överensstämmer med den kortaste tidslängden som, enligt artikel 24.1 i skyddsgrundsdirektivet, kan bestämmas för en flykting. Vilken längd på tillståndet som ska gälla i övrigt får avgöras utifrån en bedömning av situationen i varje enskilt fall. Tillståndstiden får dock inte vara . Någon möjlighet att i detta skede bevilja ett permanent uppehållstillstånd finns inte. Detta gäller oavsett om verkställighetshindret är bestående eller tillfälligt. Varje nytt uppehållstillstånd som därefter beviljas ska vara tidsbegränsat och gälla i högst . Om hindret mot verkställighet är bestående får utlänningen med tidsbegränsat uppehållstillstånd beviljas ett permanent uppehållstillstånd. Ett verkställighetshinder kan vara bestående om t.ex. utlänningens hemland eller tidigare vistelseland meddelat att utlänningen inte kommer att tas emot där och fortsatta kontakter i frågan med det landet inte bedöms kunna nå framgång. Det får vidare förutsättas att hindret avser samtliga länder dit avvisning eller utvisning kan äga rum enligt avlägsnandebeslutet (jfr MIG 2011:10). För att det ska vara frågan om ett bestående verkställighetshinder bör vidare krävas att hindret inte kan avhjälpas av den enskilde. Ett permanent uppehållstillstånd ska endast kunna beviljas efter ansökan från utlänningen och i samband med att ett tidigare tidsbegränsat uppehållstillstånd löper ut. Vidare ska det för ett permanent uppehållstillstånd krävas att utlänningen även uppfyller kraven för ett sådant tillstånd i 5 kap. 7 §. För att beviljas ett permanent uppehållstillstånd måste även förutsättningarna för uppehållstillstånd i bestämmelsens första stycke vara uppfyllda. I paragrafens sista stycke hänvisas till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. I paragrafen görs följdändringar med hänsyn till att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen och att lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i upphör att gälla . I paragrafen görs följdändringar med hänsyn till att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen och att lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i upphör att gälla . I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I paragrafen regleras vilka av beslut som kan överklagas. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 7.4.3. I en ny strecksats klargörs att verkets beslut om avslag på en ansökan om permanent uppehållstillstånd ska kunna överklagas. Prövningen är begränsad till om de särskilda kraven för ett permanent uppehållstillstånd i 5 kap. 7 § är uppfyllda. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. I paragrafen görs en redaktionell ändring med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap Paragrafen reglerar möjligheten för statslösa barn, som fötts i , att förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.4. I andra stycket, som är nytt, införs ett undantag från kravet på permanent uppehållstillstånd för vissa barn som har fötts i och som sedan födelsen är statslösa om de har haft hemvist här i landet eller under sammanlagt . Genom undantaget tillgodoses åtaganden enligt den europeiska konventionen om medborgarskap (SÖ 2001:20) och FN:s konvention om begränsning av statslöshet (SÖ 1969:12) även när vissa grupper som tidigare beviljades permanenta uppehållstillstånd numera som huvudregel beviljas tidsbegränsade uppehållstillstånd. Undantaget gäller barn som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt utlänningslagen (2005:716) på grund av skyddsbehov, synnerligen ömmande omständigheter eller verkställighetshinder eller som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt samma lag på grund av anknytning till en person med ett sådant uppehållstillstånd. Undantaget gäller även barn som har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i (den tillfälliga lagen), eller som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt samma lag. Även fortsättningsvis krävs att övriga förutsättningar för förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan i bestämmelsen ska vara uppfyllda. Paragrafen ger vissa personer en möjlighet att förvärva svenskt medborgarskap genom anmälan. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.4. I andra stycket, som är nytt, införs ett undantag från kravet på permanent uppehållstillstånd för vissa utlänningar som har fötts i och som sedan födelsen är statslösa om de har haft hemvist här i landet eller under sammanlagt . Genom undantaget tillgodoses åtaganden enligt den europeiska konventionen om medborgarskap (SÖ 2001:20) och FN:s konvention om begränsning av statslöshet (SÖ 1969:12) även när vissa grupper som tidigare beviljades permanenta uppehållstillstånd numera som huvudregel beviljas tidsbegränsade uppehållstillstånd. Undantaget gäller utlänningar som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov, synnerligen ömmande omständigheter eller verkställighetshinder eller som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av anknytning till en sådan person. Undantaget gäller även utlänningar som har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i (den tillfälliga lagen), eller som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt samma lag. Även fortsättningsvis krävs att övriga förutsättningar för förvärv av svenskt medborgarskap genom anmälan i bestämmelsen ska vara uppfyllda. I lagförslagen i motionens yrkande 2, 3, 4, 5, 7 och 8 har endast föreslagits följdändringar med anledning av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen, eller på grund av att lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i upphör att gälla i samband med att förslagen i detta betänkande träder i kraft. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.5. Senast lydelse 2019:486. Kraven i 3 b § gäller inte om den person som utlänningen åberopar anknytning till är 1. ett barn, 2. medborgare i , annan EES-stat eller , 3. en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller förklarats vara flykting, 4. en utlänning som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning), 5. en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande eller har förklarats vara alternativt skyddsbehövande, eller 6. en utlänning som har permanent uppehållstillstånd och som har vistats i med uppehållstillstånd för bosättning . Kraven i 3 b § gäller inte om den person som utlänningen åberopar anknytning till är 1. ett barn, eller 2. medborgare i , annan EES-stat, eller och utlänningen är dennes make, maka eller sambo och utlänningen och anknytningspersonen har sammanbott utomlands eller det på annat sätt står klart att förhållandet är väl etablerat. Om den person som utlänningen åberopar anknytning till har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller förklarats vara flykting eller alternativt skyddsbehövande gäller kraven i 3 b § endast om 1. ansökan om uppehållstillstånd görs senare än efter att den person som utlänningen åberopar anknytning till har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller förklarats vara flykting eller, 2. familjeåterförening är möjlig i ett land utanför EU som familjen har en särskild anknytning till, eller 3. utlänningen och den person som utlänningen åberopar anknytning till inte har sammanbott utomlands och det inte heller på annat sätt står klart att förhållandet är väl etablerat. Senast lydelse 2010:175. Gulan Avci (L) [1] Prop. 2004/05:170 s. 185 ff. och 279 ff.