mot · H8023120 · 2020-10-06 00:00:00 — Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid anvisar anslagen inom utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid enligt förslaget i tabell 1 i motionen. Kultursverige har drabbats hårt av coronapandemin. Inställda föreställningar och stängda utställningar, ovisshet om kommande planerade evenemang, publikbortfall och andra intäktsbortfall har varit vardag för branschen under krisen. Detta är å ena sidan inte överraskande utan en följd av verksamheternas natur, då stora delar av kultursektorn är orienterad mot publik verksamhet som bygger på upplevelser och möten människor emellan. visar det å andra sidan på sårbarheten i dagens system och underbygger principiella utgångspunkt om att fler av kulturlivets aktörer behöver fler ben att stå på och stimuleras till en högre krisberedskap. Att erkänna den målbilden och därefter gemensamt sträva efter att skapa de möjligheterna mellan det offentliga, civilsamhället och den enskilda kulturaktören är ett viktigt led i att rusta kulturlivet i för att stå stabilt vid kommande prövningar. Inspiration finns att hämta i vår omvärld där fler finansieringskällor och fler driftsformer än offentlig sektor, jämte ett livskraftigt civilsamhälle, skapar nät av noder där kulturlivet blomstrar och också sinsemellan finner nya kluster och synergieffekter. Det här är värt att lära av. För har kulturen en central plats i livet, samhället och politiken. Våra ledord lyder sammanhållning, tillgänglighet och folkhälsa. Kultur ska vara lättillgängligt inte minst för barn, gamla och funktionsnedsatta. En särskilt viktig roll har kulturen för ett starkt socialt kapital och social tillit mellan människor och mellan individer och institutioner. är unikt, och självklart är den svenska kulturen unik och värd att värna, vårda och visa. Den gemensamma svenska kulturen har också en avgörande betydelse för det fredliga, demokratiska och solidariska välfärdssamhälle som formats i . Det välfärdssamhälle vi ser krackelera inte minst på grund av storskaliga kulturella spänningar och motsättningar. Att stärka vårt lands gemenskap liksom kulturarvets ställning är alltså positivt för samhällsutvecklingen och den nationella sammanhållningen. Svensk kultur ska erkännas och kultur- och kunskapsinstitutioner med bildningsuppdrag tillåtas få vara just bildningsinstitutioner. För del är det viktigare att samlas kring gemensamma normer och värderingar, traditioner, seder och bruk för att hålla ihop. Särskilt viktigt är detta i ett samhälle med en solidariskt finansierad välfärd, just eftersom den solidaritet som håller upp systemet i sin tur baseras på en gemensam identitet och en stark känsla av gemenskap. syn är att den svenska kulturen ska erkännas och blomstra. Utifrån det här bör en stor del av kulturpolitikens fokus vara att vårda och värna det svenska kulturarvet, det svenska språket, svenska värderingar och kunskap om historia. Samhället bör även prioritera tillgänglighetsåtgärder, kultur i relation till folkhälsa och insatser som är ägnade åt att bevara det svenska naturarvet. Allas rätt till kultur och gemensamma kulturella referenspunkter är en grogrund för social sammanhållning mellan gammal och ung, fattig och rik, stadsbo och landsbygdsbo, oavsett härkomst. För att leda kulturpolitiken mot detta paradigmskifte bör nya kulturpolitiska mål inrättas. Målen bör ta följande aspekter i åtanke: kulturens egenvärde för oss människor som kulturella varelser, omsorgen om vårt arv och kulturens roll för samhälle och sammanhållning, individuell livskvalitet och kulturarbetares förutsättningar på arbetsmarknaden. En erkänd svensk kultur – med bildning i fokus drivs av en omsorg om att värna, vårda och visa svensk kultur. Det handlar för oss om såväl de sköna konsterna som de sociala koderna. Det är för vårt land viktigare att samlas kring gemensamma normer och värderingar, kollektiva minnen, gemensamma myter, högtider, traditioner, seder