mot · H8022551 · 2020-10-05 00:00:00 — ställer sig bakom det som anförs i motionen om demokrati och mänskliga rättigheter i biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i biståndet prioritera de minst utvecklade länderna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att anpassa biståndsramen genom en grundlig översyn, avveckling av ineffektivt bistånd och en större koncentration på ett urval av länder, biståndsorganisationer och fonder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör skapa ett instrument för att fondera biståndsmedel vars utbetalning frusits på grund av bristande kvalitet så att utgiftsmålet kan nås som biståndets kvalitet säkras, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till att europeiska givare tydligare fördelar mottagarländer sinsemellan för att matcha givarländernas kompetens mot mottagarländernas behov och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka andelen av det svenska biståndet som går till de områden varifrån de stora flyktingströmmarna till kommer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om humanitärt bistånd och flyktinghjälp och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om fortsatt stöd till utbildning men att detta ska villkoras med att barnen inte indoktrineras i skolan på ett sätt som kan bidra till fortsatta konflikter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka svenskt bistånd till integrerade projekt för jord- och skogsbruk där även förädlingsindustri kan ingå, inte minst i mindre och mellanstora städer och runt flyktingläger, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bistånd till ekonomisk utveckling inklusive jord- och skogsbruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att anpassa biståndet till de akuta behoven orsakade av coronakrisen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att se över och minska det antal FN-organisationer och utvecklingsfonder som stöder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att även fortsatt ska bidra kraftfullt till FN:s arbete för fred och säkerhet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör prioritera stödet till vissa FN-organisationer, däribland UNHCR, FAO, och , och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att avskaffa Unrwa och i stället lägga över dess verksamhet på andra FN-organisationer, i första hand UNHCR, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att barns rätt till liv och utveckling ska vara vägledande i alla beslut som rör barn inom biståndspolitik och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bistånd, i enlighet med Agenda 2030, ska stödja fattiga länder i att utveckla hållbar industri och infrastruktur inklusive energi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om det partinära biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bistånd knutet till miljö, klimat och energi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om hälsa, vatten och sanitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bibehålla bidrag till (Gavi) på samma nivå som perioden –20 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka andelen av biståndet som går till praktisk yrkesutbildning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bistånd till närområde snarare ska skötas på EU-nivå än som en del av det svenska biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öka andelen av svenskt bistånd som går till förföljda religiösa minoriteter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om särskilt återvandringsstöd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avtal ska finnas med alla biståndsländer om återvändande för medborgare som fått avslag på asylansökan i eller vars uppehållstillstånd i dragits in samt om att biståndet till länder som inte skrivit under sådant avtal skall avbrytas, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att frysa betalningar vid misstanke om korruption och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bättre kontroll av och styrning mot rimliga transaktionskostnader och löner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bryta samarbetet med olämpliga mottagare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att dra in bidraget till den palestinska myndigheten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tydligare redovisa i vilken grad genomförande parter efterlever strategi och målsättningar inom biståndet i kommande resultatredovisningar av det multilaterala biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Sida