mot · H8023530 · 2020-10-06 00:00:00 — budgetmotion – förtjänar bättre godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som föreslås i avsnitt 3–22 i motionen. fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget 2021–2023 enligt förslaget i tabell 2 i motionen. beslutar om fördelning av utgifter på utgiftsområden och övriga utgifter enligt förslaget i tabell 13 i motionen. godkänner den preliminära fördelningen av utgifter på utgiftsområden enligt förslaget i tabell 14 som riktlinje för regeringens budgetarbete. godkänner beräkningen av inkomsterna i statens budget enligt förslaget i tabell 15 i motionen och tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma med lagförslag i överensstämmelse med denna beräkning. godkänner den preliminära beräkningen av inkomster i statens budget enligt förslaget i tabell 16 i motionen som riktlinje för regeringens budgetarbete. 1 förtjänar bättre – Reformer för trygghet i en svår tid 2 Bedömning av det ekonomiska läget 4 Kommunernas stora utmaningar 5 Fler jobb och mer företagande 6 En arbetsmarknad där alla får plats 7 Skattesänkningar för alla – mer till de som jobbar 9 En hälso- och sjukvård som klarar behoven 10 En värdig och medmänsklig funktionshinderspolitik 11 Att åldras i trygghet och värdighet 12 Ett fungerande rättsväsende 13 Sociala insatser mot gängkriminalitet 14 En skola där ingen lämnas efter 15 Reformer för fler bostäder 16 Ett starkare försvar 17 En förbättrad migrations- och integrationspolitik 18 Det civila samhället 19 En landsbygd med självförtroende 20 Politiskt ansvar för miljön och klimatet 21 Viktiga infrastruktursatsningar för hela 22 Sammanhållning över gränserna 24 Den offentliga sektorns finanser 25 Förslag till utgiftsramar 26 Beräkning av statsbudgetens inkomster 1 förtjänar bättre – Reformer för trygghet i en svår tid befinner sig i ett bekymmersamt och osäkert läge. Vi ska hantera den stora och breda påverkan på vårt samhälle som coronapandemin medfört och klara att möta de stora samhällsproblem som fanns före pandemin och som i flera fall förvärrats av densamma. Det handlar framför allt om den arbetslöshet som riskerar att bita sig fast, den vårdskuld som lagts till redan långa vårdköer, de brister i äldreomsorgen som satts i blixtbelysning och den djupt oroande brottsutvecklingen. Att klara detta kräver ledarskap och förmåga att prioritera de resurser vi har och sjösätta reformer som svarar upp mot problemen. förtjänar nu att politiken fokuserar på reformer för trygghet i en svår tid, som angriper centrala samhällsproblem så att framtidstron kan börja växa igen. Men januaripartierna klarar inte uppgiften. Eftersom de inte har en gemensam problembild så har de svårt att enas om vad som krävs. Eftersom januariavtalet var obsolet i relation till samhällsproblemen redan när det skrevs – och långt mer så nu under pandemin – så ger inte heller det tillräckligt stöd för vad som behöver göras. Istället för att ta ansvar för helheten och genomföra reformer för bästa, har januaripartierna främst arbetat för att få in just sina partimärkta reformer. Det har lett till en rekordstor budget som ändå inte klarar att allokera tillräckligt till de viktigaste områdena. Vi ser därför att jobbpolitiken brister, inte minst för att en gemensam riktning i såväl skattepolitik som arbetsmarknadspolitik saknas. Istället får vi förslag som är dåligt beredda, ineffektiva och tidsmässigt felaktiga. Risken är nu stor att arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer. Betydligt mer kraftfulla reformer måste till för att både få tillbaka människor som blivit utan jobb i pandemin, få företag som permitterat personal att ta tillbaka dessa och därtill bryta utanförskapet för de långtidsarbetslösa som tyvärr blivit långt fler. Reformer måste entydigt inriktas mot att arbetsgivare ska vilja anställa personer som är arbetslösa snarare än att sänka skatten för anställningar som redan finns. Regeringen saknar också plan för hur vårdskulden ska betas