mot · H802729 · 2020-09-30 00:00:00 — En skogspolitik för lönsamt brukande och biologisk mångfald ställer sig bakom det som anförs i motionen om att behålla och utveckla den svenska modellen för skogsbruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att undantagande av skog från brukande genom myndighetsbeslut i första hand ska ske på redan tidigare statligt ägd mark och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om ökad virkesproduktion för att främja en utvecklad bioekonomi och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inte ytterligare öka totalarealen skog undantagen från skogsbruk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regering och myndigheter ska erkänna privatägda skogsarealer som frivilligt undantagits från brukande, som skyddad skog, i såväl nationella som internationella sammanhang och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om vikten av att gemensamma definitioner för skogsmark fastläggs och används av berörda myndigheter samt att dessa i möjligaste mån ska överensstämma med internationella definitioner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om grön infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att tydligare skilja på skogspolitiken gentemot statligt ägda respektive privatägda skogar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att åtgärder för naturskydd från statens och myndigheters sida i första hand ska fokuseras på marker med konstaterad förekomst av de allra mest sällsynta arterna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ytterligare nyckelbiotoper inte ska registreras, att registret inte ska vara allmänt tillgängligt, men att en noggrann analys av vad som registrerats behöver göras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten bör ta en aktiv roll i att få parterna, inklusive och andra berörda myndigheter, skogsägare, skogsindustriföretag och certifieringsorganisationer, att enas kring ett effektivare och mer rättssäkert system än det som finns för nyckelbiotoper och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utvecklingen i skyddade skogar och nyckelbiotoper löpande ska följas och att det behövs system och rutiner för att avregistrera områden som inte längre effektivt fyller sin funktion och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att restriktioner beträffande brukande av skog utöver vad som är tydligt fastlagt i lag alltid och omgående ska åtföljas av ersättning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förbättra förutsättningarna för aktivt skogsbruk genom snabb handläggning kring skötsel och avverkning av skog och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om rätt till överläggning, förenklad rättslig prövning och möjlighet att överklaga, för markägare vars markanvändning begränsas, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att myndigheter ska stödja och värna utvecklat och lönsamt skogsbruk samt att detta främjandeuppdrag bör uttryckas tydligt i , länsstyrelsernas och och regleringsbrev och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska vara den enda myndighet som i normalfallet handhar skogsbruk och skogsskydd gentemot skogsägare och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbetet med frivilliga naturvårdsavtal med skogsägarna ska prioriteras framför bildandet av skyddade områden där skogsbruk helt hindras, att markägare som utför naturvårdande skogsskötsel efter avtal med myndighet ska få skälig inkomst för detta och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att utopiska mål behöver arbetas bort ur miljökvalitetsmålen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att anpassa andelen skyddad mark av olika naturtyper efter naturtypens totala areal och förekomst av akut hotade arter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att mer fokus behöver läggas på bevarande och skötsel av vissa ovanliga naturtyper där den biologiska mångfalden ofta är hög och där hotade arter ofta återfinns, såsom äldre typer av brukad jordbruksmark och övergångszoner mellan jordbruksmark och skog, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om möjliggörande för myndigheter att ingripa i skyddade områden när skadegörare eller brand hotar att spridas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om normal handläggningstid och dispens vid avverkningsanmälan och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inte publicera avverkningsanmälningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om kolbottnar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förenkla