mot · H8022631 · 2020-10-05 00:00:00 — Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd Frihet och utveckling i vår omvärld 1 Stöd och hjälp till världens allra fattigaste 2 Stöd till människor på flykt 3 Demokrati och mänskliga rättigheter måste stärkas politik för global utveckling Internationellt bistånd – våra prioriteringar Demokratiutveckling – en grund för framtida fred och säkerhet Det civila samhällets omistliga betydelse Barns och kvinnors hälsa Kvinnor i krig och konflikt Palestinska områden och UNRWA anvisar anslagen inom utgiftsområde 7 Internationellt bistånd enligt förslaget i tabellen i motionen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom EU och FN bör verka för att fler länder ökar sitt bistånd så att de når upp till av BNI och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att regeringen bör ge ett särskilt uppdrag till Sida och Expertgruppen för biståndsanalys i syfte att stärka kvaliteten i genomförandet av biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att departementens handlingsplaner för politiken för global utveckling bör bli offentliga och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att uppdra åt exempelvis Expertgruppen för biståndsanalys att mer ingående granska regeringens arbete med genomförandet av politiken för global utveckling (PGU) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att omfördela biståndet för att kunna hjälpa fler människor som befinner sig på flykt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att påbörja arbetet med att bygga upp en egen svensk struktur för att kunna bistå med flyktinghjälp i vår värld och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i ökad utsträckning kanalisera det humanitära stödet genom civilsamhällesorganisationer och samfund som arbetar i den direkta ”frontlinjen” i katastrofområden såsom kyrkor i och , och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det multilaterala stöd som ger till en rad olika FN-organ måste fokuseras och samlas hos de organ som arbetar bland flyktingar och med barns säkerhet, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att måste ligga i framkant när det gäller att stödja och utveckla insatser som syftar till att skapa arbets- och utbildningstillfällen för människor på flykt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att införa en särskild biståndsstrategi inklusive en frihetsfond som inriktas på att ge stöd till människorättsförsvarare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och EU måste ställa krav på att den eritreanska regimen släpper fri för att få ingå i EU:s biståndsprogram och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att nya landstrategier som tas fram alltid ska innehålla en analys av situationen för religions- och övertygelsefriheten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla diplomater bör ha genomgått utbildning i frågor som rör religionsfrihet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att intensifiera ansträngningarna för att civilsamhällesaktörer och oppositionspolitiker ska kunna verka och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barnäktenskap och tvångsäktenskap aktivt måste förbjudas och motverkas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att satsa ytterligare medel på vaccin och andra hälsoinsatser via den globala fonden och den globala vaccinalliansen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förhindra den stora omfattningen av sexuella övergrepp mot kvinnor som pågår i konflikter runt om i världen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att och EU måste ställa krav på att den palestinska myndigheten bättre uppfyller demokratiska principer, bekämpar korruption och respekterar mänskliga rättigheter för att få ta emot bistånd, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möjligt frysa det svenska biståndet till för palestinska flyktingar (Unrwa) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som en av Unrwas största bidragsgivare aktivt bör verka för en reformering av FN:s bistånd till palestinska flyktingar med sikte på att överföra verksamhet och ansvar till flyktingkommissariatet (UNHCR) och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att villkora och minska bistånd till och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att frysa biståndet till Islamic Relief och tillkännager detta för regeringen. Anslagsförslag 2021 för utgiftsområde 07 Internationellt bistånd Utvärdering av internationellt bistånd Frihet och utveckling i vår omvärld Vi har alla ett moraliskt ansvar att arbeta för att utrota fattigdom och förtryck i världen. Idén om att alla människor föds fria