och bruk för att hålla ihop. Särskilt viktigt är det i ett samhälle med en solidariskt finansierad välfärdsmodell som vår, eftersom den solidaritet som håller upp systemet i sin tur baseras på en gemensam identitet och en stark känsla av gemenskap. Vårt mål är att den svenska kulturen ska erkännas och blomstra framför att kvävas av förminskande, eller förnekande självförakt. De klassiska bildningsinstitutionerna ska få vara röster och bärare av klassiska bildningsideal och inte åläggas raster av dagspolitiska trender. För har kulturen en central plats i livet, politiken och samhällsbygget. Kulturlivet och civilsamhället ska främjas och stödjas att vara livskraftigt och åtkomligt i hela landet, i nära relation till medborgarna och oavsett huvudman. Ledord i vår politik är tillgänglighet och folkhälsa. Vi ser kultur som en viktig beståndsdel genom livets alla skeden, men gör också riktade satsningar för att särskilt tillgängliggöra kulturen för barn, gamla och funktionsnedsatta. För oss är det självklart att är unikt och att svensk kultur är unik och väl värd att bevara och belysa. Vår gemensamma kulturella odling på beprövad och historisk grund i landet är betydligt äldre än det politiserade och segregerande mångkulturalistiska samhällsbygget i . Det är särskilt av vikt att belysa den svenska kulturens betydelse för det fredliga, demokratiska och solidariska välfärdssamhälle vi lever i. Att stärka den nationella identiteten, sammanhållningen och kulturarvets ställning är således en förutsättning för alla som värnar en hållbar förvaltarskapstanke och vill främja en positiv samhällsutveckling. väljer i den här utgiftsområdesmotionen att prioritera vår kulturarvsmiljard, efterlängtade produktionsincitament till glädje för film- och tv-produktion i samt omfattande satsningar för bibliotek och läsande och kulturlotsar i landets kommuner. Insatser i relation till folkhälsa och åtgärder som är ägnade åt att bevara och levandegöra det svenska kultur- och naturarvet ligger fast. Vidare anser vi det viktigt att kulturpolitiken är lyhörd för att vi människor är kulturella varelser varför det finns stora värden i att den gemensamt finansierade kulturen står nära medborgarna och stödjer därför ansatser som syftar till att fördela kulturen något mindre centraliserat och något mer regionalt och lokalt. I detta ligger även satsningar på barn, unga och funktionsnedsatta. Vi satsar också på att öppna och tillgängliggöra museer och samlingar för fler, samt att säkra kulturarvets olika former för framtida generationer och implementera en bred reformagenda för att levandegöra och synliggöra vårt lands samlade kollektiva minne. Kulturarvsmiljard, investeringar i landets kulturmiljöer och kulturlotsar skulle fylla reella behov, bygga gemenskap och skapa långvarigt stabila förutsättningar. Vi sänker anslag som inriktar sig på uppenbart mångkulturalistisk och politiserad verksamhet, samt delar av den mer subventionstyngda samtidskulturen. Vi drar också in öronmärkta och styrande, samt i många avseenden splittrande, integrationsåtgärder inom folkbildningsväsendet. Dessutom minskar vi anslagen till organisationer som enbart baseras på kön och etnicitet. Vidare ser vi det som självklart att föreningar som uppbär någon form av offentligt stöd också är öppna för allmänheten. Vissa anslag minskas till följd av skarpare reglering och kontroll av att de verksamheter som uppbär statsbidrag delar det svenska samhällets grundläggande demokratiska värderingar. Kultur är inte bara en central byggsten i vårt samhälle och vår nationella sammanhållning, det är dessutom en värdefull beståndsdel i varje individs liv. Att skapa och ta del av kulturupplevelser bidrar till den personliga utvecklingen och höjer livskvaliteten. ser det som självklart att denna möjlighet ska finnas för människan genom hela hennes liv, från skapande förskola till skapande äldreomsorg. Vi eftersträvar en bred och livskraftig svensk