mot · H7023603 · 2020-04-29 00:00:00 — En kartläggning av [12] visade att åtta av tio kommuner planerade besparingar inom kommunernas stora kärnverksamheter som äldreomsorg och skola, som personalen belastas hårdare. En ekonomisk och social kris stod alltså för dörren redan innan coronakrisen var ett faktum. Hur den ekonomiska utvecklingen kommer att te sig efter krisen är oklart, men allt tyder på att kommuner och regioner står inför mycket smärtsamma prioriteringar . Figur 1 redovisar siffror från SKR, som prognosticerade ett underskott på 33 miljarder [13]. Figur 1 SKR visar ett prognosticerat ökande gap mellan intäkter och utgifter . Även justerat för högre skatt och ökande statsbidrag ökar underskottet Det innebär att man redan nu behöver se över kommunernas ekonomiska förutsättningar. Staten har på många områden lastat över ett stort ansvar på kommunerna, vars förutsättningar att uppfylla alla krav från statens sida varierar. I samband med migrationskrisen intensifierades statens påtryckningar gentemot kommunerna att ta emot asylsökande migranter, detta i diametral motsättning till politik. Initialt tog staten ett betydande ekonomiskt ansvar, inte minst genom , men den aktuella utvecklingen är att kommunerna tar över den ekonomiska bördan, vilket uppenbart innebär en betydande belastning. Att samhället nu har fått en helt annorlunda kris att hantera kommer att förvärra en redan besvärlig situation, vilket kräver initiativ från riksdag och regering. har en pragmatisk attityd till denna svåra situation. Vi kan utan tvekan ställa frågan ”vad var det vi sa?” men måste agera konstruktivt utifrån rådande förutsättningar. 6.1 Stärk det kommunala utjämningssystemet förslag: Stärk det kommunala utjämningssystemet med 5, 10 respektive 15 miljarder , 2022 och 2023. Det är alltså mycket hög tid att vidta åtgärder för att stabilisera kommuners och regioners ekonomiska situation. Det handlar om att åstadkomma rimliga förutsättningar att upprätthålla god välfärd, fungerande offentliga kärnverksamheter parallellt med ett rimligt skattetryck, utan att ytterligare behöva öka skuldbördan. Därmed förbättras förutsättningarna avsevärt att upprätthålla krisberedskap, som i många avseenden är just ett lokalt ansvar. Kommun- och regionsektorernas behov och kommande intäkter är svåra att förutse, men föreslår, preliminärt, en förstärkning à 5, 10 och 15 miljarder av det kommunala utjämningssystemet (som även omfattar regionerna) , 2022 respektive 2023. Dessa summor kan i dessa osäkra tider komma att påverkas av regeringens agerande och andra faktorer. 6.2 Ökade intäkter för regionerna förslag: Överför inkomster från den statliga fastighetsskatten på industrifastigheter och elproduktionsenheter (sammanlagt 3,4 miljarder) till regionerna. Sjukvårdens finansiering faller väsentligen tillbaka på regionerna, vars ekonomi var pressad redan före coronakrisen. Situationen är just nu svår att överblicka, men behoven är avsevärda, som höjningar av regionalskatten riskerar att ytterligare förvärra situationen genom att familjer och företag flyttar. Lägg därtill att regionerna kan ha svårt att behålla sin personal, som vänder ryggen åt de hårda arbetsförhållandena. Orsakerna är många och komplexa, men bristen på resurser går inte att negligera. Regionerna skulle dra nytta av satsningen på det kommunala (och regionala) utjämningssystemet enligt ovan. Därutöver vill stärka regionernas ekonomi genom att flytta över skatteinkomster från industrifastigheter samt elproduktionsenheter, så att dessa medel kommer regionerna till del i stället för att gå direkt till statskassan, vilket är fallet . skulle detta ha inneburit en förstärkning av regionernas ekonomi med [14]. Detta sker utan s.k. öronmärkning och innebär därmed en generell budgetförstärkning för regionerna, vilket skulle förbättra förutsättningarna att tillhandahålla god sjukvård och upprätthålla och utveckla infrastruktur i enlighet med lokala behov. Förslaget gagnar samtliga regioner. finns en