dispens för effektiv markavvattning, exempelvis genom samråd vid dikesrensningar av äldre befintliga diken, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om handläggningstiden för omföring till skogsmark och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om rådgivning och bidrag för att öka röjningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skogskontot behöver bevaras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att svensk lagstiftning och tillämpning av internationella avtal och konventioner, inklusive EU:s föreskrifter och förordningar, ska utformas för att i minsta möjliga mån inskränka på svensk skogspolitik, äganderätt eller markägares förfoganderätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att artskyddsförordningen behöver omarbetas och att regeringen gentemot EU bör verka för en förändring av bakomliggande direktiv för ökad subsidiaritet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör agera starkare för att EU:s inflytande över skogspolitik ska begränsas, inklusive med krav på subsidiaritetsprövningar, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör agera starkare för att inte underordnas utan likställs med för biologisk mångfald och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om LULUCF och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om snabbare införande av 76 tons totalvikt på lastbilsekipage i och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att möta behovet av utbildade specialister i skogssektorn och förläggning av utbildningar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att mer forskningsresurser inom areella näringar och miljö bör omfördelas till aktiv skogsskötsel och utveckling av nya träbaserade produkter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge regeringen i uppdrag att återkomma till med ett förslag till växtförädlingsprojekt för resistens mot almsjuka och askskottsjuka och tillkännager detta för regeringen. Skogen har alltid varit viktig för och dess folk. När de första människorna kom till efter istidens slut, fanns här ännu knappast någon skog och människorna rörde sig istället över ett tundralandskap i sin jakt på renar och annat de behövde för sitt uppehälle. Många av de första träd som spred sig när klimatet blev varmare, blev till bränsle, verktyg och bostäder. Den skog som sedan växte till, fylldes sakta med invandrande djur och växter från söder och öster – arter som redan tidigare klarat att återinvandra efter en lång rad istider och som återvände än en gång. När jordbruk infördes, bidrog människan till den här återinvandringen när hon importerade tama djur och växter, men fick med diverse frön och djur på köpet. Betesbruket infördes tidigt och kom över årtusendena att sakta tunna ut skogen till den grad, att stora delar av landet fick återplanteras med skog –1900. På de här sätten har skog och människa påverkat varandra i årtusenden i vårt land, faktiskt ända sedan de första träden etablerade sig efter istiden. består mer än två tredjedelar av yta av skog och skogen har mycket stor betydelse för oss som bor här, inte minst vad gäller ekonomi, sysselsättning, friluftsliv, turism, kulturarv och biologisk mångfald. Skogsbruket är en av våra viktigaste näringar och utgör en oerhört viktig länk i kedjan som håller ihop ekonomin i många regioner. Skogsbruket skapar sysselsättning över hela vårt land. Det är dessutom en viktig inkomstkälla för väldigt många jordbrukare och bidrar därför till att upprätthålla ett lönsamt jordbruk med inhemsk matproduktion och de för artskyddet viktiga öppna jordbrukslandskapen. En skogsindustri i absolut världsklass utgör ett viktigt fundament för den svenska ekonomin och är därmed en nationell angelägenhet. har därför länge betonat att skogsbruk är och ska vara en nationell kompetens, snarare än EU:s. Regering och riksdag har i samverkan med skogsägare utvecklat en av världens absolut mest framgångsrika modeller för uthållig skogsskötsel. Den bygger till helt övervägande del på inhemska trädslag och på bevarande av artrikedomen i skogen. Snarare än att bygga på dels skyddade och dels brukade skogsområden, är basen i den modell för skogsbruk som tillämpas i att bruka skogen men med naturvårdshänsyn. En minst lika viktig komponent i den svenska modellen är myndigheternas förtroende för skogsägaren och dennes för myndigheterna. har, liksom , mycket stor andel privatägd skog. Detta innebär för våra länder stora fördelar, men innebär också att statens inflytande sköts på ett mindre detaljstyrande sätt än i länder