mot · H8022709 · 2020-10-05 00:00:00 — har många uppfattat det som nya pålagor, när det i själva verket är något som inte bara innebär en samhällsnytta utan också kunskap som kan ge underlag till både affärsutveckling och göra verksamheten mer stresstålig i ett föränderligt klimat. Det svenska strandskyddet, tillsammans med allemansrätten, är unikt i ett internationellt perspektiv. Strandskyddet ger såväl boende som besökande tillgång till attraktiva miljöer längs stränderna, vilket också är viktigt för ekonomiska utveckling och konkurrensförmåga, samt för besöksnäringen på landsbygden. bevarar strandskyddet goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vattnet, vilket är det grundläggande syftet med allemansrätten. Strandskyddet bidrar också till flera ekosystemtjänster. Fossilfritt startades som ett initiativ av gröna politiker i regeringen inför klimatmötet i med målet att ska bli ett av världens första fossilfria välfärdsländer. Fossilfritt är en plattform för dialog och samverkan mellan företag, kommuner och andra aktörer som vill göra fritt från fossila bränslen. Initiativet samlar kunskapen och viljan i alla samhällssektorer och verkar för att synliggöra det klimatarbete som sker runt om i landet. Initiativet samlar över 450 aktörer och är öppet för alla som ställer upp på den deklaration som tagits fram. De aktörer som deltar i initiativet delar uppfattningen om att världen måste bli fossilfri och att ska gå före i detta arbete. Aktörerna binder upp sig på att kunna visa upp konkreta åtgärder för minskade utsläpp. Uppdraget till Fossilfritt har utökats och förlängts, bland annat för att ge stöd till näringslivet och kommunerna i det långsiktiga genomförandet av de färdplaner som tagits eller kommer att tas fram inom ramen för initiativet. anser att arbetsmetoden att samverka för att nå resultat är viktig att genomföra på fler samhälls- och miljöområden. I det fortsatta arbetet är det viktigt att Fossilfritt också inkluderar andra miljöområden med koppling till klimatmålet, för att hitta synergier mellan andra miljömål och klimatmålet och för att undvika eller minimera målkonflikter mellan olika miljömål. Klimat och biologisk mångfald måste hanteras tillsammans Negativa effekter av klimatförändringar och förlust av biologisk mångfald är två parallella kriser som är starkt sammankopplade, och som har en tydlig koppling till mänskliga aktiviteter. Effekterna på klimat och biologisk mångfald hanteras dock ofta skilda från varandra i samhällsdiskussionen och i förvaltningen. De senaste rapporterna från IPCC och IPBES är eniga om att det behövs åtskilliga och kraftfulla åtgärder för att begränsa klimatförändringarna och hejda förlusten av biologisk mångfald, liksom för att hantera konsekvenserna av dessa förändringar. Det är viktigt att identifiera och dra nytta av möjligheter till positiva synergier mellan åtgärder för klimat och åtgärder för biologisk mångfald. MP vill att ekosystembaserade och naturbaserade lösningar används i klimatomställningen. är för svag – stärk den nu behöver en översyn och skärpning. Bland annat måste förändringar göras med anledning av att vi har en klimatlag. Politiken för en cirkulär ekonomi måste också få ett starkare lagstöd. Det behövs också ett starkare skydd för natur och biologisk mångfald. behöver skärpas för att principen om att förorenaren betalar ska följas bättre. Det kommer att förebygga samhällsekonomiska kostnader för negativ miljöpåverkan, samt minskar riskerna för att kostnader uppstår till följd av en förorening eller annan negativ miljöpåverkan. Omställningen till ett hållbart samhälle går för långsamt. 