mot · H8023663 · 2020-10-06 00:00:00 — hamnar en stor del av de som kommer i i EBO i redan hårt ansträngda förorter eller i kommuner hos sina landsmän. Detta skapar en grogrund för segregation och riskerar att förvärra situationen i dessa områden. Här drabbas de ofta av trångboddhet, utnyttjas att köpa dyra svartkontrakt och hamnar i utanförskap. Anläggningsboenden är också förenat med problem. Anläggningsboenden är ofta i glesbygd med sämre arbetsmarknadsanknytning, där lediga fastigheter kunnat upphandlas av . Dessa kommuner har inte minst drabbats av radikalt ökande kostnader för exempelvis försörjningsstöd och skolgång, kostnader som är mycket svåra för små kommuner att täcka. Eget boende och anläggningsboenden är alltså förknippade med problem. Men anläggningsboenden möjliggör en väsentligt mer kontrollerad process där staten i större utsträckning kan styra bosättningen av de asylsökande utifrån var det sammantaget är bäst för den fortsatta processen. Det innebär exempelvis att bosättningar i redan utsatta områden kan stoppas. Ska segregationen i brytas måste den här trenden brytas i två steg. Rätten till eget boende bör slopas helt och anläggningsboende bör i fortsättningen vara den boendeform som erbjuds från staten. Väljer en asylsökande att inte bo i ett anläggningsboende ska denne förlora rätten till ersättning och bidrag, i enlighet med förslagen i (SOU 2018:22). Anläggningsboenden ska upphandlas på platser som uppfyller vissa krav, bland annat förutsättningarna på arbetsmarknaden, graden av segregering i närliggande skolor, kommunens ekonomi och tidigare mottagningsvolym. Kriterierna ska inte bara tas hänsyn till gällande vilken kommun ett boende ska upphandlas i, utan också var i kommunen det kan upphandlas. Exempelvis bör inga anläggningsboenden upphandlas i särskilt utsatta områden. anser dessutom att det ska införas en bosättningsplikt under de första obligatoriska två åren av etableringsprogrammet för dem som har fått ett uppehållstillstånd. Om den nyanlände lär sig tala och förstå svenska språket tidigare, upphör bosättningsplikten. Om man däremot flyttar till en annan kommun utan att ha lärt sig tala eller förstå svenska förlorar man sin etableringsersättning. 3.5 Integration från dag ett Ett stort problem med dagens mottagande är den passivitet som den asylsökande försätts i. För att ta tillvara människors drivkraft och vilja att bygga en bra framtid vill vi kristdemokrater möta denna situation genom att införa ”Integration från dag ett”. Det innebär att vi tidigarelägger den utbildning (svenska för invandrare, sfi, och samhällsorientering) som nyanlända erbjuds. Vi vill se integrationsinsatser och inte vänta med dessa tills den asylsökande fått uppehållstillstånd. vill införa krav på att asylsökande erhåller och ska delta i språkutbildning och samhällsorientering . Vi vill se en kvalitativ svenskundervisning genom individuella prestationsplaner, ökad nivåindelning och fler samt bättre sfi-anordnare. En viktig del av samhällsundervisning är att den asylsökande får klarhet i vad som avses med begrepp som religionsfrihet, jämställdhet och likabehandling. anslår totalt samt 2022–2023 för detta. överväger vinsterna i snabbare integration de extra kostnader som detta medför. En kraftigt kortad etableringstid är något som är bra för både den enskilde och samhället i stort. Länsstyrelserna, som ansvarar för asylsökandes sysselsättning, ska även administrera asylprogrammen, vilket innebär att medlen förs till utgiftsområde 1. Till förmån för det mer omfattande asylprogrammet säger nej till den tidigare regeringens satsning på svenska från dag ett. Utöver utbildningstiden ska det på den asylsökande ställas ett arbetskrav om vid det egna asylboendet. Det innebär att den asylsökande förväntas bidra med till exempel lokalvård, matservering, trädgårdsarbete och vaktmästartjänster, alltså uppgifter som kan åligga asylboendenas personal att sköta. Den som inte deltar i utbildningen eller uppfyller arbetskravet kan få sin dagersättning nedsatt. Ett flexibelt etableringsprogram på 1–bör införas där ska vara obligatoriska för att fler ska genomgå etableringsprogrammet. Denna del ska vara tillägnad svenskundervisning, samhällsorientering och arbetsmarknadsförberedande utbildning. Fler integrationspolitiska åtgärder från återges i en särskild motion om integration och samhällsgemenskap. 