mot · H8023275 · 2020-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den som hör eller förhör ett barn bör ha särskild utbildning för detta och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om information om tolkning och tillämpning av och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om översyn av målet och indikatorerna för barnrättspolitiken och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skolgång för barn i skyddat boende och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kompetenskrav för socionomer som i fattar särskilt långtgående beslut gällande barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om regler och rutiner för orosanmälningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barnet ska ha en egen handläggare då barnet förekommer i utredningar som rör någon annan i familjen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om reformering av LVU och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om mål och struktur för LVU och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om urval av möjliga insatser enligt SoL och LVU inklusive mellantvång och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd i skolan till placerade barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till barn och unga efter avslutad samhällsvård och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om uppföljning och utvärdering av samhällsvården och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om samarbete kring placerade barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barn som far illa under placeringen, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om uppföljning av barnärenden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om verksamheten vid Sis och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om placerade barn som försvinner, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns rätt till umgänge med andra än vårdnadshavare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd efter vårdnadsöverflyttningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barnets rätt att yttra sig över adoption och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barns rätt till eget ombud och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om straffrättsligt skydd mot misshandel och annat våld mot barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om våld mot barn med funktionsnedsättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om umgängesrätten vid utredning av våld mot barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om informella barnäktenskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om sambolagen och informella barnäktenskap och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barnrättsperspektiv på psykiatrin och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till ensamkommande barn och unga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om rättsväsendets arbete mot människohandel med barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om Europasamarbetet mot människohandel med barn och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om barn vars närstående är frihetsberövade, och detta tillkännager för regeringen. Konventionen om barnets rättigheter Barn ska erkännas, respekteras och skyddas som rättighetsbärare med en individuell personlighet och egna behov och intressen samt rätt till personlig integritet. Denna definition är hämtad från FN:s barnrättskommittés allmänna kommentarer nr 13. Där framkommer även att ”inget våld mot barn är motiverat, och allt våld mot barn kan förebyggas”. I kommentarer framkommer även att majoriteten av våldet sker inom familjen och att det därför krävs insatser och stöd när barn blir offer för umbäranden och svårigheter som drabbar, eller uppstår i, familjer. Enligt svensk lag som inkluderar finns det en skyldighet att verka för att barn får sina rättigheter tillgodosedda inom varje verksamhetsområde. Vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ, ska barnets bästa komma i främsta rummet. Ur ett liberalt perspektiv är det självklart att alla, oavsett ålder, både ges och tillåts ta plats i samhället. Barn ska vara trygga och tillåtas växa som individer och utvecklas för att kunna ta ansvar för sig själva, sina medmänniskor och sin omgivning. Lika självklart är det att politiken ska utformas i enlighet med () konvention om barns rättigheter. vet vi att verkligheten skiljer sig avsevärt när det gäller vad barn får tillgång till och vad vi lyckas skydda barn från. Det handlar exempelvis om