kultur och en kulturpolitik där barns, äldres och funktionsnedsattas tillgång till kultur beaktas från vaggan till graven. uppfattning är att staten har ett tungt ansvar vad gäller att skapa goda grundförutsättningar för ett levande kulturliv och för att säkerställa en god infrastruktur för kulturarbetare. Detta bland annat genom att tillhandahålla utbildningar och statliga kulturinstitutioner av hög kvalitet liksom ett fungerande regelverk anpassat till kulturskaparnas särskilda arbetsvillkor, och föra en aktiv arbetsmarknadspolitik. visar erfarenheter och lägesbilder under coronakrisen på sårbarhetselement och underbygger principiella utgångspunkt om att fler av kulturlivets aktörer behöver fler ben att stå på och stimuleras till en högre krisberedskap. Att erkänna den målbilden och därefter gemensamt sträva efter att skapa de möjligheterna mellan offentlig sektor, civilsamhället och den enskilda kulturaktören är ett viktigt led i att rusta kulturlivet i för att stå stabilt vid kommande prövningar. Inspiration finns att hämta i vår omvärld där fler finansieringskällor och fler driftsformer än offentlig sektor, jämte ett livskraftigt civilsamhälle, skapar nät av noder där kulturlivet blomstrar och också sinsemellan finner nya kluster och synergieffekter. Vår uppfattning är att graden av direkta och indirekta statliga subventioner riktade till samtidskultur och enskilda kulturskapare skulle behöva vara mindre än , dels för att minska beroendeställningen till det politiska systemet, dels för att kratta manegen för nya finansieringsvägar. är statens ansvar för kulturarvet desto större. I de kulturpolitiska målen bör tydligt framgå att staten har ett ansvar för att skapa goda grundvillkor för kultursektorn, men att just samtidskulturens subventionsberoende av offentlig sektor bör minska successivt. Med dessa aspekter i åtanke, kulturens egenvärde för oss människor som kulturella varelser, omsorgen om vårt arv och kulturens roll för samhället, individuell livskvalitet och arbetsmarknadens förutsättningar, föreslår att de nuvarande nationella målen för kulturpolitiken ska upphävas och ersättas av följande nationella kulturpolitiska mål. Kulturen ska binda samman förflutna med nutid och framtid, förvalta landets historia och arv samt främja gemenskap och sammanhållning och trygga den nationella identiteten. Möjlighet till kulturupplevelser ska finnas för individer i alla livets skeden. Kulturen ges möjlighet att spela en stor roll för hälsan och knyta ihop natur- och kulturvård. Kulturhistorisk hänsyn och kulturell planering ska vara en integrerad del av stads- och samhällsbyggnadsfrågor. Det ska finnas god tillgång till kulturella utbildningar och kulturinstitutioner av hög kvalitet samt ett fungerande regelverk anpassat till kulturskaparnas särskilda arbetsvillkor. Samtidskulturen ska stödjas att finna fler finansieringskällor. För att uppnå målen ska kulturpolitiken: ─ främja kulturarvsvårdande insatser och stödja projekt som syftar till kulturarvets och den nationella identitetens bevarande och ökad sammanhållning i samhället ─ främja möjligheter till deltagande i kulturlivet och kulturupplevelser för individer i olika livsskeden ─ knyta ihop kultur och hälsa och banden mellan natur- och kulturvård ─ väva samman den kulturella sektorn med samhällsbyggnad, regional utveckling och tillväxt ─ särskilt beakta förutsättningar för barn, äldre och personer med funktionsnedsättningar ─ säkerställa en god infrastruktur med fungerande regelverk för kultursektorn och däri verkande kulturarbetare ─ främja en högre grad av självständighet och självförsörjning inom samtidskulturen. principiella utgångspunkt om att fler av kulturlivets aktörer behöver fler ben att stå på och stimuleras till en högre krisberedskap. Att erkänna den målbilden och därefter gemensamt sträva efter att skapa de möjligheterna mellan det offentliga, civilsamhället och den enskilda kulturaktören är ett viktigt led i att