3.6 Inkludera civilsamhällets gemenskaper Under flyktingkrisen gick civilsamhället in och bidrog på ett avgörande sätt till att ändå förmådde hantera utmaningarna på ett bra sätt. Både församlingar, idrottsklubbar, föreningar och frivilliga enskilda har ett engagemang och en kapacitet som ska tas tillvara vid mottagandet av nyanlända och i den efterföljande integrationsprocessen. Politiska beslut kan underlätta för nyanlända att förvärva ”nycklar” som behövs för att ta sig in i det svenska samhället. Språkundervisning och samhällsinformation i enlighet med vår satsning ”Integration från dag ett” (se 3.5 ovan) är viktig sådana. Men, staten kan aldrig ersätta civilsamhället med alla de naturliga mötesplatser som finns. Här kan de nyanlända träffa majoritetsbefolkningen i möten som underlättar en samhällsgemenskap där alla finns med. Det är här som det främmande blir bekant. Vi menar att kommunerna bör jobba mer organiserat tillsammans med både enskilda och det civila samhället. Det gåvoskatteavdrag som infördes under tid i regeringen har genererat många miljoner till de organisationer som är godkända mottagare. I en rapport från uppger bland annat att de tack vare gåvoskatteavdraget för åren 2012–2014 fick in extra. De uppger även att de tappade i intäkter på grund av att den rödgröna regeringen aviserade att avdragsrätten skulle tas bort. För att värna det ideella engagemanget behöver staten uppmuntra all form av hjälp. Avdragsrätten var en konkret och tydlig åtgärd som dessutom direkt kom många människor till del. återinförde i KD/M-budgeten gåvoskatteavdraget. vill tillsätta en utredning som syftar till att gåvor till fler typer av organisationer ska berättiga till gåvoskatteavdrag, att den undre beloppsgränsen för varje enskild gåva ska sänkas samt att administrationen ska förenklas för de berörda organisationerna. menar också att taket ska höjas. Detta utvecklas i en annan kristdemokratisk motion. 4.1 Tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel Den som beviljas asyl i bör, enligt förslag, som huvudregel få ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Vi kristdemokrater har tydliggjort att vi vill se en lagstiftning som bidrar till att mottagande hamnar på nordisk genomsnittsnivå. Att beviljar tidsbegränsade uppehållstillstånd (TUT) och inte permanenta uppehållstillstånd (PUT) som huvudregel överensstämmer med hur det ser ut i de andra nordiska länderna och EU. Att ensidigt införa en annan regel kring uppehållstillståndet riskerar annars att skapa incitament för fler att söka sig till . vill se en förändring av det nuvarande systemet som inte ställer några särskilda krav för att erhålla ett permanent uppehållstillstånd (PUT). Vi förordar att det ställs krav på kunskaper i både det svenska språket och samhället och att utlänningen inte gjort sig skyldig till brottslighet (vandelsprövning). Den som vill ansöka om PUT före treårsgränsen ska också uppfylla ett krav om arbete och egen försörjning. Med tidsbegränsade uppehållstillstånd som regel menar att det ska vara möjligt för en person att ansöka om permanent uppehållstillstånd. Denna ordning, att vid ett uppfyllande av vissa krav få ansöka om PUT, gäller i flera av EU:s medlemsstater. Införandet av krav för PUT är ett sätt att förbättra integrationen. Människor som invandrat och inte kan göra sig förstådda får stora svårigheter. Detta gäller särskilt nyanlända kvinnor som har lägre delaktighet i integrerande åtgärder och lägre sysselsättningsgrad efter etableringsperioden. I praktiken uppfylls ofta försörjningskravet av mannen och så länge det är så ökar risken för att kvinnans delaktighet