och jämlika, var de än bor, och har samma lika och okränkbara värde och att vi alla har ett ansvar för varandra utgör en stark motivation till den solidaritet och medmänsklighet som är grundläggande i den kristdemokratiska ideologin. Den solidariteten stannar inte vid gräns. De övergripande målen för utvecklingssamarbete måste vara att hävda människovärdet, höja de fattigaste människornas levnadsnivå och främja mänskliga rättigheter och demokrati. Den enskilda människans situation måste vara i fokus för detta arbete. Genom utbildning, arbete och ökad delaktighet i samhället, starkare civila samhällen och större spridning av makt och resurser främjas förutsättningarna för en hållbar utveckling. vill ha en ambitiös utvecklingspolitik och värnar ett generöst bistånd. Vi har aktivt verkat för att öka biståndet till av BNI. Under alliansregeringen (2006–2014) var pådrivande för att just av bruttonationalinkomst avsattes till internationellt bistånd . bör även verka för att andra länder höjer sina biståndsnivåer. Det är bara ett fåtal länder som lever upp till EU:s mål om att av BNI ska gå till officiellt bistånd. När biståndspolitiken alltmer styrs av nationella intressen och inte utvecklingen i världen bör stå upp för en generös biståndspolitik. Däremot menar att det krävs högre samstämmighet mellan bistånd och säkerhetspolitik. Fred och stabilitet är en förutsättning för utveckling och för att kunna bedriva utvecklingssamarbete. är det de konfliktdrabbade länderna som är i störst behov utav hjälpinsatser utifrån. vill som exempel intensifiera kampen mot islamitisk terror i , exempelvis genom deltagande i Taskforce Takuba i och utöka biståndsinsatserna dit. För att upprätthålla legitimiteten för biståndspolitiken, och till syvende och sist enprocentsmålet, måste varje skattekrona användas så effektivt som möjligt och göra verklig skillnad. Dac skriver i en särskild utredning att svenskt bistånd är ambitiöst och skickligt genomfört. Vidare konstaterar att är en högt ansedd aktör internationellt. Dock går det att urskönja viss kritik mot höga bidrag till olika FN-organ, ofta i form av kärnstöd. har på liknande sätt kritiserat regeringen för att kanalisera den ökade biståndsbudgeten i ett trögt och ineffektivt FN-system. Detta är ett vårdslöst sätt att använda skattepengar och riskerar att urholka legitimiteten för biståndspolitiken. menar att det krävs nytänk i biståndspolitiken. De myndigheter och organisationer som administrerar biståndet måste parallellt stärkas för att upprätthålla en hög kvalitet på biståndet. Det måste säkerställas att kapaciteten för att administrera och följa upp biståndsinsatser är hög. Behoven i världen är stora och medel ska inte gå förlorade på grund av dålig kontroll och insyn. föreslår därför att Sida och Expertgruppen för biståndsanalys ges ett särskilt uppdrag att inkomma med förslag kring hur kvalitetsarbetet i myndigheter och organisationer kan stärkas i samband med att biståndsramen ökar. vill också se att en utredning tillsätts som ger förslag till hur biståndet kan utvecklas framöver. En sådan utredning ska också presentera förslag om hur Sida kan ha öppna processer, upphandlingar eller öppna ”calls for proposals” när bilaterala samarbetsstrategier ska genomföras. När utvecklingen på många områden går i fel riktning är det viktigt att inte blir alla goda gåvors givare och ständigt bygger ut åtagandena tematiskt utan identifierar de områden där har ett tydligt mervärde och förmåga att agera komplementärt i förhållande till andra givare. Detta är även något som OECD-Dac tar upp i sin utvärdering av svenskt bistånd. Kommittén menar att biståndet präglas av spretiga strategier och tematiska prioriteringar. Detta leder till en ökad risk för att bistånd leder till dubbla anslag för projekten. Dessutom saknas tydliga prioriteringar. menar att inriktningen måste styras av hur behoven i världen ser ut. Vi vill lyfta tre områden som särskilt angelägna: 1 Stöd och hjälp till världens allra fattigaste Fattigdomsbekämpning måste prioriteras i svenskt bistånd. Statistik från visar på att fattigdomsbekämpningen har bromsats in på flera platser i världen. Det är framför allt människor i de mest utsatta låginkomstländerna och i länder drabbade av krig och konflikt som halkar efter. De senaste 25 årens mätningar har visat att fattigdomsminskningen har skett i en takt på . I flera länder ökar till och med den extrema fattigdomen, länderna där detta sker som snabbast är , DR och . beräknar att målet att utrota den extrema fattigdomen till 2030 kan nås, om takten håller i sig. För att den extrema fattigdomen ska utrotas behöver fattigdomsbekämpningen intensifieras. En pekar på att mer än 820 miljoner personer i världen inte har säker tillgång till mat och att 149 miljoner människor lever i ständig hunger. Det krävs nu rejäla krafttag för att uppnå de två första Agenda 2030-målen om att utrota fattigdomen och hungern till 2030. 