mot · H8023234 · 2020-10-06 00:00:00 — Den stämmer inte överens med regeringens lista över socioekonomiskt utsatta kommuner, som är mindre känd. De kommuner som anses ha sådana områden får ett särskilt ekonomiskt stöd. Men det saknas tillräcklig uppföljning som konkreta framsteg inte mäts i tillräcklig utsträckning. Utvecklingen i utsatta områden måste följas upp . Det nuvarande sättet att mäta om ett område är socioekonomiskt utsatt bör uppdateras till att även inkludera de faktorer som mäter: till exempel förekomsten av organiserad brottslighet, radikalisering, antalet anmälda brott och möjligheten att klara upp brott. Genom tydligare, mer genomtänkta och bättre samordnade sätt att mäta utsatthet kan det stöd som människor behöver riktas mer pricksäkert och samhällets aktörer ges den information som de behöver för att ge varje människa rätt stöd. Bättre information är grundläggande för att belysa situationen i de utsatta områdena. Rättssamhällets institutioner måste stärkas, öka sin närvaro och agera när människors frihet begränsas av kriminella. Våldsbejakande religiös extremism måste bekämpas. Att försvara alla människors frihet och bekämpa kriminalitet kräver ett stärkt rättssamhälle med bland annat fler poliser som i samverkan med andra samhällsaktörer i området, till exempel skolor och socialtjänst, kan öka människors trygghet och frihet. Liberalernas förslag för ett stärkt rättssamhälle presenteras närmare i Liberalernas motion i ämnet. Hedersrelaterat våld och förtryck måste bekämpas genom strängare straff och mer kunskap om dessa brott och förtryck. Reglerna för utvisning av icke-svenska medborgare som döms för brott ska skärpas och alltid prövas avseende till exempel hedersrelaterade brott och hatbrott. I vår motion i ämnet presenteras konkreta förslag för att bekämpa våldet och förtrycket. Stärk det civila samhället Det civila samhället spelar en viktig roll när det gäller att främja nyanländas väg in i det svenska samhället men även när det gäller mottagandet av asylsökande. Framför allt de större aktörerna kan spela en avgörande roll i det långsiktiga mottagandet av asylsökande och integrationen av nyanlända. De bidrar bland annat till språkträning och till att nya kontakter och mötesplatser skapas. Det offentliga ska samverka och bidra med finansiellt stöd till civilsamhället för integrationsinsatser. får inga offentliga medel, på vare sig statlig eller nivå, användas till att främja odemokratiska organisationer eller föreningar som motverkar integration, jämställdhet och barnrättsperspektiv eller vår liberala och demokratiska samhällsmodell. Både statliga myndigheter och kommuner har ett ansvar att bättre följa upp hur offentliga medel används och i förekommande fall dra in bidrag och kräva återbetalning. De goda krafterna i civilsamhället ska få ökat stöd, men inte en krona i föreningsbidrag ska gå till extrema eller reaktionära krafter. Förbättra situationen i våra bostadsområden Skolan är särskilt viktig för de som bor i de utsatta områdena. Tyvärr så innebär en tilltagande boendesegregationen också att skolsegregationen ökar. När vissa områden har ett oproportionerligt högt antal utlandsfödda får det också negativa effekter för skolorna i dessa områden. För att vända skolsegregationen måste vi också bekämpa boendesegregationen och få en ordentlig insikt i vilka som bor där. En stor andel svenskar förmodas vara skrivna på andra platser än där de stadigvarande bor. Folkräkningar är inget kontroversiellt, har utfört sådana regelbundet tidigare och FN har rekommendationer om folkräkningar. bedömer att omkring 120 000 personer är folkbokförda på fel adress, något som bidrar till felaktiga bidragsutbetalningar. Totalt sett så bedöms felaktiga utbetalningar kosta skattebetalarna cirka 18 miljarder . En del av dessa kan förhindras genom bättre folkbokföring. För att vända på utvecklingen i de utsatta områdena måste vi först ha tillförlitliga data om situationen där och vilka som faktiskt bor där. Tack vare Liberalerna har vi genom budgetsamarbete med regeringen fått till en stärkt folkbokföring i de