mot · H8022773 · 2020-10-06 00:00:00 — har den nationella hjälplinjen funnits som ett viktigt stöd för människor som befunnit sig i kris eller som av annan anledning varit i behov av att prata med någon. Tjänsten har kunnat nås . Den nationella hjälplinjen avvecklades emellertid , efter ett beslut av bolaget som ägs av och kommuner och regioner. ifrågasatte, bland annat genom interpellationer och frågor i , nedläggningen och motivet till att den nationella hjälplinjens funktion skulle flyttas över till varje enskild region. menade att den nationella samordnade funktionen är viktig utifrån att den psykiska ohälsan ökar och att trycket redan var stort på ideellt drivna hjälplinjer. Enligt en artikel i () registrerade den nationella hjälplinjen 30 000 samtal , varav man kunde besvara endast hälften. Vidare nämns i artikeln att fyra av tio som kommer fram anser att råden och stödet räckt för stunden, och att i genomsnitt två samtal har kommit från personer som varit nära att avsluta sina liv. Människor har således ett uttalat behov av tjänsten. Särskilt med tanke på att det under coronapandemin har blivit ytterligare ett högre tryck på de ideellt drivna hjälplinjerna. Kostnaden för att driva den nationella hjälplinjen var endast , vilket gav en ekonomisk nytta motsvarande 17 gånger per investerad krona enligt en nyttovärdering . Detta mot bakgrund av de höga samhällsekonomiska kostnader som psykisk ohälsa och höga sjukhälsotal medför. är baserat på ovanstående övertygade om att det finns ett behov av den nationella hjälplinjen och att funktionen sammantaget är kostnadseffektiv för samhället och medmänskligt viktig för människor i kris. Efter mycket påtryckning gav regeringen ett uppdrag till om att utreda om det finns behov av en nationell stödlinje, mot bakgrund av covid‑19-pandemin och ett ökat stödbehov hos människor. Det är ett steg i rätt riktning. 6 Förstärk arbetet med självmordsprevention tar cirka 1 500 personer sitt liv i . Självmord är omgärdat av myter, okunskap, stigma och skam. Enligt en rapport från Suicide Zero var antalet självmord (säkra och osäkra) 1 574, varav 171 unga människor upp till . Detta kan sättas i relation till antalet som avled i trafikolyckor 2018 som var 325 stycken. av de tillfrågade i en enkätstudie gjord av Suicide Zero svarade att de har haft någon i sin närhet som antingen tagit sitt liv eller gjort ett självmordsförsök. [9] Genom att få bättre kunskap om hur stort problemet är och vad vi alla kan bidra med kan vi förebygga tragedierna. Det förebyggande arbetet mot självskadebeteende, självmordsförsök och självmord måste intensifieras. Det är därför viktigt att kunskap och metoder utvecklas för att identifiera riskgrupper och på det sättet kunna rikta särskilda förebyggande insatser till personer i dessa riskgrupper. Regeringens arbete måste stärka sitt arbete i denna del. internationella studier har visat att bland dem som dör i suicid har många sökt någon form av sjukvård året före dödsfallet. Patienter som vårdats inneliggande inom psykiatrisk vård har också visats ha en särskilt hög suicidrisk. Enligt en granskning av så hade sammanlagt av undersökningsgruppen (2015) haft minst en kontakt med sjukvården före dödsfallet. menar att det behövs mer kunskap om den vård och behandling som unga och vuxna får före dödsfallet, då det är känt att en så stor del av de som tagit sitt liv haft kontakt med sjukvården. 