mot · H802250 · 2020-09-22 00:00:00 — G20 har bett alla multilaterala utvecklingsbanker att också införa ett tillfälligt stopp för skuldåterbetalningar, vilket ännu inte skett. Även privata långivare uppmanas agera. Beskeden från G20 och IMF är välkomna, men de löser inte skuldproblematiken. IMF:s initiativ motsvarar av låginkomstländernas skulder. Utvecklingsländer behöver skuldlättnader på hela för att bemöta effekterna av pandemin, enligt on Trade and Development (). De initiativ som har skett har gett tillfällig skuldlättnad men ingen lösning . Permanenta avskrivningar behövs. Skulderna kommer annars att behöva betalas tillbaka . Fler skulder måste inkluderas; alla multilaterala men även privata långivare måste ingå. Skuldavskrivningar får inte dränera bistånd, utan nya sätt att finansiera avskrivningar måste till. Risken är att om stödpaket endast ges i form av lån så leder det enbart till nya skulder och framtida kriser. FN:s generalsekreterare har framfört behovet av att införa en mekanism, som tagits fram av , för att hantera ohållbara skulder. bör aktivt verka för skuldavskrivningar för fattiga länder. Pengarna från en skuldavskrivning bör användas för att betala de ekonomiska skador coronaviruset orsakar och för att bygga upp hårt belastade sjukvårdssystem och annan viktig välfärd. bör verka för ett införande av mekanism för hantering av ohållbara skulder. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 7 Demokrati och mänskliga rättigheter ska vara en stark röst i världen för rättvisa, demokrati och de mänskliga rättigheterna. Vi ska alltid stå upp för yttrandefrihet och minoriteters och oppositionellas rättigheter. Under den pågående pandemin har vi sett många exempel på hur människors fri- och rättigheter har inskränkts och insatser för att minska smittspridningen har använts som ursäkt av auktoritära ledare som har utnyttjat krisen för att skaffa sig mer makt. Risken är stor att tillfälliga åtgärder, såsom undantagstillstånd och nya stränga lagar, permanentas och finns kvar även efter att krisen är över. Det är även stor risk att den ökande rasismen, diskrimineringen och misstänksamheten finns kvar efter pandemin. I arbetet med att återuppbygga samhället efter krisen är det därmed viktigt att arbetet för en ökad demokrati finns med. bör därför i alla utrikespolitiska sammanhang stå upp för de mänskliga och demokratiska rättigheterna och visa att även virus kan bekämpas med demokratiska metoder. Även regeringens demokratisatsning bör ha sitt fokus på den antidemokratiska utveckling som har pågått i skuggan av coronakrisen. Det är exempelvis ytterst viktigt att de inplanerade demokratisamtal som svenska ambassadörer ska hålla runt om i världen blir av så snart som det är möjligt. Att stödja civilsamhället och andra demokratiska krafter blir ännu viktigare efter en kris när många intressen konkurrerar om resurser och utrymme. 8 Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR) Den pågående coronapandemin har slagit hårt globalt. Oron för liv och hälsa när det gäller en själv samt nära och kära har tvingat människor att ändra sina vanor och länder har infört olika nivåer av restriktioner. Hur olika länder agerar kommer att påverka miljontals människors demokratiska fri- och rättigheter . Inte minst på SRHR-området. En förutsättning för att länder och regioner ska kunna stå bättre rustade vid en pandemi eller annan global hälsokris är starka och hållbara hälsosystem. Bristen på tillräckliga sjukvårdsresurser drabbar arbetet med SRHR hårt. När pengar, personal och medicinsk utrustning går till att bekämpa coronaviruset så får andra delar av vården stå tillbaka. Nedstängda fabriker och begränsade transporter har lett till en brist på preventivmedel och abortmediciner vilket riskerar att resultera i oönskade graviditeter såväl som ökad mödradödlighet, könssjukdomar och hiv. Socialt stigma och tabu gör att många kvinnor och flickor får tillgång till preventivmedel endast genom enskilda, ibland hemliga, möten med läkare eller barnmorska. När rörelsefriheten minskar så blir detta inte längre möjligt. FN:s samlade program mot hiv/aids () varnar för att nedstängningar av samhället i spåren av covid-19 påverkar tillgången till hivmedicin negativt och det finns en risk att dödligheten i sjukdomen kan komma att öka betydligt p.g.a. läkemedelsbrist. UNFPA befarar att en lång nedstängning av samhället kan leda till ytterligare sju miljoner oönskade graviditeter och 31 miljoner fall av könsbaserat våld. Även antalet fall av könsstympning och