av, även om vissa nya resurser tillförs. Det finns inget som tyder på att den regering som misslyckats med vårdköerna före pandemin kommer klara uppgiften bättre , när den är än mer akut. Patienter som har smärta och vars tillstånd kan förvärras behöver vård , företag som varit utan nyckelmedarbetare behöver få tillbaka dessa, hårt arbetande personal behöver besked och höga sjukskrivningskostnader i vårdköernas spår motas. krävs reformer som tar ett nationellt grepp för att beta av vårdskuld och vårdköer och ta i anspråk all vårdkapacitet som kan uppbringas – i och utanför varje specifik region. Det är också illavarslande hur regeringen mer eller mindre lämnade äldreomsorgen åt sitt öde före pandemin – och till och med använde den för att finansiera annat. Av 73 punkter så handlade två halva punkter om äldreomsorgen, och i sin första budget skar faktiskt januaripartierna ned på satsningar för att öka äldres gemenskap och på en god personalkontinuitet i omsorgen – utan att ersätta dem med annat. tillförs resurser – det är bra, men mer behövs. Och det behövs nu reformer för att kraftigt öka antalet platser i anpassade boenden för äldre och för att möta de sociala behoven och förbättra den medicinska vården av äldre i äldreomsorgen. Där finns stora brister . Brottsligheten, framför allt den gängrelaterade, har vuxit. Våldsdåden med koppling till denna kriminalitet har ökat och deras påverkan på människors liv – inte minst i utsatta områden – är omfattande och djupt skadlig. Det krävs i det korta perspektivet en stor utbyggnad av de rättsvårdande myndigheterna för att stävja brottsligheten, men regeringen underfinansierar vitala delar av desamma. Åklagar- och och Domstolar får långt mindre än de behöver. Det får allvarliga konsekvenser. Alla delar av rättsväsendet måste nu få betydande tillskott och poliser i yttre tjänst måste bli fler för att fler kriminella ska hamna bakom lås och bom. måste de förebyggande insatserna förstärkas genom skola, socialtjänst, civilsamhälle och stöd till föräldrar så att rekrytering till brottslighet försvåras. Regeringen och januaripartierna lägger nu en historiskt stor budget. Med tanke på det stora omfånget är det inte svårt att hitta förslag och reformer som är bra – som ökade möjligheter till privata investeringar, fler utbildningsplatser, mer forskning, satsningar på infrastruktur och miljöförbättringar och inte minst tillskott till kommunsektorn för att stärka deras möjligheter att upprätthålla välfärd och sysselsättning i krisen. Men det är också slående hur politik som visat sig vara ineffektiv och svag återkommer, och hur januaripartierna inte lyckas hålla tillräckligt fokus på huvudproblemen. Det visar på svagt ledarskap och oförmåga att höja blicken från den egna partipolitiska agendan. Alla de som fått lämna en arbetsplats de älskar, blivit utsatta för brott, väntat på nödvändig vård eller upplevt en otrygg äldreomsorg förtjänar bättre. I vår budgetmotion prioriterar vi annorlunda: Vi lägger kraftfulla förslag och satsningar för att ta ur den djupa ekonomiska krisen, få fram fler jobb, klara vårdskuld och vårdköer, uthålligt förbättra äldreomsorgen, bryta brottsutvecklingen och stärka civilsamhället. Vi vill förbättra för utsatta och underlätta för enskilda och familjer som kämpar för att få tillvaron att gå ihop. Det finns en enorm kraft i vårt samhälle som manifesterats i den solidaritet som visats och visas riskgrupper under pandemin och många andra uttryck för medmänsklighet, oavsett bakgrund eller hudfärg. Denna kraft har också synts i de stora insatser av vård- och omsorgspersonal som slitit för att rädda liv och hälsa, av företagare och anställda som kämpat för att inte företag ska gå i graven och ideella organisationer som trots egna problem fortsatt sträcka ut en hand till utsatta. måste också politiken göra sitt. Vi är beredda att ta oss an uppgiften. För patienterna i vårdkön, för de äldre som behöver omsorg, för brottsoffren och de arbetslösa. 