mot · H8023731 · 2020-10-14 00:00:00 — med anledning av skr. 2020/21:7 Strategi för den arktiska regionen ställer sig bakom det som anförs i motionen om att miljöarbetet i den arktiska regionen bör utgå från principen att värna och bevara oexploaterade områden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att etablera fler reservat i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regelverket kring exploatering av den arktiska regionen ska ställa skarpa och höga miljökrav på kommersiella verksamheter på land och begränsa potentiellt skadlig verksamhet till havs eller på havsbotten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den säkerhetspolitiska utvecklingen i påverkar svensk säkerhet och tillkännager detta för regeringen. Vi välkomnar att regeringen har uppdaterat sin Arktisstrategi och att steg i rätt riktning har tagits för att beskriva de utmaningar som finns i , som också innefattar delar av geografiskt och därmed är en angelägenhet för hela vårt land. är en arktisk stat. Vi välkomnar regeringens arbete med att försöka stoppa klimatförändringarna och regeringens vilja att arbeta internationellt för att stoppa spridningen av farliga kemikalier och mikroplaster i . Vi välkomnar också att regeringen nu också tydligare beskriver som ett högspänningsområde. Några saker hade dock kunnat vara tydligare från regeringens sida, både kopplat till konkreta åtgärder kring miljö och klimat samt säkerhet och stabilitet. Effekterna av klimatförändringarna i är tydliga, både på människor och djur. Den arktiska regionen är på sina håll en av världens få kvarvarande orörda områden, i den bemärkelsen att exploateringstakten varit mycket låg och att uppkomsten av moderna, högteknologiska samhällen och transportvägar varit väldigt begränsad. I takt med att klimatförändringarna leder till smältande isar och tinande permafrost ökar risken för en snabbare exploatering och fossil utvinning i tidigare otillgängliga områden, vilket i sin tur bidrar till ökade klimatutsläpp. Effekterna av klimatförändringarna syns snabbare i än på många andra håll, främst genom successivt minskande istäcke . För att bromsa den snabba smältningen är det av vikt att vidta åtgärder som kraftigt begränsar effekterna av kortlivade gaser såsom sot, metan och troposfäriskt ozon. På är det helt centralt att inkludera i genomförandet av , och det är av vikt att åtgärdsarbetet tar särskild hänsyn till regionens känsliga karaktär. Det är bra att regeringen föreslår det. Regionen är också hemvist för en omfattande artrikedom och en stor variation av känsliga ekosystem, som täcker in åtta länder och (definierat som land norr om ), en yta nästan 45 gånger större än hela . Avsevärda områden är nästintill orörda samt väldigt avlägsna och otillgängliga stora delar av året, vilket sätter regionen i skarp kontrast till övriga delar av när vi pratar om ett effektivt artskydd och bevarande av ekosystem. Principer och verktyg som tas fram för skyddade områden i mer sydliga delar av , t.ex. grön infrastruktur, lämpar sig mindre väl i den arktiska regionen. Det är mening att och dess orörda, sårbara områden ska värnas genom bevarande samt åtgärder som håller tillbaka exploateringstakten. Arbetssättet med grön infrastruktur passar inte i dessa områden, särskilt med tanke på att det ännu inte finns tydliga och etablerade definitioner av vad det innebär eller ska leda till. Att experimentera med nya, ej etablerade sätt och metoder för ekosystemskydd är inte lämpligt i denna region. Det är viktigt att tillsammans med övriga EU verkar för att det nya ramverket inom FN:s konvention om biologisk mångfald (CBD) sätter ambitionsnivån högt och att den arktiska biodiversiteten tas i särskilt beaktande. Dock är det lika viktigt att förhandlingarna leder till en överenskommelse om hur biodiversitet ska beräknas på ett enhälligt och standardiserat sätt i olika länder, något som saknas. De arktiska havsområdena är ytterst känsliga och riskerar att exploateras ytterligare när isarna smälter. För att skydda dessa vill att fler naturreservat bildas och att utvinning av olja, gas och mineraler från havsbotten begränsas. Det storskaliga industriella fisket utgör också ett hot, inte minst mot de arktiska