med övervägande offentligägda skogar. måste i internationella förhandlingar kring naturskydd framhålla och försvara detta faktum. Behoven av att hushålla med resurser och att använda förnyelsebara material accentueras allteftersom befolkningen växer i och globalt. Inom ramen för det som brukar kallas bioekonomi finns en stor potential för ökat utnyttjande av skogens möjligheter, vilket kan generera tiotusentals nya jobb, exportintäkter och dessutom förnybar energi. har en fantastisk resurs i form av kunskap och erfarenhet inom skogsbruk och utveckling av skogsprodukter. Detta ska bevaras. Det behöver förbli ekonomiskt lönsamt att bruka skogen, för det är råvaran från denna som utgör bioekonomins bas. har ett ansvar för de arter som lever här. Vi är lyckligt lottade beträffande barrskogslandskapet, där ytterligt få arter försvunnit, men desto mer komplicerad är situationen i landets allra sydligaste delar. Där befinner sig många arter på gränsen av sina möjliga utbredningsområden, som den markanvändning de anpassat sig till över , förändrats betydligt under framförallt . ambition måste vara att de arter som finns inom våra gränser, ska fortsätta att finnas här. Att sköta områden så att arter som är akut hotade kan leva vidare i vårt land måste vara högt prioriterat i vår skogspolitik. Däremot ska vi inte lämna över besluten över hur vi åstadkommer detta till EU eller andra internationella organ. Bioekonomin – värna unika möjligheter att vara ledande i förnybar produktion Vi lever i där behovet ökar av att förskjuta ekonomin i riktning från nyttjandet av ändliga resurser och mot ökat användande av förnybara resurser. är i detta avseende lyckligt lottat, med relativt låg befolkning, stora vattenkrafttillgångar och mycket stora arealer välskött skog. Beträffande skogen, kan den dels leverera klassiska träprodukter såsom fasta bränslen, byggnader, möbler och papper, men dessutom råvaran till nya produkter såsom flytande bränslen, textilier och plaster. Även om bioekonomi är ett ord som börjat användas mycket , så är det inte en ny företeelse. I har skogsbruket varit en av samhällets ekonomiska stöttepelare. Det nya är de internationella ambitioner som finns för att öka bredden av de produkter som tillverkas av förnybara material, inte minst virke. Det finns mycket goda skäl för att vara ledande i den här utvecklingen, oavsett om det ses ur klimat-, miljö-, landsbygdsutvecklings- eller nationalekonomiskt perspektiv. Ur klimatsynpunkt bidrar aktiv skogsskötsel till att vi har relativt stor andel unga skogar, vilka har ett stort nettoupptag av koldioxid. Dessutom ersätter produkterna från skogen andra produkter, som vanligen genererar mycket större koldioxidutsläpp. Miljömässigt kan vi konstatera att svenskt skogsbruk inte har lett till och inte kan förväntas leda till utrotandet av skogslevande arter. Det finns blott en handfull arter knutna till barrskogen vilka har försvunnit från . och är ledande i uthålligt skogsbruk i detta avseende. Om världen ska öka sin produktion av virke, bör en stor del av ökningen förläggas till länder som visat att de kan sköta sina skogar utan de stora förluster av arter som tyvärr kunnat konstateras i andra delar av världen. Vi har utvecklat naturvårdshänsynen i skogsbruket och denna utveckling fortgår. Ur miljösynpunkt är dessutom träprodukter bra, eftersom de kan återanvändas och eftersom de inte leder till miljöfarliga restprodukter. Ur landsbygdsperspektiv kan en ökad efterfrågan på skogsråvara leda till ökade intäkter till jordbrukare, vilket även leder till att bärkraften för jordbruket bibehålls och stärks. En utvecklad bioekonomi leder också till arbetstillfällen och skatteintäkter längs hela förädlingskedjan. Ur nationalekonomiskt perspektiv kan man konstatera att skogssektorn redan utgör en av landets största exportnäringar. Ytterligare efterfrågan på nya svenska skogsprodukter är bra för hela vårt land. För att den här utvecklingen ska kunna fortgå, måste produktionsförmågan i svenska skogar inte bara värnas, utan även ökas. Förslagen i med nya möjligheter behöver särskilt analyseras för att ta vara på de möjligheter som finns för att öka skogens produktionsförmåga. Detta i kombination med olika åtgärder för artbevarande. Rapporten innehåller 88 stycken förslag för ökad tillväxt och därmed långsiktiga möjligheter att öka såväl produktionen av biobaserade produkter som att binda koldioxid i växande träd. Att öka produktionsförmågan i det svenska skogsbruket måste därför vara ett av de viktigaste målen med skogspolitiken. Bygg