2 Stöd till människor på flykt och omvärlden måste i högre grad bidra till att hjälpa människor på flykt. I många fall förvandlas de tillfälliga flyktinglägren till långsiktiga boenden med stora humanitära behov. måste bidra på nya sätt för att möta människors nöd och utsatthet. Vatten, mat och utbildning får inte bli en bristvara när det internationella samfundet tar på sig ansvar för människor i utsatthet. 3 Demokrati och mänskliga rättigheter måste stärkas Demokratin är på tillbakagång. Runt om i världen trycks det civila samhället, oppositionspolitiker, journalister och jurister tillbaka. Utrymmet för de mänskliga rättigheterna minskar, och det riskerar att resultera i en alltmer osäker värld. Stödet till dessa grupper behöver stärkas och prioriteringen hållas högre. Biståndet ska inte bara gå till insatser som gör verklig skillnad och där har ett mervärde, tydligare krav måste också ställas på de aktörer som mottar svenskt bistånd. Det handlar alltifrån om att frysa biståndet till statliga aktörer där den demokratiska utvecklingen går åt fel håll, såsom i exempelvis , och , eller till organisationer som inte på ett trovärdigt sätt står upp för demokratiska värderingar. Den rödgröna regeringen har återkommande valt att se mellan fingrarna med oegentligheter och inte villkorat svenskt bistånd. Uttalanden och kritik förekommer, men direkta åtgärder mot biståndsländer vars regimer allvarligt kränker mänskliga rättigheter är ovanliga. Det går inte att kompromissa om dessa rättigheter och måste nu på allvar sätta kraft bakom orden. I slutändan handlar det om legitimiteten för biståndet och respekt för skattebetalarnas pengar. politik för global utveckling politik för global utveckling, PGU, i kombination med Agenda 2030 sätter ramarna och ambitionsnivån för vårt bidrag till en rättvis och hållbar global utveckling. Det svenska utvecklingssamarbetet är ett viktigt redskap i dessa strävanden, men det är viktigt att poängtera att PGU inte primärt handlar om bistånd, utan om att alla politikområden inom ramen för sina områden ska bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Det är välkommet att regeringen har utsett PGU-ansvariga på samtliga departement och att varje departement tar fram handlingsplaner för arbetet med PGU kopplat till Agenda 2030. Regeringen bör också organisera arbetet med PGU på ett sådant sätt att det i slutändan inte är departementens särintressen som styr när en fråga ska avgöras. vill också att exempelvis Expertgruppen för biståndsanalys () fortlöpande granskar regeringens arbete med genomförandet av PGU:n. Pandemin har allvarligt försvårat ansträngningarna att nå Agenda 2030-målen. Coronapandemin har varit förödande i , både vad det gäller hälsa och ekonomi. Världens låg- och medelinkomstländer riskerar dock att drabbas än hårdare. Pandemin förvärrar existerande problem med hunger, fattigdom och tillgången till sexuell och reproduktiv hälsa. Redan innan pandemin hade framstegen att minska och utrota världens hunger stannat av. Programme (WFP) beräknar nu att antalet personer som inte får tillräckligt med mat för dagen kommer att stiga till 270 miljoner människor som följd av pandemin. Enligt en rapport från organisationen riskerar 12 000 personer att dö per dag av hunger till följd av konsekvenserna av pandemin. Coronakrisen har även förvärrat flera konflikter och hungern ser ut att öka som mest i konfliktdrabbade länder såsom , DR , och , för att nämna några. Även länder som tidigare haft en positiv utveckling med en växande undre medelklass har drabbats hårt. Delar av medelklassen i flera folkrika länder som , och står på randen till att ramla tillbaka i fattigdom. Pandemin har även ökat övervakningen av invånarna i flera länder, har dessa åtgärder ansetts vara nödvändiga för att hindra smittspridningen. Men smittspridningen får inte bli en ursäkt för att underminera demokratin och de framsteg som har gjorts runt om i världen. Det är nu än viktigare att insatser fokuseras på att stödja de mest utsatta och stå upp för demokrati och mänskliga rättigheter genom stöd till lokala aktörer och civilsamhället. Internationellt bistånd – våra prioriteringar Fler människor än på många decennier befinner sig på flykt undan vedervärdig terror och våldsamma regimer i sina hemländer. Enorma humanitära insatser behövs för att skapa trygghet och framtidstro för de medmänniskor som