barns skolresultat, barns mående, barns utsatthet för våld, barns rätt till fritid och barns trygghet i närområdet. för barnets rättigheter har uttryckt oro över de kommunala och regionala skillnader som gäller genomförandet av i . Denna bild framkommer även i ”Utanförskap, våld och kärlek till orten” (2018). I den rapporten har inhämtat information från fler än 900 barn. har låtit barn berätta om hur det är att växa upp i utsatta områden som enligt statistiken har sämre villkor än andra delar av . Det handlar om barn som bor i förorter till storstäderna, men även barn som bor i andra kommuner inklusive glesbygdskommuner. I rapporten framkommer det att barn har upplevt olika former av våld och kriminalitet i vardagen. Barn berättar även om allvarliga kränkningar, trakasserier och våld i skolan och om en vuxenvärld som inte alltid agerar. Även barn på förskolan beskriver våld på förskolan eller i sitt närområde. Barn beskriver hur våldet begränsar deras liv och hur de är rädda för att gå ut på gården. Barn beskriver även hur de känner att vuxenvärlden har låga förväntningar på dem, och andra barn tar upp att de själva har en bristande framtidstro. Barn som upplever att lärare inte trodde på deras förmåga att lära sig och hur det påverkar deras självbild och framtidstro. Barn som redan i årskurs fem tror att det kommer att bli väldigt svårt att hitta jobb . Tilltron sänks ju äldre de blir; nästan vart tredje barn i årskurs åtta tror att de kommer att ha svårt att hitta arbete . Barnen beskriver även att när de får möjlighet att påverka exempelvis fritidsaktiviteter eller politiker i kommunen känner de en större makt att förändra sin situation. Barns beskrivning av hur de påverkas av att växa upp i våldsamma miljöer är en verklighet som vi politiker måste ta in. Den stora utmaningen för politiken är att se till att alla barn ska få tillgång till sina grundläggande rättigheter. Att göra deras röster hörda är därför oerhört viktigt med tanke på att beskrivningar av den rådande situationen i vårt samhälle ofta görs av vuxenvärlden. Bilden upprepas i där det framgår att livssituationen för många barn är ohållbar. Rapporten är baserad på data från hundratusentals stödkontakter med barn. är ett av de länder i världen med högst utskrivning av psykofarmaka för barn och samtalen med om suicid har ökat –2019. Alla barn ska ha rätt att leva ett hållbart liv fritt från våld, suicidplaner och kriminalitet. För att åstadkomma den förändringen måste barn få komma till tals i frågor som rör dem. Det innebär inte att barn ska bestämma eller besluta om insatser men barns perspektiv måste lyftas och myndigheter har i slutändan ansvaret för att barnets rättigheter säkerställs. har ratificerat många konventioner, men har en särskild ställning eftersom den reglerar rättigheterna för de individer som ännu inte har nått den ålder där de i alla sammanhang kan föra sin egen talan och bestämma över sina egna liv. Därför bör barnrättsperspektivet förtydligas och förstärkas i annan lagstiftning nu när blivit lag. För att barn ska kunna påverka sin situation och vara delaktiga är det viktigt att ha tillgång till information, inte minst om vilka rättigheter barnet har. Vi som vuxna bär ansvaret för att säkerställa att det finns målgruppsanpassad och tillgänglig information, dels om barnets rättigheter, dels kring den situation barnet befinner sig i. Barn har rätt att komma till tals i frågor som rör barnet, och åsikterna ska beaktas i relation till barnets ålder och mognad. Denna rätt finns inskriven i , vilket innebär att de stater som har skrivit under också ska se till så att barnen har möjlighet att utnyttja sina rättigheter även i praktiken. Det kan handla om barnets rätt att komma till tals i frågor som rör barnet som person, exempelvis umgänge, vårdnad och boende, eller rätten att få veta vad som ska hända och varför. I samband med vårdnadstvister borde barnet ha rätt till eget ombud som för dennes talan. Information till barn och unga om vart de kan vända sig om de behöver hjälp eller stöd, anpassad för målgruppen, ska finnas tillgänglig där barn och unga är, exempelvis i skolan, på idrottsplatsen och på ungdomsgården. För att kunna leva upp till bör barn erbjudas stöd av personer som har särskild kompetens att arbeta med barn i exempelvis rättsprocesser eller utredningar. Den som hör eller förhör ett barn bör ha särskild utbildning för detta, och de instanser som har ärenden som rör barn bör ha rutiner för att säkerställa att barnen får komma till tals. Det är avgörande att vuxna som