15 av 16 av miljömål kunde inte uppnås till 2020 – trots att beslutade om dessa mål . Det betyder att inte når upp till nödvändiga mål för att klara klimatet och den biologiska mångfalden, och att vi fortsätter att exponeras för farliga kemikalier i vardagen. har många verksamheter sökt och fått tillstånd enligt för exploatering av naturresurser och industriella verksamheter, utan att verksamheterna behövt bidra till uppfyllandet av relevanta miljömål. Problemet är inte att enskilda aktörer inte följer lagen. Det handlar om ett systemfel som behöver åtgärdas. Miljötillstånden måste utformas i enlighet med miljömålen. För miljömålen Giftfri miljö och Begränsad klimatpåverkan är hälften av den miljöpåverkan som orsakas av verksamheter som fått tillstånd helt enligt gällande lagar och regler. Det finns redan ett beslut att ska ses över i enlighet med beslutet om klimathandlingsplanen, men behöver en översyn göras även för fler miljömål. Det bör också förtydligas i hur olika samhällsmål ska beaktas när lagen tillämpas, exempelvis vid tillståndsprövning. tolkning utifrån syfte och mål är att det är möjligt att göra en avvägning mellan olika samhällsintressen, men endast inom ramen för vad miljön och naturen tål. Huvudprincipen bör också vara att tillstånd tidsbegränsas. En utredning bör också tillsättas för att se över möjligheten att överklaga domar och beslut i Mark- och till . Förbättrad – inte försämrad – tillsyn och tillståndsprövning Tillsyn är samhällets viktigaste styrmedel för att säkerställa syftet med . Att genom tillsyn upptäcka avvikelser och åstadkomma rättelse är av betydelse för miljön och människors hälsa men också för att olika företag ska kunna verka på lika villkor. Det finns en omfattande diskussion om att det finns målkonflikter på miljöområdet och att tillståndsprocesser är för krångliga för att åstadkomma snabba exploateringar, inte minst med syften som infrastrukturutbyggnad, energiproduktion, industriella processer eller anläggningar, med mera. I debatten efterfrågas ”ett grönt spår” för vissa investeringar, som skulle få mildare tillståndsbedömning. Det vore synnerligen olyckligt att på så sätt gynna ett miljömål på direkt bekostnad av ett annat. En investering för klimatet ska inte kunna motivera annan miljöförstöring. Det finns självklart förbättringar att göra i hantering av ärenden, servicenivå, snabbhet, bättre dialoger i tidiga skeden, ökad kunskap hos företag som gör ansökningar, inte minst biologisk kunskap, som kan underlätta snabbare processer. Men en verkligt hållbar utveckling förutsätter att samtliga miljömål nås. Att ge vissa verksamheter undantag från miljölagstiftning eller andra hållbarhetsmål vore inte en bra väg för klimatinvesteringar och skulle urholka syftet med . Det skulle undergräva regelverket kring lika villkor för olika företag och kanske till och med motverka huvudsyftet – att minska klimatpåverkan – eftersom friska ekosystem hjälper oss i klimatarbetet. Så kallade gröna spår kan definitivt behövas, men då i syfte att skynda på omfattande tillståndsprocesser. Exempelvis att få tillståndsprocesser längs kraftledningsdragningar och järnvägsbyggen att fungera smidigt trots att flera kommuner eller till och med större landsdelar kan omfattas av exploateringsprojekt. En förutsättning för att kunna skynda på processen är en sammanhållen process som tar stor hänsyn till medborgardialoger i ett tidigt skede. Lösningarna för att ha bättre hantering i tillståndsprocesserna handlar i mycket stor utsträckning om kunskap och en vilja att ta mer hänsyn till biologisk mångfald, till ekosystemtjänster och till människors hälsa. I rapporten om biodiversitetsindex[8] syns en svag positiv trend bland svenska storföretag, även om biologisk mångfald är en underprioriterad fråga. av de största 100 företagen nämner biologisk mångfald i sin hållbarhetsredovisning, nämner FN:s globala mål nr har någon form av policy kring biologisk mångfald. har beskrivit någon form av KPI (key performance indicator, nyckeltal) eller mått för biologisk mångfald. Med debatten om snabbspår för tillståndsprocesser går resonemangen åt fel håll, menar . Näringslivet måste investera i kompetens inom alla miljöfrågor, även biologisk mångfald. Enkelt uttryckt innebär det att de större företagen borde anställa eller anlita biologer och ekologer, för att kunna planera