mot · H8023357 · 2020-10-06 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om att olika miljömyndigheter ska samarbeta mer samt samordna och samverka kring insamling och hantering av verksamhets- och forskningsdata och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att prioritera bland de överlappande och ibland motstridiga mål som rör den akvatiska miljön och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska vara pådrivande i internationella samarbeten för havsmiljöfrågor, lägga särskilt fokus på arbetet med att öka biologisk mångfald samt minska övergödningen och mängden marint skräp och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör driva på samarbetet inom Helcom och Ospar för att skärpa och förbättra skyddet av den miljön i och Nordostatlanten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för sanktioner om stater som samverkar i vidtar planerade och förorenande utsläpp, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka i EU för att kraven på lagring av stallgödsel i avrinningsområden ska skärpas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka i IMO för att nya fartygsrutter inte ska inrättas i nära anslutning till särskilt känsliga områden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om den s.k. Weserdomen och dess konsekvenser för tolkningen av ramdirektivet för vatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU i ramdirektivet för vatten slopar principen om att ”sämst styr” och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i EU ska verka för att kostnaderna för att ta hand om marint skräp längs den svenska kusten ska fördelas rättvist på samtliga berörda medlemsstater och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka i FN för ett dekret om att få stopp på den nedskräpningen av de tyngst belastade floderna i och och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om LOVA-bidragets effektivitet och bredare syfte och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att anlägga fler våtmarker i landskapet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska utse en myndighet som får helhetsansvaret i frågor som rör stranderosion och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av en översyn av regelverken kopplade till strandfodring och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska uppdra åt Havs- och vattenmyndigheten att kartlägga och utarbeta vägledning för arbetet med förorenade områden i vatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd till investeringar i avancerad vattenreningsteknik för att avskilja bl.a. läkemedelsrester och andra svårbehandlade kemikalier och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska få i uppdrag att rapportera till om resultaten från den nationella samordningsgruppens arbete med dricksvattenfrågor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vidta åtgärder för att trygga dricksvattenförsörjningen och ha beredskap mot torka och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka sparsamheten med dricksvatten och där så går ersätta det med s.k. tekniskt vatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör uppdra åt lämplig myndighet att systematiskt analysera avloppsvatten med avseende på förekomst av läkemedelsrester, narkotiska preparat och virus för att kunna göra riktade insatser för folkhälsan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av skärpta krav då det gäller riskbedömning av kombinationseffekter av substanser i avloppsvatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt Formas att inrätta ett tvärvetenskapligt för dricksvatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om behovet av att utreda vilka lagregleringar som krävs för att befintlig infrastruktur i kommunalt va kostnadseffektivt ska kunna anpassas till framtida utmaningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Formas ska tilldelas ett nationellt program med tvärvetenskaplig forskning om hav och vatten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att renat avloppsslam ska betraktas som en näringsrik resurs med hög mullhalt som i högre grad bör inkluderas i kretsloppet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vidta åtgärder för att i högre grad utnyttja avloppsslammets innehåll av energi för att producera biogas och biogödsel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kostnaden för att åtgärda enskilda avlopp måste vara skälig och stå i rimlig proportion till den miljövinst som uppnås och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det nationella ansvaret för