mot · H802725 · 2020-09-30 00:00:00 — Regeringen bör aktivt arbeta gentemot EU för en förändring av artlistorna och av direktiven i sin helhet, för att flytta besluten till medlemsländerna Utökad skyddsjakt genom oljering och prickning av skarvägg Skyddsjakt är absolut nödvändig för att reducera de kraftigt växande skarvpopulationerna, men skarven har visat sig vara mycket svårskjuten i praktiken, då skyddsjakten kräver både bemannad båt med förare samt skytt för att hantera skjutna fåglar. Risken för skadeskjutning är dessutom stor och en skadad skarv som regelbundet dyker ned under ytan blir mycket svår att få tag på. Nuvarande skyddsjakt måste vara kvar, men den behöver utökas med effektivare metoder för att göra skillnad. Sammantaget behöver siffrorna mångdubblas, vilket kan möjliggöras med mer gångbara metoder än att försöka skjuta prick. De effektivaste skyddsjaktsåtgärderna har i stället visat sig vara oljering av skarvägg. Detta är en selektiv och beprövad metod, som utförs under säker period efter äggläggningens början och bedöms både vara lämplig och skonsam. Den utgör en kontrollerad bas för adaptiv förvaltning. Oljeringen innebär att man doppar äggen i paraffinolja, då får embryot inte luft och dör inne i ägget. När man oljerar ägg lämnar man ett ägg per bo obehandlat. Det här för att skarvarna lägger nya ägg om de inte får någon unge från kullen. Däremot nöjer de sig med en. En annan metod för att behandla ägg är prickning, där en tunn nål sticks genom ägget för att avstanna embryoutvecklingen. Regeringen bör återkomma med förslag på hur den utökade skyddsjakten och beskrivna tillämpningen kan verkställas. , fiskenäring och licensjakt I finns tre sälarter: gråsälen i , knubbsälen på och i södra och vikaren framför allt i . har antalet sälar ökat utmed och vållar allvarliga skador för kustfisket, vilket medför en stor ekonomisk börda, då yrkesfiskarna brottas med både svaga fiskbestånd och växande sälstammar. Regeringen har ändrat i jaktförordningen, vilket möjliggör licensjakt på gråsäl. En licensjakt bör även möjliggöras för jakt på knubbsäl och vikare, då dessas skador på fångster och fiskeredskap är likartade dem som gråsälen åsamkar. En licensjakt på liknande sätt som dagens regionala skyddsjakt skulle inte hota sälbestånden. Snarare kan detta vara ett sätt att minska konflikten mellan sälarna och fiskenäringen som känner av ökade skador på fiskeredskap och fångster. Kustfisket är en näringsgren med långa anor som är viktig att bevara. är det enbart tillåtet att skjuta säl vid skyddsjakt, ett djur som dessutom är svårskjutet. Dels krävs ett tillstånd som kostar pengar och kännedom om var den får skjutas krävs. Dessutom är båtinnehav ett måste och det tunga djuret, vars kött och skinn inte får säljas, måste omhändertas. För att öka incitamenten att över huvud taget kunna nå upp till de kvoter som tilldelats vid skyddsjakt behöver en ersättning införas till säljägare, för att fler ska kunna tänka sig att göra en insats med att fylla den tilldelade kvoten för skyddsjakt. På liknande sätt skulle ersättning kunna utgå vid den licensjakt på gråsäl som möjliggjorts av regeringen. På så sätt skulle också risken för tjuvjakt och skadeskjutna djur minskas. har ett allmänt uppdrag att sköta delar av jakt- och viltvården i . Förbundet har en ovärderlig kompetens med hög trovärdighet, som har starka band med jägarkåren, vilket gör att det jakt- och viltvårdsuppdragets betydelse för jakt- och viltvården i inte kan överskattas. Jägarnas jaktkortsavgift skall fortsätta att oavkortat gå in i Viltvårdsfonden och sedan delas ut till olika former av verksamhet, men i stället för att fatta årliga beslut om bidrag ur fonden vill vi att besluten fattas för att skapa bättre långsiktighet. Det finns exempel på hur miljöorganisationer får bidrag för att aktivt motverka myndighetsbeslut. Detta menar är en orimlig ordning. får ett bidrag från för att processa om vargjakt i domstol och för att driva frågan i EU. Denna utbetalning ska upphöra genom att regeringen ger direktiv om detta till . Miljöorganisationers talerätt i viltfrågor Enligt 16 kap. 13 § ges ideella föreningar, om de uppfyller lagens kriterier, rätt att överklaga vissa domar och beslut kopplat till . Dessa föreningar är vanligtvis ideologiskt burna och kan ha en väldigt tydlig slagsida i en viss ideologisk riktning. Därför är lagen problematisk i sin utformning och påverkar i allra högsta grad möjligheterna att bedriva en sund viltvård. Regeringen bör utreda konsekvenserna av denna lagstiftning och återkomma med förslag på hur lagstiftning och tillämpning kan förbättras. Samma rätt till jakt och fiske för alla bofasta Staten har gett renägare allt större marker till älgjakt på andra ortsbors bekostnad. Älgjakten är och har varit viktigare för den övriga befolkningens försörjning än för renägarna. Stora delar av det så kallade renbetesområdet har historiskt tillhört och/eller nyttjats av fjällbönder, vilket gör ett ensidigt gynnande av renskötare orimligt. Dubbelregistreringen vid jakt, där flera jaktlag jagar inom ett område, är livsfarlig och skapar många onödiga konflikter. bör