med naturen istället för emot den. Det arbetssättet är förmodligen också det bästa sättet att skynda på tillståndsprocesserna, eftersom ett av de största problemen är att ansökningarna är ofullständiga och inte alltid tar hänsyn till olika krav. har med stöd av IVL tagit fram en utvärdering kring hur miljömålen hanteras vid tillståndsprocesser för miljöfarlig verksamhet och infrastruktur[9]. Enligt ska miljödomstolar och länsstyrelsernas miljöprövningsdelegationer som beslutar om tillstånd väga in påverkan på miljömålen när tillståndet prövas och eventuella villkor skrivs fram. Utvärderingen visar att lokala förutsättningar och tillgänglig teknik ofta blir avgörande i prövningen av en enskild verksamhet. Den samlade miljöpåverkan från alla tillståndspliktiga verksamheter och andra kumulativa effekter får i praktiken ofta en mindre betydelse när beslutet ska fattas. Det innebär att tillståndsbeslutet inte alls utgår ifrån vad miljön tål. Utvärderingen visar att tillståndsprocesserna behöver förbättras och att miljömålens betydelse i prövningen behöver stärkas. Tillståndspliktiga verksamheter står för en betydande del av den samlade miljöpåverkan från samhället. Tillstånd som ges till industriell verksamhet, energiproduktion och transportinfrastruktur behöver vara förenliga med miljömålen. Att tillståndspliktiga verksamheter påverkar miljön är ingen nyhet. Men betydelsen av denna påverkan för uppfyllandet av miljömålen har inte tidigare analyserats. IVL:s studie visar att för alla miljömål utom fyra finns en eller flera preciseringar där av miljöpåverkan orsakas av dessa verksamheter, för spridningen av oavsiktligt bildade ämnen och användningen av särskilt farliga ämnen (målet om Giftfri miljö). För koncentrationen av växthusgaser (målet om Begränsad klimatpåverkan) står de tillståndspliktiga verksamheterna för så mycket som av den totala påverkan. I den årliga utvärderingen av miljömålen anser vi att ”Tillståndsprövningen enligt ” fortsättningsvis behöver ingå, eftersom effekten för miljömålsarbetet är så betydande. Även systemet med miljötillstånd måste ses över så att det tydliggörs vilka förändringar som behövs i lagstiftning och praxisutveckling. Skydda det livsviktiga vattnet – stärk skyddet för grundvatten och dricksvattentäkter Dricksvatten är vårt viktigaste livsmedel. I har vi god tillgång till rent dricksvatten, men har allt fler rapporter kommit om föroreningar av olika kemikalier i kommunalt dricksvatten. Samhället behöver agera för att bättre hantera förekomst och risker med hälsofarliga ämnen i vattenmiljön. Regeringen har skapat förutsättningar för bättre myndighetssamarbete kring dricksvatten, men arbetet måste förstärkas och utvecklas ytterligare, både genom att vattnets hela kretslopp omfattas i myndighetssamarbetet, samt att ansvarsfrågan för vattenfrågor tydliggörs i regeringen. Det generella skyddet för dricksvattnet måste stärkas i lagstiftningen. Water JPI, ett samarbetsinitiativ med experter som ska stödja beslutsfattare, sammanfattar ett antal viktiga principer för att minska kemiska hälsorisker i dricksvatten[10]. Försiktighetsprincipen måste vara vägledande vid införandet av nya metoder för övervakning, vattenrening, återanvändning av renat vatten, hantering av avloppsslam och riskutvärdering. Dagens övervaknings- och kontrollprogram behöver utvecklas så att de bättre kan fånga upp förekomst av potentiellt skadliga föroreningar och spegla vattenreningens effektivitet. De mer avancerade tekniker och metoder som utvecklas för vattenrening måste kraftigt kunna minska förekomst av potentiellt hälsofarliga vattenföroreningar och effekterna av dem. Tack vare framgångar inom forskningen står politiken inför en möjlighet att kunna utveckla miljökvalitetsstandarder för ytvatten, dricksvatten, återanvändning av vatten och slamhantering som utgår från effektbaserade metoder, vilka speglar hälsoriskerna av den samlade föroreningsbelastningen i ett vattenprov. Dessa metoder ger också förutsättningar