mot · H8023139 · 2020-10-06 00:00:00 — är det så att samma part – – såväl skriver fram en rad villkor och fattar beslut som även är den följer upp och bedömer utfallen av fattade beslut. Detta bidrar till att minska legitimiteten i systemet. Det är inte rimligt och hållbart. Det är vår uppfattning att det behövs en granskningsmyndighet som regelbundet har fokus på att utvärdera och granska kvaliteten och rättssäkerheten på socialutredningar. Där ett viktigt fokus ska vara att barn- och familjeutredningar uppfyller kraven på objektivitet och tillförlitlighet. Det är vår uppfattning att många utredningar har betydande brister som medför att de inte kan anses uppfylla kraven på att vara rättssäkra, sakliga och tillförlitliga. Vi förstår att detta är allvarlig kritik. är det till exempel djupt oroande att föräldrar, som dömts för våldsbrott inom familjen, tilldelas vårdnad för barn utan att det genomförts en dokumenterad riskbedömning. [24] Det krävs slutligen att systematisk återkoppling sker så att alla som arbetar med barn- och familjeutredningar kan få dokumenterad uppföljning av sitt arbete i syfte att öka graden av objektivitet och tillförlitlighet. Ta fram nationella kvalitetskrav och genomför kvalitetskontrakt föreslår att nationella kvalitetskrav ska införas för att säkerställa kvalitet och resultat så att alla får det stöd som de har rätt till. Uppföljning och analys ska ha ett tydligt barn- och äldreperspektiv. Det handlar om en helhetsgranskning, inte detaljkontroller. I delar där det är möjligt ska resultaten och informationen redovisas. Regeringen bör också följa upp hur befintliga metoder och verktyg, så som lex Sarah-anmälningar, för uppföljning och systematisk kvalitetsutveckling fungerar och vid behov vidta åtgärder. är ett viktigt redskap i det systematiska kvalitetsarbetet inom och syftar till att missförhållanden ska åtgärdas och att liknande missförhållanden ska kunna förebyggas och undvikas. föreslår att en utförare som inte når upp till kvalitetskraven ska åläggas ett kvalitetskontrakt. Kvalitetskontraktet tecknas mellan huvudmän och avseende den utförare eller enhet som inte når de fastställda kvalitetskraven i det fallet huvudmannen är en kommun. Fristående aktörer ska teckna kvalitetskontrakt med berörd kommun. Att inte nå upp till kraven innebär att verksamheten bedömts hålla otillräcklig eller undermålig kvalitet. Kvalitetskontrakten ska innehålla krav på åtgärder som forskning och beprövad erfarenhet har visat kan möta de ställda nationella kvalitetskraven. Finansieringen av dessa nödvändiga åtgärder ska delas mellan stat och berörd huvudman. Kvalitetskontrakt gäller både offentliga och fristående huvudmän. Kontrakten avser att skydda brukare från bristande verksamheter. När en verksamhet brister men bristerna går att åtgärda utan risk för brukares hälsa ska kvalitetskontrakt tecknas. Åtgärdas inte bristerna inträder sanktioner enligt dagens lagstiftning. Nya sanktioner kan bli aktuella för att säkerställa att brister åtgärdas. Det är viktigt att förbättra kvaliteten inom hela . Kvalitet inom verksamheter låter sig inte utvärderas av ett enstaka krav eller enbart en indikator. Därför föreslås att ett begränsat antal nationella kvalitetskrav för verksamheter fastställs, som ska spegla en samlad bedömning av kvalitet. Det ska inte spela någon roll för kvalitet och rättssäkerhet vilken socialtjänst som ger stöd till den som är i behov av hjälp. Så ser det dock inte ut . För att säkerställa att alla oavsett bostadsort ges bästa möjliga socialtjänst vill vi införa kvalitetskontrakt i . Kvalitetskontrakt ska gälla alla verksamheter, oavsett utförare och driftsform. Stärkt uppföljning och tillsyn av föreslår att regeringen ger i uppdrag att se över möjligheterna att utveckla tillsynen av verksamheter och införa tydliga sanktioner i flera steg vid upprepade brister gällande exempelvis kvalitet och tillgänglighet. Att inte fullfölja sitt uppdrag måste få tydliga påföljder. Inspektionen