i språkutbildning och annan utbildning blir bristfällig. Det finns tydligt forskningsstöd för att goda språkkunskaper ökar sannolikheten för en långsiktigt framgångsrik etablering på arbetsmarknaden (2017:7 ”Inspiration för integration – en om arbetsmarknadspolitik för nyanlända i fem länder”). Att vuxna lär sig språket är också angeläget för barnen. I dagens integrationsprocess får de ta ett orimligt ansvar genom att vuxna gör barnen till tolkar i mötet med det omgivande samhället. Ovanstående krav för att erhålla PUT måste kompletteras med en ventil för personer som inte har möjlighet eller där det inte är rimligt att begära att de ska klara dessa krav. Vi menar att exempelvis barn eller de som uppbär allmän pension eller garantipension ska undantas från kraven för PUT. Däremot ska alla som uppnått straffmyndig ålder uppfylla vandelskraven. 4.3 Synnerligen ömmande omständigheter Med den tillfälliga migrationslagstiftningen togs möjligheten att få uppehållstillstånd med anledning av synnerligen och särskilt ömmande omständigheter bort. har motsatt sig detta. Den nuvarande ordningen innebär att en bestämmelse om att uppehållstillstånd får beviljas om det skulle strida mot ett svenskt konventionsåtagande att avvisa eller utvisa utlänningen. Det är inte en rimlig ordning för en långsiktig migrationspolitik. Det bör finnas en humanitär ventil för de allra mest utsatta. har verkat för att denna humanitära ventil ska återinföras i vår migrationslagstiftning. Vi vill att utformningen ska återge det som kan sägas utgöra en miniminivå utifrån det som och de internationella konventionerna skapar. Det förslag till utformning som lämnats av Lagrådet skapar en ventil för de personer vars anknytning till eller personliga omständigheter i övrigt nödvändiggör detta. anser att familjens betydelse för upplevelse av gemenskap, trygghet och stabilitet är svår att överskatta. Därför menar vi att rätten till familjeåterförening ska gälla oavsett skyddsstatus. Denna rätt förutsätter dock att man klarar de försörjningskrav som ställs. För är utgångspunkten att försörjningskrav ska gälla alla utom egna barn . förordar ett försörjningskrav som innebär att anknytningspersonen ska kunna försörja sig själv och den anhörige samt ha en tillräckligt stor bostad för sig själv och den anhörige. Det belopp som svarar upp mot innebörden att ”kunna försörja sig själv och den anhörige” är det så kallade förbehållsbeloppet (att efter avdrag för preliminär skatt klara alla vanliga levnadskostnader utom boendekostnad). För ett parti som värnar familjesammanhållning ska möjlighet till återförening finnas. Detta är även en viktig fråga utifrån ett integrationsperspektiv. Det är bättre att de människor som kommit till fokuserar på att så fort som möjligt etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället för att kunna återförenas med sina anhöriga när de kan ta ekonomiskt ansvar för dessa. har skrivit under det så kallade familjeåterföreningsdirektivet som antogs av ministerrådet 2003. Direktivet syftar till att skapa gemensamma regler för utövandet av rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som vistas lagligt på någon av medlemsstaternas territorium. Direktivet gäller flyktingar enligt och försörjningskrav kan då endast ställas om ansökan om familjeåterförening lämnas in senare än efter det att flyktingstatus har beviljats eller om familjeåterförening är möjlig i ett tredje land. Familjeåterföreningsdirektivets regler gäller dock inte alternativt skyddsbehövande. menar därför att försörjningskrav kan och bör ställas från dag ett, det vill säga från det att skyddsstatus upprättas, med undantag för egna barn . För att undvika att barn, oftast pojkar, skickas på livsfarliga vägar till i hopp om att få uppehållstillstånd för att återförenas med sina familjer på svensk mark anser att det också på barn som utgör anknytningsperson ska ställas försörjningskrav för att åtgärda drivkraften bakom dessa resor. Vi ser ett behov av en ventil gällande försörjningskravet. Undantag ska exempelvis gälla personer med en varaktig funktionsnedsättning som omöjliggör egen arbetsrelaterad inkomst. Regelverket kring familjeåterförening ska utformas så att lever upp till och andra relevanta internationella konventioner. 