och UD ska avtala om att kunna begära in kontrolluppgifter från betalningsmottagare och få del av uppföljningsrapporter och andra dokument och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om avsteg från reglerna om uppföljning och kontroll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om avtalad rätt att frysa fonders utbetalningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avsluta samarbetet med och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om personligt ansvar hos samarbetspartner för att inte bryta mot avtal om skälig lön och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en analys av biståndet med syftet att kartlägga och avsluta bistånd som finansierar myndigheter eller organisationer som aktivt förtrycker och kränker hbt-personers mänskliga rättigheter, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för en förändring av biståndskommittés regler för att inte tillåta avräkningar från biståndet för mottagande av asylsökande migranter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avräkningar från biståndet för mottagande av migranter bör avskaffas när en mer hållbar invandringspolitik kommit till stånd, och detta tillkännager för regeringen. Bistånd som gör nytta – med de mest utsatta i fokus utgångspunkt är att tillerkänna alla nationer samma grundläggande fri- och rättigheter som vi kräver för vår egen nation. Vi anser att grundläggande mänskliga fri- och rättigheter är universella, lika viktiga och gällande för alla människor. Alla länders regeringar har att efter bästa förmåga ta ansvar för sina egna medborgare. långsiktiga mål med biståndspolitiken är därför att mottagarländerna ska kunna ta ekonomiskt och humanitärt ansvar för sin befolkning och respektera grundläggande demokratiska och mänskliga rättigheter. I dagens värld behöver fler människor hopp om en ljusare framtid i sitt eget land. Genom att bidra till en sådan utveckling kan förebygga konflikter och skapa bättre förutsättningar för fred och säkerhet. Förbättringar kan inte enbart initieras utifrån. För att de ska fungera behöver de drivas av inhemska krafter och individer, med förståelse för och kunskap om lokala förutsättningar. vill verka för en biståndspolitik som skapar förutsättningar för människor i fattigdom och förtryck att förbättra sina levnadsvillkor utifrån deras egna grundläggande behov. Fokus bör ligga på fattigdomsbekämpning, på att ge barn trygghet och utbildning samt på att bidra till att skapa den komplexa struktur som krävs för en positiv ekonomisk tillväxt. Genom en grundlig översyn av ineffektivt bistånd, större koncentration av biståndet till ett urval av länder och internationella organisationer samt på färre teman, kan biståndet effektiviseras. Bistånd ska inte i första hand handla om givarens ideologiska utgångspunkt, utan om effektiva och ändamålsenliga satsningar där varje krona ska göra så mycket nytta som möjligt. Målet att spendera en procent av BNI skapar incitament för att nedprioritera biståndets kvalitet. Det ligger i sakens natur att när en myndighet har som primär uppgift att betala ut pengar, kommer den att vara mindre benägen att undersöka om exempelvis korruption eller ineffektivitet är så utbredda i vissa biståndsprojekt att dessa borde avslutas. I en förhandlingssituation mellan Sida och dess partners, skapar målet också ett underläge för Sida, eftersom motparten vet att Sida har incitament att betala ut pengar för att nå sitt mål. föreslår därför att regeringen upprättar ett instrument för att fondera biståndsmedel vars utbetalning frusits. En sådan säkerhetsventil skulle tillåta Sida att avsluta eller uppskjuta projekt med låg kvalitet. Utgiftsmålet bör ses som ett tak, mot vilket bör sträva med projekt som fyller mycket högt ställda krav på resultat, genomförande och redovisning. Den del av biståndsramen som överstiger det av FN rekommenderade av BNI måste alltid vägas mot de behov som finns under andra utgiftsområden. –2018 budgeterade för det största biståndsanslaget av alla riksdagspartier med motivationen att det är mer hållbart att satsa medel för att hjälpa migranter i deras egna regioner, än att ha för stor migration till . Utvecklingen blev en annan, med kraftigt ökad invandring till från en redan mycket hög nivå. Behoven av ekonomiska tillskott inom vård, skola, rättsväsende och äldreomsorg är nu omfattande och en mycket stor del av kostnadsökningarna och underskotten inom offentlig sektor kan hänföras till den förda invandringspolitiken. Detta är kostnader