rusta kulturlivet i för att stå stabilt vid kommande prövningar. Inspiration finns att hämta i vår omvärld där fler finansieringskällor och fler driftsformer än offentlig sektor, jämte ett livskraftigt civilsamhälle, skapar nät av noder där kulturlivet blomstrar och också sinsemellan finner nya kluster och synergieffekter. Det här är värt att lära av. Vår ambition och reformagenda för att väva in det kulturella perspektivet i andra delar än de traditionellt kulturpolitiska lyser fortsatt som en stark ledstjärna. Inom utgiftsområdet minskas anslag avseende segregerande, verkningslösa och rentav kontraproduktiva integrationsåtgärder. Dessutom minskas vissa anslag till följd av skarpare reglering och kontroll av att de verksamheter som uppbär statsbidrag delar det svenska samhällets grundläggande demokratiska värderingar. Stöd till organisationer som baseras på kön eller etnicitet dras in. förslag: Kulturarvsmiljard. Den svenska kulturens särart bottnar i historia, natur och klimat. Det svenska kulturarvet ska vårdas och värnas, till gagn för nationens sammanhållning och för att öka kunskaperna om svensk historia och vår gemensamma identitet. I konkreta budgettermer översätts detta i en kulturarvsmiljard, där en höjning av den kyrkoantikvariska ersättningen motsvarar ungefär hälften. Andra komponenter är satsningar på bland annat , och folkminnen och . vill även inrätta en särskild fond dit privatpersoner, organisationer, föreningar och i särskilda fall även kommuner ska kunna vända sig för att äska medel till verksamheter som bevarar och levandegör kulturarvet. Utöver att bidra med rena ekonomiska medel skulle en särskild kulturarvsfond också skicka en tydlig signal om att staten värdesätter den svenska nationens historia och kulturarv – på riktigt, från yttre glesbygd till inre storstad. avsätter också medel för att bevara, vårda, levandegöra och sprida kunskap om fornlämningar, kulturlandskap och bebyggelse, bland annat genom ett rotavdrag öronmärkt för kulturhistoriska bebyggelsemiljöer. Framåt bör en samlad översyn av utbildningsbehoven inom byggnadsvårds- och kulturmiljöområdet i stort göras för att säkra kunskapsöverföring och rekryteringsbehov för framtiden. förslag: Kulturlotsar och Sverigecenter, 300 miljoner. För att stärka integrationen i samhället, kommunernas utveckling, invånares relation till sitt lokala kulturarv och det sociala kapitalet föreslår kulturlotsar och Sverigecenter, en landsomfattande kulturpolitisk reform för sammanhållning och vitalisering av kulturlivet. Kulturlotsen är en funktion för samordning av kulturinsatser på både och nationell nivå. Lotsreformen utgör huvuddelen av denna satsning. Sverigecentren, en form av pilotprojekt, är tänkta som en väg till deltagande i svensk kultur och samhällsorientering i landets särskilt utsatta områden. förslag: Bibliotekstjänsterna och den tryckta litteraturskatten digitaliseras, 100 miljoner. Våra nordiska grannländer har i flera avseenden gjort betydande framsteg vad gäller digitaliseringen av bibliotekstjänster och har visat på möjligheter för att utveckla biblioteken, dess uppdrag och samverkan. För ökat nordiskt erfarenhetsutbyte, ökad likvärdighet och bättre samordning bör det vara en uttalad ambition att digitaliserar merparten av vad som har getts ut i landet. Flera olika åtgärder är nödvändiga, och därför anslås ca 100 miljoner för detta arbete. förslag: Produktionsincitament för filmproduktion införs, 300 miljoner är på väg att tappa vital film- och tv-produktion. Stora delar av vår omvärld har statliga produktionsrabatter för filmproduktion i landet där staten återbetalar av bolagens utgifter, vilket stimulerar såväl filmskapandet, som inspelningsmiljöerna och ekonomin. Det här ger andra länder stora konkurrensfördelar och motsvarande nackdelar så länge motsvarande rabatter saknas i vårt land. Detta har blivit alltmer kännbart , då stora filmproduktioner förlagts till andra länder. motionerade om