mer i trä Träbyggandet har utvecklats mycket snabbt under det senare årtiondet. Med ett ökat byggande i trä kan både byggindustrier och byggföretag, som ofta finns på landsbygden, växa. Ökat träbyggande stimulerar också skogsskötsel och sågverksindustrin. Till skillnad från andra byggmaterial är trä en förnyelsebar råvara och medför dessutom, jämfört med de flesta andra material, mindre koldioxidutsläpp vid bearbetning och transport, den så kallade substitutionseffekten. Trä i byggnader fungerar dessutom som kolsänka, det vill säga lagrar atmosfäriskt kol under husets hela livslängd. Uttjänta trähus kan dessutom rivas och restmaterialet hanteras eller återanvändas, med mindre miljöpåverkan än motsvarande hus i andra material. En fortsatt satsning på forskning och utveckling kring modern träbyggnadsteknik bör av alla dessa skäl göras, liksom successiv anpassning av byggregler till nya träbaserade material och byggmetoder, för att gynna ett ökat byggande i trä. Behåll och utveckla den svenska modellen för skogsbruk Svenska skogar ägs till övervägande del av enskilda ägare. Därefter följer aktiebolag och de offentligt ägda skogarna utgör en mindre del. Under dessa former har vårt skogsbruk utvecklats till ett av världens bästa i en lång rad avseenden och vår skogspolitik måste bygga på respekt för det privata ägandets villkor. Den svenska modellen för skogsskötsel, där det på samma marker bedrivs både skogsbruk och naturvård, har utvecklats mycket sedan nuvarande skogsvårdslag stiftades 1993 och tillämpningen har lett till mycket positiva resultat. Som exempel kan nämnas att såväl antalet äldre träd som mängden död ved, vilket är viktigt för många arter, har ökat . Denna skogsskötselmodell bör även fortsättningsvis utgöra fundamentet för vårt skogsbruk. Huvudprincipen för svenskt skogsbruk bör vara att tillämpa skogsbruk med vardagshänsyn på den helt övervägande delen av skogsmarken, men med möjlighet att införa ökat skydd på vissa marker. Detta kan exempelvis vara genom naturskyddsområden eller skötselavtal med markägare, och på motsvarande sätt att driva mer intensiv odling på andra marker. Totalt undantagande från skogsbruk genom myndighetsbeslut ska i första hand ske på statligt ägd mark. Öka inte ytterligare totalarealen skog undantagen från skogsbruk I regeringsbeslutet om etappmål för biologisk mångfald angavs att ”Med insatser inom ramen för grön infrastruktur, tillsammans med insatser för formellt skydd, frivilliga avsättningar m.m., bör målet om av land- och sötvattensareal kunna nås till 2020.” Sammanlagt är enligt nya siffror av skogsareal undantagen från aktivt skogsbruk. Detta är en mycket hög siffra sett i ett internationellt perspektiv och motsvarar mer än , , , och tillsammans. En betydande del av den skog som är undantagen från skogsbruk är avsatt frivilligt av skogsägarna själva. Det gäller dels i mindre format som ett led i vardagshänsynen, dels i form av större avsättningar. Detta system bör med fördel utvecklas. Skogsägarnas medverkan är viktig för att skogsbruket ska bli ännu bättre på att skydda sällsynta arter och för att skogsägarna måste tillerkännas makten över sin egen mark och rätten till att bedriva skogsbruk med förutsättningar till lönsamhet. Att ytterligare öka totalarealen skog undantagen från brukande, behövs inte för att bevara skogslevande arter, men hotar däremot en redan utsatt landsbygd. Det totala arealmålet för skog är som tidigare beskrivits med råge uppfyllt, även om utvärderingar och korrektioner av enskilda skyddade områden löpande behöver göras. Därför bör besluta att totalarealen skyddad skog inte ska ökas. Gemensamma definitioner av vad som är skyddad mark är viktiga att fastlägga, liksom att dessa måste vara de som faktiskt ska användas av berörda myndigheter. Definitionerna ska i möjligaste mån överensstämma med internationella definitioner. Definitionerna ska inte binda handlingsfrihet genom självpåtagna snävare krav eller tolkningar av internationella överenskommelser. måste vidare understryka att frivilligt skyddade områden i enskild ägo skall räknas med i internationella jämförelser. Privat ägande av skog är viktigt för och det finns inget egenvärde i att föra över skog till statligt ägande för att skapa vackra siffror i internationella jämförelser. Tvärtom måste staten stå upp för äganderätten i alla sammanhang för att värna ägarnas tilltro till skogspolitiken. Det är därför av grundläggande vikt att staten och dess myndigheter erkänner det frivilliga skyddet i såväl nationella som internationella