2 Bedömning av det ekonomiska läget Pandemin förde snabbt och omvärlden in i en synnerligen djup lågkonjunktur, som en konsekvens av de åtgärder som regeringar världen över behövt ta för att stoppa smittspridningen av covid-19. Även om vissa tecken på ljusning finns , befinner vi oss fortsatt i kraftig lågkonjunktur och ett skört ekonomiskt läge. Situationen framåt är till stor del avhängig hur smittspridningen utvecklas världen över och restriktionerna med den. Sommarens tillväxtprognoser var mörka, då kvartalssiffrorna för BNP låg på –8,för , –12,för och –9,5 för . Branscher som hotell- och restaurang, transport och kultursektorn påverkades starkt av restriktioner, rekommendationer om fysisk distansering och oro för smittspridning, och produktionsvärdeindex för tjänstesektorn föll tungt. Även arbetsmarknaden förvärrades snabbt. Sysselsättningen minskade och arbetslösheten steg till . har bilden ljusnat något och det finns flera indikationer om att konjunkturen bottnade . Produktionsvärdeindex sjönk som djupast /maj och ser vi en minskande andel företag med stora omsättningstapp. av företagen uppger nu att de har ett omsättningstapp jämfört med normalt, att jämföras . barometerindikator steg för femte månaden i rad. Vi har också sett hur restriktionerna i omvärlden lättar vilket leder till mer ekonomisk aktivitet. Även prognoserna för BNP-tappet för kommer in starkare än väntat från flera bedömare, och ser ut att landa på cirka –4,. spår i sin septemberprognos att hushållens konsumtion hämtar igen en stor del av minskningen tidigare . Trots tecken på ljusning är framtiden oviss. Lågkonjunkturen är enligt ”synnerligen djup” och präglas av osäkerhet. För arbetsmarknaden innebär de omfattande korttidspermitteringarna ett dämpat behov av att nyanställa , då framför allt den outnyttjade personalreserven sysselsätts när produktionen återhämtar sig. Det gör att situationen för de arbetslösa riskerar att bli värre, när persistenseffekter uppstår. Denna negativa utveckling på arbetsmarknaden kommer kunna skapa svåra problem där de som haft svårt att få jobb redan i högkonjunktur, framför allt äldre, utrikes födda och de med lite eller ingen utbildning, hamnar i långvarig arbetslöshet i lågkonjunktur. Sammantaget fortsätter arbetslösheten att öka framöver och når . Även om omsättningstappet för näringslivet som helhet är mindre , är vissa branscher särskilt utsatta. Tjänstesektorn har det alltjämt tufft med lägre omsättning än normalt hos av företagen. Bygg- och anläggningsverksamheter har sett en försämring igen och är nu tillbaka på vårens nivåer med lägre aktivitet hos av företagen. Konfidensindikatorn för bygg- och anläggningsverksamhet minskade också och visar nu ett mycket svagt stämningsläge. Tillverkningsindustrins konfidensindikator stiger visserligen, men omsättningstappen ligger på liknande nivåer som i byggsektorn. Industrin är nu starkt beroende av att den efterfrågan i omvärlden som börjar repa sig är beständig och att de leveranskedjor som börjat fungera igen inte återigen avbryts av nya smittvågor. Den största osäkerhetsfaktorn är därmed hur smittspridningen utvecklas världen över och vilka restriktioner som införs för att stoppa den. På flera håll ser vi nu ökad smittspridning igen, och i länder som , , och införs återigen hårdare restriktioner med reglerade folksamlingar, nedstängda verksamheter och begränsad rörelsefrihet. Om denna utveckling fortsätter finns stor risk att den ekonomiska återhämtningen försenas eller till och med bryts både här hemma och i omvärlden. Även risken för att brexit sker under mindre ordnade former har ökat , vilket skulle påverka den svenska ekonomin negativt. Utöver en osäker omvärld har kronan stärkts , vilket skapar problem på kort sikt för den exporterande tillverkningsindustrin. Världsekonomin riskerar också att bromsa in snabbare i och med ett lågt internationellt ränteläge, som begränsar centralbankernas utrymme att föra en expansiv politik. uppvisar flera europeiska länder svaga