nord-sydlig dimension och en skillnad mellan stad och landsbygd. och storstadsregionerna får ett tillskott på per person och år, medan exempelvis får per person och år. Se tabell 3. Tabell 3 Regionalisering av statlig fastighetsskatt avseende industri- och elproduktionsenheter, utfall totalt samt per capita. Regionalisering av statlig fastighetsskatt avseende industri- och elproduktionsenheter, totalt samt per capita. Skatteintäkter totalt, 2020, tkr Skatteintäkter per capita, tkr Källa: , dnr 2019:1346. Reformen gynnar alltså i synnerhet inland, som de facto har strukturella nackdelar kopplade till långa avstånd. Regionerna får också ytterligare ett incitament att attrahera långsiktiga investeringar i och med att en större andel av företagens kassaflöde kommer regionerna till del. Förslaget innebär inte någon offentligfinansiell effekt, eftersom det i praktiken är en transferering från staten till regionsektorn. Finansieringen hanteras på statlig nivå, vilket kommer att förtydligas i samband med beredningen av budgetpropositionen . Se dock avsnittet om besparingar nedan. 6.3 Indirekta effekter och minskade utgifter Även i andra avseenden skulle kommun- och regionsektorn dra nytta av politik, väsentligen i enlighet med förslaget till riksbudget som lades fram . Höjt tak i a-kassan och höjd garantipension innebär högre skatteintäkter, lägre arbetsgivaravgifter medför lägre utgifter, se tabell 4. Notera dock att detta ingalunda är en komplett förteckning över hur kommuner och regioner påverkas av politik. Diskussionen ovan handlar i hög utsträckning om att på olika sätt överföra medel från staten till kommuner och regioner. Detta är helt motiverat, givet att har relativt goda statsfinanser, medan behoven i kommuner och regioner är betydande. Det är minst lika viktigt att se över utgifterna. Svensk politik har en olycklig tradition som i korthet går ut på att omfattande offentliga åtaganden uppstår genom beslut på riksnivå, som sedan måste hanteras av kommuner och regioner enligt devisen ”någon annan betalar”. behöver en mycket bred och kritisk diskussion kring vad som är och vad som inte är ett offentligt ansvar och vi gör inte anspråk på att gå till botten med den diskussionen här och . Slopat krav på modersmålsundervisning (undantaget de nationella minoritetsspråken) skulle exempelvis innebära en besparing på 1,9 miljarder . Att slopa det tredje året på praktiska gymnasier innebär, då reformen slagit igenom (vilket blir fallet först om reformen genomförs ) en besparing på 4,4 miljarder . driver båda dessa förslag, se tabell 4. Åtgärderna ovan skulle innebära stora förbättringar för den aggregerade kommun- och regionsektorn. Den rosa elefanten i rummet är förstås kostnaderna för misslyckade migrationspolitik. Den kostar samhället mångmiljardbelopp , vilket i hög grad slår just mot kommuner och regioner. Att genomföra skärpningar i enlighet med politik skulle innebära tydliga ekonomiska lättnader för kommuner och regioner, väsentligt mer än förslagen ovan, men vi spekulerar inte just nu i hur stor besparingen skulle bli. Tabell 4 Exempel på åtgärder som antingen ökar kommunernas och/eller regionernas intäkter, eller minskar deras utgifter (miljarder), summering Regionalisering av fastighetsskatt (se tabell 3) Höjt tak i a-kassan[15] Höjd garantipension[16] Ökade tillskott i utjämningssystemet Lägre arbetsgivaravgifter[17] Slopad modersmålsundervisning[18] 2-årigt praktiskt gymnasium[19] Förstärkning kommun- och regionsektorn 7.1 Ett av samhällets fundament Under coronakrisen har utifrån omständigheterna gjort sitt bästa. Men i likhet med vårdsektorn är myndigheten underfinansierad. Att upprätthålla lag och ordning tillhör statens kärnuppgifter och måste alltid ha hög prioritet. I har en tilltagande gängbrottslighet skördat allt fler liv, vilket har seglat upp som ett av samhällets allvarligaste problem. Det är uppenbart att denna problematik och dess underliggande orsaker är fortsatt högaktuella. Ett väl fungerande rättsväsen