barn som gifts bort riskerar att öka. Bland annat som en konsekvens av att arbetet för att motverka detta försenas eller uteblir och för att en ökad fattigdom är en känd faktor för barnäktenskap. UNFPA varnar också för risken att unga människor med funktionsnedsättning lämnas efter. I synnerhet kvinnor och flickor inom gruppen riskerar att i högre grad utsättas för könsbaserat våld och sexuellt våld. Men även risken för social isolering och brist på livsviktig sjukvård och omvårdnad är större. Människor med funktionsnedsättning möter redan i vanliga fall ofta på hinder när det kommer till SRHR. Det kan handla om stigma och diskriminering, men också om bristande möjligheter till transport eller hjälpmedel för att kunna kommunicera sina behov. Risken är att coronapandemin och spridningen av covid‑19 gör det ännu svårare att få grundläggande rättigheter tillgodosedda. Den har bara flyttat runt pengar inom biståndsbudgeten för att kunna ge stöd till insatser mot spridningen av covid‑19. Vid en global pandemi är det naturligt att man behöver göra nya avvägningar och prioriteringar. Men för att inte viktiga åtgärder ska tvingas stå tillbaka p.g.a. coronaviruset har redan tidigare föreslagit ett additionellt coronabistånd om som syftar till åtgärder för att minska smittspridningen och för att möta akuta sjukvårdsbehov (motion 2019/20:3605 med anledning av prop. 2019/20:100 ekonomiska vårproposition). Pengarna kan t.ex. användas till inköp av skyddsutrustning eller till att anställa personal, men också direkt till SRHR. presenterade ett förslag till en ekonomisk återhämtningsfond för medlemsstater som drabbats av coronapandemin. Fonden innehöll , nästan , och kommissionens förslag innebar att en tredjedel av pengarna skulle lånas ut medan resten skulle ges som bidrag. Efter flera förhandlingar mellan medlemsländernas regeringschefer höll en extrainsatt session för att reagera på uppgörelsen om återhämtningsfonden och den nya långtidsbudgeten för 2021‑2027. är i grunden för samarbete och solidaritet mellan medlemsländerna men ställer sig kritiskt till resultat av förhandlingarna kring återhämtningsfonden. Vi anser att kostnaden för på för fonden plus höjd årlig avgift med blir alltför dyr. Vi menar att med sin gemensamma valuta borde gått vidare med gemensam upplåning medan de länder som sagt nej till EMU borde stå utanför uppgörelsen. Vi är även kritiska till att uppgörelsen innebär att får ökad makt över medlemsländerna eftersom de sitter på besluten kring hur pengarna ska användas. Flera EU-länder kommer att fastna i skuldsättning med krav på åtstramningspolitik. Under eurokrisen fick vi se flera exempel på hur EU bl.a. tvingade länder att privatisera, försämra arbetsrätten och använda skattepengar till att rädda banker i stället för att satsa på välfärden. Ett av de mest allvarliga resultaten av regeringschefernas uppgörelse handlar dock om de urvattnade skrivningarna kring mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. När flera länder inom EU går åt ett alltmer auktoritärt och odemokratiskt håll är möjligheten att ställa demokratikrav i den gemensamma budgeten ett av de få verktyg vi har för att påverka. Överenskommelsens brist på skarpa skrivningar innebär i praktiken att de länder som aktivt monterar ner demokratin och motarbetar de mänskliga rättigheterna kan fortsätta med det som de tar emot stödpengar från EU. I stället för en återhämtningsfond på EU-nivå ser andra alternativ för att hjälpa länder i kris. Redan hårt skuldsatta länder bör inte skuldsättas ytterligare. För att underlätta för medlemsländer att återhämta sina ekonomier efter coronapandemin bör , på EU-nivå, verka för skuldnedskrivningar i stället för ökade lån. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Likaså bör EU:s långtidsbudget göras om. Mindre pengar ska gå till militär, gränspolitik och det klimatskadliga jordbruket till förmån för återhämtningspolitik genom sociala investeringar, grön omställning och modern infrastruktur. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att stärka arbetet för demokrati, rättsstat och de mänskliga rättigheterna bör även verka för att allt ekonomiskt stöd från EU villkoras med skarpa demokratikrav, genom s.k. konditionalitet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 10 Hälso- och sjukvård När världen drabbas av en pandemi som covid-19 blir det uppenbart att det internationella samarbetet kring hälsofrågor måste öka. Systemet för forskning och utveckling kring nya mediciner måste förbättras och placera människors liv och hälsa i centrum före läkemedelsföretagens ekonomiska intressen. En konsekvens av det nuvarande systemet är att mediciner som inte är lönsamma aldrig utvecklas. En annan konsekvens är att många fattiga länder inte får tillgång till viktiga vaccin och mediciner p.g.a. patentlagar som ger läkemedelsföretag monopol och makt att sätta priser de inte har möjlighet att betala. När ett vaccin mot covid-19 är framtaget är det ytterst viktigt att tillgången till vaccinet fördelas rättvist över världen. Risken är dock stor att rika länder bjuder över låginkomstländer och ställer sig först i kön trots att det finns andra länder med större behov. bör därför arbeta för att all forskning, kunskap och data som rör covid-19 ska utbytas mellan länder samt att behandlingar och vaccin ska vara patentfria och tillgängliga för alla. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör även verka för en global överenskommelse kring att vaccin, behandlingar och tester bör produceras och levereras till lägsta möjliga kostnad och fördelas utifrån behov, inte utifrån vem som kan betala mest. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. vill ha en rättvis handelspolitik som sätter människor, social rättvisa, djur, klimatet och miljön främst och som fokuserar på samhällsvinster för alla och inte bara på vinster för storföretag. Handel med omvärlden är avgörande för välstånd och utveckling. I och med coronapandemin har många länders ekonomi prövats hårt och handeln har sjunkit både inom och mellan länder. Att pandemin kan utlösa en enorm ekonomisk kris är överhängande och många länder och företag är försiktiga med vilka investeringar som görs. vill ha en rättvis handelspolitik som inte innebär försämringar för medborgarna i de länder som omfattas. Vi lever inte i en rättvis världsordning. Resurser och makt är djupt ojämlikt fördelade mellan och inom länder. Möjligheterna att delta i det internationella ekonomiska utbytet och handeln ser därför väldigt olika ut. Fri handel innebär alltför ofta en frihet för den som har resurser och makt att exploatera och utkonkurrera dem som har mindre makt och resurser. anser att om handel ska kunna ske på rättvisa villkor måste man låta fattiga länder få fördelar och större handlingsutrymme att själva utforma sin handelspolitik. För att världen ska lyckas återhämta sig även ekonomiskt krävs att länder som har mycket ger mer och att länder som har mindre får större chanser. Handelspolitiken kan fungera som en del i återhämtningen efter pandemin. För att det ska lyckas krävs samarbete och rättvisa villkor länder emellan. Det krävs satsningar på framtidsbranscher och att handelspolitiken faktiskt gynnar de processer som satsar på att bygga en mer hållbar värld. Om återhämtningen sker med klimatsmarta investeringar ökar möjligheterna att nå klimatmålet. Den typen av långsiktig handelspolitik är alltid behövlig men extra viktig i tider av kris. Det överordnade målet för svensk handelspolitik bör vara att bidra till minskade klyftor inom och mellan länder samt ökad jämställdhet och hållbar utveckling. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. meddelade att den skulle upphöra med låneprojekt till gas- och oljeutvinning samt borrning och drift av oljebrunnar efter 2019. Den skulle också använda sig av ett skuggpris på koldioxid i de ekonomiska analyserna av alla projekt i sektorer med höga utsläpp. Beskeden bedömdes som viktiga av flera miljöorganisationer som menade att många satsningar inte skulle bli av utan stöd och att banken tidigare gjort stora investeringar i sektorn. finns det mycket kvar att göra när det gäller miljö- och klimatarbete. Löftet innebär inget totalt stopp för finansiering av projekt som rör fossila bränslen eller fossil energi. Bland annat undantas byggandet av gas- och oljeledningar och lån till fattiga länder för sådana investeringar under vissa förutsättningar. Lån via mellanhänder omfattas inte heller. På den vägen finansierar indirekt byggandet av kolkraftverk i länder som , och . menar att dessa s.k. Bretton Woods-institutioner i högre grad bör sträva i samma riktning och att den riktningen bör styras av Agenda 2030. Klimatkrisen har pågått före, och kommer att fortsätta efter, pandemin. Regeringen bör verka för att IMF:s och verksamhet anpassas till Agenda 2030. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att tydliggöra företagens miljö- och klimatansvar bör även ett klimat- och miljöperspektiv anläggas på de förslag som regeringen arbetar fram. Det kan ske med utgångspunkt i ”environmental due diligence”, ett verktyg som liknar ”human rights due diligence”, men där miljö- och klimatperspektivet är vägledande. Regeringen bör utreda möjligheten att även införa klimat- och miljöperspektiv enligt ”environmental due diligence” i regelverken för företags agerande utomlands. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. I Agenda 2030:s mål ”Anständiga arbetsvillkor och ekonomisk tillväxt” står det att arbetstagarnas rättigheter måste skyddas och att vi en gång för alla måste få stopp för modernt slaveri, människohandel och barnarbete. FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter bygger på statens skyldighet att skydda de mänskliga rättigheterna, företagens ansvar att respektera dem och individens möjligheter att få sin sak prövad vid kränkningar. I tider av kris ser man att dessa värden ibland kan hamna i skymundan och precis som alltid är det viktigt att värdena bevakas. Statskontoret har i rapporten vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter – utmaningar i statens arbete analyserat efterlevnad av FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter och lämnat förslag på åtgärder. De menar bl.a. att möjligheten att ställa krav på s.k. human rights due diligence, dvs. det verktyg som företag kan använda för att förhindra att deras verksamhet har en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna, bör utredas och att regeringen bör utveckla tydliga kriterier för när statliga bolag ska göra ”human rights due diligence”. instämmer i den bild som Statskontoret ger av hur svenska företag bättre kan följa FN:s vägledande principer och vikten av att de gör det. Vi tror också att de förslag som Statskontoret presenterar skulle bidra till en positiv utveckling på området. EU har påbörjat ett arbete med både ”human rights” och ”environmental due diligence”. Vi menar att vi inte kan vänta på dessa processer utan att dessa krav borde hanteras i . Miljöförstörande verksamheter och eftersatta mänskliga rättigheter har en påverkan på folkhälsan, vilket gör att det påverkar motståndskraften gentemot nuvarande och kommande pandemier. Regeringen bör därför återkomma med förslag utifrån Statskontorets rapport vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter – utmaningar i statens arbete. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Innan krisen runt covid-19 presenterades ett utkast på det man kallar ”binding treaty”. Det är ett bindande fördrag med regelverk kring hur företag måste förhålla sig till de mänskliga rättigheterna. Fördraget är ett sätt att hålla nationer ansvariga för vad deras företag gör även när de verkar inom andra länder. Ett nytt utkast på ”binding treaty” ska presenteras till FN:s session . Den bör verka för att FN antar ett bindande fördrag kring företags agerande och de mänskliga rättigheterna. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 12 Vatten och sanitet Tillgång till rent vatten och sanitet är en grundläggande mänsklig rättighet. Trots detta saknar 4,5 miljarder människor tillgång till en toalett. 2,1 miljarder människor saknar tillgång till rent vatten. dör omkring 1 300 människor av diarré som orsakats av smutsigt vatten och otillräcklig sanitet. Att säkra tillgången till rent vatten och grundläggande sanitet är avgörande för att kunna rädda liv världen över och även för att kunna bekämpa fattigdom samt för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Ett lands hela utveckling går hand i hand med tillgång till rent vatten och sanitet. I vågorna av coronapandemins utbrott har tillgången på rent vatten och möjligheten att tvätta sig visat sig vara avgörande i många fall. Bristande tillgång till rent vatten och sanitet påverkar kvinnor och flickor särskilt hårt. Sjukdomar kopplade till smutsigt vatten och brist på säkra toaletter är den femte vanligaste dödsorsaken bland kvinnor runt om i världen. Alltför många kvinnor ägnar timmar åt att hämta rent vatten i stället för att delta i utbildning eller aktiviteter som skulle kunna ge en egen inkomst. Avsaknaden av toaletter är i många länder ett av huvudskälen till att flickor hoppar av sin skolgång. För att säkerställa dessa mänskliga rättigheter behövs långsiktiga lösningar med hållbara, tillgängliga system för distribution av vatten och sanitet. Det behövs samhällslösningar som når alla, inte endast dem med mest pengar. När en resurs blir en bristvara tenderar den att bli en attraktiv handelsvara. Det gäller i högsta grad vatten under . ser gränslösa marknader öppna sig genom privatiseringar