som vi kommer att ha framåt. vill därför minska biståndsram tills en ny, restriktivare invandringspolitik givit resultat i tydligt minskade kostnader för stat, regioner och kommuner. Det kan vara värt att notera, att vid en sänkning av biståndsramen från av BNI, skulle ändå ligga på plats fyra bland beträffande bistånd. Förslag om detta har vi lagt i andra motioner. En lägre biståndsram innebär besparingar totalt sett, men inom den nya ramen vill göra omprioriteringar, med relativa ökningar inom kärnområden såsom ekonomisk utveckling inklusive jord- och skogsbruk, hälsa, vatten och sanitet, humanitärt bistånd och flyktinghjälp. Inom biståndsverksamheten bör besparingar göras beträffande områden där resultaten varit magra. bör minska stödet till vissa av FN:s organisationer samt till vissa av instrument. Besparingar behövs även på Sidas och andra i baserade organisationers förvaltningskostnader. Den lägre biståndsramen skall utgöra incitament till effektiviseringar. är ett givarland bland många och vi behöver inte ta ansvar för alla länder och alla internationella organisationer. Regeringen bör ta initiativ till att europeiska givare tydligare fördelar mottagarländer sinsemellan för att matcha givarländernas kompetens mot mottagarländernas behov. Konflikter orsakar fattigdom och håller människor kvar i fattigdom. har nästan samtliga länder som 1965 betraktades som extremt fattiga, istället blivit låginkomstländer (gått från nivå 1 till nivå 2 enligt 4‑gradiga skala). De få länder som ligger kvar på den lägsta nivån, är länder med utdragna krig och konflikter. Ett förebyggande arbete för att minska risken för krig och konflikter, kombinerat med arbete för fred och försoning, är därför grundläggande för att lyfta människor ur den värsta fattigdomen. Fred och försoning är dessutom ofta en förutsättning för att kunna åstadkomma varaktiga resultat. bör fortsätta att vara ett tydligt stöd i dessa avseenden, främst genom att verka genom FN och stödja FN:s fredsbevarande och fredsskapande verksamheter. Humanitärt bistånd och flyktinghjälp De rent humanitära insatserna bör vara den viktigaste tematiska delen av biståndspolitiken. Konflikter, matosäkerhet och naturkatastrofer orsakar stor förödelse och bör bidra efter bästa förmåga till att lindra effekterna. De rent humanitära insatserna bör vara den viktigaste tematiska delen av biståndspolitiken. Om ett barn inte får rätt näring de första kan det ge bestående men. Matosäkerhet under kan alltså orsaka livslånga skador. Programme (WFP) hjälper 80 miljoner människor i 80 olika länder att uppnå tillräckligt dagligt kaloriintag. Andelen av bistånd som går via WFP bör därför höjas. anser att bör fokusera på att hjälpa människor i de länder och regioner flyktingströmmarna kommer ifrån, men inte uppmuntra till migration mot och . En stor del av de asylsökande från länder i befinner sig i värdsamhällen i grannländerna som erbjuder säkerhet och viss samhällsservice, även trots ett minskat stöd från det internationella samfundet. Dessa grannländer bidrar därmed också både till stabiliteten i området och till människors välstånd. Det är därför rimligt att länder belägna runt krisområden och med stor mängd flyktingar får internationell och svensk hjälp. Det är också en orimlig situation, att inte har tillräcklig finansiering från det internationella samfundets sida. En verklighetsförankrad flyktinghjälp fokuserar resurserna där de gör som mest nytta, genom att stärka den humanitära insatsen i närområdet, både i värdsamhällen och i tillfälliga bosättningar. Det är därför angeläget att andelen av bistånd som går via UNHCR ökas. Barn drabbas ofta hårdast i konfliktsituationer och miljontals barn lever under svåra förhållanden i flyktingläger och värdsamhällen. Utan rätt insatser riskerar hela generationer att gå miste om kvalitativ utbildning och trygg barndom. Insatser för barns och ungdomars utbildning och välmående är grundläggande och avgörande för framtiden och för att länder i konflikt ska kunna återuppbyggas. Utbildning är också en hörnsten i det förebyggande arbetet mot att barn och ungdomar radikaliseras och rekryteras till extrema grupper. bör därför speciellt stödja utbildning för barn i flyktingskap, men villkora detta med att barnen inte indoktrineras i skolan på ett sätt som kan bidra till fortsatta konflikter. Att stödja flyktingar handlar om insatser på en lång rad områden. Flyktingläger upprättas ofta med förhoppningen att de ska bli kortvariga inrättningar, men verkligheten är tyvärr