mot · H802597 · 2020-09-30 00:00:00 — Mycket tyder på att försöker knyta allt närmare och att man strävar efter att i någon form använda sig av det över avtalet om som en unionsstat till . För en demokratisk utveckling i såväl som i hela regionen måste arbeta för att stödja demokratiska opposition och för att diktatorn ska tvingas avgå. Efter stöttade de ryska minoriteterna i de stater som motsatte sig rysk kontroll, t.ex. de baltiska staterna. Stödet kom i form av pengar, ryska pass och propagandamedel. Gränsdragningen mellan de baltiska staterna och löstes i stort sett . och vägran att automatiskt ge sina rysktalande invånare medborgarskap komplicerar dock fortfarande relationerna. kritiserar de baltiska staterna vägran att erkänna att de ockuperades av under och efter . Regeringen bör inom ramen för samarbetet inom främja såväl förbättrade relationer mellan de baltiska staterna och som relationerna mellan baltiska folkgrupper och ryska minoriteter i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. De baltiska staterna gick med i både EU och Nato 2004. Deras ekonomiska beroende av är obetydligt. försöker minska sitt beroende av transporter genom . Även i är ryska påverkansoperationer ett problem och relationerna mellan och de baltiska staterna är fortsatt ansträngda. anser att i samarbetet inom spelar en viktig roll för utvecklingen i regionen och att , utöver de redan prioriterade områdena demokratisk utveckling, respekt för mänskliga rättigheter samt miljö- och klimatfrågor, även bör verka för att stärka ländernas motståndskraft mot ryska påverkansoperationer. Detta kan exempelvis ske genom kunskapsutbyten som även stärker den svenska förmågan på området. Det är positivt att kontakter med , i första hand genom folk-till-folk-samarbete och informationsinsatser, också ses som en viktig målsättning. Regeringen bör inom ramen för samarbetet inom verka för att stärka de baltiska staternas motståndskraft mot ryska påverkansoperationer. Detta bör ställa sig bakom. Den pågående coronapandemin har fått förödande konsekvenser över hela världen. Den har tvingat såväl enskilda människor som hela samhällen att ställa om. Oron för nära och kära har fått oss alla att förändra våra livsmönster. Pandemin har visat på allvarliga svagheter i vår krisberedskap. En av de mest uppenbara är bristen på adekvat skyddsutrustning för vård- och omsorgspersonal. Vid en annan typ av kris kommer det dock att vara annat som saknas, reservdelar, läkemedel, livsmedel osv. beredskapslager monterades ner efter och saknas tillräcklig beredskap i händelse av en allvarlig kris. Att omgående bygga upp den typen av lagerhållning skulle sannolikt bli kostsamt. Även om målet bör vara en ökad grad av nationell lagerhållning av livsmedel och samhällsviktiga produkter skulle gemensamma beredskapslager i de nordiska länderna kunna vara en lösning. Även självförsörjningsgraden av livsmedel i de nordiska länderna bör öka. Det skulle göra oss mer rustade för kommande kriser som också kan innebära stängda gränser och restriktioner kring transporter och infrastruktur. Särskilt ligger långt framme jämfört med . Där är den civila beredskapen bättre och planer finns t.ex. för hur jordbruket ska fungera och producera livsmedel även vid kris. behöver inspireras och samarbeta djupare med de andra nordiska länderna för att stärka vår motståndskraft. saknar beredskapslager för livsmedel. Så har inte alltid varit fallet. började successivt avveckla lagren , bl.a. med anledning av inträdet i EU, för att i stället förlita sig på att marknaden garanterar tillgång på livsmedel även i kristider. hade hundratals lager och tusentals ton med exempelvis potatis, socker, kaffe, bönor och linser. har bedömt att skulle klara sig i ungefär om importen av mat upphörde. föreslår att det påbörjas ett inledande arbete med att åter upprätta beredskapslager för bl.a. livsmedel i . I de delar det bedöms lämpligt och möjligt ska beredskapslager även upprättas i samarbete med våra