vattentjänster bör samordnas bättre och samlas inom ett departement och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att måste ses över så att den främjar miljöförbättrande åtgärder, skärgårdsutveckling och befintlig verksamhet och tillkännager detta för regeringen. är till stor del omgivet av hav och har en lång kustlinje. Havet är en stor tillgång som ger oss livsmedel men också möjlighet till rekreation och transporter av såväl gods som personer. I hav, sjöar och vattendrag finns dessutom en stor del av vår biologiska mångfald. Flera av ekosystemen som återfinns i vattenmiljö är dock känsliga. utsätts de för enorma påfrestningar. En del havsområden är kraftigt trafikerade, vilket exempelvis leder till utsläpp och buller. Andra typer av påfrestningar inkluderar övergödning, utfiskning, försurning samt klimatförändringar som värmer upp världshaven. Att kemikalier släpps ut i våra sjöar och vattendrag är också ett stort problem, liksom förekomsten av marint skräp. FN har antagit 17 globala hållbarhetsmål varav två rör vatten. Mål 6 handlar om rent vatten och sanitet för alla, medan mål 14 riktar in sig på hav och resurser. Detta är viktiga mål som FN:s medlemsländer har antagit då hav och vatten är en gemensam angelägenhet. Ingen kommun och inget land kan ensamt hantera problemen som exempelvis marint skräp och försurning ger upphov till. För en god och livskraftig havsmiljö krävs därför, precis som i många andra miljöfrågor, internationellt samarbete. följer SCB upp huruvida förväntas nå de globala hållbarhetsmålen. Gällande de mål som rör vatten visar den senaste utvärderingen glädjande nog att vår vattenanvändning minskar generellt, och det tydligast inom jordbruket. Detta är bra även i ett vattenrikt land som vårt. Men uppföljningsrapporten påpekar också att behovet av att säkerställa dricksvatten med bra kvalitet kvarstår. Då det gäller mål 14 är läget mer bekymmersamt. Målet om hållbart nyttjande av hav och resurser bedöms inte nås till 2020. Problemen med övergödning, farliga ämnen, svaga fiskbestånd, främmande arter och påverkan på känsliga havsmiljöer kvarstår. Däremot når vi det globala målet om att skydda av kust- och havsområdena till 2020. havs- och vattenmiljö är ett prioriterat politikområde för . Under den moderatledda regeringen gjordes också flera viktiga framsteg. Men framtiden kräver nya åtgärder. Dessa måste enligt utgå från ett bredare perspektiv där det tas ett helhetsgrepp över olika politikområden som olika ansvar tydliggörs. Vi menar att arbetet kan effektiviseras genom att relevanta miljömyndigheter samarbetar mer och att det görs tydligare prioriteringar mellan de ibland överlappande och ibland motstridiga mål som har ställts upp. anser vidare att myndigheterna ska ges i uppdrag att samverka kring insamling och hantering av verksamhets- och forskningsdata. Internationellt samarbete är fundamentalt då det gäller havsmiljöfrågor. Endast genom gemensamma ansträngningar kan vi vända utvecklingen och förbättra miljöstatusen. Helcom () och Ospar (den regionala havsmiljökonventionen för Nordostatlanten) är två för viktiga samverkansorgan, med syftet att faktiskt göra skillnad för och . Framför allt är det bra att båda samverkansorganen har beslutat om åtgärdsplaner som dessutom följs upp systematiskt. Dessa är Baltic Sea Action Plan (BSAP) för , och samt regionala åtgärdsplaner avseende marint skräp i och i . Helcom presenterade en rapport som utvärderade status –2015. Rapporten visade bland annat att av fortfarande lider av övergödning. Även förhöjda nivåer av farliga ämnen pekades ut som ett nyckelproblem. räknar man med att fler än hälften av världens största områden med döda bottnar finns i , på en sammanlagd yta större än . BSAP ses över och en ny handlingsplan ska antas . Regeringen borde därför verka för ökad konkretisering och att målen för att faktiskt åstadkomma förbättringar av skyddet av havsmiljön inte senareläggs. Trots goda ambitioner finns dessvärre också ofattbara exempel på hur det även , helt öppet och planerat, släpps ut orenat avloppsvatten från och dumpas gödsel från stora ryska kycklingfabriker rätt ut i . Det är därför nödvändigt att arbeta vidare för att förbättra det gemensamma Östersjösamarbetet, men även införandet av sanktionsavgifter, med hänvisning till EU:s överträdelseförfarande, borde övervägas i samband med att ses över. Gödselhanteringen från jordbruket är en stor riskfaktor och källa till övergödning. I arbetar lantbrukare aktivt med olika projekt såsom LOVA och Greppa näringen för att minimera