för vård och omsorg () är ett viktigt led i ett långsiktigt arbete att skärpa tillsyn och tillståndsgivning inom hälso- och sjukvård, socialtjänst samt verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Ambitionen är att det ska vara enkelt att kunna framföra sina klagomål gällande upplevd bristande kvalitet. Patientens och brukarens behov ska sättas allra främst. Patientnöjdhet ska regelbundet följas upp och återkoppling ske till verksamheterna. föreslår att arbetet med att utveckla tillsyn och uppföljning inom bör ske kontinuerligt. Vi anser att de fristående alternativa verksamheter som finns via förstärkt familjehemsvård endast ska få bedrivas om de erhållit tillstånd av Inspektionen för vård och omsorg. Därtill att konsulter som har till uppgift att ta fram fler boendeplatser inom familjehemsvård ska omfattas av den generella tillståndsplikten. Därutöver bör stärkt tillsyn av och genomförande av tydliga följdåtgärder ske vid upprepade försummelser och allvarliga brister. Säkerställ kvalitet och säkerhet gällande HVB-hem och stödboende föreslår att det genomförs en översyn i syfte att säkerställa att alla utförare, oavsett driftsform, ska ha ett tillstånd för att få bedriva stödboende. Det behövs ett system med tillståndsplikt. Det ska ställas likvärdiga krav på alla utförare som bedriver stödboende oavsett driftsform. kan mer eller mindre vem som helst starta ett stödboende. Därtill driva verksamhet som inte ger det stöd utsatta människor är i behov av. Det är inte rimligt och definitivt inte hållbart i längden. vill se över möjligheterna och förutsättningarna att kunna införa skarpare sanktioner i flera steg vid misskötsel av stödboende. Det finns betydande brister i kvalitet och säkerhet gällande såväl vissa HVB-hem och stödboenden som familjehem. Det behövs mer ordning och reda gällande de olika placeringsformerna för barn och unga. Det ska finnas en generell tillståndsplikt för alla utförare av stödboende inom alla ålderskategorier. Förbättra mindre kommuners möjligheter att genomföra svåra och känsliga barnutredningar föreslår att regeringen ger i uppdrag att göra en bred översyn av mindre kommuners möjligheter att kunna genomföra svåra och känsliga barnutredningar detta i syfte att förbättra möjligheter till mer systematiskt samarbete och samordning mellan kommuner för att säkerställa att utredningar om barn och unga håller hög kvalitet och god rättssäkerhet. Att utföra svåra och känsliga utredningar avseende placerade barn och unga och deras familjer kräver såväl kompetens som erfarenhet. I många mindre kommuner saknas detta, men är även ett problem i större kommuner. Det kan till exempel bero på att är hårt ansträngd till följd av kärv ekonomi i kommunen och att omsättningen av medarbetare är hög. Det leder till att utredningarna brister i kvalitet och rättssäkerhet. Ytterst drabbar det barnet ifråga. har tidigare fört fram förslag om specialistsocionomer för barn och unga. Ärenden som rör denna grupp kan vara väldigt påfrestande och komplicerade. För att säkerställa en rättssäker och trygg hantering av dessa ärenden krävs regelbunden metodisk fortbildning av landets socialsekreterare. Det har efterfrågats av såväl arbetsgivare som anställda inom . I väntan på att förslag i denna riktning kan bli verklighet, behövs bättre förutsättningar för kommuner att samarbeta gällande svåra och känsliga utredningar som involverar barn. Det kan till exempel handla om regelbundet erfarenhetsutbyte, vidareutbildning och mentorskap. Särskild avgift vid oskäliga väntetider föreslår att regeringen ger i uppdrag att reformera bestämmelserna om särskild avgift vid oskäliga väntetider. Det är inte bara inom hälso- och sjukvården som långa väntetider är ett problem. Även i är långa väntetider ett bekymmer vilket först och främst drabbar enskilda i behov av sociala insatser men som också kan medföra ökade kostnader för kommunerna. För att stävja problemet med långa väntetider inom kan kommunerna