mot · H802299 · 2020-09-23 00:00:00 — 2 Förslag till riksdagsbeslut 4 Storleken på skatteundandragandet 7 EU:s svarta lista 9 Bankernas roll och tillgångsbaserade böter 11 Skatteundandragande vid aktieutdelningar 14 Inför en utflyttningsskatt 15 Land-för-land-rapportering för privatpersoner 17 Ordning och reda på arbetsmarknaden 2 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag om en kriminalisering av skatteflykt och medhjälp till skatteflykt som innebär att dessa handlingar får kännbara påföljder, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inom ramen för arbetet i EU bör driva på för att reformera hela processen med framtagandet av den svarta listan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inom ramen för arbetet i EU bör verka för att definitionen av vad som är skadlig skattepolitik ändras så att den inkluderar mycket låga bolagsskattesatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör tillsätta en skatteparadisutredning i syfte att ta fram förslag för att stoppa utförseln av pengar till skatteparadisen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag om att rapporteringsplikten ska gälla även för inhemska skattearrangemang och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör införa ett liknande system som i med tillgångsbaserade böter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda om banker som vid upprepade tillfällen gör sig skyldiga till skatteflykt eller medhjälp till skatteflykt ska kunna förlora sin rätt att få verka som bank i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om registrering av stiftelser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett regelverk liknande det som finns i avseende aktieutdelningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inom ramen för arbetet i EU bör driva på för skärpta regler i syfte att motverka momsbedrägerier och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör driva på för att etablera ett ramverk inom FN för arbetet mot skatteflykt och penningtvätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör undersöka möjligheterna att införa ett globalt värdepappersregister och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag på en utflyttningsskatt för fysiska personer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör införa en deklarationsplikt för förmögenheter som innehas utomlands och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör driva på inom EU för regeländringar som möjliggör för offentliga aktörer att ställa skatteetiska krav på anbudsgivare vid offentlig upphandling och tillkännager detta för regeringen. Frågan om skatteflykt och skatteundandragande har fått stor uppmärksamhet. Fokus för debatten har varit insikten om hur lite skatt många stora (och vinstrika) multinationella företag betalar genom att utnyttja skillnader i olika länders skattelagstiftning. Internationellt har frågan fått tyngd genom projekt ”Base Erosion and Profit Shifting” (BEPS). Projektet har bl.a. resulterat i att över 135 länder har skrivit under ett åtgärdsprogram bestående av 15 punkter mot skatteflykt och skatteundandragande. Frågan har också löpande fått förnyad aktualitet genom en lång rad avslöjanden i form av Papers, LuxLeaks, SwissLeaks. Avslöjandena har visat höginkomsttagare som gömmer pengar, bolag som planerar bort sin skatt och revisionsbyråer och banker som hjälper till. Skatteflykt är ett stort samhällsproblem. Det undandrar samhället stora resurser och skadar en fri och rättvis konkurrens. Det ökar också ojämlikheten när skatteuttaget övervältras på andra grupper med lägre inkomster. Det är också allvarligt eftersom det minskar tilliten, sammanhållningen och förtroendet för vårt samhälle och våra myndigheter. I jämförelse med flera andra länder har dessutom en fördelaktig skattelagstiftning för bolag och förmögna. är ett av få länder som varken har förmögenhets-, arvs- och gåvoskatt eller en fastighetsskatt som är kopplad till fastighetens värde. Därtill har bolagsskattesatsen sänkts i flera steg och beskattningen av delägare i fåmansbolag gjorts mer förmånlig. Detta ger sammantaget en orimlig situation. 