utsläppen, men tillförseln från vissa andra är omfattande. För att minska övergödningen krävs internationellt samarbete med lokala åtgärder. En översyn av rådande regler för lagring av stallgödsel bör även till. finns regler som ställer krav på lagringskapacitet men gödselbehållarens utformning har också stor betydelse för att minska kväveförluster till luft. Vid en gård i ett Östersjöland har det forskats på nya metoder för optimerad behandling, förvaring och spridning av gödsel från industriella djurgårdar. På gården produceras 50 000 grisar vars träck hamnar i en öppen gödselbassäng som rymmer . Denna förvaring av gödsel är godkänd enligt EU. Men beroende på lokalisering och standard på anläggningen kan detta få förödande effekter för övergödningen om läckage skulle uppstå, vilket är särskilt oroande då vi befinner oss i närområde. En öppen bassäng som den som finns på gården förorsakar även omfattande avgång av näringsämnen till luft. I exemplet ovan handlar det om av kvävet som förloras till luften i form av växthusgasen ammonium. Täckningen av flytgödselbassänger behöver onekligen förbättras. anser det angeläget att fortsatt prioriterar arbetet i Helcom och Ospar för att minska övergödning, utsläpp av kemikalier och marint skräp samt för genomförandet av EU:s havsmiljödirektiv. Vi anser också att borde driva på för att inrätta sanktioner för stater/verksamheter som helt planerat fortsätter att övergöda bland annat . Trots ovannämnda bakslag anser att internationella samarbeten är en förutsättning för att på riktigt kunna få bukt med miljöproblem såväl i hav och luft som på land. Med tanke på den stora risk som felaktig gödselhantering vid stora djurgårdar kan ha som källa till övergödning anser att regeringen i EU ska verka för en utredning av om kraven på lagring av stallgödsel kan skärpas och att överträdelser ska rendera kraftfulla sanktioner. Vissa områden i världens hav är hemvist åt särskilt känsliga ekosystem, och en del av dessa områden är därför skyddade. Det finns flera olika sorters skydd såsom naturreservat, nationalparker och Natura 2000-områden. är det ett faktum att skyddade områden kan genomkorsas av farleder eller ha omfattande fartygstrafik i sin närhet, vilket kan ha stor påverkan på biologisk mångfald. Även nya farleder inrättas dessvärre i känsliga miljöer. Ett aktuellt exempel är att Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) beslutade om ett nytt ruttsystem i , vilket gäller , något som får till följd att antalet kommersiella fartyg kommer att öka kraftigt längs den svenska kusten nära Natura 2000-områden och ett planerat naturreservat. anser att regeringen måste agera för att minska påfrestningen på skyddsområden så att fartygsrutter i sådana områden ändras och separeras från de biologiskt mest värdefulla havsområdena. anser vidare att det ska upprättas planer med uppföljningsbara mål för de naturreservaten och att dessa ska följas upp systematiskt. I sammanhanget vill vi påtala att vi är positiva till att arbetet kan ske genom så kallad samförvaltning som vid Koster. EU utgör en viktig del i det internationella havsmiljöarbetet. Olika direktiv såsom ramdirektivet för vatten, havsmiljödirektivet, havsplaneringsdirektivet, badvattendirektivet, nitratdirektivet, avloppsvattendirektivet och art- och habitatdirektivet har gjort att det finns fastställda kvalitetskrav som ska uppnås i EU:s medlemsstater, tillsammans med begränsningar och skyddsåtgärder. Detta är bra men det finns också regleringar som fungerar mindre bra och behöver ses över. En av dem är vattendirektivet där den så kallade Weserdomen visat sig få stora och oanade konsekvenser då det till exempel gäller verksamheter som vidtar minsta ändring i sin verksamhet. Tvärtemot det som borde vara syftet innebär domen att verksamheter som redan har höga miljöambitioner och använder bästa miljöteknik drabbas negativt om de behöver bygga ut sin verksamhet, såvida inte mer reningsteknik kan kompensera för ökad verksamhet. Men detta låter sig inte alltid göras. Det kan till exempel gälla avloppsreningsverk som redan renar bort fosforn till 98–. Trots denna höga reningsgrad kan de inte, med hänvisning till domen, bygga ut sin anläggning ens för att möta en växande befolkning. Ramdirektivet för vatten måste också ses över, bland annat eftersom det inte visar på förbättringar som görs. Eftersom ”sämst styr”-principen gäller räcker det inte ens om vattnet når god status i av bedömningskriterierna. Så länge inte de sista är uppnådda klassas vattnet ändå som dåligt – trots att