nämligen tvingas betala särskilt avgift vid oskäliga väntetider. fick omkring 90 kommuner betala denna särskilda avgift till en sammanlagd kostnad om . anser att den särskilda avgiften är ett viktigt redskap för att öka efterlevnaden av gällande lagstiftning. Det är naturligtvis oerhört viktigt att personer får sina beviljade insatser och det inom rimlig tid. ser vi ett behov av att reformera bestämmelserna. Dels i syfte att minska risken att avgifterna leder till oönskade effekter, dels i syfte att skapa ett mer rättvist system för kommunerna. För att göra systemet mer rättvist bör sättet som avgifternas storlek fastställs reformeras. fastställs avgiften utifrån den insats som inte verkställs. Det bör fortsatt vara utgångspunkten, som vi anser att även kommunens storlek måste tas i beaktande. Det är inte rimligt att en kommun med bara några tusen invånare och en storstadskommun med flera hundratusen invånare ska betala samma avgift. Systemet med särskild avgift vid oskäliga väntetider behöver därför reformeras så att avgifternas storlek både står i proportion till den insats som inte verkställs och berörd kommuns storlek. Ta fram och genomför en nationell handlingsplan för Det krävs att det tas fram och genomförs en nationell handlingsplan för . Detta för att kunna möta omfattande problem och utmaningar. Det behövs konkreta reformer som genomförs på ett skyndsamt sätt. behöver en nystart. Den samlade ska vara av hög kvalitet och utföra utredningar på ett sätt som uppfyller vetenskaplig objektivitet och opartiskhet. Barnens bästa ska säkerställas. Socialtjänstlagen behöver reformeras. Landets socialsekreterare behöver bli sedda och lyssnade till. En nationell handlingsplan för behöver bland annat innehålla nedanstående inriktning och prioriteringar. Stärk medarbetare – genom handledarstöd och introduktionsutbildningar föreslår att regeringen ger i uppdrag att ta fram material som kan utgöra en grund för ett metodiskt handledarstöd och strukturerade introduktionsutbildningar för medarbetare. Detta är särskilt viktigt för dem som ska arbeta med barn- och familjeärenden. är det nödvändigt av olika skäl att placera barn och unga i boende på annat håll än i det egna hemmet. Det ställer särskilt höga krav på kunskap och rättssäkerhet i agerande och myndighetsutövning. Ungefär en av tre socialsekreterare är nya i yrket. Därtill är sju av tio chefer som arbetar inom har mindre än erfarenhet. Det medför bland annat att unga nyutexaminerade socialsekreterare får ta ett alltför stort ansvar redan från början. Ofta är det nämligen oerfarna och nyexaminerade socionomer som får ta hand om de allra svåraste fallen, såsom beslut om tvångsvård och omhändertagande av barn och unga. Detta är inte en rimlig utveckling. Ta fram och genomför tydliga rutiner och riktlinjer avseende handläggning av ärenden föreslår att regeringen ger i uppdrag att ta fram tydliga riktlinjer och rutiner avseende handläggning av svåra och tunga ärenden rörande till exempel barn- och familjeutredningar. finns det stora och i många fall orimliga skillnader mellan olika kommuners sätt arbeta avseende bland annat barn- och familjeutredningar. Det handlar till exempel om att barnsamtal ska vara regel att genomföra i samband med förhandsbedömningar rörande barn- och familjeutredningar. Och att dessa barnsamtal ska hållas utan föräldrar närvarande där det finns anledning att misstänka att dessa missköter sitt föräldraskap. Därtill att det ska vara två personer som arbetar med vissa tunga ärenden. Dels i avlastningssyfte, dels för att ingen enskild ensam ska kunna avgöra om ärenden ska utredas eller inte. En tydlig riktlinje hur dessa beslut ska avgöras formellt behöver tas fram. Genomför skarpa åtgärder i syfte att minska den stora arbetsbelastningen – mät regelbundet arbetsbelastningen föreslår att regeringen ger i uppdrag att det tas fram en nationell strategi för att säkra långsiktiga förutsättningar för rekrytering och personalförsörjning inom . Det finns stora svårigheter att långsiktigt säkra kompetens- och personalförsörjningen inom . föreslår vidare att regeringen ger i uppdrag att arbetsbelastningen och tidsåtgången avseende socialsekreterares arbetstid regelbundet ska mätas, följas upp och utvärderas. Detta i syfte att långsiktigt och hållbart kunna bidra till att öka kvaliteten och minska arbetsbelastningen. En mer digitaliserad socialtjänst kan stödja och avlasta medarbetare, minska arbetsbelastningen och underlätta för den som söker kontakt med . Detta gäller inte minst många ungdomar, men också många vuxna som har stor vana vid och gillar att kommunicera via mobiler, datorer och läsplattor. Nya tekniska hjälpmedel kan emellertid aldrig ersätta mänskliga kontakter och möten. Digitalisering av är en avgörande strategisk ledningsfråga. Det handlar bland annat om att kunna motverka den stora tidsåtgång som behövs för det administrativa rutinarbete som socialsekreterare tvingas genomföra . Administrationen äter upp stora delar av den tid som socialsekreterare med fördel i stället bör ägna åt att möta, samtala med och stödja sina klienter. Det projekt som genomförs i tillsammans med universitet i i att erbjuda klienter digital kontakt bör följas av att många fler vågar pröva nya metoder och använda den digitala teknikens möjligheter på ett strukturerat och metodiskt sätt. huvudsakliga uppdrag är att hjälpa människor. Digitala mötesformer och arbetssätt kan underlätta detta. Digitaliseringens virtuella kommunikation kan emellertid aldrig ersätta det mänskliga mötet. Däremot kan exempelvis en ökad digitalisering bland annat leda till att många klienter kan kommunicera med sin socialsekreterare i realtid och själva vara den som bokar tider, väljer lämpligt digitalt forum och tar del av dokumentation. Den som behöver hjälp och stöd kan därmed bli mer aktiv i sin egen vård och behandling. Nya digitala arbetssätt och metoder kräver att nya relationer skapas. Det kräver därtill lyhördhet och balans mellan traditionella och nya metoder att arbeta och kommunicera inom . Digitaliseringen ökar därutöver möjligheterna att mäta uppnådda resultat och lagra omfattande mängder av data vilka kan analyseras och leda till bättre underlag för ytterligare utveckling. Avvikelserapporter ska vara norm och tydliga riktlinjer finnas på plats föreslår att regeringen ger i uppdrag att ta fram tydliga riktlinjer kring avvikelserapportering i syfte att säkerställa en god rapportering. Detta som grund för ett strukturerat och kontinuerligt förbättringsarbete inom . Att rapportera avvikelser bör vara kultur och rutin inom men brister ofta avvikelserapporteringen. Det riskerar att forma och normera en tystnadskultur som är mycket skadlig för kvalitetsarbetet. Förutom att det behövs tas fram tydliga riktlinjer kring avvikelserapportering krävs det också att medarbete ges vidareutbildning liksom annat stöd i form av handledarskap och mentorskap för att säkerställa en god avvikelserapportering och i förlängningen ett gott kvalitetsarbete. Prioritera högriskärenden – det ska finnas tydliga behandlingsåtgärder vill att regeringen ser över förutsättningar och möjligheter att ta fram underlag och utbildningar som säkerställer förmåga och kompetens att prioritera högriskärenden och att det i samband med dessa ska finnas upparbetade tydliga behandlingsåtgärder. Det saknas alltför ofta behandlingsåtgärder avseende högriskärenden och känsliga utredningar. Genomför regelbunden fortbildning – fokus på att kunna genomföra vetenskapligt objektiva och tillförlitliga utredningar föreslår att regeringen ger i uppdrag att ta fram underlag för regelbunden fortbildning med fokus på att genomföra systematiska, rättssäkra, sakliga och opartiska barn- och familjeutredningar som uppfyller kraven på vetenskaplig objektivitet och tillförlitlighet och rättssäkerhet. Vetenskaplig utredningsmetodik är nödvändig för att kunna genomföra barn- och familjeutredningar på ett sätt som uppfyller kraven på