mot · H8023261 · 2020-10-06 00:00:00 — Det slutliga beslutet oavsett eventuell åldersgräns bör dock även fortsättningsvis ligga hos genom kravet på tillstånd. Detta är inte detsamma som att tidiga ingrepp kommer att vara vanligt förekommande. Tvärtom får detta anses höra till undantagsfallen. Det finns ett stort behov av kunskap om hur hälso- och sjukvården ska ge bättre bemötande av personer med könsdysfori. har antalet personer som fått diagnosen könsdysfori ökat kraftigt i liksom i andra västländer. De senaste tio årens ökning finns främst bland barn och unga vuxna, och i synnerhet bland dem som registrerats som flickor vid födelsen. Antalet nya fall av diagnostiserad könsdysfori bland personer med registrerat kön flicka i åldern 13–har ökat med närmare 1 . social utvärdering (SBU), som gjort en systematisk kunskapsöversikt av könsdysfori, har inte funnit någon vetenskaplig litteratur som förklarar det ökning av antalet barn och unga som söker på grund av könsdysfori. redovisar i en kartläggning som publicerades att många personer som diagnostiseras med könsdysfori även har en hög förekomst av diagnoser som autism, depression och ångestsjukdomar. Här finns ett behov av ökad kunskap för att belysa situationen för enskilda. Det är i sammanhanget viktigt att personer med könsdysfori inte bemöts annorlunda enbart för att de även har andra diagnoser. Ta bort onödiga problem för den som bytt juridiskt kön Utredningar har visat att juridiska könsbyten och ändring av juridisk könstillhörighet i praktiken ofta innebär många onödiga problem för den som bytt kön. Alltför ofta händer det att den som erhållit nytt personnummer råkar ut för orimliga problem hos myndigheter och privata företag, exempelvis att personen bokförs som utflyttad eller att personens bank inte klarar av att hantera att personens bankkonto innehas av en person som ändrat personnummer. Det här är ett problem som är högst påtagligt för den grupp personer som drabbas. och andra berörda myndigheter har ett stort ansvar att hitta strukturer som gör att den som av en eller annan orsak byter personnummer inte ska tvingas behandlas som en ny person i juridisk mening, till exempel i avtals- eller banksammanhang. Lagstiftningen behöver förändras för att se till att grundläggande infrastruktur, som banktjänster och andra register, även fungerar för de som har bytt juridiskt kön. kom med en översikt över vården för personer som föds med oklart kön, så kallade intersexpersoner. Översynen visade bland annat att det finns anledning att undersöka vidare hur en mer enhetligt restriktiv praxis för genital kirurgi på bästa sätt kan åstadkommas på nationell nivå, för vården skiljer sig markant beroende på var i landet man föds och vilket team den nyfödda vårdas av. har försök gjorts att utreda frågor som rör transpersoner och intersexpersoner , med resultatet att frågor som rör intersexpersoner inte får tillräckligt med utrymme och resurser i utredningen. Utredningen kön och medicinsk könskorrigering (SOU 2014:91) kom med flera förslag som skulle underlätta för intersexpersoner, men frågan behöver också genomlysas i en separat utredning av intersexpersoners situation. Utredningen bör kartlägga och peka på brister i dagens lagstiftning, tillämpning och behandling samt komma med förslag till ny lag och åtgärder för vården. Vi har lång väg kvar innan intersexpersoner åtnjuter samma rättigheter och möjligheter som andra människor. Det är exempelvis angeläget att belysa de stora konsekvenserna för den enskilde av omotiverade kirurgiska ingrepp och behandlingar på intersexpersoner som inte gett eget samtycke. Utöver det behöver informationen om dessa individers behov bli bättre. Frågan om ett tredje kön Det finns ett antal individer som inte vill kategoriseras som vare sig män eller kvinnor. I vissa andra länder har detta tillgodosetts genom att individen efter egen begäran kan folkbokföras i en tredje könskategori. Vi anser att för- och nackdelar med att införa en tredje könskategori i folkbokföringen bör utredas också