förbättringar alltså har skett i praktiken. Många menar att målet om att uppnå jungfrulig status för allt vatten i är orealistiskt och att kriterierna är alltför snävt hållna. anser att det är bra att EU:s direktiv innehåller fastställda kvalitetskrav. Vi anser däremot att Weserdomen bör ändras och att principen om ”sämst styr” ska ändras. Försurning av sjöar och vattendrag har länge varit ett känt miljöproblem. I kraftigt försurade sjöar påverkas känsliga djur och växter som inte kan anpassa sig till de nya förhållandena. Värst drabbat är sydvästra där nedfallet av försurande svavel är och har varit högst. Dessbättre har andelen försurade sjöar i minskat . Det beror bland annat på att utsläppen av svavel och kväve har minskat kraftigt i men är också en effekt av den kalkning som har skett. Däremot ser vi nu en ökning av försurade hav. Det beror på att halten av koldioxid i atmosfären ökar. När koldioxid löses i havsvatten bildas kolsyra, vilket leder till att pH-värdet sjunker och haven blir surare. FN:s klimatpanel konstaterar att världshaven har tagit upp av koldioxidutsläppen orsakade av människan. Försurningen av världshaven förväntas få stora konsekvenser för organismer, ekosystem och den biologiska mångfalden. Forskare varnar för att exempelvis korallreven, som utgör mycket känsliga ekosystem, kommer att påverkas negativt av att pH-värdet i vattnet sjunker. Eftersom försurningen av världshaven är ett relativt nyupptäckt problem finns inte tillräckligt mycket forskning på hur den kommer att påverka ekosystem. Formas har i en framställan till regeringen lagt förslag om att ett nationellt program för forskning om hav och vatten ska inrättas, ett initiativ som vi moderater stöder. Minska mängden marint skräp Marint skräp har blivit ett allt större problem i haven, något som får allvarliga konsekvenser för såväl djur som människa. Den största andelen av det skräpet utgörs av plastavfall som naturen inte klarar av att omhänderta. Istället bryts plasten ner till mikropartiklar, så kallad mikroplast, men även nanopartiklar finns. Alla dessa partiklar är i sig ofta giftiga och fungerar dessutom som magneter för andra miljögifter. Partiklarna äts av bland annat plankton som i sin tur äts av fisk och skaldjur och fortsätter på så sätt uppåt i näringskedjan tills vi människor får i oss plasten. Plast som slängs på fel ställe är ett allvarligt hot för miljön och åtgärder för att minska det skräpet behöver vidtas på alla nivåer. Det är därför bra att EU har beslutat om engångsplastdirektivet. På grund av vårt geografiska läge och vår långa kustlinje är det mycket av det skräpet som flyter i land i , framför allt på . beräknas komma från andra länder i via havsströmmar. Det innebär att tar en stor del av notan för att ta hand om skräpet. vilar ansvaret för detta på kommunerna, vilket är både krävande och kostsamt för dem. Det skräpet är dessutom ett stort problem för såväl boende som det lokala näringslivet, inte minst för fisket och turistnäringen. Globalt anses av plastutsläppen i världens hav komma från blott tio floder, varav de flesta finns i . Detta är förskräckligt men ger också en potentiell möjlighet att stoppa skräpet från att nå som uppges vara särskilt drabbat. Här kan ny teknik och nya innovationer hjälpa upp situationen, men det behövs också och ett tryck från världssamfundet på de omgivande länderna att agera. Med tanke på att av det skräp som flyter i land på den svenska härrör från nordeuropeiska länder, anser att regeringen bör vara pådrivande i EU för att kostnaderna för att ta hand om skräpet fördelas mer rättvist. anser vidare att regeringen ska verka inom FN för att stoppa nedskräpningen av de tyngst belastade floderna i och . ser också gärna att kriterierna för det så kallade LOVA-stödet breddas till att även gälla åtgärder som syftar till att minska problemen med marint skräp längs . Övergödning, förorenade områden, stranderosion och strandfodring Stora delar av landets sjöar, vattendrag och havsområden har fortsatta problem med övergödning. Fosfor och kväve är näringsämnen som visserligen förekommer naturligt i miljön, men till följd av mänsklig aktivitet kan halten av dessa näringsämnen öka kraftigt och orsaka övergödning. Näringsämnena kan nå miljön via utsläpp av kväveoxider till luft från exempelvis biltrafik och sjöfart, genom läckage från jordbruket samt via utsläpp från avloppsreningsverk och industrier. De åtgärder som har vidtagits för att minska utsläppen av näringsämnen har gett resultat. Men även om läckaget av näringsämnen från exempelvis