utgör dessutom ett fundament för samhällets krisberedskap i en lång rad situationer. Bakom varje fullbordad avrättning döljer sig en omfattande verksamhet av hot, misshandel, droghandel och andra aktiviteter som på olika sätt undergräver förtroendet för rättsstaten. Dessa verksamheter fortgår tyvärr medan övriga samhället ägnar coronakrisen sin uppmärksamhet. Dessutom är nu stigande arbetslöshet ett faktum, vilket kan komma att förvärra utanförskapet, fördjupa klyftorna i samhället och undergräva samhällets strävan mot social sammanhållning. Risken för att kriminaliteten förvärras är därmed överhängande. Dit rättsstaten inte når tar andra, informella strukturer över, som den enskilde måste förhålla sig till i sin vardag, vilket på sina håll alltså är en verklighet i . Enligt ökar brott mot enskild person, antalet skottlossningar blir större och andelen kvinnor som utsätts för sexualbrottslighet skjuter i höjden. [20] Ett exempel på den ökande brottsligheten är att antalet rån mot barn och unga har stigit markant. [21] Detta äger rum trots att exempelvis övervakningskameror och digitala verktyg gör det lättare att utreda brott. Förutom att brottsligheten orsakar mänskligt lidande och otrygghet är samhällskostnaden enorm. Bortsett från rättskedjans kostnader tvingas företag betala tiotals miljarder för att hantera rena säkerhetsproblem, kostnader som måste bäras av ägare, försäkringsbolag, kunder och arbetstagare. Den negativa utvecklingen är intimt förknippad med misslyckade migrations- och integrationspolitik och bristande gränskontroll – i kombination med att rättsväsendets resurser och befogenheter inte håller jämna steg med behoven. Den långsiktiga lösningen ligger i en kombination av utbildning, socialpolitik, nationell sammanhållning och inte minst en verklighetsförankrad migrationspolitik. Den kortsiktiga men mycket angelägna lösningen är dock att tillföra rättskedjan erforderliga resurser. Det är en ren prioriteringsfråga som dessutom ligger direkt på staten och statliga myndigheter. I förslaget till riksbudget föreslog 5,7 miljarder extra[23] till utgiftsområde 4 (rättsväsendet). Beredskapspolisens syfte var att i tider av kris stödja med uppgifter som annars skulle förbli ogjorda. Dessa beredskapspoliser var tidigare värnpliktiga med en kortare utbildning vid . De kunde nyttjas för en rad uppgifter och kunde stödja både och samhället i stort, då de kunde möjliggöra att ordinarie poliser omhändertog mer kvalificerade uppgifter i större utsträckning i tider där brottsuppklaring och annat annars riskerade att lämnas ogjort. När beredskapspolisen lades ned 2012 valde att ta ställning mot detta beslut. Konsekvenserna av att vi inte hörsammades är tydliga. Beredskapspolisen bör återupprättas, som ett led i att rusta samhället inför kommande kriser. har blivit en påminnelse om att det otänkbara är tänkbart. Det oförutsedda kan inträffa. Krisberedskap handlar om att ligga steget före innan en svår situation inträffar. I ett skarpt läge är den svenska försvarsmakten den yttersta garanten för oberoende. har sedan inträdet i riksdag arbetat hårt för att anslagen till Försvarsmakten ska höjas. Detta arbete kröntes med viss framgång och budgeten innebär en substantiell höjning av försvarsanslagen i enlighet med en överenskommelse inom Försvarsberedningen. Vi välkomnar övriga partiers nyvunna intresse för ökade försvarsanslag och förväntar oss att utvecklingen fortsätter. Målsättningen med försvarspolitik är att skapa en försvarsmakt som åter kan försvara hela riket mot ett väpnat angrepp från en kvalificerad motståndare. Med adekvat finansiering har Försvarsmakten också en stor potential att stödja andra myndigheter i olika krissituationer. arbetar för att öka antalet förband och värnpliktiga och står till fullo bakom Försvarsberedningens rapporter Värnkraft och Motståndskraft, som alltså framgent bör utgöra en vägledning för försvarspolitiken. Försvarsanslagen bör höjas successivt så att nivån är uppe i av