avskaffa det system som på flera områden gynnar renägarsamer på den övriga lokalbefolkningens bekostnad. En början är att ge alla bofasta samma rättigheter till jakt (älgjakt) och fiske. Alla som bor på statlig mark, där renskötsel är tillåten, ska ha samma rättigheter till jakt och fiske oavsett näringstillhörighet och etnisk tillhörighet. Domen mellan staten och Girjas sameby Rennäringslagen innebär att medlemmar i samebyar får jaga och fiska på de områden samebyarna använder ovanför odlingsgränsen, men lagen innehåller även bestämmelser om att varken sameby eller medlemmarna i sameby får upplåta jakt och fiske till andra. I stället är det som regel staten via länsstyrelserna som beslutar om sådana upplåtelser och även medger jakt och fiske till andra intresserade. Regleringen har sett ut på i princip samma sätt sedan den första renbeteslagen kom . Domen innebär att Girjas sameby inte bara ges rätt att upplåta jakt och fiske, utan exklusiv sådan. Girjasdomen kan i förlängningen komma att ändra förhållandena även beträffande andra samebyar, eftersom den konstaterar att även om rennäringslagen inte ger sameby rätt att upplåta jakt och fiske, skall urminnes hävd efter hänsyn till viss beviljad bevislättnad, tala för att sameby skall ha denna rätt. Domen innebär därför att rennäringslagen behöver ses över. Regeringen meddelade genom minister och 2019, att den avser utreda dess konsekvenser. instämmer i att en utredning behöver börja sitt arbete. Utredningen måste anlägga ett brett perspektiv, som förutom samebyars legitima intressen och relationen mellan sameby och stat, även behandlar andra minoritetsgruppers behov och rättigheter, inklusive sedan mycket länge i boende andra folkgrupper med såväl finska som svenska dialekter, samer som icke är medlemmar i sameby, dagens ortsbefolkning och även alla i bosatta människor. Dessutom måste konsekvenser av reglernas utformning på regional utveckling och i synnerhet till turismen knutna verksamheter analyseras. Målet med den annonserade utredningen måste vara att hitta en balans mellan dessa intressen och anpassa lagstiftningen efter detta. En utredning måste därför skyndsamt komma till stånd. För att säkerställa att utredningen får ett brett anslag och skapar en lösning som kan fungera , bör medverkan från alla som ägnar sig åt jakt och fiske i fjällvärlden säkras, liksom medverkan från riksdagspartierna. Tillgängligheten behöver ökas för att fler ska få möjlighet att äta viltkött. En ökad kunskap om vilt som livsmedel är ett steg i rätt riktning för att kunna marknadsföra viltkött som hälsosam mat. Viltet har stor potential att nå fler konsumenter om man lyckas förändra attityderna kring jakt och viltkött. Att äta vilt skall kunna vara en självklarhet och inte, som , ett exotiskt inslag. Regeringen bör inleda arbetet med att förändra attityderna och marknadsföra vilt som en resurs. Förenkla vilthanteringen och försäljningen av vildsvinskött Den största utmaningen för företagarna inom viltnäringen är det komplicerade regelverk som gäller för att hantera produkten. Reglerna för vilthantering måste underlättas för att få ut viltköttet i handeln. Regeringen har agerat och arbetar med förenklade regler för småskalig försäljning av vildsvinskött direkt till konsumenter. Det är viktigt med åtgärder kring försäljning av vildsvinskött, som behöver underlättas genom att reglerna för distribution revideras så att jägarna själva kan sälja sitt byte efter godkänd trikinprovtagning. Detta i stället för som då vildsvinet måste ha passerat en vilthanteringsanläggning innan det säljs vidare eller bortskänks. Regeringens initiativ är lovvärt och ett steg på vägen för att uppmuntra jakt och bidra till bättre kontroll av den snabbt växande stammen. Men det behövs en än större avskjutning än den som pågående förändringar kan förväntas leda till. Vildsvin är ett klövvilt som har allmän jakttid. Det innebär att ett obegränsat antal djur får fällas under angiven jakttid. För att på riktigt skapa incitament för jakt och försäljning av köttet, ska jägare med speciell utbildning kunna sälja kött från ett obegränsat antal djur för att på så sätt kunna öka vildsvinsjakten och få ut mer kött på marknaden. Ökad kunskap om jakt och vilt från unga år Genom att införa jägarexamens teoridel som elevens val på högstadiet och till det individuella valet på gymnasiet, skulle kunskapen om jakt och vilt kunna ökas redan från unga år. Det är allmänbildande och intressant för den som tycker om djur och natur och kanske har funderingar på att bli jägare. som det kan vara ett steg i rätt riktning för ökat intresse av viltkött, som är miljövänlig mat. Viltkött innehåller många mineraler och är klimatsmart mat. Djuren betar i naturen utan att ha transporterats. Köttet är magert och proteinrikt. Viltkött är fritt från antibiotika och andra främmande tillsatser och är det mest miljövänliga kött vi kan äta. Vilda djur föds fria, lever fria i naturen och väljer själva vad de äter. Dessa djurs kött är ekologiskt i ordets rätta bemärkelse. Regeringen bör verka för att förmå kommunerna att köpa in och servera viltkött i skolor och på äldreboenden.