grannländer. föreslår även försök med regionala center för fossilfritt producerade beredskapslivsmedel där berörda myndigheter genomför en pilotstudie där naturbruksgymnasier testar att producera beredskapslivsmedel löpande på ett hållbart sätt baserat på de lokala kretsloppen. Vi ser även positivt på om en sådan studie skulle genomföras tillsammans med våra grannländer. I delbetänkandet av Utredningen om hälso- och sjukvårdens beredskap (SOU 2020:23) föreslås bl.a. en översyn över de övergripande internationella krishandelsavtal som tecknats med och . Man föreslår också att regeringen ska ta initiativ till en diskussion inom det nordiska hälsosamarbetet om nordisk tillverkningsberedskap. I betänkandet konstateras att i händelse av en kris kommer inflödet av läkemedel och sjukvårdsmaterial vara begränsat och den lagerhållning som finns i kommer inte att räcka. har redan i motionen Säker tillgång till läkemedel (2019/20:669) krävt att det vid internationella kriser måste finnas tillgång till läkemedel som inte kan anstå. Att göra detta i samarbete med andra nordiska länder kan vara ett sätt. Bristen på läkemedel finns runt om i , och ett ökat statligt ansvarstagande är nödvändigt. I motionen Beredskap mot pandemier (2020/21:389) föreslår att förutsättningarna för offentligt ägd tillverkningsindustri för vaccin ska utredas. Detta bör kompletteras med ett bredare ansvarstagande i form av ett statligt läkemedelsbolag. Regeringen bör återkomma med en utredning om ett statligt bolag med uppdrag att trygga läkemedelsförsörjningen i och att detta om möjligt ska göras i samarbete med våra nordiska grannländer. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 7.2 Försvars- och säkerhetspolitiskt samarbete inom militära alliansfrihet har tjänat oss och vår omvärld väl och har möjlighet att göra det . Den militära alliansfriheten har bidragit till att generation efter generation i kunnat leva i fred. Den militära alliansfriheten har dessutom gett oss ett utrikespolitiskt handlingsutrymme som gjort att kunnat spela en viktig internationell roll för fred och nedrustning – när den politiska viljan funnits. Ett ökat nordiskt samarbete är dock både viktigt och efterfrågat. Där kan Nordic Defence Cooperation (Nordefco) spela en roll. ser möjligheter att fördjupa samarbetet med våra nordiska grannländer, i synnerhet , på en rad områden inom försvarspolitiken. Vi ställer oss bakom ett utökat nordiskt samarbete på försvarsområdet för effektiviserad resursanvändning, ökad effekt och ökad militär förmåga, så länge det inte hotar den nationella beslutanderätten avseende säkerhetspolitiken och det nationella försvaret. militära alliansfrihet får inte påverkas. Det nordiska samarbetet ska inte ersätta svensk förmåga, utan de ska komplettera varandra. är starka motståndare till ett svenskt närmande till Nato. Ett medlemskap i kärnvapenalliansen skulle bidra till att öka spänningen i vårt närområde och kunna tvinga oss att delta i oönskade krig och konflikter. Nato har dessutom en rad alltmer auktoritära medlemsländer som , och . Läs mer i vår riksdagsmotion För militär alliansfrihet (2017/18:554). Att flera av de nordiska länderna är medlemmar i komplicerar naturligtvis ett nordiskt försvarssamarbete. Det är därför av vikt att hitta former för ett ökat samarbete utan att det för oss närmare Nato. Vi menar tvärtom att ett ökat nordiskt samarbete inom försvars- och säkerhetsfrågor kan fungera som en motvikt till högerns och Socialdemokraternas närmande till Nato. Särskilt i när spänningarna inom Nato är allt tydligare och bl.a. president har kallat Nato för ”en hjärndöd allians”. längsta gräns mellan två länder går mellan och och stora delar omfattas av bergskedjan . Historien har visat att de svensk-norska kontakterna och kommunikationerna är av yttersta vikt vid en kris. Det finns starka säkerhetspolitiska skäl att i högre utsträckning betrakta som en geopolitisk helhet. har historiskt haft en särskild ställning vad gäller militär närvaro. Med