bruttonationalprodukten (BNP). För att förhindra att framtida regeringar ska kunna nyttja totalförsvaret som en budgetregulator vill att det därefter införs en bestämmelse i grundlagen om att anslagen till Försvarsmakten som ett snitt inte får understiga av BNP. Med ett anslag på kan totalförsvaret ges ett betydligt bredare uppdrag än och ta sig an ett brett spektrum av uppgifter för att vara samhället behjälpligt i olika situationer. Det kan handla om att bekämpa och hantera följderna av skogsbränder (som 2018) eller att understödja vården och hela samhället under en pandemi (som 2020). Nästa samhällskris kan se helt annorlunda ut. 9.1 Särskilda omständigheter på arbetsmarknaden På arbetsmarknaden råder nu omständigheter som är allt annat än normala. I coronakrisens spår ökar arbetslösheten när hela branscher tvingas till permitteringar och uppsägningar och de indirekta effekterna sprider sig som ringar på vattnet. Under dessa omständigheter är det försvarligt att regeringen agerar ad hoc för att reducera krisens skadeverkningar, men vi påminns om det svenska systemets brister. 9.2 Statligt finansierad a-kassa Bland annat är det uppenbart att alla löntagare behöver ha tillgång till grundläggande trygghet vid sjukdom och arbetslöshet. har sedan riksdagsinträdet framfört att arbetslöshetsförsäkringen bör ses som en del av det generella trygghetssystemet. För att skapa förutsättningar för detta bör arbetslöshetsförsäkringen bli helt statligt finansierad och rent administrativt övertas av . är arbetslöshetsförsäkringen i hög grad skattefinansierad, och därför är det inte mer än rätt att alla löntagare ges möjlighet att ta del av denna trygghet vid arbetslöshet. Kraven för att få ersättning ska kvarstå i nuvarande form men kravet på medlemskap i en a-kassa ska avvecklas. Det kan också anföras att det är otidsenligt att koppla en så viktig institution som a-kassan till den i stor utsträckning politiserade fackföreningsrörelsen. 9.3 Arbetsförmedlingen i sin nuvarande form avvecklas Arbetsförmedlingen har som myndighet haft lågt förtroende hos både arbetsgivare och arbetssökande. Myndigheten är både ineffektiv och dyr i drift och vi ser att i stort sett varje försök till reform misslyckas. Lägg därtill att hela arbetsmarknadspolitiken finansierar en stat i staten, ett arbetsmarknadsindustriellt komplex, som gång på gång misslyckas med att förverkliga politikens ambitioner. bör därför Arbetsförmedlingen i sin nuvarande form avvecklas, medan matchningen på arbetsmarknaden under kontrollerade former öppnas för privata aktörer. Steg i denna riktning har tagits av januaripartierna men det fortsatta reformarbetet måste fortskrida under sträng kontroll och kontinuerlig utvärdering. Under rådande omständigheter har januaripartierna pausat reformarbetet, vilket är förståeligt. premisser kullkastas och i det här läget bör tid och resurser gå till att rädda liv och på alla sätt minimera krisens skadeverkningar. Det är dock vår uppfattning att krisen framgent kommer att belysa reformbehovet. då arbetsmiljö och hälsorisker på arbetet är mer aktuella än någonsin finns anledning att rikta uppmärksamheten mot skyddsombuden. De regionala skyddsombuden utses och anställs av fackförbunden. Finansieringen sker till stor del genom skattemedel som betalas ut via . Fackförbundens nära band till Socialdemokraterna har politiserat fackföreningsrörelsen till en sådan nivå att fackförbunden inte längre i första hand fokuserar på att försvara och framföra medlemmarnas intressen, utan driver istället socialdemokratins frågor i en facklig kontext. Den som har en annan politisk uppfattning hindras aktivt av facket från att erhålla förtroendeposter trots att de har både kunskap och engagemang, och därtill medarbetarnas förtroende. vill se ett annat system för att främja arbetsmiljöarbetet och vill se oberoende arbetsmiljörådgivare, helt fristående från arbetstagarorganisationerna, i stället underställda . Tid och resurser skulle härigenom läggas på arbetsmiljöarbetet i stället för på en politisk agenda. 