ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H8022392 · 2020-10-05 00:00:00 — Regional möjlighet att ta ut avgifter för infrastruktur ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över möjligheten att låta kommuner och regioner få rätt att ta ut avgifter för infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. I har vi en lång tradition av att finansiera åtaganden över skattsedeln. Det är naturligtvis en rimlig utgångspunkt. Allt mer diskuterar vi dock avgiftsfinansiering av t.ex. infrastrukturinvesteringar. Vi diskuterar även avgifter för att styra t.ex. trafikflöden. finns det dock lagtekniska hinder mot sådana avgifter. Kommuner och regioner har normalt inte rätt att ta ut avgifter för detta ändamål. Ett särskilt undantag görs dock för parkeringsavgifter. Det har lett till ganska absurda konsekvenser. Den trängselavgift som ville införa för att minska trängseln på gatorna och finansiera nyinvesteringar i infrastruktur fick istället omvandlas till en statlig trängselskatt. Det innebär också att intäkterna går till staten istället för att förfogas av regionen där de genereras. Man kan med fog fråga sig varför den trängsel på gatorna som uppstår av bilar som står i kö under färd måste styras genom statlig beskattning medan den trängsel som uppstår när bilarna parkerar längs med gatans kant kan styras med en avgift som tillfaller kommunen. Det här är egentligen vare sig en ren skattefråga eller en infrastrukturfråga utan en konstitutionell fråga. Problemet ligger i att vår lagstiftning inte tillåter kommuner och regioner att ta ut avgifter. Det bör ändras så att avgifter som syftar till att styra trafikflöden eller finansiera infrastruktursatsningar i regionen kan tas ut lokalt.
mot · H8022394 · 2020-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör se över möjligheten att skaffa sig egen personal eller tillse att kompetens finns i landet för underhåll, tillsyn och investeringar av deras anläggningar och tillkännager detta för regeringen. All samhällsviktig verksamhet är beroende av energi och inte minst el. Privatiseringen och fragmentiseringen av energisystemet har skapat en osäkerhet kring vilka aktörer som kan ta ett övergripande ansvar i en krissituation. Före avregleringen såg staten genom till att det producerades mer el än vad som behövdes. skulle ha en reservkapacitet i händelse av kris. När produktionen styckades upp och elen fick ett marknadspris blev det inte längre lönsamt att upprätthålla kraftverk för att garantera en reservkapacitet. För att ändå upprätthålla en viss säkerhetsmarginal antogs en reglering som ålägger det statliga affärsverket, (), att upphandla en viss reservkapacitet. Det är dock långt ifrån säkert att den upphandlade reservkapaciteten kommer att räcka i händelse av kris i , och en översyn av reservkraften bör därför genomföras. har också ett ansvar för stamnäten i och därmed en nyckelroll när det gäller överföringskapaciteten mellan landets norra och södra delar. Vidare står stamnätet inför omfattande investeringar framöver som kräver kunnig personal. har ingen egen personal som utför underhåll och investeringar av deras egna anläggningar utan är beroende av upphandlade entreprenörer. Vid krislägen blir därför oerhört sårbart då de hamnat i ett beroende av utländska entreprenörer och företag, vilket skulle kunna hota säkerhet. För att kunna garantera välfungerande elförsörjning även i händelse av kris bör se över möjligheten att skaffa sig egen personal eller tillse att kompetensen finns i landet för underhåll, tillsyn och investeringar av deras anläggningar.
mot · H8022395 · 2020-10-05 00:00:00 — Folkomröstning om monarkins avskaffande ställer sig bakom det som anförs i motionen om att frågan om monarkins avskaffande bör underställas folket i en folkomröstning och tillkännager detta för regeringen. ”All offentlig makt i utgår från folket”, så lyder den första paragrafen i regeringsformen. Vidare anger regeringsformen att är folkets främste företrädare och att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Därtill uttalar regeringsformen att konungen eller drottning som enligt successionsordningen innehar tron är rikets statschef. Det här rimmar illa. Trots att all offentlig makt ska utgå från folket har folket inget inflytande över vem som är innehavare av det högsta offentliga ämbetet i landet. Ämbetet går istället i arv. Det är ett system som härstammar . I ett modernt samhälle är det högst orimligt att statschefen är någon som varken valts eller går att avsätta i demokratiska val. Innehaveran av positionen har ärvt den och sitter mer eller mindre på livstid. Att dessutom vara statschef eller en del av kungafamiljen inskränker regeringsformens 2 § om att den offentliga makten ska utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Jag anser att man bör överväga att låta frågan om monarkins avskaffande underställas folket i en folkomröstning.