sammanhang. Utgångspunkten bör vara att skogens värden ska tillvaratas både som biologisk tillgång och som råvarubas. Detta synsätt har betydelse inte minst för landsbygden, där skogsbruk och turism genererar arbetstillfällen. Dessutom ger skogen möjligheter för en aktiv fritid för landsbygdens befolkning där såväl lingonhyggen som svampskogar spelar en viktig roll. Beträffande naturturismen, är det värt att minnas att de ungskogar där vi lättast kan titta på älgar, liksom de vägar som behövs för att komma ut till dem, mycket ofta är resultat av skogsbruk. Skogspolitiken bör göra tydligare skillnad mellan statligt ägda, respektive privata skogar och skogsskötseln på dessa. På privatägd mark måste markägarens ägande- och brukanderätt respekteras i högre grad än vad som varit fallet under senare årtionden och hinder mot åtgärder som är tillåtna enligt skogsvårdslagen ska utfärdas endast i undantagsfall. avslutades ett projekt med Grön infrastruktur som bedrivits av , länsstyrelserna och . Rapporter har framställts där man planerar framtida skydd tvärs över enskild mark. I debatt i har hävdats, att dessa rapporter enbart utgör redogörelser för kunskapsinhämtning. I verkligheten har rapporterna titlar som exempelvis ”Regional handlingsplan för grön infrastruktur i ”. Ordet ”handlingsplan” kan inte gärna missförstås, annat än avsiktligt eller genom okunskap. Det handlar om planer för hur länsstyrelserna har tänkt agera för att detaljplanera på annans mark. Principen kring att staten ska bedriva övergripande planering av detta slag på privata markägares mark är skadlig. av skogar är statligt ägda och där kan staten som ägare bedriva naturvård på landskapsnivå. På samma sätt finns många stora skogsbolag i , som frivilligt kan välja att planera i denna större skala på sin mark Enskilda markägare däremot, ska uttryckligen undantas från landskapsplanering av den typ som representeras av dessa handlingsplaner för grön infrastruktur. Om planering på landskapsnivå tillämpas för enskilda innehav, kan det lätt leda till att markägare med all sin äldre skog på ”fel ställe” fråntas sin brukanderätt, medan grannen kan sköta sin skog som . Detta är orimligt. Befintliga landskap har i hög grad uppkommit genom bönders arbete. Den enskilt ägda skogens särart utgörs av en mosaik som är resultat av olika tidigare och nuvarande skogsskötselstrategier och detta bör ses som en styrka. Exemplet Grön infrastruktur tydliggör att det finns ett behov av att i vissa frågor skilja på statens skogspolitik beroende på ägarkategori. Staten bör ta större naturvårdsansvar, och i en större skala, på den statliga mark vi alla tillsammans äger, än vad staten begär av enskilda näringsidkare. Det finns ett behov av att värna de mest sällsynta arterna i vår natur och att freda arealer från avverkning när så är nödvändigt för dessas fortlevande. är föregående och nuvarande regeringars målsättning att på undanta mycket stora arealer produktiv skogsmark från aktivt brukande, djupt oroväckande. Den totala kostnaden för detta låter sig inte enkelt beräknas, men den skulle ligga på i storleksordningen för inköp av motsvarande areal skog. Till detta kommer förlusterna i sysselsättning på landsbygden, hotet mot jordbruksföretagens överlevnad, förlorat förädlingsvärde och minskade möjligheter att utnyttja skogens positiva möjligheter att binda mer koldioxid samt skogsprodukternas substitutionseffekt gentemot andra mer fossilbränslekrävande material. Ändå är den allvarligaste förlusten för samhället att den enskilda skogsägaren förlorar tilltron till sin rätt att sköta sin egen skog. Effektivare hänsyn till sällsynta arter Skogsbruk ska enligt skogsvårdslagen bedrivas med hänsyn till både virkesproduktion och miljövärden. De arter som finns i ska fortsätta att existera inom landets gränser. I massmedia kan man regelbundet läsa påståenden om att tusen skogsarter eller fler skulle vara hotade av svenskt skogsbruk. Det behöver understrykas att detta helt enkelt inte är sant, vilket lätt kan kontrolleras genom att studera vilka arter knutna till skog som faktiskt har dött ut. Enligt den nya Rödlistan () har följande sju arter för vilka landskapstypen skog var viktig, försvunnit från , när trakthyggesbruket hade slagit igenom över hela landet: Svart stork: En tillfällig häckning 1992 gör att arten kan betraktas som försvunnen efter 1970, i huvudsak försvann den . Häckar i bl.a. brukad skog i och har återetablerat sig i . Ses med olika intervall i , flera siktades 2019. Mellanspett: Levde i . Stabil i , ökar bland annat i , , och .