i . En grundläggande princip är att det tredje alternativet i så fall ska vara en valmöjlighet för de personer som själva önskar det, inte något som individer tilldelas. En annan viktig princip är att det fortsatta behovet av könsuppdelad statistik beaktas. En utredning om detta bör komma till stånd. infördes första sammanhållna diskrimineringslag. Lagen syftar till att motverka diskriminering och främja lika rättigheter och möjligheter oavsett kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning eller ålder. Lagen har därefter förtydligats, bestämmelserna om aktiva åtgärder har blivit mer enhetliga och skyddet mot åldersdiskriminering har utökats. Likaså finns det nu möjlighet att pröva bristande tillgänglighet som en form av diskriminering på grund av funktionsnedsättning. Den nuvarande diskrimineringslagen har snart funnits . Det finns därför skäl att göra en utvärdering för att undersöka om lagen är ändamålsenligt utformad eller om det finns skäl att göra förändringar för att stärka den enskildes möjligheter att hävda sin rätt. I det sammanhanget bör man också uppmärksamma det faktum att många anmälningar inte leder till någon åtgärd eftersom det som har anmälts inte bedöms ligga inom ramen för lagen. En närmare analys av den samlade mängden anmälningar kan ge kunskap om både det eventuella behovet av lagjusteringar och behovet av förbättrad information till allmänheten om vad diskrimineringslagen omfattar och inte. En sådan översyn kan också inkludera den nuvarande modellen med en statlig diskrimineringsombudsman i kombination med statsstödda fristående antidiskrimineringsbyråer. I regeringsformen finns ett grundlagsförbud mot införande av lagstiftning som diskriminerar på grund av etniskt ursprung, hudfärg eller annat liknande förhållande, sexuell läggning eller kön. Liberalerna, som var pådrivande för att förbudet mot diskriminerande lagstiftning i den senaste grundlagsreformen breddades till att inkludera sexuell läggning, anser att även frågan om förbud mot lagstiftning som diskriminerar på grund av könsidentitet och könsuttryck bör uppmärksammas i kommande grundlagsöversyner. Stärkt skydd mot hets och hatbrott För att kunna bekämpa hatbrott måste kunskapen om hatbrott inom hela rättskedjan stärkas. Offren måste våga anmäla, och det förutsätter att hbtq-personer känner ett förtroende för rättsväsendet. För att kunna bygga upp ett sådant förtroende måste hela rättskedjan fungera när en hbtq-person som har utsatts för hatbrott vänder sig till de rättsliga myndigheterna. För detta krävs insatser för att stärka kunskapen inom rättsväsendet, från polis till åklagare och domstolar, om bemötande och utredning av hatbrott mot hbtq-personer. Liberalerna anser att det är viktigt att regeringen följer rättsväsendets arbete för att utveckla arbetet mot hatbrott och fördjupa hbtq-kompetensen inom hela rättsväsendet. Om ytterligare uppdrag eller andra regeringsåtgärder behövs förutsätter Liberalerna att sådana kommer till stånd. respektive breddades det straffrättsliga skyddet för transpersoner, bland annat genom en breddning av bestämmelsen om hets mot folkgrupp samt den särskilda straffskärpningsregeln i . Vi välkomnar detta. Det är nu viktigt att kunskapen om det stärkta lagskyddet sprids i samhället och att effekten av lagändringarna följs upp. Hedersrelaterat våld och förtryck Det hedersrelaterade våldet drabbar även hbtq-personer. Individer tvingas in i relationer, hotas, utsätts för våld eller omvändelseförsök och får i vissa fall betala med sitt liv. Allt detta för att upprätthålla en familjeheder som krockar med vårt sekulära och moderna samhälle. Även om hederstraditioner är särskilt utbredda i vissa geografiska områden eller bland människor som har sin härstamning därifrån, så är det viktigt att betona att de inte är kopplade till någon specifik religion eller etnicitet. Det är genom kunskap, synliggörande och reflekterande debatt som traditioner förändras. Alla former av kollektivt skuldbeläggande måste motverkas, som företeelsen inte får