tillförlitlighet. För att uppfylla kravet på objektivitet i utredningar krävs att dessa genomförs på ett sakligt och opartiskt sätt. Det kräver i sin tur att personal har tillräcklig utbildning avseende evidensbaserade metoder. Det finns ett stort behov bland personal av vidareutbildning avseende samtalsteknik och korrekta metoder att tolka information. Och det handlar inte bara om förmåga att föra samtal och dialog utan hela processen ska vara lösningsinriktad och regelbunden uppföljning och återkoppling ska ske. Det kräver rätt utbildning, förmåga och erfarenhet. Inrätta nationell ledarskapsutbildning inom vill att regeringen ger i uppdrag att se över möjligheterna att inrätta en nationell ledarskapsutbildning avsedd för framtidens ledare inom . Detta i syfte att ge professionen inom ett tydligare stöd. Det är vidare viktigt att kommunerna tar sitt arbetsgivaransvar och utvecklar ledarskapsutbildningar, själva eller gemensamt, i samverkan med akademin. Chefer ska kunna ge ett strukturerat mentorskap till oerfarna socialsekreterare. Det gäller inte minst ärenden avseende omhändertagande av barn och unga samt andra komplicerade familjeärenden. vill att intresseorganisationer och utförare av socialtjänstverksamheter och lämpliga statliga myndigheter tillsammans tar fram förslag på ledarskapsutbildning gällande verksamheter. Det är viktigt att som arbetsgivare kunna erbjuda kvalificerad ledarutbildning på akademisk nivå. Ledarskapsutbildningen ska i första hand vara avsedd för ”första linjens” chefer inom . Vi vill stärka det lokala ledarskapet, stimulera vidareutbildningar, handledarstöd och att lokalt tar fram mentorskapsprogram. Det behövs mer evidensbaserade metoder inom . Ledarskap och mentorskap har avgörande betydelse för långsiktiga förmåga att bedriva verksamhet av hög kvalitet. En viktig del för att kunna skapa förutsättningar för detta handlar om utbildning och fortbildning för chefer inom alla delar av . Det finns en nationell kurs avsedd för ledare inom individ- och familjeomsorgen i universitets- och högskoleregi. Det är bra, och sådana exempel på utbildningar bör utvecklas och spridas ytterligare. Stärk samarbetet mellan socialtjänst, polis, skola, psykiatri och ideell sektor vill att regeringen ger i uppdrag att gemensamt med representanter för socialtjänst, skola, vård, psykiatri och polis utveckla metoder för mer strukturerat och metodiskt samarbete och samverkan. stöd ska stärka kommunernas möjligheter att hålla en hög professionell kompetens inom . Stödet bör särskilt inriktas på mindre kommuner som och av naturliga skäl har svårt att upprätthålla en hög kompetens inom stora och komplexa uppdrag. Det är centralt att analysera och använda de goda exempel som finns gällande ökad samverkan och samarbete mellan mindre kommuner och mellan region och kommun. Regeringen bör också se över relevant lagstiftning och vidta andra åtgärder i syfte att möjliggöra ökat samarbete om myndighetsutövning över kommungränser avseende socialtjänst i allmänhet och den sociala barn- och ungdomsvården i synnerhet. De ideella insatserna är en stor tillgång för samhället. Det är krafter som inte kan eller ska styras av politiker och myndigheter. De ideella insatserna ska däremot stödjas och uppmuntras. Volontärskapet i är starkt. Vuxna och unga deltar i trygghetsvandringar på helgnätter, hjälper hemlösa och engagerar sig mot hedersförtryck. Pensionärer tar sig tid för ideellt arbete i anslutning till skolor och fritidsverksamhet. Det finns stora möjligheter att använda sig av varandras kunskap och engagemang. Goda exempel på samarbeten mellan idrottsföreningar eller kulturverksamheter och olika verksamheter inom socialtjänst och skola ska systematiskt sammanställas och spridas. Det kan bland annat handla om att fler socialsekreterare arbetar i yttre tjänst tillsammans med annan fältpersonal, till exempel i mobila team med polis och . Stimulera användande av digitala hjälpmedel inom föreslår att regeringen