mot · H8023410 · 2020-10-06 00:00:00 — Det hedersrelaterade våldet framgår tydligt i rapporteringen från organisationer som jobbar med frågorna och i media. Men ingen vet med säkerhet hur utbredd hederskulturen är. fick 2017 i uppdrag av regeringen att göra en undersökning om hur utbrett hedersvåld och förtryck är. Men kom besked från att det inte gick; de data som finns räcker inte för att ge en bild av omfattningen. Ytterst få kommuner har kartlagt hedersförtryck och våld. Även de myndigheter vänt sig till hade begränsad information att ge om omfattningen. Det saknas alltså gemensamma mätmetoder. Arbete görs på området, med aktiva länsstyrelser och gemensamma initiativ via Kommuner och Regioner (SKR) som jobbar förebyggande, med stödmaterial och kompetenshöjande insatser. Men det bör skyndsamt tillsättas ett arbete med att ta fram verktyg för att nationellt kunna mäta omfattningen av hedersrelaterat våld och förtryck. har länge efterlyst en lagstiftning som ger hedersrelaterade brott en egen brottsrubricering. Det skulle också främja möjligheten att straffa fler personer när fler varit inblandade. Regeringen tillsatte en utredning som såg över frågan om brottsrubricering av brott med hedersmotiv och som presenterades . har ett övergripande ansvar för länsstyrelsernas regeringsuppdrag rörande hedersrelaterat våld och förtryck och bedriver förebyggande arbete på nationell nivå. fick också i uppdrag från regeringen att utveckla kompetensteamet till ett nationellt kompetensteam. Det har bidragit till att kunskapsnivån i landet ökat och blivit mer likvärdig. Hedersrelaterat våld och förtryck är inte en vanlig jämställdhetsfråga utan kräver särskild kunskap och särskilda kompetenser för att bekämpas. ser ett behov av att ytterligare öka kunskapen om hedersrelaterade frågor för att säkerställa att det i varje kommun och region finns en utbildad person på området. Den personen ska bistå och säkerställa att andra professioner med nära kontakt till personer som riskerar hedersförtryck, så som inom vården och , besitter rätt kompetens i frågorna. Därtill vill vi ge (tidigare ) i uppdrag att se över läroplaner i relevanta yrkeskategorier som jobbar med eller kommer i kontakt med kvinnor som riskerar hedersförtryck, för att kunna säkerställa ett bättre bemötande och agerande. I budgetpropositionen, anslag 3:1 utgiftsområde 13, föreslås ett tillskott på för arbetet mot hedersbrott , och därefter –2023. välkomnar detta men justerar ned anslaget – till följd av egna prioriterade satsningar som beskrivits i denna motion – med , och lägger samma som regeringen –2023. Kvinnlig könsstympning är en livsfarlig sedvänja som ger flickor men för livet. Fler än två miljoner flickor i åldern 4–könsstympas världen över, enligt . Den grymma sedvänjan har praktiserats i mer än 2 , före både kristendomens och islams utbredning, och det finns ingen religiös skrift som påbjuder detta. Både förberedelse och underlåtenhet att avslöja könsstympning är straffbart i . Icke desto mindre sker det om och om igen i vårt land. Mer kunskap om brottet krävs inom rättsväsende, skola och sociala myndigheter. Nuvarande lag skärptes 2017 och för könsstympning anges ett straff på mellan två och fängelse, oavsett om ingreppet sker här i eller om det utförs utanför . Det är ett viktigt steg, men mycket mer behöver göras i förebyggande syfte. Regeringen har vidtagit vissa åtgärder för att stävja att könsstympning fortsätter ske i men mer behöver göras. För att undvika att svenska flickor utsätts för könsstympning anser att enligt fransk modell bör pröva att införa ett system med hälsointyg. Hälsointyget, eller skyddsbrevet om man så vill, ska kunna tas med till hemlandet vid resa, och ska tydligt visa att könsstympning är förbjudet enligt svensk lag. Intyget ska också visa att föräldrarna har ansvaret för flickan och således kan dömas enligt svensk lag även om könsstympning sker i annat land än .