bakgrund i det s.k. Ålandsservitutet har demilitariserats och sedermera neutraliserats. ska stå upp för ett demilitariserat och neutraliserat och vara tydligt gentemot omvärlden med att ett ökat militärt samarbete mellan och inte innebär några avsteg från detta. säger nej till ett svenskt deltagande i EU:s stridsgrupper och vi reserverade oss mot att som ramnation ledde den nordiska stridsgruppen . Stridsgrupperna är en del av EU:s militarisering. är officiellt fortfarande militärt alliansfritt, men genom att delta i den nordiska stridsgruppen anser vi att har frångått kravet på att svenska militära insatser internationellt alltid ska ha FN-mandat eller vila på en annan folkrättslig grund. Det vänder vi oss starkt emot. är det atombomberna fälldes över och . Men kärnvapen är fortfarande en viktig del i många länders försvarsdoktrin. har ett förflutet av aktivt arbete för nedrustning i allmänhet och kärnvapenavrustning i synnerhet. Genom historia av militär alliansfrihet finns en unik röst som bör användas än tydligare för en global kärnvapennedrustning. Natomedlemskapen splittrar i kärnvapenfrågan. Som självständig och militärt alliansfri stat bör självklart tillhöra de länder som ratificerar FN:s konvention om kärnvapenförbud. Regeringen bör därför omgående signera FN:s avtal om förbud mot kärnvapen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Överenskommelser om kärnvapenfria zoner är ett av de allra mest effektiva verktygen mot kärnvapen och mot kärnvapenspridning. Om länder kan vara förvissade om att andra stater inte håller kärnvapen dämpar det viljan att skaffa egna. Stora delar av världen omfattas redan av kärnvapenfria zoner/zoner fria från massförstörelsevapen. Det gäller exempelvis , , och . Med tanke på de övriga nordiska ländernas ointresse för frågan ligger ett särskilt ansvar på att gå före och driva förbudet vidare. är en militär- och kärnvapenfri zon. En kärnvapenfri zon även i övriga vore inte bara ett säkerhetspolitiskt riktigt beslut utan också en viktig markering för fred och kärnvapennedrustning gentemot världssamfundet. Regeringen bör därför arbeta för att ska bli en kärnvapenfri zon och vidta nödvändiga åtgärder i linje med detta. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Den spända relationen mellan och Nato riskerar att bidra till en ökad tilltro till kärnvapnens avskräckande förmåga med upprustning och terrorbalans som följd. I sin årsbok konstaterar fredsforskningsinstitutet att även om antalet kärnvapen minskar något i världen så fortsätter alla stater som innehar kärnvapen att modernisera sina vapenarsenaler. Att och som tillsammans innehar av alla kärnvapen fortsätter att modernisera sina stridsspetsar skapar osäkerhet i omvärlden. 2018 rapporterades att placerat ett permanent förband med kärnvapensystemet Iskander‑M i . Det innebär att kärnvapen finns från territorium. En fortsatt upprustning vore förödande för förutsättningarna att bygga fred och säkerhet i vårt absoluta närområde. bör arbeta för att ska bli en kärnvapenfri zon. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Flera av de stater som visar ett allt större intresse för har kärnvapen. Kärnvapen har också befunnit sig i genom de kärnvapenbestyckade ubåtar som flera stater innehar. bör ta initiativ till en zon fri från massförstörelsevapen i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För vidare läsning om hållning gällande kärnvapen, se vår motion Förbud mot kärnvapen (2016/17:156). 