det svenska jordbruket har minskat kraftigt så finns näringsämnena kvar . Övergödning är också ett långvarigt problem då redan utsläppta näringsämnen skapar eftersläpning i motåtgärderna. har prioriterat detta område i sina budgetar och glädjande nog visar aktuell forskning att insatser som har gjorts också har fått effekt. Det vill säga att halterna av fosfor och kväve långsamt minskar, vilket innebär att långsamt håller på att friskna till. är det helt avgörande att regeringen fortsätter att prioritera arbetet mot övergödning för att den positiva utvecklingen ska hålla i sig. För att minska övergödningen krävs internationellt samarbete med lokala åtgärder. Alla utsläppskällor måste minska och för att nå detta mål krävs gemensamma ansträngningar. Därför är det glädjande att samtliga länder runt genom Helcoms Baltic Sea Action Plan har åtagit sig att till 2021 minska utsläppen av näringsämnen. För att ska kunna bidra till minskade utsläpp bör LOVA-bidraget, som har visat sig vara en effektiv och uppskattad åtgärd, fortsätta. LOVA har redan stimulerat till många kreativa och kostnadseffektiva miljöåtgärder, såsom förbättring av avlopp, båtbottentvätt och sugtömningsstationer för fritidsbåtar. Att öka LOVA-bidraget förordas också i den så kallade övergödningsutredningen. Även Greppa näringen och LEVA är goda initiativ som anses ha bidragit till minskad övergödning. uppmärksammar också näringsläckage från hästverksamheter. Omfattningen av näringsläckaget från hästnäringen måste närmare kartläggas. I det fall näringsläckage är ett omfattande problem behöver åtgärder vidtas för att minska det. Men åtgärderna måste tas fram i dialog med näringen och vara proportionerliga. Att värna och etablera nya våtmarker är av stor vikt för att gynna biologisk mångfald och för att minska övergödning. I synnerhet hjälper det till att rena bort kväve men det bidrar också till inlagring av grundvatten. Det är därför ytterst olyckligt att regeringen har stoppat utbetalningar till markägare som har förberett för att anlägga våtmarker. En annan åtgärd som visat sig effektiv är musselodlingar. Musslorna filtrerar vattnet i kustområden och när de sedan skördas avlägsnas kväve och fosfor ur havsmiljön. För att förenkla etableringen av bland annat musselodlingar bör en översyn av strandskyddsreglerna genomföras liksom att förutsättningarna för algplanteringar bör förbättras. anser att arbetet för att motverka övergödning ska fortsätta och att fler våtmarker ska anläggas. Det är dessutom viktigt att strandskyddsreglerna ändras för att snabbare möjliggöra bland annat tillstånd för anläggning av till exempel våtmarker och vattenbruk. Stranderosion är nednötning och transport av landmassor ut i havet som i vissa fall innebär förlust av land, byggnader och infrastruktur. Det kan leda till enorma kostnader både för samhället som helhet och för drabbade privatpersoner. Stora och unika naturvärden riskerar att förstöras och den för kustkommunerna viktiga turistnäringen hotas. I har framför allt områden i , , och drabbats. Stranderosionen har till stor del naturliga förklaringar då kustlinjen ständigt förändras. Men mänskliga aktiviteter kan snabbt rubba jämvikten mellan naturliga processer och bidra till att erosionsskadorna blir större än de annars skulle ha varit. För att motverka stranderosion finns möjlighet att återföra sand som erosionen tagit med sig från stränderna ut till havs. Metoden kallas strandfodring och används flitigt i övriga . Den har hög miljöhänsyn och bör självfallet också kunna användas i . Att få tillstånd för strandfodring är dock komplicerat, framförallt på grund av den dubbla miljöprövningen som sker både mot och mot lagen (1966:314) om kontinentalsockeln. Lagstiftningen är utformad så att olika myndigheter och departement behandlar olika delar av en ansökan vilket bidrar till otydlighet och långsamma processer. har () samordningsansvar för nio olika myndigheters arbete som rör stranderosion. Det är inte effektivt. anser att en myndighet ska tilldelas helhetsansvaret för frågor som rör stranderosion. Vidare anser att tillståndsprocessen för ansökan om strandfodring måste kortas. Det är en lång och kostsam process som medför att kommunerna inte ens använder tekniken för att rädda stränder och fastigheter. Förorenade områden till följd av nedlagd industriverksamhet eller gamla deponier handlar oftast om föroreningar på land. Men det finns också problem med förorenade områden under vatten. Det handlar då ofta om förorenade sediment som anlagrats under många decennier.