mot · H802597 · 2020-09-30 00:00:00 — Situationen för hbtq-personer i är komplex. har utvecklingen i stort varit positiv. hölls Baltic i och slog rekord med 10 000 deltagare. Men det finns fortfarande stora utmaningar, trakasserier är vanliga och diskrimineringen är utbredd. En överenskommelse mellan regeringspartierna i innebär att man ska hålla en folkomröstning i syfte att slå fast att äktenskapet är till för en man och en kvinna. Så sent som varnade också riksorganisation för hbtq-personer, Eesti LGBT Ühing, om attacker från det högerextrema regeringspartiet . Enligt Eurobarometern 2019 har det skett en försiktig ökning av acceptansen av hbtq-personer i . Trots det ligger man fortfarande långt efter resten av EU och av letterna ser inte något fel med samkönade relationer, jämfört i EU som genomsnitt. De nordiska länderna har ett utbrett samarbete med de baltiska staterna. Bland annat arrangerar man gemensamma konferenser om människohandel och miljöfrågor. Det skulle vara positivt om detta utbyte mellan de nordiska och de baltiska staterna även omfattade frågor om sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck och könskaraktäristika. Regeringen ska inom det nordiska samarbetet verka för att man i samarbetet med de baltiska staterna ska lyfta fram frågor avseende sexuell läggning, könsidentitet, könsuttryck och könskarakteristika. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Se vår motion Hbtq-frågor i världen (2019/20:3356) för vidare läsning. erkände samerna som urfolk 1977. Enligt folkrätten har urfolk särskilda rättigheter utöver de rättigheter som följer av ställningen som nationell minoritet. Det handlar om rätt till självbestämmande och rätt till de landområden de traditionellt bebor. Samerna bor i , , och . Detta stora landområde kallas för Sápmi. Sápmi breder ut sig över hela den norra delen av . Forskning visar att samerna har en lång sammanhängande historisk anknytning till de områden där de bedrivit sin näring och utvecklat sin kultur. De fanns i Sápmi långt innan nationsgränserna upprättades. Svenska statens behandling av samerna och samiska frågor är dessvärre en mörk historia. Från det att den svenska majoritetsbefolkningen började befolka och bruka marken i de inre delarna av , i strid med den s.k. Lappkodicillen som reglerade den gränsöverskridande renskötseln och gav samerna rätt att fritt röra sig över gränsen, försvårades samernas möjligheter att använda marken för renbete, jakt och fiske. har också använts för tvångsarbete och de har tvångsförflyttats. Samers villkor och rättigheter är en fråga för fler länder och det är viktigt att arbetar för att säkra urfolksrätten i hela . inleddes förhandlingar om en nordisk samekonvention. Förslaget till konvention togs fram av en expertgrupp och remissbehandlades sedan i , och . Förhandlingarna avslutades men konventionen har ännu inte antagits. Konventionen är tänkt som en nordisk tillämpning av 169 och är det första regionala urfolksinstrumentet i sitt slag. Konventionen skapar inga nya rättigheter men ska garantera de rättigheter samerna redan har. Den anger vissa minimirättigheter som staterna kan vidareutveckla och ger verktyg för en förbättrad dialog mellan stat, myndigheter och det samiska folket. Vidare är konventionen tänkt att skapa goda förutsättningar för ett förstärkt samiskt inflytande och delaktighet. hoppas att en nordisk konvention som står bakom snart kan vara på plats och leda till förbättringar avseende samers ställning i och i , men vi anser inte att en nordisk konvention ändrar behovet av att även ratificera 169. Läs mer i vår motion En modern samepolitik (2020/21:166). 8.5 Medborgarskap och språk i Trots att det är upplöstes och de tre baltiska staterna erkändes som självständiga är frågan om medborgarskap för den ryska minoriteten ännu inte löst. En betydande andel av befolkningen i har ryska som modersmål och många av dem saknar medborgarskap. Medan samtliga invånare i blev medborgare i och med självständigheten finns fortfarande ett stort antal icke-medborgare i både och . Frågan om medborgarskap är komplex och är inte helt enkel att lösa. Icke-medborgare har visserligen möjlighet att genomgå en naturaliseringsprocess för att få medborgarskap, men det är långt ifrån en självklarhet för alla att göra detta. får dock barn till statslösa föräldrar automatiskt medborgarskap i både och . Också språkfrågan är känslig i . Både och har stränga språklagar och trots att det finns många rysktalande i de båda länderna har man av historiska och politiska skäl valt att inte erkänna ryska som ett officiellt språk. Den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk trädde i kraft . De baltiska staterna har dock inte skrivit under den. bör arbeta för att de baltiska staterna skriver under den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Den ryskspråkiga minoriteten är i hög utsträckning beroende av ryska medier, vilket i förlängningen skapar ett demokratiskt problem. Det är positivt och viktigt att stöttar oberoende ryskspråkiga medier i . Det var den sovjetiska ledningen som annekterade de baltiska länderna, inte den ryska minoriteten som lever i de länderna . Regeringen bör verka för att och behandlar den ryska minoriteten enligt FN:s konvention om individer som tillhör minoriteter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.