införandet av produktionsrabatter för filmproduktion i och har drivit frågan . övriga partier och även sittande regering har anammat förslaget och är i sak positivt inställda. har tidigare riktat ett tillkännagivande om att utreda frågan. Frågan är nu utredd, men regeringen avsätter inga ekonomiska medel för ett införande, inte heller . Rapporter från och finns att tillgå i frågan. Reformen väntas initialt kosta ca att införa, men beräknas vara självfinansierande och stärka flera delar av näringslivet och besöksnäringen. Att medel för produktionsincitament för filmindustri i saknas såväl i årets som förra årets budgetproposition från regeringen har uppmärksammats medialt. Ett införande kan ses, inte bara som en stimulans för filmproduktion, utan även en successiv omställning från en bidragsfinansierad och politiserad filmpolitik, till en friare filmbransch med bättre villkor för filmproducenter och branschen i stort. Tabell 1 Anslagsförslag 2021 för utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet Stöd till icke-statliga kulturlokaler Bidrag till regional kulturverksamhet Bidrag till vissa scenkonstinstitutioner Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter Myndigheten för tillgängliga medier Konstnärlig gestaltning av den gemensamma miljön Bidrag till bild- och formområdet Ersättningar och bidrag till konstnärer Centrala museer: Myndigheter Centrala museer: Stiftelser Bidrag till vissa museer Forum för levande historia Statliga utställningsgarantier och inköp av vissa kulturföremål Myndigheten för stöd till trossamfund Forskning och dokumentation om medieutvecklingen Avgift till Europeiska audiovisuella observatoriet Myndigheten för ungdoms- och civilsamhällesfrågor Bidrag till nationell och internationell ungdomsverksamhet Särskilda insatser inom ungdomspolitiken Bidrag till allmänna samlingslokaler Bidrag till riksdagspartiers kvinnoorganisationer Insatser för den ideella sektorn Särskilda insatser inom folkbildningen Stimulansbidrag kultur i vården Vi anslår ytterligare medel för att ska kunna genomföra och samordna arbetet kring en nationell kulturkanon. Utöver det får myndigheten även i uppdrag att samordna kulturlotsarna. 1:4 Forsknings- och utvecklingsinsatser inom kulturområdet Anslaget tillförs för att stödja projekt som syftar till att via nyttjande av ny teknik förbättra tillgängligheten på kulturområdet för personer med funktionsnedsättningar. Projekten ska utföras parallellt och i samspel med kartläggningen av hur digital teknik kan användas för att tillgängliggöra kultur för denna grupp. 1:5 Stöd till icke-statliga kulturlokaler Anslaget tillförs för utökade satsningar på tillgänglighetsanpassning av icke-statliga kulturlokaler. 2:1 Bidrag till vissa scenkonstinstitutioner Vi avvecklar nationella barn- och ungdomsscenen ”Unga ” då vi prioriterar andra satsningar som bredare möter barn och ungas tillgång till kultur. 2:2 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål Det är problematiskt med en allt för omfattande statlig finansiering av den fria konsten och kulturen, eftersom ett beroende inte innebär frihet. Vi motsätter oss därför regeringens permanenta höjning av medlen till fria aktörer inom scenkonst- och musikområdet. tillförs medel i syfte att i ökad omfattning bevara, levandegöra och sprida det musikaliska kulturarvet som en viktig del av den traditionella, folkliga, svenska kulturen. av dessa medel avsätts för att förstärka och bättre samordna visarkiven i . Utöver det följer vi inte med på regeringens aviserade sänkning av anslaget. 