4 Storleken på skatteundandragandet I en uppmärksammad studie av () redovisas beräkningar av skattebortfallet till följd av de multinationella bolagens skatteupplägg över nationsgränserna med olika skatteparadis (profit shifting). [2] Studien kommer fram till ett skattebortfall på för och för utvecklingsländerna. I procent av BNP är dock skattebortfallet större för utvecklingsländerna – skattebortfallet för dessa beräknas till av BNP, jämfört för . Utredare vid organisationen ”” har gjort en replikationsstudie på . De kom fram till ett globalt skattebortfall på , varav utvecklingsländerna tappar i skatteintäkter. [3] En annan rapport från ”” studerade skattebortfallet avseende multinationella företag med huvudkontor i . Skattebortfallet uppskattades till 2012, jämfört med ”bara” 1994, vilket visar hur snabbt problemen med skatteflykt och skatteundandragande har ökat. En annan omtalad studie på området är ”The Missing Profits of Nations” av Torslov, T, L Zucman[5]. Studien uppskattar att vinster till ett värde av ca fördes över till skatteparadis och lågskatteländer , vilket motsvarade av de multinationella bolagens sammanlagda vinster. är det land som tar emot mest av de flyttade vinsterna, enligt studien. Därefter följer , , de karibiska skatteparadisen och . Studien innehåller också beräkningar av hur mycket olika länder förlorar i form av skatteinkomster p.g.a. vinstöverföringarna till lågskatteländerna. beräknas förlora ca som ett resultat av de multinationella företagens vinstöverföringar. Vad gäller privatpersoners skatteflykt i form av icke-deklarerade tillgångar utomlands är osäkerheten stor beträffande storleken på skatteundandragandet. Bedömningarna varierar i spannet 7,6–. Därtill varierar bedömningarna av hur stort själva skattebortfallet är, dvs. vilken ”approximativ” skattesats man bör använda. Utifrån olika bedömningar av hur stora de icke-deklarerade förmögenheterna är kommer två studier fram till ett globalt skattebortfall avseende privatpersoner på ca . publicerade en stor rapport som försökte bedöma dels storleken på privatpersoners utlandsbaserade förmögenheter och tillgångar, dels hur stort skattebortfallet är för de olika medlemsländerna till följd av detta. [7] De globala utlandsbaserade tillgångarna (offshore wealth) beräknas till , vilket motsvarar av global BNP (2016). Inom EU uppskattas de utlandsbaserade tillgångarna till , motsvarande av BNP. Detta korresponderar med ett skattebortfall på inom EU, motsvarande av BNP. För svensk del beräknas de utlandsbaserade tillgångarna till (ca ) och skattebortfallet till (ca ). Baserat på ovan nämnda studier kan skattebortfallet i p.g.a. skatteflykt och skatteundandragande uppgå till ca , 21 miljarder p.g.a. företagens vinstöverföringar och 28 miljarder som ett resultat av privatpersoners skatteflykt. Även har försökt att bedöma storleken på skattebortfallet p.g.a. skatteflykt m.m. använder termen ”skattefelet”, som definieras som skillnaden mellan de faktiska och de teoretiskt riktiga skattebeloppen. menar att skattefelet kan delas in i tre delar. För det första det som är kontrollerbart med tillgängliga metoder. För det andra det skattefel som inte hittas av de kontrollmetoder som används, men som skulle kunna hittas om andra metoder valdes eller fanns tillgängliga, samt för det tredje, dolt skattefel. Det sistnämnda är sådant skattefel som svårligen kan hittas vid kontroller. Det handlar framför allt om verksamheter och transaktioner som inte lämnar några eller otydliga spår efter sig. [9] anger att deras arbete med att bedöma det totala skattefelet är under uppbyggnad. I årsredovisningen bedömer de att det kontrollerbara skattefelet för små och medelstora företag, för de skatteslag som har kontrollerats, uppgick till i genomsnitt . Motsvarande siffra för privatpersoner anges till (i genomsnitt för åren 2016–2017). bedömer vidare skattefelet avseende moms till och punktskattefelet för alkohol och tobak till sammantaget . Beträffande skattefelet för stora företag anger att det pågår ett utvecklingsarbete, men i fråga om stora företag och arbetsgivaravgifter bedöms skattefelet till ca . Det finns ingen allmänt vedertagen definition av skatteflykt. En definition att hålla sig till är dock den som nämns i propositionen till den svenska skatteflyktslagen. Där anges att skatteflykt är när skattesubjektet ”[…] visserligen på ett formellt fullt giltigt sätt utnyttjar skattereglerna men där skatteförmåner uppkommer som framstår som inte avsedda”. [10] På detta sätt avgränsas skatteflykt mot skattebrott genom att uppläggen och transaktionerna på ett formellt plan inte är olagliga, men ändå strider mot syftet med lagstiftningen. Enligt 2 § i skatteflyktslagen ska den tillämpas när nedanstående fyra kriterier alla är uppfyllda. Rättshandlingen ska ingå i ett förfarande som medför en väsentlig skatteförmån för den skattskyldige. Den skattskyldige ska direkt eller indirekt ha medverkat i rättshandlingen eller rättshandlingarna. Skatteförmånen ska kunna antas ha utgjort det övervägande skälet för förfarandet. Ett fastställande av underlag för beskattning på grundval av förfarandet skulle