10 Livsmedelsförsörjning och beredskapslager 10.1 Alltför låg självförsörjningsgrad Trots relativt goda geografiska förutsättningar för ett både miljövänligt och högproduktivt jordbruk har den s.k. självförsörjningsgraden i sjunkit till . Räknat i kronor och ören producerar vi mindre än hälften av de livsmedel vi konsumerar, ett resultat av att politiker har negligerat lantbrukarnas villkor. Den senaste tidens utveckling understryker att livsmedel inte kan jämföras med vilken handelsvara som helst. I en krissituation måste kunna lita till egna resurser och beredskapslager för att leverera de livsmedel som nationen behöver. Så är inte fallet . beredskapslager avvecklades stegvis och framåt. Lagringen av exempelvis livsmedel, läkemedel, sjukvårdsmateriel samt drivmedel avsåg att göra mindre sårbart för längre perioder av avspärrning. Vad gäller insatsmedel till jordbruket var lagren dimensionerade för att klara blockad. Besynnerligt nog innebar EU-medlemskapet, då det svenska jordbruket inledde sin tillbakagång, att lagren minskades väsentligt. [24] Regeringen och berörda myndigheter bör under alla omständigheter skyndsamt planera för inrättandet av beredskapslager för eventuella krissituationer. Utöver lager av livsmedel (och sjukvårdsmateriel) bör bygga upp förråd av insatsvaror såsom utsäde, agrokemikalier och drivmedel. 10.3 Det svenska lantbrukets konkurrenskraft Vidare ska vi med till buds stående medel och åtgärder stimulera till svensk jordbruksproduktion under normala förhållanden, vilket är av stor nytta när en krissituation uppstår. Det handlar ytterst om att det ska vara lönsamt att bedriva kommersiellt jordbruk i , vilket i sin tur kräver en ändamålsenlig politik. Det handlar inte om att ska sluta exportera och importera livsmedel, utan om att främja svenska producenters konkurrenskraft på den inre marknaden. Svenska jordbrukare måste få rimliga och rättvisa konkurrensvillkor. driver därför på bl.a. för en beskattning av diesel för jord- och skogsbruksändamål i nivå med och en betesersättning för att ekonomiskt kompensera för det svenska beteskravet. Vidare måste svenskt lantbruk fortsätta att ha tillgång till avancerad teknik och insatsmedel, för att fortsätta ligga i framkant i alla de parametrar som samhället värdesätter, oavsett om det handlar om ekologiskt eller konventionellt jordbruk. Ingen vet om genombrotten kommer att ske genom digitalisering, mekanisering, produktutveckling, konceptutveckling eller modern växtförädling, eller genom en kombination av ovanstående. Utveckling och tillgänglighet måste säkerställas inom alla områden. står bakom stränga miljökrav för svenskt jordbruk, men miljöarbetet blir kontraproduktivt om nettoresultatet blir att svensk produktion läggs ned och importen från utlandet ökar. Man måste vidare gå från ord till handling i strävan att minska den byråkratiska bördan. Nya rutiner för översyn krävs, liksom färre regler – inte fler. Vi ser att det finns en bristande likvärdighet hos de olika länsstyrelsernas ärendehantering och tillsyn. Det gäller inte minst stora djurgårdar med tillståndsplikt under . I skuggbudget prioriterades medel för att möjliggöra specialiserade miljöprövningsdelegationer. Om jordbruksärenden hanterades av ett fåtal länsstyrelser, skulle förutsättningarna för likvärdiga bedömningar och djup ämneskompetens förbättras. Målsättningen är att utveckla svensk livsmedelsproduktion och att upprätthålla den kunskap och den infrastruktur som den är kringgärdad av. Det är när maten är producerad i som vi har som allra bäst insyn i kvalitet och produktionsförhållanden. Det visar sig även vid internationella jämförelser att svensk jordbruksproduktion är bättre för både djur och miljö och ger upphov till mindre utsläpp av växthusgaser. Egen livsmedelproduktion blir av uppenbara skäl helt ovärderligt om handeln med skulle störas eller i värsta fall avbrytas. Men det handlar också om vår egen landsbygdsutveckling, samt ekonomisk och demografisk balans mellan stad och landsbygd. Det stärker också vår inhemska livsmedelsindustri och upprätthåller det varierade kulturlandskapet, som bidrar till biologisk mångfald på svenskt territorium. 