att skärpa miljölagstiftningen och lagarna om vattentjänster och vattenverksamhet. Den allmänna kunskapen och medvetenheten om potentiellt skadliga vattenföroreningar brett i samhället, inklusive industri, beslutsfattare och politiker, måste öka. Det är centralt att utsläppen av förorenande ämnen minskar för att miljökvalitetsnormerna för vatten ska nås. Kommuner som har vattenförekomster med betydande påverkan från urban markanvändning måste fastställa särskilda markanvändningsplaner för grund- och dricksvattenförekomsterna. lyfter även fram att en kartläggning samt handlingsplaner för att minska vattenpåverkan, med utgångspunkt i vattenförekomsternas avrinningsområde bör fastställas i kommunfullmäktige. Det behöver också göras bättre och mer representativa grundvattenmoduleringar i samband med exploateringsverksamhet och i bebyggelseprojekt som kan påverka grundvattnet. Även användningen av mark och vatten påverkar grundvattnets kvalitet, och här har flera myndigheter en viktig roll i att utveckla vägledningar för att tillsynen ska fungera, och att tillämpningen av hushållningsbestämmelserna följs och följs upp. Olika former av fysisk påverkan av sjöar och vattendrag kan också ha en negativ påverkan på grundvattnet. Det kan handla om exempelvis uppdämning eller sänkning av sjöar och vattendrag. Därför är det viktigt att satsningarna på restaurering av sjöar och vattendrag förstärks och fortsätter. Även förbättrad hänsyn till vattenmiljöer i skogsbruket genom rådgivning till skogsbrukare kan ha en positiv påverkan på grundvattnet. Forskning har visat att påverkanstrycket på flera miljömål, däribland Grundvatten av god kvalitet, är signifikant () från tillståndspliktiga miljöfarliga verksamheter. [11] En väl fungerande tillsyn samt tillståndsprövning är alltså viktig för att skydda grundvattnet. [12] vill att utredningens förslag genomförs. Det handlar bland annat om att principen om att förorenaren ska betala ska följas bättre, både gällande förebyggande arbete och kostnader till följd av miljöförstöring. Det måste till en stärkt och mer sammanhållen tillsyn och styrning, samt gemensamma mål och strategier. Starkare lagligt skydd för skogsmiljön övergripande målsättning är att lagstiftningen för skogen ska inkorporeras i , eftersom skogsbruket är en verksamhet med mycket stor miljöpåverkan. När dagens skogsvårdslagstiftning kom 1993 innebar den större frihet och ökade miljökrav. Lagen är otillräcklig för att bevara arter och nå miljömål. Kraven på miljöhänsyn i nuvarande skogsvårdslagstiftning ger inte avsedd effekt beträffande miljöanpassning av skogsbruket. Miljöhänsynen är mer utvecklad i allmänna råd, men dessa är inte juridiskt bindande. Juridiskt bindande miljökrav kan ge ett skydd åt hänsynskrävande biotoper. En straffsanktionerade lagstiftning skulle ge mindre byråkrati än dagens system. Ett exempel är att först måste göra ett föreläggande om hänsyn vid avverkning, och därefter i ett senare skede konstatera utebliven hänsyn, för att straff ska kunna utdömas. Markägare har en grundlagsskyddad rättighet som innebär att de har rätt till ersättning om pågående markanvändning avsevärt försvåras. Detta avgör hur mycket miljöhänsyn som myndigheten kan kräva utan att markägaren får rätt till ekonomisk ersättning. I dessa ärenden blir en central fråga bedömningen av vad som innefattas av begreppet ”pågående markanvändning”. Artskyddsförordningen har sin grund i bland annat EU:s art- och habitatdirektiv samt fågeldirektiv och gäller parallellt med skogsvårdslagen. Dessa båda EU-direktiv har stor betydelse för naturvården i hela EU. har varit skyldigt att följa dessa direktiv sedan medlemskapet i EU 1995, men det är först som de regler som implementerats genom artskyddsförordningen börjat få genomslag i myndigheternas tillsyn över skogsbruket. anser att ska leva upp till en korrekt tillämpning av dessa viktiga direktiv. Invasiva arter ses globalt som ett av de största hoten mot biologisk mångfald. I används ett antal