mot · H8021623 · 2020-10-02 00:00:00 — Verksamheten bemannades av psykologer, sjuksköterskor och socionomer, som både fungerade som samtalsstöd och likaså hänvisade personer i behov av vård vidare i vårdprocessen. Under covid-19-pandemin har samtalen till de ideella organisationerna ökat kraftigt. Självmordslinjen, som är en ideell telefon- och chattlinje, har noterat en ökning på om man jämför med . Självmordslinjen klarar dock inte det ökade trycket och kan enbart ta emot 3 000–4 000 av de samtal som kommer in. var det så mycket som 27 000 personer som kontaktade Självmordslinjen, vilket betyder att väldigt många samtal inte kunde besvaras. Cirka 1 500 personer tar sitt eget liv . En fjärdedel är personer och forskning pekar på att ensamhet kan innebära en ökad risk för suicid. Personer har påverkats avsevärt av rekommendationer. Den äldre generationen har inte heller alltid samma vana att kommunicera digitalt och den fysiska förmågan kan också vara begränsad för vissa. För den här åldersgruppen är telefonstöd en viktig tillgång som därför bör säkras. Därför ska kommuner och regioner få ett tydligt uppdrag att starta upp stödtelefonverksamhet för personer med psykisk ohälsa och suicidala tendenser. Verksamheten ska vara en del av 1177 Vårdguidens uppdrag och ska bemannas av professionella yrkesutövare som exempelvis psykologer, terapeuter, sjuksköterskor och socionomer. Verksamheten ska vara öppen dygnet runt och ska givetvis vara anonym. I pandemins efterverkningar finns ett stort behov av fysisk och psykisk rehabilitering. Det stora problemet är att många patienter vårdats , där flera tusen personer har legat på IVA, och behöver ha rehabilitering . Läkare menar också att det finns mer och mer som talar för att covid-19 kan ge specifika hjärnskador. I allt fler regioner får alla patienter som har fått intensivvård efter utskrivningen uppföljning vid en post-IVA-mottagning. Till en början görs test för att kunna bedöma den enskilda patientens kvarstående rehabiliteringsbehov. Här mäts fysik, kognition, psykiskt mående, nutrition, graden av fatigue samt kvarstående smärta. Vid covid-19 har just smärta i nacke och skuldermuskulatur varit ett nytt problem. När man underlättat andningen har patienterna vårdats på mage, och ligger man framstupa i i sträck under en vårdtid blir det en annan belastning på kroppen. Efter intensivvård får många också kognitiva problem; exempelvis kunde en till synes återhämtad patient inte rita av en kub i tre dimensioner. Hos många är inte följderna tydliga från början, utan man kan klara sig hemma och ter sig normal vid kortare samtal. Problemen kanske kommer att märkas först när man behöver börja prestera mer och exempelvis gå tillbaka till jobbet. Många drabbas även av PTSD, ångest eller depression. Sjukvården måste ha tillräcklig beredskap för att klara av att hantera detta ökande behov som vårdskulden måste hanteras. anser att regeringen, utifrån ett helhetsperspektiv på nationell, regional och nivå, ska ansvara för att arbeta fram en post-coronaplan, med ett årligt återredovisningsuppdrag gentemot . Särskilt framhålls vikten av att inte sträva efter att helt återgå till tiden innan pandemin utan att behålla goda strukturer och dra nytta av lärdomar och erfarenheter från . Som viktigt i planeringen framhålls också att vi bibehåller fungerande strukturer för samverkan och genomförandekraft, liksom uppskattade arbetssätt när det gäller våra invånare, patienter och medarbetare. På det senare området lyfts framförallt den digitala omställningen och nya kommunikationskanaler fram. Det är viktigt att ovan nämnda post-coronaplan bildar startpunkt för ett utvidgat uppdrag, där de nya lärdomar, arbetssätt och samverkansformer som kommit fram under arbetet med coronapandemin tas med i regeringens övergripande planering. Pandemin har i hög grad synliggjort faktorer som bristande krisberedskap vad gäller exempelvis läkemedel och skyddsutrustning, knappheten på utbildad personal och behovet av att förstärka det som är vård- och omsorgens kärna: det vårdande arbetet och omsorgen, arbetet närmast människorna. Det är politiken som har det övergripande ansvaret för vårdens och omsorgens finansiering, för prioriteringar och för arbetsmiljö. Det är politiken som ska peka ut riktningen utifrån det uppdrag vi fått av invånarna om en god och jämlik vård och omsorg. Det är därför avgörande att politiken redan från början involveras i arbetet med att dra mesta möjliga lärdom av coronapandemin. Per Ramhorn (SD)