arbetar med barn tydligt skickar signaler att de är medvetna om att det finns barn i utsatta situationer och att de vill veta, har förmågan att bära det utsatta barnets berättelse och att de kommer ta det barnet berättar på allvar. Det är enbart så barn får förtroende för vuxenvärlden och det är avgörande för att åstadkomma förändring. infördes ett nytt examensmål inom ramen för högskoleförordningen om mäns våld mot kvinnor och våld i nära relationer. gäller detta på grundutbildningen för fysioterapeutexamen, juristexamen, läkarexamen, psykologexamen, socionomexamen, sjuksköterskeexamen och tandläkarexamen. Vi ser ett behov av att tydligt skriva ut att examensmålet även ska omfatta hedersrelaterat våld och förtryck och våld mot barn. Det är också viktigt att detta examensmål finns på alla nivåer som rör lärarutbildning och juristutbildningarna. Förbättrad information om tolkning och tillämpning av Att tillämpa konventionen som lag innebär särskilda utmaningar eftersom inte ensidigt får utfärda egna författningskommentarer till ett folkrättsligt dokument. Till skillnad från , som också inkorporerats i svensk rätt, finns det inte heller någon internationell domstol med behörighet att döma i enskilda fall gällande . Det finns därför ett betydande behov av att fortsätta informera om hur kan tolkas och tillämpas. Särskilt angeläget är det att alla de handläggare i kommuner och myndigheter som avgör enskilda ärenden gällande barn ska ha god kunskap om vad det innebär, och inte innebär, att nu är del av svensk lag. publicerade en promemoria med vägledning vid tolkning och tillämpning av FN:s konvention om barnets rättigheter (Ds 2019:23). Detta skedde alltså när återstod innan blev svensk lag. Vår bedömning är att det fortfarande återstår ett betydande informationsbehov, och att ytterligare insatser måste till för att underlätta för olika aktörer att få information om hur man metodmässigt kan gå tillväga när man tolkar och tillämpar en internationell konvention som . Begreppet barnperspektiv började användas i samband med att ratificerade konventionen om barnets rättigheter. Eftersom Liberalernas politik bygger på människors rättigheter föredrar vi att använda begreppet barnrättsperspektiv. Alliansregeringen konstaterade 2010 att barnrättsperspektivet tydligare synliggör barnets rättigheter i alla de åtgärder och beslut som rör barn. Detta perspektivskifte har sin grund i att barn ska ses som rättighetsbärare och att insatser som riktar sig mot barn inte handlar om vuxnas välvillighet utan om barnens självklara rätt. Det är statens ansvar (kommuner och regioner) att se till att barn får sina rättigheter tillgodosedda. Vårt synsätt på barn påverkar vårt förhållningssätt och vårt tänkande i frågor som rör barns rätt till delaktighet och inflytande. För att vuxenvärlden ska ge det utrymme till barn som de har behov av och rätt till är det avgörande att vi ser barn som kompetenta människor. Det är viktigt att alla som kommer i kontakt med barn har den kompetens som krävs för att kunna möta barns individuella behov. Det krävs insikt om hur det är att vara barn i olika livssituationer och hur detta påverkar deras utveckling. Det är också viktigt att det finns kunskap om andra aktörers ansvar när det gäller barn och hur samverkan mellan dessa aktörer kan stärkas för barnets bästa. För att barn ska känna tillit till dessa aktörer är det viktigt att det finns kompetens kring hur vi möter barn, hur vi skapar tillitsfulla relationer och hur vi försäkrar att barn kan komma till tals. Det är också viktigt att förmågan finns att informera barn på ett adekvat sätt och att informationen är anpassad för det enskilda barnet. Det är minst lika viktigt att se till att barnet har förstått informationen. I alla insatser som rör barn måste vi efterfråga barnens synpunkter då det endast är så det blir möjligt att levandegöra barns egna perspektiv. I samband med behandlingen av budgetpropositionen beslutade om det nuvarande målet för barnrättspolitiken, nämligen att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande (prop. 2008/09:1). Målet är identiskt med det som beslutades för det tidigare politikområdet barnpolitik (prop. 2002/03:1). har nästan två decennier förflutit, under vilka viktiga förändringar har skett i syfte att stärka barnrättsperspektivet i svensk lag och i offentliga verksamheter. De resultatindikatorer som används hänför sig även de till riksdagsbeslut som ligger långt tillbaka i tiden (prop. 2009/10:232). Det kan också diskuteras om dessa indikatorer på ett