mot · H8022398 · 2020-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om trafiksäkerhet, nollvisionen och kontroller och tillkännager detta för regeringen. har varit och är mycket framgångsrikt i det systematiska trafiksäkerhetsarbetet. En mycket viktig del i trafiksäkerhetsarbetet är att öka tryggheten för både skyddade och oskyddade trafikanter. tillbringar många en stor del av arbetstiden i trafiken, i personbilar, taxibilar, bussar och lastbilar. Många svåra olyckor och tillbud inträffar i trafiken. Nollvisionen är grunden för trafiksäkerhetsarbetet i . Nollvisionen är bilden av en framtid där människor inte dödas eller skadas för livet i vägtrafiken. Beslutet om att arbeta efter nollvisionen har lett till förändringar i trafiksäkerhetspolitiken och i sättet att arbeta med trafiksäkerhet. Trafiksäkerhetsarbetet har förbättrats av att staten har beslutat om etappmål för trafiksäkerheten. Den långsiktiga trenden är att allt färre skadas och dödas i trafiken, men är det alldeles för många som får sätta livet till. har blivit världsledande i trafiksäkerhet. Planskilda korsningar och mittseparering spar många liv. Smarta bilar, teknik, system och förbättringar av trafikmiljön bidrar också till ökad trafiksäkerhet. Men för att nå nollvisionen måste trafikanterna involveras mer än vad som görs . Trafikanter kan bli medvetna om att de själva kan spara liv genom att bete sig rätt i trafiken, hålla avståndet och hålla hastigheten. Staten borde initiera ett folkrörelsearbete med NTF, transportbranschen och fackförbund om ett trafiksäkrare transportsystem. har tillsammans med 13 aktörer beskrivit sina ambitioner att bidra till en säker vägtrafik i en aktionsplan –2022. Planen lyfter 111 åtgärder för en säker vägtrafik. Detta är mycket bra, men trafikmiljön blir tuffare som går. har många allvarliga olyckor skett där tunga fordon varit inblandade. Trafikolyckor med tunga fordon får ofta stora konsekvenser. När avstånden kortas till framförvarande bil och olyckan är framme, kan det bli svåra konsekvenser för alla inblandade. Staten bör utreda att tillföra ett nytt hänsynsmål i trafikpolitiken. Att ligga för nära framförvarande bil är ett farligt beteende som trafikpolisen bör övervaka mer. Kontroller av lastbilschaufförernas körtider bör kunna lösas i det föreslagna systemet för vägslitageskatt, så polisen och bör kunna arbeta mer med sitt trafiksäkerhetsarbete med sådana kontroller och arbeta förebyggande med att tunga fordon ska hålla avståndet till framförvarande bil. Trafiksäkerhet bör finnas på ett helt annat sätt i företags och organisationers arbetsmiljöarbete. Detta måste också gälla de utländska åkare som kör i vårt land. arbetar tillsammans med för säkrare vägarbetsplatser, SBSV, för att vända utvecklingen. Detta arbete bör intensifieras. Staten behöver också överväga att skärpa straffen vid trafikbrott i anslutning till vägarbeten.