4.5 Tidsbegränsat uppehållstillstånd för varaktigt bosatta (VABO) När har tidsbegränsade uppehållstillstånd som huvudregel har det funnits en befogad oro för att ansökningar om ställning som varaktigt bosatta (VABO) ska öka. Skälet är att med ställning som varaktigt bosatt så får vederbörande automatiskt ett permanent uppehållstillstånd. menar att även den som får ställning som varaktigt bosatt ska få ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för att ansöka om permanent uppehållstillstånd enligt samma regelverk som vi anser ska gälla för flyktingar och alternativt skyddsbehövande. För att en person ska få VABO ska han/hon ha bott i utan avbrott med ett bosättningsgrundande uppehållstillstånd (alltså inte för studier eller besök) och ha förmått att försörja sig och sin familj under hela . Dessa regler följer av . menar att permanenta uppehållstillstånd (PUT) endast ska ges under förutsättning att ett godkänt språkprov och samhällsorienteringsprov har uppfyllts för den som har fortsatt skyddsbehov . Om ansökan om PUT görs före så ska även krav på egen försörjning och att utlänningen inte gjort sig skyldig till brottslighet uppfyllas. Vi ser ingen anledning till varför inte nämnda krav ska gälla alla. Utöver att det för VABO saknas krav på språkkunskaper och samhällsorientering så är det försörjningskrav som gäller för VABO inte detsamma som vi kristdemokrater menar ska gälla för PUT. Försörjningskravet för VABO innebär inte att en person måste kunna försörja sig själv, utan här kan någon annan stå för försörjningen så länge han/hon inte legat det sociala biståndssystemet till last. Det är givetvis olyckligt om VABO som medför PUT har andra regler och/eller nivåer. Ett sätt att lösa problemet med olika regler och/eller nivåer är att ta tillvara att det i det så kallade VABO-direktivet gällande VABO står att tidsbegränsade uppehållstillstånd är ett minimikrav. En implementering av detta gör det möjligt för att hålla huvudlinjen om att PUT endast ska ges till dem som klarar de krav som finns uppställda. 4.6 Kvotflyktingsystem (vidarebosättning) Enligt () fanns det 2019 cirka 1,4 miljoner flyktingar som var i behov av vidarebosättning till tredje land. möjliggjorde 29 stater att ta emot totalt 81 000 kvotflyktingar. Av dessa svarade för 5 000 personer. Behovet av att utöka vidarebosättning till tredje land är således långt mycket större än tillgången. är positiva till att utökat antalet som kan få vidarebosättning och vill att ska verka för att EU tar ett ökat ansvar i denna fråga. Enligt den europeiska gräns- och kustbevakningsbyrån (Frontex), som intervjuade migranter , var det som angav att de tagit sig till ett europeiskt land helt på egen hand. uppgav att de blivit smugglade. Kvotflyktingsystemet brukar beskrivas som en säker och laglig väg. Den ger flyktingar möjlighet att komma i säkerhet utan att tvingas utlämna sig till illegala och hänsynslösa flyktingsmugglare. Det har också den fördelen att hjälpen kan erbjudas snabbt och till personer i mest utsatta lägen. Genom kvotflyktingsystemet får särskilt utsatta grupper hjälp till skydd, bland annat kvinnor och barn utan stödjande nätverk, personer som tillhör en religiös eller etnisk minoritet, hbtq-personer och personer som är sjuka eller har funktionsnedsättningar. menar att de som kommer hit till som kvotflyktingar är de enda skyddsbehövande som ska beviljas permanenta uppehållstillstånd vid första beslutstillfället. 