mot · H7023563 · 2020-04-07 00:00:00 — med anledning av skr. 2019/20:133 om statens planering av höghastighetsjärnvägar ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa rekommendationer att ge i uppdrag att föreslå åtgärder för hur kapacitetsbristen i järnvägsnätet kan förbättras utifrån fyrstegsprincipen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att följa rekommendationer att låta utreda frågan om höghastighetsjärnväg utifrån fyrstegsprincipen och tillkännager detta för regeringen. Frågan om höghastighetsjärnväg är den största infrastrukturfrågan i . är det svårt att beräkna hur mycket projektet kommer att kosta om det genomförs. senaste beräkning pekar på en uppskattad kostnad på 250 miljarder. I den siffran ingår inte kostnader för exempelvis stationsbyggnader. Vidare visar internationell erfarenhet från motsvarande projekt att dessa blivit mellan dyrare. visar i en nyligen presenterad rapport att projektet , som är en del av den planerade höghastighetsjärnvägen, kostar mer än tidigare beräknat. En mer realistisk kostnad för hela höghastighetsjärnvägen ligger därför, enligt flera externa bedömare, på 350–. säger nej till höghastighetsjärnväg. Satsningen löser inte den svenska järnvägens tre stora problem – trängsel vid storstädernas pendlingsstråk, eftersatt underhåll och svårigheter att ta emot längre tåg vid svenska stationer. är en mycket dyr satsning som inte kommer hela landet till godo. För är försiktighet med skattebetalarnas pengar alltid prioriterat. Detta är särskilt viktigt i den kris som världen just nu befinner sig i till följd av coronaviruset. Varje infrastrukturbeslut ska därför noggrant granskas av enligt den s.k. fyrstegsmodellen: Det första steget handlar om att först och främst överväga åtgärder som kan påverka behovet av transporter och resor samt valet av transportsätt. Det andra steget innebär att genomföra åtgärder som medför ett mer effektivt utnyttjande av den befintliga infrastrukturen. Vid behov genomförs det tredje steget som innebär begränsade ombyggnationer. Det fjärde steget genomförs om behovet inte kan tillgodoses i de tre tidigare stegen. Det betyder nyinvesteringar och/eller större ombyggnadsåtgärder. tänka efter före – statens planering av höghastighetsjärnvägar (RiR 2019:31) riktar i rapporten ”Att tänka efter före – statens planering av höghastighetsjärnvägar” (RiR 2019:31) skarp kritik mot regeringens hantering av frågan om höghastighetsjärnväg. noterar att projektet inte bedömts enligt de riktlinjer som och regeringen ställt upp. Genomgående har funnit att problembeskrivningarna är översiktliga och utan mer ingående analys. konstaterar vidare att varje utredning har genomförts under stor tidspress. Vidare har i sin granskning funnit att särskilt kostnadsberäkningarna länge höll låg kvalitet och att kostnaderna kraftigt underskattats. föreslår därför att regeringen ger följande uppdrag: Att identifiera de brister i förhållande till de transportpolitiska målen som höghastighetsjärnvägen är tänkt att lösa. Utreda alternativa lösningar som kan avhjälpa de identifierade bristerna med utgångspunkt i fyrstegsprincipen. Det handlar framför allt om att utreda steg 1‑åtgärder såsom avgifter och skatter för att uppnå ett effektivare kapacitetsutnyttjande, men även steg 2- och steg 3 åtgärder såsom optimeringsåtgärder och trimningsinsatser. Genomföra samlade effektbedömningar av de viktigaste alternativen och jämföra dessa med samlade effektbedömningar för höghastighetsjärnvägen. ställer sig bakom bedömningar och konstaterar att dessa ligger i linje med den kritik vi riktat mot regeringens hantering av frågan kring höghastighetsjärnväg. Regeringens svar är anmärkningsvärt svaga. Regeringen motiverar bristerna med att frågan diskuterats . Att en fråga på ett övergripande plan återkommande diskuterats i olika politiska sammanhang kan rimligen inte motivera en oskicklig och illa utförd beredning av ett ärende. Regeringens hantering av frågan om höghastighetsjärnväg blir ännu mer anmärkningsvärd givet att detta är den största infrastrukturfrågan . Om regeringen väljer att gå vidare och hasta igenom beslut om ett storskaligt infrastrukturprojekt som i slutändan beräknas kosta skattebetalarna är detta direkt ansvarslöst. vill att regeringen gör ett omtag i arbetet med underlag för beslutet om höghastighetsjärnväg. Det finns fortfarande tid att göra om och göra rätt. anser att den s.k. fyrstegsmodellen är väl inarbetad och syftar till att säkerställa att skattebetalarnas pengar används på ett ansvarsfullt sätt. är det hög tid för regeringen att ge i uppdrag att göra en gedigen genomlysning av hela projektet med höghastighetståg. Allt annat är oansvarigt.