tillräckligt heltäckande sätt fångar upp de olika delmålen för barnrättspolitiken. Exempelvis riskerar de generella resonemangen om trygghet att osynliggöra komplexiteten i alla de situationer som gör att barn hamnar i oacceptabel otrygghet. Det finns anledning att göra en översyn av målen för barnrättspolitiken och ta fram nya resultatindikatorer som på ett tydligare sätt fångar upp de olika aspekterna på barnrättsfrågorna. Regeringen bör ta initiativ till en sådan översyn och lägga fram nya förslag till . För liberaler är kunskapsskolan sättet att ge alla barn en chans att hitta sin väg och uppnå sin dröm, även om starten i livet ser olika ut. Det är ett svek mot barn när av de elever som slutade årskurs nio i saknade fullständiga betyg. Vår övergripande skolpolitik redovisas i våra skolpolitiska motioner, varför dessa förslag inte upprepas här. Denna generella politik är viktig för alla barn men särskilt betydelsefull för att skolan även ska ge utsatta barn bättre förutsättningar att tillgodogöra sig undervisningen. Vi ser även att satsningarna kommer att bidra till att det skapas bättre förutsättningar att kunna erbjuda barn en trygg skola som präglas av studiero och studiemotivation. Forskning visar övertygande att misslyckad skolgång ökar risken för att senare drabbas av ohälsa, sociala problem och kriminalitet. Ändå nämner inte dagens lagstiftning skolfrånvaro som en riskfaktor i barns liv. De lagar som styr måste fånga upp alla barn som är i risk för utsatthet, oavsett om barnen är placerade eller bor med sina vårdnadshavare. Liberalerna anser att socialtjänstlagen bör utökas med ett uppdrag till socialnämnderna att aktivt stötta skolgången, tidigt förebygga skolfrånvaro och motverka en avbruten skolgång. Det formella yrkandet finns i vår motion om unga lagöverträdare, där resonemanget också utvecklas närmare. Trygg skolgång för barn i skyddat boende Barns skolplikt är lagstadgad. Ändå visar Kvinnofridsbarometern att 8 av 10 kommuner saknar rutiner för att säkra skolgången för barn i skyddat boende. Om en förälder tvingas flytta med sitt barn till ett skyddat boende kan barnet bli utan skolgång i månader. Extra illa kan skolgången fungera då barnen själva har skyddsskäl. Dessa redan utsatta barn går miste om värdefulla kunskaper, social stimulans och kontakt med sina vänner och andra barn. För många av dessa barn är skolan dessutom den fasta punkten i en osäker tillvaro. Barnens möjligheter att gå i skola måste därför säkras, även när de vistas på ett skyddat boende. Det kan exempelvis handla om att den våldsutövande meddelas kontaktförbud i området kring barnets skola, om att få skolskjuts eller om att få gå i skolan i den kommun där det skyddade boendet finns. Sex- och samlevnadsundervisning i skolan för bättre skydd mot övergrepp var det första landet i världen med obligatorisk sexualundervisning och ingår sex och samlevnad som en integrerad del i många av kurs- och ämnesplanerna både i och på gymnasiet. Begrepp som sexualitet, relationer, kön, jämställdhet och normer är inskrivna i flera av kurs- och ämnesplanerna. Det innebär att ansvaret för kunskapsområdet vilar på flera lärare och att det ska tas upp inom ramen för många kurser och ämnen. Kvaliteten i undervisningen varierar dock alltför mycket mellan olika skolor. Eftersom sex och samlevnad inte är en obligatorisk del under lärarutbildningen saknar många lärare såväl kunskap om att de ska undervisa i det som verktyg för att faktiskt göra det. Den enskilda läraren lämnas att själv ta fram innehåll men också att veta och se var i undervisningen det faktiskt kommer in. Också i förskolan saknas verktyg och kunskap för att arbeta med dessa frågor. Genom januariavtalet råder nu enighet mellan Liberalerna, , och om att frågor kring sex och samlevnad ska vara en obligatorisk del av lärarutbildningen, varför vi här inte lägger något formellt yrkande. Ett av fem barn i utsätts för någon form av sexuella övergrepp under sin uppväxt. Få ämnen är också så påverkade av sin samtid som just undervisningen i sex och samlevnad. Barn och unga behöver ha kunskap och möjlighet till samtal om sexuella övergrepp, sexuell exploatering, rätten till kroppslig integritet, sexuella gränser, ömsesidighet, kommunikation, stereotypa könsroller och hedersrelaterat våld och förtryck, likaväl som om hur kroppen fungerar fysiskt. En stärkt socialtjänst för utsatta barn När föräldrar inte förmår att ta sitt föräldraansvar och försätter barn i en utsatt situation genom exempelvis brister i omsorg, kränkande behandling, hot eller någon