flyr för sina liv. Det rådande världsläget gör att vill avsätta en betydande del av den svenska biståndsbudgeten för humanitära hjälpinsatser. är den centrala aktören för att hjälpa människor på flykt och så bör det även förbli. Dock har en gigantisk organisation lite utrymme för flexibilitet och insatserna kommer ofta sent. anser därför att det, likt i och , är dags att bygga upp en egen struktur för att kanalisera hjälpinsatser till flyktingar i utsatta områden. Vidare har det civila samhället, i form av t.ex. frivilligorganisationer och samfund i utvecklingsländer eller konfliktområden, ofta kontakter och direkta distributionssystem som bör nyttjas, speciellt då biståndet, på grund av väpnade strider eller diktaturregimer, inte alltid når fram via officiella kanaler. Alltför ofta lägger de internationella humanitära systemen endast fokus på internationella organisationer och lämnar de lokala aktörerna utan inflytande. bör verka för att i ökad utsträckning även kanalisera det humanitära stödet genom mindre civilsamhällesorganisationer och samfund som arbetar i den direkta ”frontlinjen” i katastrofområden, som har bättre lokalkännedom och som finns på plats långsiktigt. menar att det multilaterala stöd som ger till en rad olika FN-organ bör fokuseras och i större utsträckning än tidigare samlas hos de organ som har störst verksamhet bland flyktingar och som arbetar med barns säkerhet och rättigheter, såsom UNHCR, WFP, Cerf och . Det behövs en Marshallplan för att återbygga stora delar av , med långsiktiga och uthålliga satsningar på att skapa trygghet, arbete och utbildningsmöjligheter i och omkring fallerade stater. Det behövs framtidstro i området liksom goda krafter i , , , , och som kan vara med och bygga upp fredliga, stabila och demokratiska länder. måste ligga i framkant när det gäller att stödja initiativ för att skapa arbets- och utbildningstillfällen för människor på flykt. Att har kunnat initiera stöd för att arbeta med ekonomisk utveckling och jobbskapande i medelinkomstländer som har tagit emot många flyktingar, såsom och , är mycket positivt. måste ha en flexibel inställning till att stödja länder som ekonomiskt sett är medelinkomstländer men som tar ett mycket stort ansvar för flyktingmottagande. Demokratiutveckling – en grund för framtida fred och säkerhet ska vara en kompromisslös röst för fred, frihet och mänskliga rättigheter i världen. Att stärka demokratin och öka respekten för mänskliga fri- och rättigheter ska vara centrala mål för det svenska biståndet. ska stödja demokratikämpar och verka för stärkt yttrandefrihet och tankefrihet i länder där den begränsas. Demokrati och frihet är den bästa garanten för fred och säkerhet. Endast med varaktig och stabil demokrati som grund kan social och ekonomisk utveckling få hållbart fäste i samhällen. Vi kan aldrig acceptera att människor diskrimineras på grund av kön, sexuell läggning eller etnisk eller religiös tillhörighet. Flera av det civila samhällets organisationer arbetar särskilt för att stödja oppositionella grupper och människorättsaktivister i repressiva stater runt om i världen. Detta arbete är oerhört betydelsefullt för de enskilda som riskerar sin egen och familjens säkerhet för att stå upp för de fri- och rättigheter som vi alla äger. Svenska organisationers insatser till stöd för demokratikämpar och människorättsaktivister runt om i världen måste ytterligare prioriteras och stärkas. Genom historien har vi sett att enskilda personer kan spela en avgörande roll för utvecklingen i ett land. får de och deras familjer betala ett högt pris för sin övertygelse. bör införa en särskild biståndsstrategi, inklusive en frihetsfond, som inriktas på att ge ett flexibelt och snabbt stöd till människorättsförsvarare så att de kan verka, leva mer värdigt och få kontakt med omvärlden. Yttrandefrihet är en mänsklig rättighet och en av grundstenarna i en demokrati. Alla människor har rätt att uttrycka sig, ta del av och sprida information och åsikter. Det fria ordet främjar samhällelig och demokratisk utveckling. Internet har förändrat världen, det har ökat människors möjligheter att få kunskap och information, uttrycka åsikter och utbyta idéer. finns en tendens till att regeringar genom censur, övervakning, restriktiv lagstiftning och filtrering försöker ta kontroll över den informationsspridning och det idéutbyte som internet bidrar till. Enligt har friheten och säkerheten på internet varit på tillbakagång. Världen över fängslas bloggare och journalister. sitter den svensk-eritreanske journalisten fängslad utan rättegång på grund av sin kritik mot regimen. Både regeringen och EU måste öka sina ansträngningar