6.1 Handlingsplaner för självmordsprevention För att säkra ett effektivt förebyggande arbete är det avgörande att följa upp att det nationella handlingsprogrammet för suicidprevention anpassas och implementeras på såväl regional som nivå. Detta har motionerat om . Dessa handlingsplaner kan även omfatta arbetet med första linjens sjukvård i kommuner och landsting. Vikten av lokala handlingsplaner belystes av kartläggning (2017) som visar att endast 10 av 21 landsting/regioner har en handlingsplan med uttalade mål att förebygga självmord. En rapport från och identifierar 650 felhändelser när vården av 228 patienter granskades. Det handlade om vårdåtgärder inklusive suicidriskbedömningar som gjordes bristfälligt, fördröjdes eller uteblev. Rapporten visade också brister i samverkan mellan olika vårdaktörer med ansvar för patienten. Det finns ett stort behov av tydlig statlig styrning och en strategi som visar vägen till att minska den problematiska psykiska ohälsan och även förebygga självmord. Vi välkomnar därför att regeringen gav uppdraget till och att, i samarbete med berörda myndigheter, inkomma med underlag för att skapa en nationell strategi inom området psykisk hälsa och suicidprevention. 6.2 Anmälningsplikt för hälso- och sjukvården och socialtjänst vid självmord Fram till var det obligatoriskt att anmäla till för utomstående utredning enligt lex om någon begått självmord efter senaste gången den stod i kontakt med vården. Men när ändrade sina föreskrifter slopades anmälningsplikten då den enligt myndigheten saknade lagstöd. fick in i genomsnitt närmare 40 lex Maria-anmälda självmord januari–. –– efter regeländringen – rörde det sig om knappt 12 . För att på bästa sätt arbeta preventivt för att minska antalet självmord är det avgörande med nationell statistik som belyser situationen. Vi anser därför att det ska införas anmälningsplikt för hälso- och sjukvården samt vid självmord. 6.3 ”” när en person begått självmord Vi vill även, baserat på ett arbetssätt som finns i , att det tillsätts en ”” när en person har begått självmord. Socialtjänst, skola, polis, sjukvård och civilsamhället ska då tillsammans göra en utredning om vad som hänt och vad som har brustit så att vi kan bli bättre på att förhindra dessa tragedier. 6.4 Skolbaserat självmordspreventivt arbete Ett skolbaserat suicidpreventivt arbete som har varit framgångsrikt är ”The T.R.U.S.T. Program (To Reach Ultimate Success Together)” som initierades i . Syftet med programmet var att minska narkotikaanvändningen och den psykiska ohälsan bland unga i . En stor mängd kuratorer anställdes vid Miamis skolor med målet att ha en högutbildad kurator per 275–400 elever. Kuratorerna undervisar eleverna i livskunskap med syftet att ge ungdomarna verktyg att lösa en del av de livsproblem de ställs inför under sin uppväxt. Den höga kuratorstätheten skapar också en trygghet för eleverna genom att de vet att de alltid kan vända sig till kuratorn när de behöver hjälp. Därtill tränas lärarna i regelbundet i att känna igen varningstecken för när unga mår dåligt. har i en litteraturöversikt (Utblick folkhälsa) visat att skolbaserad prevention kan minska suicidförsök och suicidtankar, men belyser att få skolbaserade program är utvärderade med randomiserade kontrollerade studier (RCT), som ger det säkraste vetenskapliga underlaget vid utvärderingar av effekten av en insats. Baserat på de positiva effekterna av Trustprogrammet i bör effekten av ett liknande skolbaserat suicidpreventionsprogram på lämpligt sätt utvärderas i . 7 Missbruksproblematik och beroendesjukdom är det ett delat huvudmannaskap för missbruks- och beroendevården, och både kommunen och regionen har viktiga uppgifter. Men trots insatser för att förbättra samverkan mellan de båda huvudmännen är det dessvärre många människor som inom dagens organisation hamnar mellan stolarna och inte får den hjälp de behöver för att komma ur sin missbruksproblematik och beroendesjukdom. Det handlar dels om personer med lättare alkoholproblem som undviker att söka hjälp då de anser det för stigmatiserande att vända sig till . Problemet med det dubbla huvudmannaskapet blir särskilt tydligt vid så svår samsjuklighet att det krävs tvångsvård. Sjukvården behandlar då de akuta psykiska symptomen, men så fort de är under kontroll tar sjukvårdens ansvar slut. Trots att svåra problem kopplade till beroendesjukdomen kräver sjukvårdsbehandling slussas personen vidare till kommunens socialtjänst. Ingen tar ett övergripande helhetsansvar för