mot · H8022399 · 2020-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i infrastrukturplaneringen se över förutsättningarna för att utveckla sjöfarten i och Vänersjöfarten och tillkännager detta för regeringen. Sjöfarten är ett miljövänligt sätt att transportera varor och därför viktig att utveckla för att minska utsläppen från vägtrafiken. Sjöfarten är också samhällsekonomiskt lönsam, då den minskar slitaget på vägar och därmed minskar behovet av nyinvesteringar för att klara tunga transporter. Därför har Vänersjöfarten stor miljöpolitisk betydelse. Vänersjöfarten är också viktig ur regionalpolitisk synpunkt. Den är en betydande näring tillsammans med hamnarna runt . Det transporteras omfattande volymer gods till och från företag kring sjön. Den har också stor betydelse för alla företag som är beroende av väl fungerande transporter i regionen och är därför en viktig transportled. Vägnätet och järnvägen skulle inte klara den ökade belastningen om Vänersjöfarten upphörde. Den motsvarar 110 000 lastbilstransporter och 375 fler tåg. Många av de industrier som är lokaliserade runt finns där just tack vare möjligheten att införa råvaror och leverera produkter med sjöfart. Utan Vänersjöfarten hade och har sannolikt industrier av detta slag inte samma konkurrenskraft. Det finns stor kapacitet i vattenleden och i hamnarna runt att utnyttja, och kostnaderna för ytterligare ett fartyg i trafik är mycket låga. Det finns naturligtvis ett värde för turism och kommande utveckling i berörda regioner också. Vi gläds åt att regeringen har beslutat i sin långtidsplan att bygga nya slussar i . Investeringen ska påbörjas . Det är viktigt att projektet kommer igång beroende på att livslängden för slussarna snart är slut och för att värna Vänersjöfarten. Regeringens ambition är att fler långväga godstransporter ska flyttas från lastbil till tåg och sjöfart. Det tycker vi är bra. Sjöfarten har stora utvecklingsmöjligheter, inte minst inlandssjöfarten. Detta måste till för att avlasta väg- och järnvägssystemet. De nya slussarna måste utformas så att det går att köra fartyg som kan frakta containrar. Det är nästa utvecklingssteg så att inlandssjöfarten kan öka igen. En annan fördel med nya slussar är att det måste fram mer sten till nödvändiga skredförebyggande åtgärder i älven som man kan få vid byggande av nya slussar. är också en särskild form av inlandssjöfart med speciella typer av fartyg tillåten på , och . Detta skulle kunna öka utnyttjandet av vatten som transportväg. På den europeiska kontinenten är inlandssjöfart ett vanligt sätt att frakta stora mängder av gods, inte minst bulkgods. måste staten, kommunerna runt och regionerna och gå vidare med att utveckla Vänersjöfarten och hamnarna för att öka godsvolymerna, inte minst för miljöns skull.
mot · H8022400 · 2020-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om översyn av gällande regelverk för lånebranschen och tillkännager detta för regeringen. Det finns många människor som lånar pengar till ockerräntor för att klara vardagen, och några lånar som har spelmissbruk. Den lånefälla som uppstår i de snabba lån som marknaden erbjuder med mycket korta amorteringstider gör att långivaren kan hålla sig inom ramen för regelverket, men låntagaren får trots detta ett extremt dyrt lån. Tar man sedan ett nytt snabbt lån för att kunna betala det gamla, då är fällan sluten. Det görs bristfälliga kreditupplysningar och pengarna kommer direkt till ett konto. Snabblån har funnits på den svenska kreditmarknaden . Låneformen kännetecknas av sin lättillgänglighet och av att lånen avser relativt små belopp som lånas ut . Räntan är hög. Snabblån och andra dyra lån erbjuds ofta konsumenter som löper större risk än andra att få svårt att betala tillbaka pengarna. Det har vidtagits flera åtgärder för att motverka problem som snabblån. Ändringarna i konsumentkreditlagen är bra som bl.a. innebär att det ska införas räntetak och kostnadstak för högkostnadskrediter och att konsumenter ska uppmärksammas på riskerna när de överväger att ta sådana lån. Det blir rimligare villkor för snabblån och andra högkostnadskrediter och färre människor riskerar att hamna i överskuldsättning på grund av dessa lån. Kravet på att all marknadsföring av konsumentkrediter ska vara måttfull betonas och marknadsföringen ska ta större hänsyn till de generella riskerna med konsumentkrediter för att minska sannolikheten för att marknadsföringen lockar konsumenter till oöverlagda beslut. Dessa lån är så riskfyllda för individer och samhället, så det behövs en översyn av gällande regelverk för lånebranschen.
mot · H8022401 · 2020-10-05 00:00:00 — Stärkt arbete i skolan mot hedersproblematik ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa upp skolans arbete mot hedersrelaterat våld och förtryck samt överväga förtydliganden av skolans ansvar och tillkännager detta för regeringen. Alltför många flickor, men också pojkar, i får sina liv begränsade av så kallade hedersnormer. Problemet är långtifrån nytt men har uppmärksammats i ökande grad. Flertalet undersökningar visar att omfattningen är betydligt större än man trott. Ett antal myndigheter har ett ansvar i arbetet mot hedersrelaterat våld och förtryck, men skolan är en särskilt betydelsefull arena genom att den når alla barn och har därför en viktig roll i att motverka utsatthet för hedersrelaterat våld och förtryck. Det handlar dels om skolans generella uppdrag att erbjuda en trygg och utvecklande miljö och att utbildningen ska utformas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar, de mänskliga rättigheterna, alla människors lika värde, jämställdhet samt att diskriminering motverkas. Dels handlar det om att förmedla kunskaper om mänskliga rättigheter, jämställdhet, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter men också om att upptäcka och agera vid misstanke om att barn far illa i sin hemmiljö. Skolans arbete med hedersproblematik har utvecklats och har tagit fram flera material som ska stödja skolan i sitt uppdrag. Dock finns det mycket som tyder på att det finns brister i arbetet och att det inte når alla utsatta barn. Regeringen bör därför överväga att uppdra åt och att följa upp skolans arbete med att motverka barns utsatthet för hedersförtryck och liknande kränkningar samt överväga att förtydliga skolans ansvar i lag och/eller förordning.