4.7 Kvinnor som kränks eller riskerar att kränkas – tvåårsregel Den person som söker uppehållstillstånd för att få leva med en person i kan beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som gäller – den så kallade tvåårsregeln. Om förhållandet upphör innan utgången av ska personen ifråga återvända till sitt hemland. Regeln kom till för att förhindra skenäktenskap. Dessvärre har det visat sig att kvinnor som misshandlats av sin partner försatts i en tvångssituation. De har helt enkelt haft att välja mellan att fortsätta utstå psykisk eller fysisk misshandel eller att bli utvisade från . Därför ändrades lagen och kan den person som utsatts för våld eller annan allvarlig kränkning under förhållandet, och av det skälet lämnat detsamma, beviljas fortsatt uppehållstillstånd även om förhållandet upphört innan förflutit. Lagändringen förefaller dock inte ha inneburit att situationen förbättrats i avsedd omfattning. Kvinnor som borde ha fått stanna har inte fått göra det. En orsak till detta är att även om kvinnan brutit upp från förhållandet på grund av exempelvis misshandel, krävs att sammanboendet inte varit helt kortvarigt och att förhållandet från början var seriöst. Om man finner att förhållandet varit oseriöst eller kortvarigt, bedöms orsaken till uppbrottet som relativt oväsentlig. I betänkandet Kvinnor och barn i rättens gränsland (SOU 2012:45) påpekar regeringens utredare att tusentals kvinnor söker hjälp efter att ha utsatts för våld av sina män. Utredningen menar att kunskapen hos kvinnorna är bristfällig och att informationen borde bli bättre. Det finns tyvärr exempel på män som systematiskt utnyttjar utländska kvinnor genom att inleda ett förhållande med dem och antingen överge dem eller på annat sätt göra så att de tvingas lämna förhållandet. Dessa män är väl medvetna om att kvinnorna kommer att utvisas om förhållandet upphör innan har gått. För att kunna utreda om det finns skäl att misstänka att referenspersonen kan komma att förgripa sig på sökanden , eller för att fastställa att han tidigare förgripit sig på sambo eller maka, bör en kontroll göras genom registerutdrag. Vi menar att utdrag från brottsregistret avseende brott mot liv och hälsa (3 kap.), brott mot frihet och frid (4 kap.), frid och sexualbrott (6 kap.) ska hämtas in för samtliga referenspersoner. Även meddelande om besöksförbud ska hämtas in. menar att det även bör göras en kontroll utifrån folkbokföringsregistret samt register om tidigare anknytningsförfrågningar. Det kan ge en bild av om någon tidigare ansökt om uppehållstillstånd på grund av anknytning till personen ifråga. På så sätt kan ingen sätta i system att inleda ett förhållande och sedan överge personen i fråga innan tvåårsperiodens utgång. I de fall det framkommer att referenspersonen tidigare dömts för brott mot 3, 4 eller 6 kap. bör sökanden alltid informeras om detta muntligen. De svenska ambassader som hanterar ansökningsprocessen bör även få i uppdrag att ge sökande en mer fullödig information om vilka rättigheter de har och vilket skydd som kan ges. En sådan information bör inkludera reglerna kring tvåårsgränsen. Den som utsätts för misshandel och kränkningar ska inte vara utlämnad till den som begår brottet. Den situation som alltjämt råder innebär att det kan uppfattas som att ”lite stryk ska man tåla”. Det är helt oacceptabelt. Ytterligare steg behöver tas för att kvinnorna som blir misshandlade inom tvåårsperioden inte ska försättas i en tvångssituation. 5.1 Inrätta en inspektion för migrationsfrågor ska alltid sträva efter att förbättra rättssäkerheten. De ärenden och mål som avgörs kring asyl och uppehållstillstånd innefattar en myndighetsutövning mot enskild. För att få fram en rättssäker migrationsprocess måste varje steg i denna process vara rättssäkert. Processen involverar hantering hos , utlandsmyndigheter, domstolar, polis och i samverkan med kommuner och landsting. krav om att ska ha en stram migrationspolitik under en rad år framöver vilar på att vi bibehåller en hög rättssäkerhet. Den nuvarande ordningen där myndigheterna själva ser över sina rutiner och följer upp sitt arbete är inte tillräcklig. Vi vill därför inrätta en oberoende part som granskar rättssäkerheten – en inspektion för migrationsfrågor. Målet med en inspektion för migrationsfrågor