7.4 för ett starkare FN FN är den viktigaste internationella organisationen för frågor som rör konflikter, säkerhet och nedrustning. Genom folkrätten har FN en särställning som det organ som kan ge mandat till internationella militära insatser med folkrättslig grund. Trots organisationens brister och tillkortakommanden finns det inte någon annan organisation eller arena som kan ersätta FN. FN har påbörjat ett stort reformarbete som än så länge ser ut att bidra till en utveckling av organisationen. Vi har ytterligare fler förslag för att stärka och utveckla FN i vår riksdagsmotion Ett starkare FN (2016/17:48). Under en rad år har vi sett hur FN:s roll och folkrätten undergrävts genom att länder valt att genomföra militära interventioner, ockupationer och annekteringar utan stöd av FN-mandat. FN:s roll som fredsfrämjande aktör har också undergrävts när allt fler internationella insatser genomförts av organisationer som Nato och EU. Ska arbetet för fred, säkerhet, nedrustning och avspänning vara framgångsrikt måste respekten för folkrätten och FN öka. vill se ett FN som har kapacitet att genomföra alla internationella insatser på egen hand. Så är inte fallet och har FN delegerat genomförandet av ett stort antal internationella insatser till andra organisationer. Detta är en olycklig utveckling. Förtroendet för världsorganisationen som den självklara aktören när det gäller att förebygga och hantera konflikter måste återupprättas, genom en höjd ambitionsnivå och kraftfulla insatser. anser att bara ska delta i internationella insatser som har ett FN-mandat och att bidrag till FN:s insatser ska öka. På så sätt kan vårt land bidra till att förstärka FN-systemets trovärdighet. bör även arbeta för ett ökat engagemang för FN:s fredsbevarande insatser bland de nordiska länderna. 7.5 Internationell närvaro och militariseringen av är en unik del av vår planet. Delar av har varit täckta av is vilket har lett till att ett alldeles särskilt, men också känsligt, natur- och djurliv har utvecklats. är hoten mot allvarligare än . På få andra ställen på jordklotet har klimatförändringarna varit så omfattande och fått så dramatiska konsekvenser för både växtliv, djur och människor. I klimatförändringarnas spår uppstår nya utmaningar. När isen smälter möjliggörs utvinning av de naturresurser som finns i och nya transportleder öppnas upp genom nordost- och nordvästpassagerna. Det innebär både nya hot mot miljön och att risken för säkerhetspolitiska spänningar i regionen ökar. och ligger i och är att betrakta som vårt lands absoluta närområde. Klimatförändringar, miljöhot och säkerhetspolitiska konflikter i kommer därför att ha direkt påverkan på vårt land. Trots det är debatten om i stort sett frånvarande i . Försvarsberedningen konstaterar i sin rapport (Ds 2017:66) hur olika intressen i står mot varandra. Ett tecken på det ökade intresset för är att allt fler länder väljer att ansöka om observatörsstatus i . Ett annat är den ökade militära närvaron i . färdigställde t.ex. en ny militärbas på den arktiska ögruppen land. Trots att stora delar av inte ligger inom något lands territorialgränser gör ett flertal länder anspråk på stora delar av området. Det gäller både , , , och . Även stormakten har visat ett allt större intresse för både naturtillgångar och transportvägar trots att man helt saknar arktiskt territorium. Eftersom flera av de inblandade länderna är medlemmar i har också militäralliansen blivit en aktör i regionen. har dock hitintills varit tydligast i sina anspråk genom att placera en rysk flagga på havsbotten exakt på . Det upptrissade säkerhetspolitiska läget mellan och riskerar att få förödande konsekvenser. Den naturliga lösningen på ökade spänningar borde vara nedrustning, ökat samarbete och utbyte. menar att det är av yttersta vikt att vidhålla ett nära samarbete mellan samtliga länder som inkluderas i närområde, inkluderat. Sådana samarbeten sker t.ex. genom , och Östersjöstaternas råd. Ländernas geografiska anspråk upp militärt och militariseringen av märks även i vårt eget land, inte minst genom de internationella militärövningarna i norra . Som exempel kan den återkommande övningen Cold Response som arrangeras inom ramen för Partnerskap för fred nämnas. Likaså Loyal Arrow som genomfördes och var den största flygövningen i historia eller övningen Vintersol 2018 som ägde rum i och i området runt , där amerikanska marinkårssoldater deltog. deltog också i en av de allra största Natoövningarna: Trident Juncture 18. Övningen ägde till