en annan. En siffra som ofta återges är att människor i medeltal blir kvar i lägren, medan själva lägren ofta består . Flyktingläger anläggs ofta i glest befolkade områden, inte sällan i torra områden med dåliga förutsättningar för jordbruk. Detta medför att det är svårt för människor i lägren att skapa verksamheter för att förbättra sin ekonomi. Dessutom leder förstörelsen av växtligheten runt lägren, inte minst på grund av behovet av ved till bränsle, ofta till konflikter med den kringboende befolkningen som motverkar en positiv utveckling. Internationella organisationer som UNHCR och FAO arbetar med trädplanteringsprojekt runt flyktingläger. Dessa planteringar kan skapa sysselsättning, säkrad vedtillgång, minskad markförstöring, bättre relation mellan läger och kringland, samt i vissa fall utgöra grund för lokal tillverkning av skogsbaserade produkter, baserade på ved eller frukter. bör prioritera stödet till miljöfrämjande åtgärder som kan skapa sysselsättning i områden runt flyktingläger. Här kan många positiva resultat nås genom metoder där dessutom har mycket stor kunskap. Om dessa projekt faller väl ut, kan de i ett senare skede även användas för att förbättra den ofta kraftigt försämrade miljön utanför miljonstäder. Anpassningar av biståndet under coronakrisen har levnadsstandarden som tidigare nämnts stadigt stigit över hela världen och bara ett litet fåtal länder kvarstår som extremt fattiga. Covid-19-pandemin har orsakat en tillbakagång i många av dessa låginkomstländer och många människor rapporteras ha fallit tillbaka ner i extrem fattigdom. En viktig orsak uppges vara att många har förlorat sina inkomster när marknader har stängts ned för att minska smittspridning. Under coronakrisen bör svenskt bistånd därför orienteras om för att i så hög grad som möjligt fokuseras på nödhjälp till de allra fattigaste i länder som drabbats hårt av pandemin. För många organisationer inom FN och det internationella samfundet FN har under de som gått sedan skapat fora där världens ledare kan träffas och arbeta tillsammans. Det har minskat spänningarna och med största sannolikhet även lett till att många krig kunnat undvikas. FN har också handgripligt trätt in och hållit isär stridande parter så att förhandlingar kunnat träda i krigshandlingarnas ställe. FN:s roll är viktig att bevara i som denna, då polariseringen förefaller öka efter årtionden av mer positiv utveckling. Världen behöver de fredsbevarande och fredsskapande mekanismer som skapades efter . De är inte perfekta, men de är de bästa vi har. FN har även med sina olika organisationer bidragit till ekonomisk utveckling i en lång rad fattiga länder och till att lindra följderna av naturkatastrofer och konflikter. FN dras även med problem i denna del av sin verksamhet. Det finns för många FN-organisationer, för stora overheadkostnader och återkommande indikationer på korruption beträffande ekonomi och tilldelning av tjänster. Antalet FN-organisationer, program och relaterade verksamheter har växt sig för stort. Enligt FN uppgår de nu till 35 stycken. bör verka för sammanslagningar av FN-organisationer med syftet att minska administration, overheadkostnader och dubbelarbete, och på så sätt uppnå högre kostnadseffektivitet. bör fortsätta att vara en av de stora givarna per capita till FN, men vi bör minska det antal FN-organisationer vi bidrar till. Det är i linje med denna inriktning som vill att bör prioritera stödet till FN:s fredsbevarande verksamhet, samt till bland andra FN-organisationerna UNHCR, FAO, och . Regeringen bör även minska antalet utvecklingsbanker och fonder med vilka samarbetar. bör verka för att avveckla UNRWA och istället lägga över dess verksamhet på andra FN-organisationer, i första hand UNHCR. Biståndspolitiken bör skapa förutsättningar för människor i fattigdom att förbättra sina levnadsvillkor utifrån sina grundläggande behov i vardagen. En tiondel av världens befolkning har inte tillgång till rent vatten. I fattiga länder är dessutom tillgången på tillräckligt med elektricitet eller gas för att driva en spis ovanlig. Istället samlas ved eller träkol, ofta med stora negativa effekter för naturen och för människors hälsa. Med de fattigas behov som utgångspunkt bör därför satsningar göras för att fylla grundläggande behov såsom dricksvatten, sanitet, hållbar bränsletillgång, livsmedel och inkomst. Detta ger möjlighet för mottagarna att påverka sin egen vardag och omgivning. Att uppfylla grundläggande behov är en förutsättning för att bygga fungerande