statsfinanser, vilket begränsar möjligheterna till expansiv finanspolitik. I omvärlden ser vi också ökade risker när fattigdomen växer i pandemins spår. ökade den extrema fattigdomen . bedömer att mellan 71 och 100 miljoner människor kommer hamna i extrem fattigdom på grund av coronakrisen. Det innebär att den gruppen ökar . Riskerna med detta är stora. Förutom det mänskliga lidande som det innebär, så har många låginkomstländer sämre möjligheter att bekämpa den ekonomiska krisen i pandemins spår. Många av dessa ekonomier har växt snabbare än resten av världen men har inte möjlighet att låna till stora ekonomiska stimulanser för att förhindra att den ekonomiska krisen blir djup. tenderar det internationella biståndet och utvecklingsstödet att sina när givarländer upplever kris. Resultatet riskerar att bli fler människor i fattigdom och att ekonomier på väg upp tar flera steg tillbaka. Även konflikter riskerar att förvärras. Även medelinkomstländer som tills haft en positiv utveckling med en växande undre medelklass har drabbats hårt. Delar av medelklassen i flera folkrika länder som , och står på randen till att falla tillbaka i fattigdom. Pandemin har också visat att goda handelsrelationer och internationella samarbeten är sköra när de sätts under den press som pandemin inneburit. Policyutformning och restriktioner har skett med dålig eller ingen koordination mellan närliggande länder, och protektionistiska åtgärder har skapat problem som riskerar att dämpa återhämtningen. I det osäkra läge som råder drar nytta av att ha sparat i högkonjunktur, vilket ger oss utrymme för finanspolitiska stimulanser under lågkonjunkturen. Precis som klarade den ekonomiska nedgången i finanskrisens spår bättre än de allra flesta jämförbara länder till stor del tack vare det finanspolitiska ramverket, inklusive överskottsmålet, har det återigen visat sig tjäna oss väl när coronakrisen kom. Den låga statsskulden vid ingången av krisen har inneburit utrymme för snabb och kraftfull respons från riksdag och regering för att öka kreditmöjligheterna, minska företagens kostnader för sjukskrivningar, skjuta till resurser till vård och omsorg och för att stötta ekonomin i allmänhet och företag i synnerhet för att undvika konkurser och uppsägningar. Inte minst korttidspermitteringarna har visat sig vara ett kraftfullt verktyg – framtaget med lärdom från finanskrisen – precis som omsättningsstödet till företag med stora omsättningstapp. Överenskommelsen mellan sju partier kring det finanspolitiska ramverket bör därför fortsatt gälla, och vi bör när återhämtningen tagit ordentlig fart återgå till att stärka sparandet och minska statsskulden. Det innebär fortsatt fokus på ansvar för de offentliga finanserna och beredskap för kriser. Med det finanspolitiska ramverket säkerställs dels att sparandet över en konjunkturcykel ska vara positivt, dels att den totala skuldnivån ska vara så pass låg att tillräckliga marginaler finns för att understödja ekonomin under kris. Med ramverket säkras hållbara offentliga finanser på både kort och lång sikt, som finanspolitiken har utrymme att dämpa konjunktursvängningar och motverka kriser i ekonomin. Det är nu centralt att visa politiskt ledarskap och även fortsättningsvis värna svensk ekonomi, som vi tar ur krisen. Riskerna med ett budgetsamarbete mellan partier som står långt ifrån varandra och inte har en samsyn kring den ekonomiska politiken, är att det blir en utgiftskoalition och att sparandet försvagas utan att strukturellt riktiga reformer genomförts och utan tillräckligt fokus på samhällsproblemen. Budgetpropositionen är ett tydligt exempel på hur ingen tar ansvar för helheten. Reformer som ska stimulera i lågkonjunktur införs , när konjunkturen redan har vänt, och riskerar till och med att motverka en snabbare återhämtning på arbetsmarknaden. har kritiserat vissa av reformerna i propositionen för att effekten på antalet arbetade timmar och sysselsättning är oklar och andra för att de innebär stora