största delen rum i och var en av de största som någonsin skett i landet med över 50 000 deltagare från mer än 30 länder. Under övningen övade också bl.a. amerikanskt flyg i svenskt luftrum. ska inte delta i Natoledda övningar då dessa urholkar den svenska militära alliansfriheten. Natoledda övningar som äger rum på svensk mark, i vårt luftrum och på vårt territorialvatten ska upphöram, och Nato ska inte tillåtas öva eller testa vapensystem inom gränser. Det leder till en ökad hotbild mot när flera länder tillåts göra sig redo för strid i . ska därför riva upp samförståndsavtalet om värdlandsstöd med Nato. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att allt fler länder blickar mot måste däremot inte betyda en ökad risk för konflikter. Det finns goda exempel i regionen på hur säkerhetspolitiska spänningar kan omsättas i ömsesidigt samarbete. är t.ex. via medlem i flera internationella organisationer som arbetar med forskning och forskningsinfrastruktur i . Efter togs Spetsbergstraktaten fram, ett fördrag som reglerar och Björnöns folkrättsliga och politiska status. är fördraget undertecknat av drygt 40 stater och det skulle i flera delar kunna vara en förebild för ett framtida avtal om . bör ta initiativ för en konvention för som innebär en demilitarisering av regionen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 7.5.1 som militärt övningsområde används stora delar av som övnings- och testområde, både för svensk och för utländsk militär. medverkan i ett antal internationella militära samarbeten såsom Pesco och samförståndsavtalet om värdlandsstöd med Nato innebär en rad åtaganden och innefattar inte sällan gemensamma övningar. ser med oro på hur stora delar av görs om till ett militärt övningsfält. En ökad övningsverksamhet, oavsett om den sker tillsammans med Nato, Pesco eller andra konstellationer inom EU, riskerar att få negativa konsekvenser för såväl människor och miljö som viktig näringsverksamhet i området. Det är också av försvarspolitiska skäl tveksamt hur försvarsförmåga stärks genom att andra länder ges tillgång till att testa och öva i vårt kalla klimat. Övningsfältet range (Neat) inkluderar både Space Center utanför och Test Range i och utgör därmed största militära övningsområde över land. Övningsfältet har utvecklats till en allt viktigare arena för Natos tester av bombflygplan, drönare, missiler och andra vapentyper. har kraftigt motsatt sig denna utveckling. Läs mer i vår motion Försvarsmakten, klimat och miljö (2018/19:1761). förvaltas av genom Spetsbergtraktaten . Avtalet slår bl.a. fast att ska vara neutralt och en permanent demilitariserad zon. Traktaten ger också alla länder som undertecknat dem tillåtelse att driva verksamhet på ögruppen. I praktiken har det dock utvecklat sig till att i princip enbart och har verksamhet på . har tonläget blivit allt skarpare mellan länderna. bedrev tidigare gruvverksamhet på ön. Kolgruvorna är relativt enkla att komma åt men de besvärliga transporterna gör att verksamheten inte är lönsam. Trots detta bedriver viss brytning. har en lång historisk relation till framförallt genom upptäckssökande expedition som misslyckades med att nå från . För att stödja förvaltning av borde utreda möjligheterna att etablera verksamhet på ögruppen. Förslagsvis en kulturverksamhet kopplad till Andréexpeditionens öde. Regeringen bör utreda möjligheterna att etablera kulturverksamhet på i enlighet med Spetsbergstraktaten. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8 Respekt för mänskliga rättigheter 8.1 Ett värdigt flyktingmottagande De nordiska länderna har svarat olika på de senaste årens ökning av människor på flykt. Flera länder, däribland , har medvetet försvårat för människor att använda sin rätt att söka asyl. Det är en farlig utveckling som äventyrar asylrätten och respekten för andra grundläggande mänskliga rättigheter. Det är fel väg att gå. Svaret på flyktingsituationen i världen behöver tvärtom handla om att arbeta tillsammans. Det behöver ske på olika nivåer – i , i och i FN. I stället för att tävla om vilket land som kan ge dem som är på flykt sämst villkor vill vi att de nordiska länderna agerar för ett värdigt mottagande. Särskilt i detta läge, när EU:s politik syftar till att hindra människor på flykt från att söka skydd i , är det viktigt att de nordiska länderna börjar samarbeta. menar att bör verka för att stärka mottagandet av människor på flykt i avseende både möjligheterna att få skydd och förutsättningarna för att etableras och inkluderas i samhället. Vi anser också att samarbetet kring familjeåterföreningar bör stärkas genom samordning mellan de nordiska ländernas ambassader utanför . bör verka för ökat samarbete mellan de nordiska länderna i syfte att stärka rätten till asyl och familjeåterförening. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 8.2 Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i och Rätten till sin egen kropp är ständigt angelägen, även i och i vårt direkta närområde. När nationalistiska och högerpopulistiska krafter vinner mark utmanas rätten till den egna sexualiteten och identiteten. Det märks även här i . röstade polska parlamentets underhus för att utreda ett lagförslag som förbjuder sexualundervisning i skolan och har ett 80-tal städer och regioner i landet förklarat sig fria från ”hbtq-ideologin”. Under coronapandemin har reaktionära regeringar använt läget för att motarbeta kvinnors rättigheter. Även i har debatten om aborträtt blossat upp och här hemma i har abortmotståndare försökt få igenom möjlighet till vårdvägran eller s.k. samvetsfrihet. Dock utan att lyckas. var den svenska abortlagstiftningen mycket restriktiv och många kvinnor åkte till för att göra abort. är tvärt om ett av de länder som har strängast abortlagstiftning i . är det tillåtet med abort i alla länder i och , om än med olika reglering. Det finns dock ett starkt motstånd mot kvinnors rätt till abort i grannländerna och . Det gör det särskilt viktigt att stå upp för aborträtten. Ett sätt är genom den praktiska solidaritet som kan erbjudas genom svensk vård. har kvinnor från andra länder rätt att göra abort i utan särskilt tillstånd. Kostnaden ska dock kvinnan själv (eller hennes hemland) stå för. menar att möjligheten till stöd och medicinsk hjälp inte ska vara förbehållen rika kvinnor. bör utreda hur subventionerade aborter för utländska kvinnor ska kunna erbjudas inom ramen för utländska kvinnors aborträtt. Se vår motion Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i världen (2020/21:170) för vidare läsning. Arbetet med hbtq-frågorna i har varit framgångsrikt . har t.ex. samtliga medlemsländer infört samkönade äktenskap. En gemensam konvention för partnerskap och samkönade äktenskap inom det nordiska samarbetet skulle garantera att partnerskap eller äktenskap ingånget i ett land också ska ha rättsliga verkningar i ett annat nordiskt land. Regeringen ska därför inom ramen för det nordiska samarbetet verka för en konvention för partnerskap och samkönade äktenskap. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Förordning (1931:429) om vissa internationella förhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap gäller inte för samkönade äktenskap eller partnerskap. Förordningen bygger på en familjerättslig konvention mellan de nordiska länderna som förutsätter ömsesidighet. Eftersom alla nordiska länder numera tillåter samkönade äktenskap finns det inte längre några hållbara skäl att undanta förordningen från den allmänna regeln om att alla lagar om äktenskap och makar ska tillämpas på motsvarande sätt på samkönade äktenskap. En överenskommelse i frågan bör träffas med de andra konventionsstaterna. Detta har också tillkännagetts av . Regeringen bör inom ramen för det nordiska samarbetet verka för att förordningen (1931:429) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap, adoption och förmynderskap ska gälla för partnerskap såväl som samkönade äktenskap. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.