samhällen som i sin tur kan leda till respekt för demokratiska principer och mänskliga rättigheter. Barn är de mest utsatta i krig och katastrofer. De är offer för svält och sjukdomar, de exploateras av barnarbete, sexuellt utnyttjande och våld. De grundläggande principerna i om barnets rätt till liv och utveckling, ska vara vägledande i alla beslut som rör barn inom biståndspolitik. Utveckling av industri och handel Ett viktigt fokus för bör vara att inom områden där vi har världsledande kompetens stödja fattiga länder i att utveckla sin industri. Detta har uppmärksammats i FN:s Agenda 2030, där mål nummer 8 och 9 handlar om att ”verka för varaktig, inkluderande och hållbar ekonomisk tillväxt, full och produktiv sysselsättning med anständiga arbetsvillkor för alla”, respektive ”bygga motståndskraftig infrastruktur, verka för en inkluderande och hållbar industrialisering samt främja innovation”. Sida ställer upp resultatindikatorer för att mäta i vilken utsträckning biståndets målsättningar uppnås. I redovisningen som gavs i budgetpropositionen avseende demokrati och ökad respekt för mänskliga rättigheter och rättsstatens principer, gick tre av fyra strategimål inte i önskvärd riktning och en ökande andel gick dessutom i fel riktning. Ändå valde regeringen att satsa ännu mer på just dessa områden. I det stora perspektivet visar också erfarenheter från exempelvis , och det östra grannskapet att givarländerna har en mycket begränsad möjlighet att åstadkomma demokratisk utveckling med hjälp av bistånd. anser att resultat ska styra fortsatt resursfördelning. Resultatstyrningen inom framförallt demokratibiståndet är otillräcklig. I de fall resultat uteblir inom vissa program, bör de avslutas. Demokrati och mänskliga rättigheter I regeringens arbete för demokrati och mänskliga rättigheter finns ett tydligt fokus på medborgerliga och politiska rättigheter och stöd till statliga institutioner, myndigheter, civilsamhällesorganisationer och medier. Det bör ifrågasättas i vilken grad ett alltför långtgående fokus på detta bidrar till att skapa förutsättningar för människor i fattigdom och förtryck att förbättra sina levnadsvillkor. Så länge de fattigaste tvingas prioritera att få mat, vatten och bränsle för dagen till sina familjer, är förutsättningarna mycket dåliga för att engagera människor i frågor som rör ökad demokrati. Så länge extrem fattigdom, brist på mat och humanitära kriser råder, finns det därför utrymme för besparingar inom stödet till statliga institutioner, inte minst vad gäller länder där man kan ifrågasätta om de styrande verkligen arbetar med landets bästa för ögonen. Det behöver sättas upp etiska minimikrav som mottagare av den typen av bistånd måste uppfylla. Att exempelvis betala ut 200 miljoner svenska skattekronor i sektorbudgetstöd till finans- och planeringsministerium, som staten i landet bedriver en brutal häxjakt på hbt-personer, är inte lämpligt. Situationen för yttrandefrihet och media har försämrats i exempelvis och , trots att dessa länder är några av de största mottagarna av bistånd till offentlig förvaltning och demokratisering. Statliga organisationer i de svagaste länderna är ofta genomsyrade av korruption. Ett exempel är ””, som förvaltats så illa att den bedöms ha förvärrat den militära konflikten i landet. Detta visar på svårigheten att genomföra den typen av bistånd. Bistånd med syftet att förbättra respekten för mänskliga rättigheter är lovvärt, men måste genomföras med insikt om de djupa kulturella skillnader som ofta finns mellan givare och mottagare. Lagar som västvärlden ser som djupt omoraliska, exempelvis de som styr kvinnors rättigheter i , är produkter av värderingar med djupa historiska rötter. De kan bara ändras långsamt och inifrån länderna själva. En acceptabel levnadsstandard är en förutsättning för bygget av demokrati och mänskliga rättigheter. Därför bör fokus på att skapa basförutsättningar för ett stärkt näringsliv ges högre prioritet inom biståndet, även om detta på kort sikt medför att mindre prioritet ges till att stötta demokratiprocesser. Åtminstone har en del av biståndsbudgeten gått via organisationer knutna till riksdagspartierna. Exempel på partianknutna organisationer som får del av stödet är internationella center (Socialdemokraterna), (Liberalerna) och (). Den första utvärderingen av partiernas biståndsverksamhet gjordes 1997 av och utvärderingen var mycket kritisk. Istället för att stödja demokratiutvecklingen hjälpte de svenska partierna helt enkelt sina systerpartier.