främmande trädslag inom skogsbruket, trots att de riskerar att ha stora negativa effekter på biologisk mångfald. anser att tillståndsplikt ska införas för användning av främmande trädslag. Inom odlingslandskapet finns små biotoper som har ett generellt biotopskydd, vilket innebär att det är förbjudet att bedriva verksamhet eller utföra åtgärder som kan skada dessa miljöer. Det saknas dock ett motsvarande generellt biotopskydd för mindre arealer med höga naturvärden inom skogslandskapet. anser att ett sådant ska införas. anser att staten fortsatt ska bekosta nyckelbiotopsinventeringar. Skogens klimatnytta kräver helhetssyn har beslutat om två jämställda mål för skogspolitiken – ett produktionsmål och ett miljömål. Av budgetpropositionen framgår att har en allt större andel av den tillgängliga tillväxten avverkats. Ungefär hälften av den årliga nettoavverkningen förädlas till skogsprodukter medan den andra hälften utnyttjas som bioenergi framför allt i massa- och pappersindustrin och i kraftvärmeverk. Det framkommer också att inte har underlag för att bedöma den biologiska funktionaliteten i den hänsyn som skogsbruket ska ta till bland annat hänsynskrävande biotoper och kantzoner. Det saknas uppföljning av om lämnad hänsyn efter avverkning långsiktigt finns kvar. Den årliga avverkningsnivån har ökat och har alltmer närmat sig den årliga tillväxten tillgänglig för avverkning. Detta är starkt oroväckande. Skogen kan göra klimatnytta på flera olika sätt. Det som framhålls starkt av bland andra skogsindustrin är den så kallade substitutionseffekten, som innebär att skogsråvara kan användas för att ersätta kol och olja, eller stål och cement inom byggnation. För att skogen ska bidra med hela sin klimatnytta krävs också bevarande av biologisk mångfald för att skapa resilienta ekosystem som står emot klimatförändringar. Dessutom har skogen en stor och avgörande roll som kolsänka genom att lagra kol. Ökad kolinlagring i landskapet är helt nödvändigt för att EU:s klimatpolitik ska gå ihop. Det är inte så att skogen gör störst klimatnytta om den brukas så att virkesproduktionen maximeras. Det krävs en helhetssyn för hela klimatnyttan med skogen. En hållbar skogspolitik behöver säkerställa skogens alla funktioner, och även omfatta åtgärder som påverkar efterfrågan på jungfrulig råvara från skogen. Det handlar till exempel om ökad hushållning med material, större återvinning av papper och andra skogsprodukter och energieffektivisering. De som tror att skogen gör störst klimatnytta om den brukas så att virkesproduktionen maximeras har inte rätt. Det krävs en helhetssyn för hela klimatnyttan med skogen. Det är först när skogsägaren hugger ned sina träd som det finns pengar att tjäna. Ska fler markägare välja att aktivt bidra till ökade kolförråd i skogarna, stärkt biologisk mångfald och skydd för ekosystemtjänster behövs nya styrmedel både i och i EU. Med en hög ambition för skydd av skog skapas också en gynnsam kolinlagring i skogen. Det finns i EU planer på en ”klimatcertifiering” av jord- och skogsbruk. Företag eller konsumenter som vill gynna jord- och skogsbrukare som brukar sin åker eller skog på ett sätt som ökar kolinlagringen skulle därmed ges en extra morot. Diskussionerna har skapat ett motstånd i skogsnäringen som också är starkt opinionsbildande i . Skogsnäringen uppger sig vilja bidra till klimatarbetet genom avverkning och virkesproduktion samt substitution. Men inte genom att öka kollagren i skogen, eller öka den biologiska mångfalden. Det är nödvändigt att skogsnäringen börjar ta hela sitt klimat- och miljöansvar. Som ett exportberoende land har inte råd att ha en skogsindustri som mer eller mindre medvetet försöker missförstå den internationella klimatpolitiken. Det är genom att ligga i framkant och vara innovativ som export kan vara långsiktigt hållbar. Förstärkta krav på och anser att det behövs en starkare politik för att utveckla en ekosystembaserad förvaltning av skogen, att utveckla hyggesfria och andra