mot · H8022402 · 2020-10-05 00:00:00 — Offentlig redovisning av offentligt finansierad verksamhet ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överväga offentlig redovisning av verksamhet som finansieras med offentliga medel, och detta tillkännager för regeringen. beslutade SCB att inte lämna ut uppgifter om betyg, elevsammansättning och andra uppgifter från enskilda fristående skolhuvudmän med hänvisning till att ett offentliggörande av sådana uppgifter skulle medföra ett röjande av affärshemligheter. Reaktionerna blev, med rätta, starka. marknadsmodell för skolverksamhet har många brister. Den generösa etableringsrätten, de obegränsade vinstuttagen och praktiken runt antagning och urval är bara några av dem. Sammantaget leder bristerna till ett skolsystem som minskar likvärdigheten, ökar riskerna för elever och kommuner när skolor exempelvis går i konkurs, öppnar för oseriösa aktörer inom en av samhällets absolut mest kritiska institutioner och så vidare. Det finns också starka indikationer på att skolor använder betyg som en del i sin marknadsföring, snarare än ett sätt att värdera hur väl eleverna når kunskapsmålen. Att uppgifter som är en förutsättning både för att kunna följa upp och utvärdera skolans och enskilda skolors resultat och för elevers och föräldrars möjligheter att göra väl övervägda val hemlighålls med hänvisning till affärssekretess är helt orimligt. Samhällets och medborgarnas behov av och rätt till insyn i skolan måste väga tyngre än skolföretagens rätt att göra bra affärer. Elever i skolan kan inte i första hand ses som produktionsenheter utan som just elever med rätt till god utveckling och undervisning av hög kvalitet. Det är positivt att regeringen snabbt reagerade med att besluta om en förordningsändring som rättar till en del av problemet, men det är av stor vikt att eventuella laghinder för att säkerställa tillgänglighet till uppgifter om den skattefinansierade skolans verksamhet undanröjs. Regeringen bör därför skyndsamt överväga att utreda på vilket sätt detta bäst kan åstadkommas.
mot · H8022403 · 2020-10-05 00:00:00 — Mer jämlik tillgänglighet till högre studier ställer sig bakom det som anförs i motionen om att minska den sociala snedvridningen till högre studier samt se över möjligheterna att erbjuda alla att under sin gymnasieutbildning eller motsvarande inom vuxenutbildningen genomföra ett högskoleprov och tillkännager detta för regeringen. För att kunna bli antagen till många högre utbildningar är det en förutsättning eller åtminstone en stor fördel att ha genomfört högskoleprovet. är provet förknippat med en kostnad om per provtillfälle, något som kan medföra att personer som lever under knappa ekonomiska omständigheter tvingas avstå från att genomföra provet, med försämrade möjligheter att bli antagna till högre studier som följd. För att motverka social snedrekrytering till de utbildningar där ett högskoleprov kan fälla avgörandet för att komma in och för att ta tillvara potentialen hos alla i bör det övervägas om inte urvalskriterierna till högre studier ska ses över, exempelvis så att även arbetslivserfarenhet kan räknas individen tillgodo. Därutöver bör regeringen överväga ytterligare åtgärder för att säkerställa att ekonomiska och andra hinder för att få tillträde till högre studier elimineras. I det korta perspektivet bör regeringen överväga att erbjuda alla som studerar på gymnasienivå eller motsvarande att under sin utbildning genomföra högskoleprovet utan kostnad.