10.4 Personalförsörjning i kristid Slutligen borde det vara möjligt att i högre grad matcha arbetssökande i till de arbeten som behöver utföras på svenska jordbruk. är det vanligt att bär- och grönsaksodling baserar sin verksamhet på utländsk säsongsarbetskraft. Större mjölkgårdar anlitar också utländsk arbetskraft. uppstår situationen att utländsk personal inte finns att tillgå medan många på den svenska arbetsmarknaden är permitterade eller varslade. Här finns alltså både ett kortsiktigt och ett långsiktigt problem för samhället att ta itu med. I den utredning vi har efterfrågat om möjligt stöd till avbytartjänst för jordbruksnäringens sociala hållbarhet, vill vi även se om en sådan tjänst kan kombineras med personalförsörjning i kristid. En insats från arbetsförmedlingarna kan också behövas för att säkerställa att människor som skulle kunna arbeta i jordbruket inte i stället går hemma med olika former av ekonomiskt stöd. migrationspolitik har misskötts , vilket lett till ett allt större utanförskap, större fattigdom och större splittring. vill ta ett helhetsgrepp i frågan, och agera ansvarsfullt och långsiktigt för svenska folkets bästa. Vi tror på att migrationen skulle kunna vara en kraft av godo, men att den kräver stora förändringar. Frågan kommer inte att bli mindre aktuell av att staten och region- och kommunsektorn kommer att tvingas prioritera mycket hårt i efterdyningarna av coronakrisen. Vårt främsta förslag till förändring rör asylinvandringen. Denna har varit mycket stor , och oftast bestått av personer som rest från säkert land till säkert land på jakt efter generösa villkor. vill därför återgå till principen om första säkra land. Enligt denna ska asylsökande söka asyl i det första säkra land de når, och har därför inte rätt till asyl i andra länder om de fortsätter resan vidare. Vidare anser vi att villkoren för asylsökande måste stramas åt. I stället för att som få bosätta sig fritt, ofta i särskilt utsatta områden, bör asylsökande bo i särskilda transitcenter deras ansökan bearbetas. Även reglerna för anhöriginvandring bör skärpas och i den mån anhöriginvandring tillåts måste strikta försörjningskrav gälla. Arbetskraftsinvandringen är en relativt liten andel av invandringen men har vuxit snabbt sedan kraven lättades. En stor del av de som kommer jobbar nu inom lågkvalificerade yrken och under dåliga villkor, trots att den svenska ekonomin är en av världens mest avancerade. Vi anser att endast högkvalificerad arbetskraft ska kunna få arbetstillstånd, och under rimliga svenska villkor, som vi vill få bukt med kompetensutvisningarna som dagens system medfört. Företagen som bygger måste få lättare tillgång till internationell spetskompetens, utan att hindras av onödig byråkrati. Slutligen föreslår vi att välfärden först och främst ska vara till för medborgare. Utlänningar som vill bo i ska inte ha rätt till välfärden såsom medborgare, såvida de inte kvalificerat sig därtill genom arbete i exempelvis . I stället ska de avkrävas en heltäckande privat sjukförsäkring, vilket är i flera andra länder. Vi anser också att uppehållstillstånd i alltid ska vara tillfälliga, och inte som , permanenta. har sunda finanspolitiska traditioner att falla tillbaka på, bl.a. ett ramverk för statsbudgeten som ska stärka trovärdigheten och långsiktigheten i den svenska budgetprocessen. innebär det s.k. överskottsmålet att den offentliga sektorns finansiella sparande, dvs. inkomster minus utgifter, i genomsnitt ska uppgå till en tredjedels procent av BNP över en konjunkturcykel. Coronakrisen kommer tillfälligtvis att kullkasta dylika målsättningar. kommer både statskassan och den aggregerade offentliga sektorn att gå med kraftigt underskott, vilket får anses vara helt försvarligt mot bakgrund av de exceptionella förhållandena.