ursprungsbefolkningarna och deras livnäring genom småskaligt fiske. Vi ser också gärna fler naturreservat i havsområden utanför nationell jurisdiktion och vill se att driver denna fråga inom . Här kan exempel med att skapa ett reservat motsvarande storlek utgöra en modell i ett sådant arbete. Det skulle skydda området från exploatering av olje-, gas- och mineralutvinning, havsfiske, samt säkra invånarnas/urbefolkningens rättigheter. anser att regionens ekonomiska utveckling måste ske på ett så hållbart sätt som möjligt, givet mycket känsliga och sårbara miljöer. Det är av stor vikt att framtida exploatering och utveckling tar mycket stor hänsyn till konsekvenserna för miljön och de människor som lever och har sin livnäring i , inte minst regionens Dock är det viktigt att göra skillnad på olika typer av exploatering och varje enskilt lands förutsättningar att göra det på ett hållbart och miljösäkert sätt. Utvinningen av malm och mineraler är ett talande exempel, där utvinning från havsbotten är förenat med stor osäkerhet och omfattande risker för negativ miljöpåverkan, medan gruvverksamhet på land kan bedrivas på ett avsevärt mer hållbart sätt. är att betrakta som ett föredöme för hållbar gruvdrift, och tekniken och arbetssättet är en viktig miljöexport. Vi menar att regelverket kring exploatering av arktiska regionen ska ställa skarpa och höga miljökrav på kommersiella verksamheter på land och begränsa potentiellt skadlig verksamhet till havs eller på havsbotten. Men Nordområdena är inte bara viktiga ur ett klimat- och miljöperspektiv, utan får också allt större betydelse i ett säkerhetspolitiskt perspektiv. Det är därför viktigt att som land kan upprätthålla och utveckla vår säkerhetspolitiska kompetens rörande . Det är bra att regeringen tydligare än tidigare nämner att området påverkas av det globala säkerhetspolitiska läget, som präglas av instabilitet och svårförutsägbarhet. Här kunde regeringen dock varit tydligare i att inte bara, som en konsekvens av ett globalt instabilt säkerhetspolitiskt läge, drabbas av olika stormaktsintressen, utan att klimatförändringarna med smältande isar, öppna handelsvägar och ökad tillgång på naturresurser faktiskt driver den säkerhetspolitiska utvecklingen i negativ riktning. Regeringen nämner att är en del i den kapprustning som sker, men kopplar det bara till deras territoriella anspråk, utan att se den större bilden att söker expandera sina intressen, och att detta är ett säkerhetspolitiskt hot för oss och våra arktiska grannar. Därmed gör regeringen en annan bedömning än försvarsberedningen som i Värnkraft också skriver att också försöker skapa möjligheter till maktprojektion från området, att uppfattar sig ha nationella intressen i regionen och att de uttryckt en strävan att kontrollera sjöfarten genom . Därtill har ryska företrädare problematiserat och relativiserat suveränitet över . Vi anser det märkligt att regeringen inte ställer sig bakom försvarsberedningens slutsatser. Det är bra att regeringen uppmärksammar att som icke-arktisk stat ändå, som en del i sin globala strategi, visar intressen i arktiska regionen och att det militära samarbetet mellan och kräver ökad uppmärksamhet, inte minst vad gäller eventuellt militärt samarbete i . globala initiativ ”Belt and Road” gör sig också påmint i med deras ”Artic Belt and Road strategy”. Sammantaget drar vi slutsatsen att är ett säkerhetspolitiskt lågspänningsområde. vet vi att inte heller är det. befinner sig som både arktisk stat och Östersjöstat i ett närområde som är kraftigt påverkat av stormaktsintressen och av rysk aggressivitet och påverkan. utgör ett hot för svensk säkerhet både i och i . Av det drar vi slutsatsen att måste gå med i Nato, gärna tillsammans med som befinner sig i en liknande situation som . Regeringen vill inte gå så långt utan nöjer sig med att vilja att nordiskt och euroatlantiskt säkerhets- och försvarspolitiskt samarbete vidareutvecklas och fördjupas på den europeiska delen av , och den nordatlantiska regionen. Någonting som naturligtvis hade varit enklare om Nato hade bestått av flera arktiska stater. och strategiskt viktiga områden både för Nato och , inte minst givet deras betydelse för skyddet av Natos förstärkningsresurser över .