3:1 Bidrag till litteratur och kulturtidskrifter Anslaget minskas med då bland annat medel för internationellt litteratursamarbete, litterära evenemang och efterhandsstödet till litteratur sänks. Anslaget för kulturtidskrifter behålls till största del, men minskas med . Anslaget tillförs i syfte att bland annat höja ambitionsnivån vad gäller arbetet med konvention om skydd för det immateriella kulturarvet och vad gäller bevarandet och levandegörandet av de estlandssvenska och finlandssvenska minoriteternas kulturarv. Dessutom anslås för att åter stärka institutets arbete och närvaro i och norra , sedan avvecklandet av DAUM i staden. Detta för att särskilt för att bevara och levandegöra de samiska och tornedalsfinska kulturarven. Det finns runtom i landet en rad specialmuseer, men till skillnad från våra nordiska grannländer och , så har inget nationellt offentligt finansierat kulturarvscenter där till exempel döva, syn- och hörselskadade kan ta del av samlad kunskap och kompetens, föremål och arkivalier, som visar dessa gruppers historiska arv. Tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning ska naturligtvis i hög utsträckning vara en integrerad del i övriga museers verksamhet, men ett samlat center kunde också fungera som resurs för övriga museer. För att få en god uppfattning om behov och omfattning, så vill vi som ett första steg i ett synliggörande och tillgängliggörande av kulturarvet för dessa grupper ge ett riktat uppdrag till att samla in och bygga upp en kunskapsbas kring detta, i samråd med Forum för levande historia. Därför ger vi till institutet i syfte att kunna tillsätta resurser för att utföra detta arbete. Anslaget tillförs medel i syfte att, med särskilt fokus på barn och unga, intensifiera arbetet med att skapa intresse kring, och sprida kunskap om, äldre hantverksmetoder och den traditionella svenska folkkonsten. 4:4 Bidrag till bild- och formområdet Det är problematiskt med en allt för omfattande statlig finansiering av den fria konsten och kulturen, eftersom ett beroende inte innebär frihet. Vi avvisar förslaget om att permanent stärka stödet till fria aktörer inom bild- och formområdet utifrån detta skäl. Gruppen har redan fått stöd för att lindra de ekonomiska konsekvenserna av Coronapandemin genom medel i extrabudgeten. 5:2 Ersättningar och bidrag till konstnärer Anslaget minskas i linje med vår principiella hållning om att delar av den statliga subventioneringen av samtidskonst och samtidskonstnärer bör bli något mer återhållsam. I stället för vissa former av direkt subventionering genomför vi olika former av lättnader och bättre villkor för kulturskapare. Anslaget tillförs en generell förstärkning mot bakgrund av vår vilja att trygga både tillfälliga behov och långsiktiga åtaganden. Vi anammar regeringens generella höjning av anslaget, men tillför också ytterligare en förstärkning för att kunna gå vidare med flertalet av arkivutredningens förslag. Anslaget tillförs medel och ökningen rymmer en förstärkning av verksamheten och kulturarvsforskningen i stort. Ökningen ska täcka ökade utgifter till följd av en ambitionshöjning kring basverksamheten, förbättrad tillgänglighet till fornminnen och intensifierade åtgärder mot kulturarvsbrottslighet. Därutöver anslår vi också riktade medel för ett fortsatt och intensifierat arbete med att i olika former verka för att kartlägga, förebygga och begränsa skadorna på kulturlämningar i den svenska skogen. Anslagsökningen rymmer också öronmärkta för att täcka ökade administrativa kostnader i samband med inrättandet av en kulturarvsfond, samt öronmärkt för en utredning och framtagande av en långsiktig strategi för landets kulturreservat. Inom ökad ram uppdras myndigheten också att tillsammans med samordna och administrera kulturlotsar och Sverigecenter. 7:2 Bidrag till kulturmiljövård , då kulturreservaten infördes, var anslagsposten i statens budget . Anslaget har inte följt inflationen som behoven är stora. anser att det är hög tid att skjuta till efterlängtade resurser för värnandet av våra gemensamma kulturmiljöer. Vi gör en uppräkning av anslaget till dagens penningvärde. En utbrytning görs även för att tydliggöra medelstilldelningen till kulturreservat. Medlen läggs i ett eget anslag, anslag 99:2 Kulturreservat. är den kyrkoantikvariska ersättningen , en nivå stödet har legat på en längre följd av år.