tar fram och fastslår nationella mål för digitalisering av i hela landet. Det handlar bland annat om att åstadkomma minskad tidsåtgång för administration, underlätta hanteringen av ärenden, förbättra och utveckla mer avancerade beslutsstöd, samt att förbättra uppföljningen av resultat. För att skapa förutsättningar för bättre samarbete och ett samlat omhändertagande av enskilda behöver det bli möjligt med gemensam dokumentation också över sekretessgränsen mellan hälso- och sjukvården och . Detta så att socialtjänst och hälso- och sjukvård vid behov kan få lov att ha direktåtkomst till varandras dokumentation. Många medborgare har omfattande och komplexa vård- och omsorgsbehov. Behov som kräver insatser från såväl hälso- och sjukvården som . Särskilt gäller detta många äldre som är behov av exempelvis särskilt boende och hälso- och sjukvårdsinsatser. Detta kräver att lagstiftning ses över såväl i hälso- och sjukvårdslagen som socialtjänstlagen och patientdatalagen. Glädjande nog gjorde sig en enig riksdag , efter förslag från , ett tillkännagivande till regeringen om att se över lagstiftningen i enlighet med vad vi ovan beskrivit. Det är mycket angeläget att regeringen snararast genomför beslut. vill vidare att regeringen skyndsamt ger i uppdrag åt Myndigheten för delaktighet, och i samarbete med Kommuner och Regioner att gemensamt ta fram en sammanhållen digital struktur som underlättar införandet av digitala tjänster inom i hela landet. Regeringen ska även tydligt peka ut vilken myndighet som ska vara sammanhållande och ha det yttersta ansvaret ifall det blir svårt att komma överens eller fatta konkreta beslut. Ta fram och genomför en ny mer vetenskaplig och professionaliserad socionomutbildning föreslår att regeringen ger i uppdrag att ta fram en ny förstärkt socionomutbildning med mer fokus på vetenskaplig utredningsmetodik. Ett särskilt fokus i utbildningen ska vara genomförande av systematiska, rättssäkra, sakliga och opartiska barn- och familjeutredningar som uppfyller kraven på vetenskaplig objektivitet och tillförlitlighet. Noria Manouchi (M) [1] Se till exempel utredningarna Barns och ungas rätt vid tvångsvård, SOU 2015:71, samt Ett fönster av möjligheter – stärkt barnrättsperspektiv för barn i skyddat boende, SOU 2017:112. [2] Kommittédirektiv 2014:87. Tilläggsdirektiv till Utredningen om tvångsvård för barn och unga (S 2012:07). [3] Socialtjänstlagen (2001:453), 1 kap. 2 §. [4] Proposition 2002/03:53 s. 86, samt Lagrådets yttrande Ökad trygghet för placerade barn och unga. [5] Lagrådets yttrande Ökad trygghet för placerade barn och unga. [6] Lag (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. [7] Omhändertagen – samhällets ansvar för utsatta barn och unga, SOU 2000:77. [8] , Ekot, . [9] Barn och ungas rätt vid tvångsvård, SOU 2015:71. [10] Barn och ungas rätt vid tvångsvård, SOU 2015:71. [11] Barn och ungas rätt vid tvångsvård, SOU 2015:71. [12] över insatser för barn och unga, samt Barn och ungas rätt vid tvångsvård, SOU 2015:71. [13] . [14] . [15] över insatser för barn och unga. [16] Stiftelsen . [17] statistik över antalet sjukfall åren 1998–2017, samt social utvärdering. [18] , Individ- och familjeomsorg, lägesrapporter , 2019 samt 2020. [19] , Individ- och familjeomsorg, lägesrapporter , 2019 samt 2020. [20] Stiftelsen . [21] Stiftelsen . Stöd och behandling för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp – projektrapport och förslag till en modell (2019). [22] Stiftelsen . Stöd och behandling för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp – projektrapport och förslag till en modell (2019). [23] Inuti ett Barnahus – en kvalitetsgranskning av 23 verksamheter. , samt Stiftelsen . Det fjärde rummet – en modell för stöd och behandling för barn som utsatts för våld och övergrepp. [24] radio, Ekot, , granskning av 144 vårdnadstvister , uppgifter om våld eller andra risker i 133 av 144 granskade fall utan att domstolarna genomfört en dokumenterad riskbedömning.