dödviktseffekter. Även klimatåtgärderna anses problematiska då endast en mindre del av förslagen är direkt riktade mot att reducera utsläppen av växthusgaser. Det är nu av stor vikt att de reformer som genomförs är strukturellt riktiga och för ur krisen. Det behövs jobbreformer som är breda, snabba och träffsäkra – kraftfulla åtgärder som bryter med massarbetslösheten. Vården behöver inte bara resurser, utan styrning och tydligt nationellt ledarskap. Brister i äldreomsorgen måste åtgärdas. Brottsbekämpande myndigheter måste få tillräckliga resurser och verktyg för att stoppa allvarlig brottslighet. Budgeten måste fokusera, prioritera och klara både återhämtning och problem som vuxit sig starkare under pandemin. behövs en väl avvägd och ansvarsfull politik som värnar det finanspolitiska ramverket. bedömer därför att finanspolitiken bör vara kraftigt expansiv, för att stimulera tillväxt och snabbt sätta in åtgärder som bryter den negativa utvecklingen på arbetsmarknaden. bedömer därför att reformer för drygt 100 miljarder bör genomföras . Detta innebär en budgetförstärkning om 2021, och att det finansiella sparandet i offentlig sektor stärks och ligger på –3,av BNP, att jämföra med regeringens finansiella sparande på –3,av BNP. Det strukturella sparandet beräknas därmed landa på –1,av BNP med politik . Även väntas politik vara expansiv men förstärka både det finansiella och det strukturella sparandet i förhållande till regeringens förslag och har därmed en något snabbare bana tillbaka till överskott än regeringen. Tabell 1 Bana för offentliga finanser Källa: BP21 samt egna beräkningar. Det ska dock understrykas att de offentliga finansernas utveckling är särskilt svårbedömd, givet att uppgången i ekonomin är skör och stor osäkerhet kring fortsatt smittspridning råder. Skulle krisen bli mer långdragen än vad prognoserna säger är redo att snabbt skjuta till mer resurser. Den – trots omfattande krisåtgärder – fortsatt låga statsskulden ger möjligheter till detta, som det är viktigt att återgå till att stärka sparandet så snart konjunkturen tillåter. Konjunkturen har ett betydande genomslag på finanserna, men även den potentiella produktionsförmågan och efterfrågans sammansättning i jämvikt är av avgörande betydelse. En mindre justering av prognosen för exempelvis den potentiella produktivitetstillväxten kan få ett betydande genomslag på bedömningen av både det faktiska och det strukturella saldot i de offentliga finanserna . Även penningpolitikens utveckling är osäker. Konsekvensen av detta är att finanspolitiken måste utformas efter hand i ljuset av ny information. Utgiftstaket är en viktig del av det finanspolitiska ramverket och utgör en övre gräns för statsbudgetens utgiftsnivå. Genom utgiftstaket ges riksdag och regering förbättrade möjligheter till kontroll och styrning av utgifterna. har tidigare vänt sig emot regeringens mycket kraftiga höjning av utgiftstaken, som både möjliggjorde en kraftig utgiftsexpansion och i praktiken medförde att utgiftstaken förlorade sin styrande effekt. Om de kraftigt ökade skatteintäkter som har finansierat de ökade utgifterna skulle visa sig vara tillfälliga eller medföra en försvagning i arbetade timmar kommer det att kräva åtstramningar längre fram. Dessa riskerar att leda till neddragningar i välfärden eller nya skattehöjningar som slår mot jobb och företagande. I detta läge, när vi befinner oss i en ekonomisk kris med stora osäkerhetsfaktorer, är det dock av stor vikt att tillräckligt handlingsutrymme finns. Skulle krisen förvärras bör det finnas utrymme för att i extra ändringsbudgetar avsätta mer resurser. Därför bedömer att regeringens föreslagna nivå på utgiftstaken är rimlig. Enligt de riktlinjer som finns bör en buffert för oförutsedda händelser lämnas obudgeterad under utgiftstaket för nästkommande budgetår. Hur stort budgetutrymmet för reformer på utgiftssidan slutligen blir beror bland annat på hur stor del av budgeteringsmarginalen som tas i anspråk av oförutsedda