strida mot lagstiftningens syfte, som det framgår av skattebestämmelsernas allmänna utformning och de bestämmelser som är direkt tillämpliga eller har kringgåtts genom förfarandet. Konsekvensen av att lagen tillämpas blir som huvudregel att beskattningsunderlaget ska fastställas som om rättshandlingen aldrig företagits. Meningen är således inte att åstadkomma ett hårdare beskattningsresultat än det som skulle ha följt av ett normalt handlande, varför ett beslut i enlighet med lagen inte kan betecknas som en påföljd i bemärkelsen bestraffning. [12] anser att detta är orimligt och en viktig förklaring till varför det förefaller vara så svårt att komma åt skatteflykt. Regeringen bör återkomma till med förslag om en kriminalisering av skatteflykt och medhjälp till skatteflykt som innebär att dessa handlingar får kännbara påföljder. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. tog 2015 fram en handlingsplan för att bekämpa urholkning av skattebaser och överföring av vinster (BEPS). I detta arbete har en global standard för utbyte av land-för-land-rapporter tagits fram. Konkret innebär detta att land-för-land-rapporter ska kunna utbytas mellan skattemyndigheter i de länder som anslutit sig till samarbetet. presenterade ett åtgärdspaket mot skatteflykt (Package). Enligt förslaget ska stora multinationella företag lämna land-för-land-rapporter till skattemyndigheterna. I detta förslag finns det inte något krav på att informationen ska offentliggöras. presenterade kommissionen ett kompletterande förslag, KOM(2016) 198, om land-för-land-rapportering. Den stora, och positiva, förändringen är att direktivet innehåller krav på öppen land-för-land-rapportering. Öppen land-för-land-rapportering är central för att öka transparensen och på så sätt bidra till att företagens vinster beskattas där de skapats. Inte minst är öppenhet viktig i utvecklingsländerna, där ökad transparens är viktigt i kampen mot korruption. Dessvärre har regeringen, med varierande argument, motverkat detta förslag. Efter många turer lyckades det finländska ordförandeskapet få upp förslaget till omröstning i . I konkurrenskraftsrådet krävdes kvalificerad majoritet för att förslaget skulle gå igenom. var tungan på vågen men röstade nej och förslaget röstades därmed ned. sällade sig därmed till länder som , , och – länder som i olika utsträckning kan kallas för skatteparadis. Även och röstade emot, vilket kan förstås mot bakgrund av att de erbjuder skatterabatter till utländska investerare. Regeringen motiverar sitt nej med att man anser att frågan ska behandlas som en skattefråga. Men frågan om offentlig land-för-land-rapportering är ingen skattefråga. Den handlar inte om gemensamma skattebaser eller skattesatser. Den handlar om öppenhet i syfte att motverka skatteundandragande. Efter nederlaget i konkurrenskraftsrådet flyttades frågan till Ekofin och ärendet behandlades som en skattefråga. Någon enhällighet kunde, föga förvånande, inte nås. Den har därmed dessvärre bidragit till att frågan för tillfället är död. 7 EU:s svarta lista EU:s förteckning över icke samarbetsvilliga skattejurisdiktioner, EU:s ”svarta lista”, redovisades första gången . Europeiska kommissionen påstår att förteckningen är ett gemensamt verktyg för medlemsstaterna när det gäller att hantera externa risker för skattemissbruk och illojal skattekonkurrens. Därtill har EU också en ”grå lista” med länder som anses ha tagit på sig att uppfylla kriterierna inom en fastställd tidsfrist. EU:s svarta lista har fått en hel del kritik, och det är lätt att förstå varför. När den första listan presenterades var inte med, trots att landet är ett av de mer aggressiva skatteparadisen. Den senaste listan redovisades , och hade EU plockat bort bl.a. , som förekom flitigt i läckan Paradise Papers, och – dit Google flyttade vinster till ett värde av uppskattningsvis miljarder. [13] Vid den senaste redovisningen fanns följande 12 länder/områden på den ”svarta listan”: , , , , , , , , , och . I tabellen nedan visas de elva största skatteparadisen och hur mycket de beräknas ta emot i form av vinstöverföringar. Om vi räknar bort , som ju är ett område, och som har med länder på svarta listan, kan vi konstatera att inga av de största skatteparadisen finns med på den svarta listan. Häpnadsväckande nog finns de inte ens med på den ”grå listan”. [15] Bestickande för EU är det faktum att skatteparadisen inom EU beräknas stå som mottagare av av vinstöverföringarna. Tabell 1 De största skatteparadisen Vinstöverföringar, per land/områden, miljarder dollar (2015) Källa: Torslov, T, L Zucman (2018), ”The Missing Profits of Nations”. EU