utsatta områdena. Trångboddhet, boendesegregation och större ansvar hos fastighetsägarna i utsatta områden. Att människor har olika preferenser för hur stor bostad de vill bo i, och var de vill bo, är i grunden sunt. Det som inte är sunt är när vi har områden där andelen som bor extremt trångt långt överstiger andra delar av landet – som människor med vissa bakgrunder ofrivilligt koncentreras till dessa områden. För att vi 2030 inte längre ska ha några utsatta områden så måste vi bekämpa de sociala klyftor som växt fram mellan utsatta områden och övriga landet. Det måste skapas förutsättningar för fler människor att, oavsett var de bor, få leva fria liv där de själva kan göra en klassresa och arbeta för det liv som de drömmer om. Boendet spelar en central roll i människors möjlighet att etablera sig på arbetsmarknaden och i samhället i övrigt. Närhet till en god arbetsmarknad, pendlingsmöjligheter, fungerande skolor, förskolor och trygga bostadsområden spelar en avgörande roll för integrationen. Det generella bostadsbyggandet måste öka och behöver en bostadsmarknad med fler bostäder och mer marknad. Boendesegregation och trångboddhet är utbredda problem som får stora sociala konsekvenser. Särskilt allvarligt är det när barn växer upp i sådana förhållanden. Sömnen blir ofta lidande, liksom skolarbetet då det är svårt att sova och att göra läxor i lugn och ro hemma. Unga är ute sent på kvällarna eftersom de inte har någonstans att ta vägen. I lägenheter som delas av flera familjer utsätts kvinnor för tryck att ha slöjan på även hemma, eftersom de delar boende med främmande män. Det finns också en rad sanitära problem kopplade till att alltför många bor på för liten yta. Trångboddhet är ett fenomen som är koncentrerat till utsatta områden och utrikes födda På är mer än var tredje trångbodd och av födda utanför är trångbodda (enligt trångboddhetsnorm 2), i landet som helhet. Det är högre andel än hos inrikes födda. Räknat med den hårdare trångboddhetsnormen – norm 3 – är av inrikes födda trångbodda och av utrikes födda trångbodda. Dessutom har andelen ökat kraftigt , och det finns en risk för ett större mörkertal då den svenska EBO-lagstiftningen har på många håll bidragit till trångboddheten och utanförskapen i utsatta bostadsområden Liberalerna har drivit på för att EBO nu begränsas i vissa kommuner/kommundelar där läget är väldigt ansträngt. Fastighetsägare, både privata och kommunala, måste öka arbetet för att motverka otillåten vidareuthyrning och även förekomsten av fiktiv uthyrning som innebär att den nyanlände tvingas att betala för en adress utan möjlighet att bo där. Hyresvärden har ett ansvar att vidta åtgärder för att följa upp att hyreskontraktet motsvarar verkligheten när det gäller vilka som bor i en hyreslägenhet, men det behövs också ett ökat samarbete mellan fastighetsägare och det offentliga för att motverka svarthandel med hyreskontrakt och andrahandsuthyrning. Den extrema trångboddheten måste minska om livssituationen i de utsatta områdena ska förbättras. Därför behöver vi uppdatera daterade trångboddhetsnormer och sätta nationella mål för att bekämpa den extrema trångboddheten. De flesta utsatta områdena är inte planerade för det stora antal individer som bor där. En förtätning med nya bostäder och butikslokaler är grundläggande för att fler ska kunna hitta en lämplig bostad och kunna flytta från trångboddhet. En hållbar och genomtänkt stadsutveckling är också viktig för att det lokala näringslivet ska kunna erbjuda bättre samhällsservice i form av allt från livsmedelsbutiker och apotek till fungerande tjänsteföretag och arbetsplatser. Att det finns vissa områden i där en stor andel av de som bor där lever i trånga förhållanden är en konsekvens av ett delat land där människor som bor i olika områden får olika stora chanser att leva sina liv efter sina . bör, i enlighet med rekommendation, få i uppgift att ta fram en ny trångboddhetsnorm som kan identifiera de som lever trångbott på ett sätt som har en kraftigt negativ påverkan på de deras livsmöjligheter. Dessa normer bör, utöver antal rum, exempelvis