utgiftsökningar, t.ex. till följd av ökningar av volymer i de rättighetsbaserade transfereringssystemen eller den makroekonomiska utvecklingen. Regeringens utgiftstak har kritiserats av bland annat för att vara så högt satta att den styrande effekten av taken helt gått förlorad. återgår därför till vår tidigare hållning gällande utgiftstakets nivå, och sätter ett lägre tak än regeringen. Tabell 2 Förslag till utgiftstak Miljarder kronor om inte annat anges vill ha en ekonomisk politik som stödjer ett samhälle där varje människas förmåga tas tillvara och som underlättar för alla att gå från utanförskap till arbete. Den ekonomiska politiken ska också skapa förutsättningar för människor att bygga goda relationer och känna trygghet och tillit. vill skapa förutsättningar för ett samhälle med god ekonomisk tillväxt och ett företagsklimat som står sig starkt i den allt hårdare globala konkurrensen. En välfungerande ekonomisk politik ger oss resurser att satsa på välfärden, såsom en god vård och omsorg och en bra skola. Med genomtänkta reformer kring arbetsmarknaden och i skattepolitiken kan vi förbättra människors möjlighet att lämna arbetslöshet och utanförskap. Den ekonomiska politiken ska också stärka familjerna och det civila samhället, vilket är en grund för ett samhälle byggt på gemenskap där människor känner tillit till varandra. går igenom en ekonomisk kris till följd av coronapandemin. Vi har snabbt gått in i en djup lågkonjunktur med negativ tillväxt och växande arbetslöshet. Krisen har förstärkt flera betydande problem som fanns redan tidigare och som regeringen stått alltför passiv inför. Tudelningen på arbetsmarknaden är stor och trots den långa högkonjunkturen före krisen stod stora grupper långt ifrån arbetsmarknaden. är gruppen arbetslösa ännu större, och de som stod långt ifrån arbetsmarknaden innan vi gick in i lågkonjunktur har ännu sämre chanser till jobb. Tryggheten brister bland annat på grund av en polisorganisation som är för liten och fungerar för dåligt. Dessutom underfinansieras domstolar och åklagare trots behovet av förstärkningar när brottsligheten eskalerar. Vårdköerna var långa redan före krisen, men har en ytterligare vårdskuld tillkommit och köerna har nära nog fördubblats. hade 153 000 personer väntat än vårdgarantins på ett förstabesök eller operation. Reformer som kan beta av vårdskulden, korta köerna och säkra en jämlik vård i hela landet behöver nu komma på plats. Äldreomsorgens problem har blivit särskilt tydliga under pandemin. behövs såväl resurser som reformer för att kunna bibehålla och höja kvaliteten, förbättra arbetsvillkoren för personalen och öka inflytandet för den enskilde. Den medicinska omvårdnaden i äldreomsorgen måste förstärkas och ensamhet och isolering bland äldre brytas. Den budget som , tillsammans med , fick igenom i innebar att införandet av många viktiga reformer påbörjades. Tyvärr klarar inte januaripartierna att hålla samma fokus på att lösa samhällsproblemen och genomföra de ibland svåra, men strukturellt riktiga, reformerna. Istället för att ta ansvar för helheten driver och värnar alla fyra partier främst sina respektive favoritreformer. Inte heller tar de ansvar för att reformerna ska utformas konjunkturellt och strukturellt riktigt. Budgetpropositionen visar tyvärr på bristande politiskt ledarskap och en oförmåga att prioritera det som är viktigt, trots det omfattande omfånget. Januaripartierna har satt sina partiinterna behov framför . En av mest angelägna utmaningar är nu att snabbt få in människor som förlorat sina jobb under pandemin på arbetsmarknaden igen. Det gäller inte minst de som varit tillfälligt anställda men som regeringen valde att utesluta ur regelverket kring korttidspermitteringar. Arbetsgivarna har alltså varit tvungna att säga upp de tillfälligt anställda för att få ta del av korttidspermitteringsstödet, och därmed har regelverket spätt på den växande arbetslösheten – i onödan, och i strid med kriserfarenhet från finanskrisen från EU- och .