sopas under mattan. För att effektivt motverka alla former av hedersrelaterat våld och förtryck är det av stor vikt att det finns ett tydligt hbtq-perspektiv. Det gäller på alla nivåer, från det nationella till det lokala arbetet på gräsrotsnivå. Varje brottsoffer behöver ses som den individ hen är och bemötas utifrån sin egen situation. Därför behöver insatserna för offer för hedersrelaterat våld och förtryck utformas så att inte vissa grupper står utan hjälp. Kunskapen om omfattningen av det hedersrelaterade våldet och förtrycket mot hbtq-personer behöver förbättras. Om hedersrelaterat våld och förtryck i allmänhet är svårt att kartlägga är svårigheterna att bryta tystnaden och minska mörkertalet särskilt stora vad gäller hedersrelaterat våld och förtryck mot hbtq-personer. har ett uppdrag att göra en nationell kartläggning av utbredningen av hedersrelaterat våld och förtryck i . Vi anser att det är angeläget att därefter fördjupa kunskapen om det hedersrelaterade våldet och förtrycket mot hbtq-personer och dess omfattning genom en särskild studie. Så kallad omvändelseterapi är ett samlingsbegrepp på föregivet psykologiska eller medicinska behandlingar för att förändra en persons sexuella läggning eller könsidentitet, alltså att ”omvända” homo- och bisexuella till heterosexuella eller ”omvända” transpersoner till cispersoner. Så kallad omvändelseterapi används för att utöva press på enskilda hbtq-personer, särskilt i religiösa miljöer där är starkt fördömande mot det som avviker från den traditionella om sexualitet och kön. Detta orsakar ofta ett psykiskt lidande för de individer som utsätts. Det är viktigt att slå fast att omvändelseterapi saknar allt vetenskapligt stöd. En människas sexuella läggning eller könsidentitet är en djupt liggande del av den egna personligheten och kan inte förändras genom så kallad terapi av utomstående. finns viss lagstiftning som är relevant i detta sammanhang. Till exempel måste personal inom hälso- och sjukvården arbeta i överensstämmelse med vetenskap och beprövad erfarenhet. Läkare, psykologer eller sjuksköterskor som använder ovetenskapliga metoder kan bli av med både sin anställning och sin yrkeslegitimation. Inte heller är det tillåtet att utsätta en person för vad som helst, även om personen säger sig samtycka till detta. Om t.ex. en gärning bedöms som misshandel av normalgraden är den straffbar enligt lag, även om den som utsattes hävdar att det skedde med samtycke. har varje enskild person rätt att sätta sin egen tilltro till vilka föreställningar som helst. Det som däremot aldrig får accepteras är att en människa tar sina egna föreställningar om världen till förevändning för att kränka en annan människas frihet. Flera länder i världen har infört förbud mot omvändelseterapi, bland annat , , och . Sådana förbud tycks vanligtvis ha införts inom ramen för hälso- och sjukvårdslagstiftningen, där redan genom patientsäkerhetslagen har ett generellt förbud mot ovetenskapliga behandlingar. Liberalerna anser att det behövs mer kunskap om fenomenet omvändelseterapi, vad enskilda personer utsätts för och vilka konsekvenserna har blivit för dessa människor. Frågan bör därför utredas och utredningen bör också ta fram förslag till särskild lagstiftning om detta bedöms nödvändigt för att skydda enskilda människor från att tvingas till ovetenskapliga behandlingar. En asylprocess där hbtq-personers rättigheter respekteras Frågan om en ny migrationslagstiftning för att ersätta den tillfälliga nu gällande har varit föremål för utredning . Liberalerna, som kritiserat den tillfälliga lagen bl.a. för att den inte haft någon humanitär klausul för synnerligen ömmande fall som kunnat gälla t.ex. hbtq-personer, ser positivt på att utredningens majoritet nu föreslår en sådan bestämmelse. I denna del hänvisar vi till våra yrkanden i vår separata migrationspolitiska motion. Förföljelse eller välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sexuell läggning, kön eller könsuttryck är enligt gällande lag skäl för asyl, och den som förföljs