form av våld har kommunernas socialtjänst det yttersta ansvaret för att se till att barn som far illa får skydd och stöd. I dessa fall är det viktigt att tar utgångspunkt i den maktobalans som kan finnas mellan barn och vårdnadshavare likväl som de intressekonflikter som kan uppstå mellan vad barn ska ha rätt till och hur vårdnadshavare ser på barns rättigheter. I yttersta fall handlar det rentav om maktlöshet som barn kan känna i relation till vårdnadshavare som utsätter barnet likväl som i relation till myndigheter som inte vidtar de åtgärder som barnet är i behov av och har rätt till för att få tillgång till stöd och skydd. Socialsekreterare har en avgörande roll för utsatta barn. I deras arbetsuppgifter ingår att fatta svåra och ingripande beslut som kan vara livsavgörande för barnen. Erfarenhet, kontinuitet och förtroende är viktiga förutsättningar för arbetet, men personalomsättningen i yrket är hög och vakanser täcks ofta med hjälp av bemanningsföretag. Inte sällan är det de minst erfarna som fattar de svåraste besluten som rör utsatta barn. Socialsekreterarnas status bör höjas. Liberalerna har medverkat till att införa behörighetskrav för socialsekreterare som fattar beslut i barnärenden, och vi arbetar för att höja lönerna och skapa fler karriärvägar. I flera kommuner är Liberalerna pådrivande för att införa karriärtjänster, där särskilt kvalificerade socialsekreterare får större ansvar och högre lön. I då är under hård press och det är svårt att rekrytera socialsekreterare har det lyfts förslag om att lätta på behörighetskraven. Vi menar att det är fel väg att gå. Ju större utmaningar, desto viktigare är det att de som ska fatta de tunga besluten har rätt kompetens. Däremot behöver socialsekreterarna avlastas och enklare arbetsuppgifter kan överlåtas till socialtjänstassistenter, så att socialsekreterare får mer tid till de uppgifter som de är utbildade för. Förbättrade regler och rutiner för orosanmälningar Socialtjänstlagens regler om anmälan av oro för barn reformerades för , i syfte att tydliggöra ansvaret för var och en. I lagen står det att alla som får kännedom om eller misstänker att ett barn far illa bör anmäla det till socialnämnden. För bland annat personal i hälso- och sjukvården, tandvården, förskolan, skolan, , polisen och Kriminalvården gäller en skyldighet att göra orosanmälan. Samma skyldighet gäller också personal som arbetar med barn och unga i yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet eller i annan sådan verksamhet på hälso- och sjukvårdens eller område. Sedan lagstiftningen ändrades har antalet orosanmälningar ökat, vilket i grunden är positivt eftersom det tyder på att det förhoppningsvis har blivit mindre vanligt att människor avstår från att anmäla oro på grund av osäkerhet eller okunskap. finns det tecken på att lagändringen inte överallt har fått det genomslag som vore önskvärt. När exempelvis den som är vårdnadshavare anhålls eller häktas för grova våldsbrott borde det rutinmässigt göras orosanmälan även om det grova våldsbrott personen misstänks för inte har begåtts i den egna bostaden eller mot en familjemedlem. Det bör därför göras en utvärdering av de nuvarande reglerna. Om bristerna kan åtgärdas inom ramen för dagens regelverk kan det krävas förbättrad information och förbättrade rutiner hos berörda myndigheter. I annat fall kan lagstiftningen behöva förtydligas ytterligare. Utöver förbättringar i regelverket måste också informationen om orosanmälningar bli bättre och mer samordnad. För att säkerställa det vill vi ge i uppdrag att ta fram och redovisa nationell statistik över orosanmälningar för barn som far illa. Enligt socialtjänstlagen och ska alltid ha ett barnrättsperspektiv när den handhar ärenden som rör barn. Barnen ska vara delaktiga i handläggningen. har barn som har fyllt rätt att föra sin egen talan och alla barn ska, oberoende av ålder, ges möjligheter att framföra sina åsikter. är det dock svårt för barn att komma till tals, bland annat på grund av den maktobalans som kan finnas mellan barn och vårdnadshavare. Barnrättsperspektivet behöver också bli tydligare när det är en vuxen som får insatser från . Barn påverkas och har egna intressen, även om den vuxnes skäl till kontakt med inte handlar om föräldraskapet. Då ett barn förekommer i utredningar som rör någon annan i familjen, bör barnet få en egen handläggare. Det behövs löpande vidareutbildning för att öka kompetensförsörjning för socialsekreterare som jobbar med barnavårdsutredningar samt placerade barn. Barn och unga i samhällsvård