är att upptäcka systembrister och därigenom höja rättssäkerheten för den enskilde. Därför bör inspektionens fokus ligga på att säkerställa en korrekt och enhetlig tillämpning av lagstiftningen, och att samarbetet mellan ansvariga myndigheter fungerar och ger förutsättningar för upprätthållen rättssäkerhet. En inspektion för migrationsfrågor kan närmast jämföras med Inspektionen för socialförsäkringen. Den nya inspektionens granskning bör främst ske genom bedömning av myndigheternas egna system för styrning. Exempelvis ska den kunna kartlägga huruvida olika delar av eller polisen skiljer sig åt i hanteringen av liknande fall, om det finns omotiverade skillnader mellan domstolar, på vilket sätt och hur snabbt rättar sig efter ny praxis, hur olika utlandsmyndigheter arbetar med handläggning och i vilken mån myndigheterna lever upp till regeringens satta mål. finansierar i sitt budgetalternativ inrättandet av en inspektion för migrationsfrågor. anvisas för att starta upp myndigheten och därefter 2022–2023. Det är viktigt att asylprocessen inte drar ut längre än nödvändigt. Men handläggningstiden för asylmål hos migrationsdomstolarna har ökat. Migrationsdomstolarna behöver en rejäl resursförstärkning för att kunna minska denna kö på ett rättssäkert och effektivt sätt. Regeringen har i sin budgetproposition med en förstärkning om för domstolsprövning i utlänningsmål. Det är en nödvändig förstärkning, men även anvisar ytterligare medel, , för att fler migrationsmål ska kunna avgöras. Denna resursförstärkning sänker kostnaderna för mottagningssystemet då migrationsmålen kan avgöras snabbare. Att sänka kostnaderna för mottagningssystemet överskuggas dock av betydelsen som återfinns i det humana i att snabbare kunna ge dem som väntar på det viktiga beskedet om huruvida de får ett ja eller nej på sin asylansökan ett besked. En asylsökande har av förklarliga skäl svårt att bevaka sina intressen när hans/hennes mål ska avgöras i domstol. Det är vanligt att det utöver bristande språkkunskaper även finns en begränsad kunskap om svensk lagstiftning. Dessa brister får inte vara avgörande för domstolens förmåga att fatta ett korrekt beslut. Ett felaktigt negativt beslut för exempelvis en konvertit kan i värsta fall få katastrofala följder. Detta gör att har ett system med offentliga biträden. En hög rättssäkerhet förutsätter en hög kvalitet på de offentliga biträden som förordnar. Denna kvalitet har dock ifrågasatts; inte minst har det framkommit kritik som gör gällande att vissa offentliga biträden inte har den kompetens som krävs. Detta måste tas på allvar. anser att en utredning ska tillsättas som ser över hanteringen av offentliga biträden och överväger om en hårdare kompetensbedömning, med specifika behörighetskrav, ska införas samt antalet förordnanden som ett offentligt biträde kan åta sig . Tillgången till tolkar är viktig för att säkra en rättssäker asylprocess. Förmågan att återge den asylsökandes berättelse korrekt är av vikt för bedömningen av trovärdigheten hos den sökande och dennes berättelse. Då det råder en brist på tillgängliga tolkar och auktoriserade tolkar menar att de förslag som lämnats av (SOU 2018:83) måste beredas skyndsamt av regeringen. 5.5 Kompetens gällande förföljda på grund av tro, kön eller sexuell läggning Arbetet med att förstärka rättigheterna för dem som riskerar förföljelse på grund av tro, kön, könsidentitet eller sexuell läggning är av stor vikt. När de mänskliga rättigheterna försvagas i ett land är ofta den första varningssignalen ökade attacker mot just religiösa minoriteter och hbtq-personer. Situationen för dessa två grupper ger också ofta en god indikation på hur det är ställt med de mänskliga rättigheterna i ett land rent generellt. ska förföljelse på grund av tro, kön, könsidentitet eller sexuell läggning ge flyktingstatus. Att utreda äktheten i detta kan vara svårt – det handlar om känslor och ställningstaganden som varit omöjliga för den asylsökande att ge uttryck för i sitt hemland.