ta hänsyn till storleken på bostaden och andra faktorer som har stark påverkan på hälsan och deras livsmöjligheter. bör även få i uppdrag att ta fram riktlinjer till kommuner med mål om minskad trångboddhet i de utsatta områdena. Genom att kontinuerligt kartlägga den extrema trångboddheten och sätta press på de lokala makthavarna ser vi till att samhällets aktörer tar sitt ansvar när det kommer till att minska trångboddheten, och de sociala klyftorna mellan utsatta och icke utsatta områden. Ett nationellt arbete mot extrem trångboddhet i utsatta områden kan förbättra de sociala förhållandena där de är som svagast. Fastighetsägare måste investera i utsatta områden. Den mest framgångsrika metoden för att bekämpa utanförskap och skapa tryggare bostadsområden är genom lokal samverkan mellan fastighetsägare. En samverkan där dessa tillsammans med bland andra kommunen tar ett större ansvar för miljön runtomkring fastigheterna. Andra länder har lagstiftat för att detta ska ske i högre utsträckning. Vi föreslår en sådan lagstiftning i . En lagstiftning skulle innebära att såväl kommunen som samtliga fastighetsägare inom ett område är med och bidrar och deltar i finansieringen. Sådana områden kallas för Business Improvement Districts (BID). ställs krav på underhåll i byggnader som exempelvis skydd mot buller och lämplig energihushållning. Liberalerna anser att vi också måste ställa krav på att byggnadens underhåll också ska anpassas för att motverka kriminalitet och brott. Det kan exempelvis handla om belysning, inbrottsskydd och hinder mot olovlig biltrafik. Fastighetsägare till fastigheter där brott upprepade gånger begås, och där fastighetsägare upprepade gånger inte följt de krav som kommunen ställt, ska faktureras för det tillsynsarbete som kommunen lägger ned för att granska säkerheten. Fler ska ha möjligheten att äga sin bostad, särskilt i utsatta områden Den nästintill fullkomliga dominansen av hyresrätter i områden där svenskar med utländsk bakgrund dominerar och den totala dominansen av bostadsrätter i andra områden är oerhört problematisk. Vi vill ha fler hyresrätter men vi vill också att det ska finnas bättre valmöjligheter att äga sin bostad – särskilt i de utsatta områdena. Kommuner bör ge sina bostadsbolag befogenhet att bli byggaktörer för projekt där nya bostadsrättsfastigheter eller ägarlägenheter byggs i utsatta områden. Det behövs en egnahemsrörelse i våra utsatta områden. kämpade många liberaler för att fler i arbetarklassen skulle få möjlighet att bygga sitt egna hem. Mycket har ändrats , men inte människors längtan efter en egen bostad. Ett skattelättat bosparande, som gör vägen till en första ägd bostad kortare för den som sparar till en insats, behöver införas. Det behöver också planeras för radhus och villor i de utsatta områdena så att de som vill bygga kan köpa mark till ett relativt lågt markpris. Marken ska vara färdigplanerad av kommunerna för att köparen ska kunna bygga ett eget boende. Detaljplanerna ska vara flexibla så att varje egnahemsbyggare ges möjlighet att sätta sin egen prägel på bostaden. Enligt anvisningslagen ska alla kommuner ta emot nyanlända. Redan vid anvisningen till kommunen ska det tydliggöras att alla har ett ansvar att hitta ett eget boende och jobb för att kunna stå på egna ben. Kommunen ska på olika sätt stödja den nyanlände att hitta egen bostad till exempel genom att skriva in sig i en bostadskö och starta ett bosparande. Om nyanlända från början kommer in i ordinarie kösystem undviks i högre utsträckning att grupper ställs mot varandra. Ska det finnas fler boenden och rum, i fler delar av landet, som nyanlända kan hyra måste det också bli enklare för privatpersoner att hyra ut villor, lägenheter eller delar av dessa. Det behövs ytterligare steg i den friare hyressättningen vid uthyrning av villor, bostadsrätter och ägarlägenheter genom en generösare beräkning av den så kallade skäliga hyran. För fler förslag om hur fler ska ha möjlighet att äga sina bostäder hänvisas till vår bostadspolitiska motion och vår motion om amorteringskrav och bolånetak. Gulan Avci (L)