mot · H8022404 · 2020-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vidta åtgärder för en hög nyproduktion av bostäder med rimliga boendekostnader samt minskad boendesegregation och tillkännager detta för regeringen. En bostad är en grundläggande mänsklig rättighet. av alltför lågt bostadsbyggande har produktionen tagit fart, men fortfarande råder stor bostadsbrist i många kommuner och boendekostnaderna är ett hinder för många att efterfråga de bostäder som byggs. Till detta ska läggas att boendesegregationen i alltjämt är ett stort och allvarligt problem som inte minst har långtgående konsekvenser för barns och ungas ojämlika uppväxtvillkor. Fortsatta statliga subventioner för nyproduktion av hyresbostäder med rimliga hyresnivåer är en viktig åtgärd för att minska problemen. Därtill behöver utformningen av bostadsbidragen ses över och ytterligare åtgärder vidtas för att stimulera kommuner och byggherrar att bygga med blandade upplåtelseformer och för olika grupper för att minska boendesegregationen. Därför bör Delegationen mot segregation (Delmos) ges ett särskilt uppdrag att belysa problemen med boendesegregation samt samverka med kommuner, berörda statliga myndigheter och andra relevanta aktörer för att aktivt verka för mer inkluderande och heterogena bostadsområden.
mot · H8022406 · 2020-10-05 00:00:00 — En fredlig, icke-aggressiv vädjan om hjälp ska inte utgöra grund för ett förbud ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att klarlägga att en fredlig, icke-aggressiv vädjan om hjälp inte i sig kan utgöra grund för ett förbud och tillkännager detta för regeringen. Närvaron i vår gatubild av personer som vädjar om ett bidrag har väckt frågor som bör klarläggas. Några kommuner har beslutat att med hänvisning till lokala ordningsföreskrifter förbjuda sådan verksamhet, generellt eller på vissa platser. Ett beslut av har öppnat för en sådan hållning, dock inom vissa gränser. Tiggande på gator och torg har förekommit också i . Det nya har varit att antalet personer som synts tigga har ökat och att många av dem har kommit från andra europeiska länder, de flesta från eller . Det är också bekant att flertalet av dessa besökare är romer. Krav om att det skulle införas förbud mot tiggande var tidigare mycket ovanligt, vilket förstärker bilden av att sådana yrkanden nu kan vara en reaktion mot närvaron av just dessa romska EU-medborgare. Kommuner bör självfallet ha möjlighet att ingripa om personer uppträder på allmän plats på ett sätt som hindrar andras rörelser eller i övrigt agerar påtagligt störande. Men då ska självfallet ingen skillnad göras mellan personer av olika bakgrund. Denna debatt kräver en tydligare definition av vad som utgör ett tiggande som det vore rimligt att stoppa. Skulle förbudet också träffa den som samlar pengar för en hjälporganisation? Eller den som spelar fiol med en mössa framför sig? Skolbarn som samlar för en skolresa? Den som vädjar om en slant för bussresan hem? De flesta av oss anser att sådana vädjanden om hjälp och stöd bör tillåtas i ett fritt samhälle. En rimlig grund för ingripanden vore förstås om den som tigger uppträder hotfullt eller aggressivt. Men faktum är att de kvinnor som tycks ha triggat kraven på förbud i de allra flesta fall sitter stilla vid trottoaren med en mugg framför sig. Visst kan man känna olust inför en sådan demonstration av djup fattigdom, men den känslan är knappast ett skäl för förbud. Självfallet borde denna fråga avgöras lokalt. Men när frågan nu i grunden också handlar om likabehandling och hållningen till utsatta EU-medborgare finns skäl för en mer djupgående prövning för att säkerställa att lokala ordningsbestämmelser inte utnyttjas av främlingsfientliga krafter. Lawen Redar (S)
mot · H8022407 · 2020-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över behovet av att införa ersättning för vildsvinsskador i viltskadefonden och tillkännager detta för regeringen. I orsakar vildsvinen stora skador för lantbrukarna. Dom bökar upp åkrar så det blir svårt eller omöjligt att skörda/odla och orsakar stora skador på jordbruksmaskiner. Detta får till följd att det är vildsvinen som bestämmer vad lantbrukaren ska odla på sina marker. Dom orsakar även stora skador på betesvallarna vilket innebär mycket arbete för att återställa åkermarken. Regeringen har tagit fram många förslag och det är många saker på gång för att komma tillrätta med problemet med vildsvin. Att få igång livsmedelskedjan så det går att sälja sitt vildsvinskött och subventionering av trikinprov är några saker men det behövs mer. behövs det åtgärder så att lantbrukarna inte förlorar pengar. I är genomsnittet för skadorna per lantbrukare och år. Det är stora pengar som inte blir ersatta. har en viltskadefond där lantbrukare kan söka pengar för skador av ej jaktbart vilt men inte för skador av vildsvin som man får jaga. För att göra lantbrukarna skadelösa skulle man överväga att man skulle kunna få ersättning via viltskadefonden för att ersätta lantbrukarna för deras skador.