av vatten i kombination med en växande efterfrågan på vatten. Privata vattenföretag strävar efter kortsiktig vinst och söker sig till områden där kostnaderna är låga och inkomsterna höga. IMF och har dessutom i flera fall utövat påtryckningar på fattiga länder för att de ska sälja ut sina vattenverk till multinationella bolag. ser som en viktig aktör i det globala arbetet med att säkra tillgång till vatten och sanitet för jordens fattiga. Universell tillgång till rent vatten förutsätter att det finns en tryggad tillgång till vatten via det offentliga. menar därför att all privatisering av vatten och dess distribution måste upphöra. bör, inom IMF och , verka för att privatisering av vattenresurser stoppas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. En konsekvens av att många länder stängde sina gränser vid coronautbrottet var att djurtransporter blev stoppade och blev stående runt om vid olika gränsstationer. Det finns exempel på transporter med djur i som har stått stilla i p.g.a. nedstängningen. I har man förbjudit djurtransporter från högriskområden att köra in i landet och vid den polska gränsen förekommer köer i uppemot vilket ger långa väntetider. Exempel på liknande scenario finns även vid den turkisk-bulgariska gränsen. Där saknas det bl.a. möjlighet att prioritera djurtransporter så som det var avsett. Det är tydligt att handeln med levande djur för stunden sker på bekostnad av ett stort lidande för djuren. beslutade att djurtransporterna mellan medlemsländerna skulle fortsätta trots den svåra situation som uppstått som ett resultat av coronakrisen. Enligt förordningen ska alla nödvändiga åtgärder vidtas inför varje transport för att säkerställa att resan hålls så kort som möjligt och för att förhindra dröjsmål. Den behöriga myndigheten ska se till att åtgärder vidtas vid bl.a. gränskontrollstationer så att djurtransporter behandlas med prioritet. bör vara en stark röst i EU för ett utökat djurskydd där kortare transporttider är en viktig del. I syfte att förebygga liknande situationer som den vi nu ser vid flera europeiska gränser bör regeringen, inom ramen för EU-samarbetet, verka för att EU tar fram en handlingsplan för att hantera djurtransporterna vid extraordinära situationer. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Under pandemins första tid märkte uppfödare av hundar och katter i ett ökat intresse från allmänheten att skaffa ett husdjur. Det ökade intresset gjorde att flera uppfödare inte hade valpar att leverera till alla som var intresserade och många vände sig därför till uppfödare utomlands. uppmärksammade den ökade importen av framför allt hundar och svårigheten att veta under vilka villkor djuren fötts upp. Den illegala försäljningen av djur över nätet har ökat och de problem som följer av detta är flera. Risken för att sjukdomar sprids ökar och den illegala marknaden påverkar djurvälfärden generellt eftersom djuren ofta föds upp under dåliga förhållanden. För att stoppa denna negativa utveckling vill se flera förändringar och i vår motion Respekt för djur (motion 2020/21:1315) fördjupar vi vår politik på området. 14 Gemensam nordisk beredskap Den pågående coronapandemin har visat på allvarliga svagheter i vår krisberedskap. En av de mest uppenbara är bristen på adekvat skyddsutrustning för vård- och omsorgspersonal. Vid en annan typ av kris kommer det dock att vara annat som saknas, exempelvis reservdelar, läkemedel och livsmedel. beredskapslager monterades ner efter och saknas tillräcklig beredskap i händelse av en allvarlig kris. Att omgående bygga upp den typen av lagerhållning skulle sannolikt bli kostsamt. Även om målet bör vara en ökad grad av nationell lagerhållning av livsmedel och samhällsviktiga produkter skulle gemensamma beredskapslager i de nordiska länderna kunna vara en lösning. Även självförsörjningsgraden av livsmedel i de nordiska länderna bör öka. Det skulle göra oss bättre rustade för kommande kriser som också kan innebära stängda gränser och restriktioner kring transporter och infrastruktur. I motion Samarbetet i och (motion 2020/21:597) utvecklar vi vår politik på området. Ett bättre samarbete mellan de nordiska länderna under coronakrisen hade underlättat livet för många människor, särskilt för boende i gränsområdena. För att undvika brister i samarbetet framöver bör en kommission tillsättas med uppdrag att utvärdera de nordiska ländernas agerande samt utarbeta en strategi för ökat samarbete vid kommande gemensamma kriser. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.