för att få fri. menar att krav måste ställas på att den eritreanska regimen släpper fri för att ska kunna ta emot medel från EU:s biståndsprogram. Situationen för journalister och oberoende medier har försämrats än mer i efter den misslyckade statskuppen. Åtgärderna som alltjämt genomförs som svar på kuppförsöket är djupt oroväckande och hotar demokratiutvecklingen och yttrandefriheten. föreslår ökade medel och ansträngningar för att stärka journalisters förutsättningar och säkerhet i . Insatser för att bekämpa förtryck mot minoriteter eller oliktänkande grupper behöver prioriteras. Med goda demokratiska värden som grund kommer även den socioekonomiska utvecklingen i utvecklingsländerna att gå snabbare framåt, men på alltför många håll förföljs människor för sin tro och drivs på flykt från sina hem under de mest vedervärdiga hot. Religions- och övertygelsefrihet är en viktig fråga att ta hänsyn till i utformningen av svenskt utvecklingssamarbete. Det handlar om frihet från tvång och frihet att uttrycka sig och om icke-diskriminering. Därför bör nya landstrategier som tas fram alltid innehålla en analys av situationen för religions- och övertygelsefriheten. Vidare bör alla diplomater ha genomgått utbildning i frågor som rör religionsfrihet. Det råder stor brist på respekt för religionsfrihet och inte minst kristna förtrycks, bland annat i länder som , , och inte minst i . Ett annat land där religionsfriheten starkt inskränks är . har inlett ett återtåg till världsgemenskapen i takt med att sanktionerna mot landet har hävts. har inte villkoren för befolkning blivit bättre. Regimen fortsätter att förfölja oliktänkande. Konvertiter som har lämnat islam är en särskilt utsatt grupp. Kristna konvertiter arresteras och hålls bland annat fängslade i det notoriska Evinfängelset i där det finns en särskild avdelning för oliktänkande och politiska fångar. Sedan revolutionen har kristna ofta anhållits och åtalats för hot mot den nationella säkerheten eller för spionage. rödgröna regering inledde en politiskt strukturerad dialog med utan att sätta press på den iranska regimen att respektera mänskliga fri- och rättigheter och upphöra med sin förföljelse av kristna konvertiter. Svenskt utvecklingsarbete måste också ta större hänsyn till det faktum att en majoritet av världens befolkning beskriver sig själv som religiös och att religiösa ledare inger störst förtroende bland olika grupper. Religion har visat sig kunna vara en positiv faktor för utveckling men även ett hinder. Oavsett vilket måste religionens betydelse för människor och samhällen alltid beaktas. Det finns flera goda exempel där svenska trosbaserade organisationer har kunnat nå ut till och påverka religiösa samfund och organisationer i andra länder. De svenska trosbaserade organisationerna har en helt annan möjlighet att på ett konstruktivt sätt påverka andra religiösa grupper än vad religiöst obundna organisationer och myndigheter kan. Därför är uppgifterna om att Sida avbryter sina humanitära partnerskap med flera trosbaserande organisationer oroväckande. följer utvecklingen och välkomnar att diskussioner nu förs mellan de berörda partnerna. Ett exempel där svenska biståndspengar skulle kunna göra stor nytta är via kyrkor i exempelvis och . Flera länder arbetar redan effektivt på detta sätt och har deklarerat att man framöver kommer att öronmärka stödinsatser till kristna folkgrupper i och . Det civila samhällets omistliga betydelse Svensk biståndspolitik bör föras på ett sätt så att det civila samhället stärks. Enskilda organisationer är inte bara oersättliga som genomförare av offentligt svenskt bistånd utan också mycket betydelsefulla då de ger oss enskilda människor en möjlighet att ta ansvar för utvecklingen i världen. Genom dem kan vi bidra, var och en av oss, för att bekämpa fattigdom och förtryck, och för att lindra nöd hos våra medmänniskor. Det civila samhället är en naturlig plats för människor att göra en insats och visa att det inte går att förhålla sig likgiltig inför världens utmaningar. Genom agendan för utvecklingseffektivitet har stater och andra aktörer gjort åtaganden om att erkänna det civila samhället som aktörer i sin egen rätt och att säkra dess möjligheter att verka fritt. Dock begränsas människors möjlighet att organisera sig i allt större utsträckning. Ett minskat utrymme för civilsamhället är ett utvecklingshinder, då det innebär att organisationer inte kan agera aktörer för utveckling, något som bland annat Agenda 2030 slår fast som helt centralt för att de nya hållbara utvecklingsmålen ska kunna uppnås. bör sätta hårdare press på partnerländer där det civila samhällets utrymme krymper.