personer med omfattande vårdbehov. gör ingen fel enligt gällande lag. anser utifrån de många negativa aspekterna med det dubbla huvudmannaskapet, och utifrån det faktum att beroendesjukdom de facto är en sjukdom, att ansvaret för missbruks- och beroendevården bör överföras på regionen som ensam huvudman. Detta var något som förespråkades redan av som presenterades 2011. har drivit huvudmannaskapsfrågan i och gläds åt att en enig riksdag 2019 ställde sig bakom ett tillkännagivande till regeringen angående att en huvudman ska ansvara för vården av personer som lider av beroendesjukdom i kombination med annan psykisk ohälsa. Det tog efter eniga beslut, men tillsatte regeringen utifrån tillkännagivandet. Direktivet till utredningen är att skapa bättre förutsättningar för att barn och vuxna med allvarliga beroendeproblem och samtidig psykisk ohälsa ska kunna få en samordnad, behovsanpassad och patientcentrerad vård och omsorg som är av hög kvalitet och som kan erbjudas på lika villkor i hela landet. Utredningen omfattar såväl medicinska som farmakologiska, psykiatriska och sociala insatser. ställer sig bakom direktivet och kommer noga att följa utredningens arbete. Genom att låta regionerna och hälso- och sjukvårdslagen bli styrande även inom beroendevården kan tillgängligheten till vård och behandling säkras för denna patientgrupp. är det viktigt att tillförsäkra att de personer med missbruks- eller beroendeproblematik som är i behov av sociala insatser garanteras det även när den regionala sjukvården är ensam huvudman för missbruks- och beroendevården. samlade politik inom området återfinns i kommittémotionen Alkohol, narkotika, dopning, tobak och spel om pengar. Hemmiljön, familjelivet och uppväxtförhållandena påverkar vår hälsa och livskvalitet. Det har inte minst blivit synligt under pandemin då många tillbringat extra tid hemma med familjen eller i ensamhet. I ett dokument om covid-19 och mental hälsa varnar FN för pandemins konsekvenser: ”Många människor är rädda för att bli smittade, att dö eller förlora familjemedlemmar. Andra lider av att vara isolerade och långt ifrån nära och kära. Miljontals bävar för framtiden och ekonomisk kris då de förlorar jobb och inkomster”. Den stora osäkerhet som finns kring viruset bidrar till risk för ångest, depression och sömnsvårigheter liksom suicid. Det kan handla om sjukvårdspersonal som levt mitt i krisen, men även de som själva varit sjuka kan ha mardrömmar och känna skuld för att man klarade sig när andra avled. Det drabbar också barn och unga. Även om för- och grundskolor varit öppna i finns det barn som varit hemma på grund av smittorisk. Gymnasieelever har inte haft någon i skolan utan tvingats till distansundervisning i hemmet. När pressen på familjen ökar finns risk för exempelvis ökat våld och missbruk som kan bli förödande. Det är därför välkommet att ett flertal forskningsstudier har initierats kring konsekvenserna av coronapandemin inom detta område. Det är viktigt att resultaten följs upp och beakta i det politiska arbetet med att stärka den psykiska hälsan. Acko Ankarberg (KD) [1] , Vi måste sluta prata om psykisk ohälsa, , 21/8-20. [2] Barn- och ungdomspsykiatri, , väntetidsstatistik, , Kommuner och Regioner, 2020. [3] , L., Agahi, N., , C. Lonelier than ever? Loneliness of older people over two decades, and Geriatrics, vol. 75, 2018, s. 96–103. [4] , , 2019. [5] Dödlighet i suicid (självmord), , besökt 16/9-20. [6] Psykiatrin i siffror 2019, Uppdrag psykisk hälsa. [7] Bakgrund om psykiska sjukdomar och tillstånd, Psykiatristöd, Region hemsida. Besök 17/9-20. [8] Rättspsykiatri, Statistik, , 2020. [9] utan förbättring: krävs stora insatser för ungas psykiska hälsa (rapport), Suicide Zero, . [10] Vilken sjukvård har unga och unga vuxna som tagit sitt liv fått? Resultat från en studie baserad på retrospektiv granskning av sjukvårdsjournaler, , 2020. [11] Covid-19 and the for Action on Mental Health, United Nations Policy Brief, .