har tre kriterier som länderna ska uppfylla för att inte hamna på den svarta (eller grå) listan: i) Öppenhet. Länder ska delta i det internationella och automatiska utbytet av information. ii) Rättvis beskattning. Som bl.a. innebär att länder inte ska ha strukturer och arrangemang i syfte att locka till sig utländska vinster som inte är ett resultat av ekonomisk aktivitet i landet. iii) Genomförande av anti-BEPS åtgärder. Länder ska genomföra minimistandarder avseende åtgärder mot skatteflykt och skatteundandragande. Det mest centrala kriteriet är det om ”rättvis beskattning”. I en kritisk granskning av svarta listan lyfter upp framför allt två brister i hur kriteriet används och tolkas. [16] Vid utformningen av kriterierna för den svarta listan finns inte nollskatter eller mycket låga bolagsskatter med som ett eget kriterium, utan är med endast som en ”indikator”. påpekar också att när EU ska bedöma huruvida ett skattearrangemang är skadligt eller orättvist så utgår de från en gammal definition . Denna definition fokuserar mest på att ett lands skattepolitik inte får gynna utländskt kapital i förhållande till inhemska företag. Detta krav kan då skatteparadisen möta genom att sänka skatten till noll eller nära noll för alla företag, såväl utländska som inhemska. Skattepolitiken kan därmed påstås vara icke-diskriminerande, men bidrar till ett ”race to the bottom” i skattepolitiken. Inom ramen för arbetet i EU bör regeringen driva på för att reformera hela processen med framtagandet av den svarta listan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I detta arbete bör definitionen av vad som är skadlig skattepolitik ändras så att den inkluderar mycket låga bolagsskattesatser. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Regeringen bör också, i likhet med vad som är fallet i en rad andra länder, tillsätta en skatteparadisutredning i syfte att ta fram förslag för att stoppa utförseln av pengar till skatteparadisen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Inom ramen för arbete mot skattebaserosion och vinstflyttning (BEPS) föreslogs regler om obligatorisk informationsskyldighet för rådgivare och i vissa fall användare (berörd skattebetalare) om vissa typer av skatteupplägg. Rekommendationerna återfinns i en av slutrapporter, Mandatory Disclosure Rules, Action 12 – 2015 Final Report. [17] Syftet med reglerna är att ge skattemyndigheter tidig information om potentiellt aggressiva skatteupplägg och vilka som marknadsför, förmedlar och använder dem. Sådan tidig information innebär att skattemyndigheterna kan arbeta mer effektivt. Resurser som annars skulle ha behövt läggas på att upptäcka skatteupplägg kan i stället läggas på att vidta åtgärder utifrån lämnad information. Ett annat syfte med rapporteringsskyldigheten är att skattskyldiga kan bli mindre benägna att använda uppläggen. föreslog att såväl gränsöverskridande skatteupplägg som rent inhemska arrangemang ska omfattas av informationsskyldigheten. De konstaterade också att gränsöverskridande upplägg är svårare att komma åt genom rapporteringsskyldighet. Mot bakgrund av bl.a. tillsatte regeringen en särskild utredare med uppdrag att se över möjligheterna att införa en skyldighet för bl.a. skatterådgivare att informera om vissa typer av skatteupplägg. Med skatterådgivare avses revisionsfirmor, advokatbyråer, banker m.m. Utredningen presenterade sitt betänkande Rapporteringsskyldiga arrangemang – ett nytt regelverk på skatteområdet (SOU 2018:91). Utredningen föreslog, i likhet med , att en rapporteringsplikt införs för såväl gränsöverskridande skatteupplägg som rent inhemska arrangemang. Under utredningens gång beslutade rådet om direktiv (EU) 2018/822 av om ändring av direktiv /16/EU vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning som rör rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang (DAC 6). EU:s förslag var emellertid relativt urvattnat i så motto att endast gränsöverskridande arrangemang omfattas av informationsplikten. I direktivet finns det dock inget som hindrar medlemsländerna att gå längre, och införa rapporteringsplikt på inhemska skatteupplägg. Detta har också skett i flera EU-länder, bl.a. och . Andra länder som också har infört rapporteringsskyldighet är , och . kom regeringen med propositionen Genomförande av EU:s direktiv om automatiskt utbyte av upplysningar som rör rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang (prop. 2019/20:74). I propositionen lade sig regeringen på EU:s miniminivå och föreslog att rapporteringsplikten endast ska omfatta gränsöverskridande skatteupplägg, vilket också vann bifall. Detta är oerhört olyckligt eftersom det just är på inhemska skattearrangemang som en rapporteringsskyldighet skulle kunna ge ett väsentligt bidrag i kampen mot skatteflykt och skatteundandragande. Detta eftersom det främst är på inhemska arrangemang som kan bedriva en effektiv tillsyn. Regeringen bör återkomma till med förslag om att rapporteringsplikten ska gälla även för inhemska skattearrangemang. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 9 Bankernas roll och tillgångsbaserade böter Internationellt förs en debatt om bankernas roll i aggressiv skatteplanering. Banker, revisionsbyråer, skattejurister och -konsulter tjänar stora pengar på att tillhandahålla rådgivning och tjänster som leder till såväl skatteflykt som aggressiv skatteplanering. I princip alla finansiella tillgångar är placerade hos banker eller andra finansiella intermediärer. Något hårdraget kan man säga att utan banker, inga överföringar till skatteparadis. Ett problem med dagens böter är att banker och andra stora företag har så mycket pengar att dessa inte är avskräckande. En lösning på detta kan vara att införa tillgångsbaserade böter. införde 2017 bestämmelser om tillgångsbaserade böter för de mest allvarliga fallen av skatteflykt i utlandet. Böterna börjar från vad som är lägst av av värdet på tillgångarna och 10 gånger de uteblivna skatteintäkterna. bör införa ett liknande system som i med tillgångsbaserade böter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. En annan ingång att komma åt banker som medverkar till skatteflykt är att gå på deras tillstånd att verka som bank i (dvs. deras bankoktroj). Regeringen bör utreda om banker som vid upprepade tillfällen gör sig skyldiga till skatteflykt eller medhjälp till skatteflykt ska kunna förlora sin rätt att få verka som bank i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Stiftelse är en form av juridisk person som, till skillnad från föreningar och bolag, varken har medlemmar eller ägare. Stiftelsen äger i princip sig själv, brukar man säga. har identifierat att stiftelser flitigt används för skatteundandragande och penningtvätt. [18] Det finns många olika typer av stiftelser, och de fungerar på olika sätt. Ett sätt att förstå stiftelser är att tänka på upplägget som ett ”löfte” att ge bort något till någon , genom att någon annan förvaltar tillgången . Konsekvensen blir att ingen på pappret ”fullt ut” äger tillgången. Detta leder i praktiken till att tillgången hamnar i ett slags ägarlöst limbo, svåråtkomlig för borgenärer, förmånstagare och skattemyndigheter. Den ursprungliga ägaren av tillgången kan hävda att: ”jag äger inte längre tillgången, jag har gett bort den till stiftelsen”. Företrädare för stiftelsen kan i sin tur hävda att: ”jag bara förvaltar tillgången å förmånstagarens vägnar”. Förmånstagaren kan å andra sidan hävda att: ”jag äger inte tillgången, den blir min först när den överlåts till mig från stiftelsen”. Transparensen kring stiftelserna måste öka. Alla personer och tillgångar som är kopplade till stiftelsen bör registreras hos vederbörliga myndigheter. Registrering bör vara ett villkor för att få skapa en stiftelse. Vad som ovan anförts om registrering av stiftelser bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 11 Skatteundandragande vid aktieutdelningar I en internationell granskning 2017, samordnad av tyska ideella medieorganisationen , avslöjades de s.k. cum-cum- och cum-ex-bedrägerierna som drabbat flera länder i . Det visade sig att flera stora europeiska banker har medverkat i dessa skatteupplägg och enligt en tidigare bankchef vid har omfattande skatteupplägg med aktieägartransaktioner gjorts i . Den första varianten innebär att aktier, precis före utdelningstillfället, lånas ut eller tillfälligt avyttras, till en svensk ”bulvan”. Eftersom bulvanen är registrerad ägare till aktierna tillfaller utdelningen bulvanen. I nästa steg återlämnar eller säljer bulvanen tillbaka aktierna, normalt till samma pris, men betalar den andra parten erhållen utdelning eventuellt med avdrag för en premie. Därmed behöver den ursprungliga utländska aktieägaren inte betala någon källskatt på utdelningen. I den andra varianten sker korttidshandel med aktier kring utdelningstillfället i syfte att göra ägandet diffust så att flera parter kan kräva tillbaka skatt på en och samma aktieutdelning. I verkligheten kan aktieägandet skifta och skatteuppläggen överlappar varandra och sker i komplicerade former och variationer i syfte att undgå beskattning. En utredning från Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten () ger vid handen att skatteundandragandet i samband med aktieutdelningarna tycks fortsätta.