kan beviljas flyktingstatus. Det finns dock anledning att analysera hur rättstillämpningen ser ut i praktiken avseende asylsökande hbtq-personer. Liberalerna anser att hbtq-personer inte ska nekas asyl för att de tvingas stanna i garderoben, särskilt när själva anledningen till att de inte har kommit ut i hemlandet är landets förtryckande sociala och rättsliga normer. Praxisutvecklingen för asylsökande som hänvisar till könsrelaterad förföljelse, däribland hbtq-personer, behöver fortlöpande följas. Dessutom behöver insatser göras för att stärka hbtq-kompetensen vid själva asylprövningen. Även mottagandet av asylsökande måste ske på ett sätt som tydligt värnar hbtq‑personers lika rättigheter. Återkommande inträffar allvarliga incidenter på boenden där asylsökande hbtq-personer har utsatts för hot eller attacker från andra boende. Det är av största vikt att gör allt vad som krävs för att upprätthålla de boendes trygghet och att det klargörs vilka lagar som gäller i . Hot eller kränkningar får aldrig accepteras, och alla incidenter som utgör lagbrott ska polisanmälas. Om en persons säkerhet inte kan garanteras på grund av att andra inte accepterar personens sexuella läggning eller könsuttryck är det den hotande som ska flyttas. Liberalerna vill utöka och höja ambitionerna för den samhällsorientering som riktas till alla nyanlända. Frågor kring hbtq-rättigheter ska ingå som en integrerad del i denna undervisning. ingår att samhällsorienteringen ska byggas ut. Internationellt arbete för hbtq-rättigheter som ett antal länder har en positiv utveckling avseende hbtq-personers rättigheter finns en oroande utveckling i många länder också i vårt närområde, bland annat i . De lagar som i många länder förbjuder opinionsbildning i hbtq-frågor, eller hindrar hbtq-organisationer från att arbeta, utgör allvarliga inskränkningar i yttrandefriheten och föreningsfriheten. Allt detta visar att arbetet för hbtq-personers rättigheter måste vara en integrerad del av arbete internationellt för mänskliga rättigheter i stort. är ett av de länder som tydligast lyfter fram hbtq-personers rättigheter i utrikespolitiken och det internationella biståndet. Eftersom frågorna är kontroversiella i många länder är engagemang särskilt betydelsefullt. Mänskliga rättigheter för hbtq-personer och arbete för att motverka diskriminering av hbtq-personer har i ökad utsträckning inbegripits i de svenska samarbetsstrategierna på biståndsområdet. Sidas finansiering till direkta insatser har också ökat. Vi anser att hbtq-frågor ska vara en central del av demokratibiståndet. De kartläggningar som har genomförts av för grundläggande rättigheter visar att ungefär hälften av tillfrågade hbtq-personer sade att de personligen hade känt sig diskriminerade eller trakasserade på grund av sin sexuella läggning. Det understryker vikten av att fortsätta arbetet för att stärka EU:s diskrimineringsskydd för hbtq-personer. EU behöver större möjligheter att sätta ner foten gentemot de medlemsländer som inte respekterar mänskliga rättigheter. Vi anser att ska kunna granska hur medlemsländerna lever upp till skyldigheten att skydda och respektera mänskliga rättigheter som de är förbundna att göra enligt fördragen och att sanktioner ska kunna beslutas mot de medlemsländer som inte respekterar mänskliga rättigheter, inklusive hbtq-personers mänskliga rättigheter. Vi vill även att arbetar vidare för att antidiskrimineringsdirektivet (där bland annat diskrimineringsgrunden sexuell läggning ingår) slutligen antas och att arbetet för att inkludera också alla transpersoner i EU:s diskrimineringslagstiftning fortsätter. Liberalerna anser att familjebegrepp fullt ut bör breddas till att inbegripa också samkönade par. har i ett avgörande slagit fast att termen maka eller make inkluderar samkönade par och att den fria rörligheten inom EU därmed gäller alla medföljande makar. Det är viktigt att arbetar i EU för att denna banbrytande dom ska få fullt genomslag i alla relevanta lagrum och kommande lagstiftningsarbeten. Gulan Avci (L)