naturvårdsinriktade skogsbruksmetoder, att hushålla med skogsråvara och ta större naturhänsyn i all produktionsskog samt stärka naturskyddet för den biologiska mångfalden. måste utveckla metoder för att få underlag att bedöma den biologiska funktionaliteten för att målen för skogspolitiken ska kunna nås. anser att statens egna skogsbolag ska vara en tydlig föregångare. Vi förväntar oss att uppnår de ägarkrav som är formulerade och som skärps genom januariavtalet. anser också att Fossilfritt måste få ett kompletterande uppdrag att färdplansarbetet för skogsnäringen måste kompletteras med tydliga krav på kolinlagring, effektivisering och bevarande av biologisk mångfald. Stärk skyddet för den värdefulla åkermarken Skyddet av åkermarken behöver stärkas. Det byggs bostäder, köpcentrum, industriområden på , eller så behövs det plats åt infrastruktur. De mest fruktbara jordbruksmarkerna ligger vid våra städer i . Myndigheternas utvärdering av miljömålen har pekat på att den lagstiftning som finns borde kunna vara tillräcklig men att den inte tillämpas och följs i tillräcklig omfattning. Kommunerna har inte verktyg och stöd nog för att kunna stoppa exploateringen av . Några förändringar med bäring på skydd av värdefull jordbruksmark lagstadgades när propositionen En utvecklad översiktsplanering antogs. Då det beslutades att man ska tillgodose riksintressen bättre. Åkermarken är dock inte specifikt utpekad i propositionen, men det finns tydligare krav på kommunerna. anser att reglerna behöver efterlevas. En utvärdering behöver göras och om skyddet för åkermarken inte säkras med detta måste en tydligare lagstiftning införas. I den svenska livsmedelsstrategin som antagits av riksdag slås det fast att den totala inhemska livsmedelsproduktionen ska öka. Vi miljöpartister menar att det är rätt läge nu att diskutera hur jordbruk kan bli mindre sårbart samt mer resilient och robust. Vi menar också att kommunerna behöver ta ett större bostadspolitiskt ansvar och se till att det byggs bostäder, och att en hållbar stadsutveckling innebär att ekosystemtjänsterna ska skyddas. Här behöver ett särskilt fokus riktas mot livsmedelsförsörjningen och ett starkare skydd för dricksvattnet och åkermarkerna. När jordbruksmarken väl är hårdgjord går den aldrig att återställa; exploatering av är en irreversibel process. är ett rymligt land, marken är förhållandevis billig och incitament saknas för att planera ytsnålt. Vi har ingen nationell samordning, vilket de flesta andra EU-länder har. I framhålls ofta att en sådan samordning skulle kunna vara i konflikt med det kommunala självstyret. Men bättre samordning mellan kommunerna är nödvändigt inte minst för att skydda goda jordar i slättbygder där befolkningen också växer. Stärk miljöhänsyn vid täktverksamhet Det förekommer åtskilliga exempel på täktverksamhet där hänsyn till grundvatten inte tas på ett rimligt sätt på grund av att grundvattnet inte har tillräckligt skydd i . Det kan till exempel leda till brist på dricksvatten i vissa regioner, risk för förorening av dricksvattentäkter m.m. Allt fler exempel kommer på husbehovstäkter där den som äger mark kan ta upp till berg utan anmälan till miljötillsynsenheten utanför detaljplanelagt område. I vissa fall kan det vara helt oproblematiskt, i andra fall uppstår problem då dialogprocesser i bygderna inte kommer till stånd. För vissa aktörer fungerar en enskild byggnation som en testballong för en mycket större exploatering, vilket också får närboende att känna sig överkörda. anser att initiativ behöver tas till att stärka biotopskyddet och till att förbättra hanteringen av husbehovstäkter. [13] Förslagen avser bland annat generellt skydd för fyra nya biotoptyper, samt att beslut om biotopskyddsområden i enskilda fall, för vissa biotoptyper, utökas till att omfatta även omgivande mark samt större biotoper än de som omfattas av generellt skydd. När industriell verksamhet läggs ner finns det ett krav på återställande. Det gäller till exempel gamla täkter.