mot · H7023523 · 2020-03-27 00:00:00 — som sanktioner, med rätta, införts mot efter annekteringen av har både och kunnat fortsätta sina ockupationer utan sanktioner, och i stället har de belönats med fördelaktiga handelsavtal. Regeringen bör verka för att EU konsekvent står upp för mänskliga rättigheter, folkrätten och demokratin i sina relationer till andra länder. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. vill att ska vara ett land som konsekvent står upp för demokrati och folkstyre, ett land som aktivt och konsekvent arbetar för fred och nedrustning samt ett land som fördömer varje brott mot de mänskliga rättigheterna, oavsett var, av vem eller med vilka motiv de begås. har alla möjligheter att vara ett sådant land. För att nå dit krävs att slutar beväpna auktoritära regimer, länder som befinner sig i krig och stater som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. Vi måste också agera i samma anda inom EU. har i ett flertal motioner klargjort sin position när det gäller den svenska vapenexporten och behovet av ett förbud mot export av vapen till länder som kränker de mänskliga rättigheterna, diktaturer och krigförande stater. vill vi avveckla den svenska vapenexporten helt. politik om vapenexport utvecklas i motionen med anledning av proposition 2017/18:23 Skärpt exportkontroll av krigsmateriel (mot. 2017/18:3920). Även på EU-nivå måste vi sträva mot ett regelverk som förbjuder export av krigsmateriel till länder som kränker de mänskliga rättigheterna, diktaturer och krigförande stater. Regeringen bör verka för att EU:s riktlinjer för export av krigsmateriel innebär ett förbud av export till länder som kränker de mänskliga rättigheterna, diktaturer och krigförande stater. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. inledde en militärallians under ledning av flyganfall mot huthirebellerna i , vilka i sin tur får stöd från ärkefiende . Kriget i har skapat världens värsta humanitära katastrof. Över 22 miljoner människor behöver humanitärt stöd, och fler än 3 miljoner befinner sig på flykt i landet. 85 000 barn tros ha dött av svält. är en av världens största vapenköpare. var landet den största vapenimportören i världen enligt fredsforskningsinstitutet . Av de tio största exportörerna av vapen är fem medlemmar i . kom av de vapen importerade från just EU. har antagit flera resolutioner med krav på vapenembargon mot de stater som ingår i den saudiskledda koalition som krigar i . menar att exporten av vapen till exempelvis strider mot EU:s egna regler. Parlamentets beslut innebär att EU:s höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, , har fått i uppdrag att ta fram ett förslag på vapenembargo. Beslutet är också en tydlig signal till medlemsstaterna att sluta exportera vapen till . delar kravet i resolutionen och menar att regeringen bör stötta och agera i enlighet med rekommendation. ska verka för att EU inför ett vapenembargo mot de stater som ingår i den saudiskledda koalitionen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. angrep det kurdiskdominerade området Rojava i nordöstra . EU fördömde då, på svenskt initiativ, angrepp. var inte EU-länderna beredda att gå så långt i åtgärderna mot som den svenska och regeringen ville. I stället för ett vapenembargo mot enades EU-länderna om att rekommendera länderna att se över sin militära export. Ett par EU-länder, inklusive , stoppade därför vapenexporten till medan andra länder fortsatte med sin export. militära aktioner pågår fortfarande i , numera framför allt i . bör därför verka för ett EU-gemensamt vapenembargo mot . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Företag ska aldrig ställas över demokratin. Därför vill stoppa den förskjutning av makt från folket till storföretag som många av dagens internationella handelsavtal i praktiken innebär. Det är helt orimligt att viktiga politiska beslut som påverkar vårt klimat, vår ekonomi och vår välfärd avhandlas utan demokratisk insyn och därefter inte kan påverkas. vill ha rättvisa handelsavtal där företag aldrig kan stämma stater för demokratiskt fattade politiska beslut. Regeringen ska verka för att inga fler odemokratiska EU-handelsavtal tecknas. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. vill att EU för en feministisk handelspolitik som bygger på en genomgripande feministisk analys, syftar till att utjämna skillnader i inkomst, levnadsvillkor m.m. mellan könen världen över och förbättrar kvinnors villkor. Regeringen ska verka för att EU försvarar kvinnors ekonomiska rättigheter och inför en feministisk handelspolitik. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. EU:s medlemsländer står för av världens samlade bistånd och är många fattiga länders största handelspartner. Trots att är världens fjärde största biståndsgivare och kanaliserar av den nationella biståndsbudgeten genom EU lyser unionen med sin frånvaro i den svenska biståndsdebatten. satte FN målet att av givarländernas bni ska gå till bistånd. EU:s målsättning att nå 0,7-procentsmålet till 2015 har reviderats till ett kollektivt åtagande om att nå för Agenda 2030, dock med förbehållet att de äldre medlemsstaterna får ta hänsyn till budgetära omständigheter och att de nyare endast måste sträva mot målet av bni. EU ska dessutom till 2025 uppnå målet om att 0,15–0,av bni ska gå till de minst utvecklade länderna samt uppnå målet om till 2030. anser att dagens målsättningar är för lågt ställda och att EU bör följa FN:s uppsatta mål. bör verka för att alla EU-länder ska ge av bni i utvecklingsbistånd. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Concord är en plattform för europeiska biståndsorganisationer. De beskriver utvecklingen inom EU:s bistånd i den årliga Aid . rapport visar att EU:s bistånd missar målen eftersom det styrs av egenintressen i stället för mottagarländernas intressen. Det är framför allt säkerhets- och migrationspolitiska intressen som prioriteras framför stöd till de som lever i de mest fattigdomsdrabbade länderna. En femtedel av EU:s bistånd stannade inom unionen 2017, enligt Concord. Detta resulterade i att unionens bistånd endast nådde av bni, vilket är en minskning jämfört med . Om EU inte ökar takten kommer man att missa sitt eget uppsatta mål med och uppnå det först . När det gäller de minst utvecklade länderna nådde EU endast halvvägs till 0,2-procentsmålet. bör verka för att alla EU-länder ger av bni till de minst utvecklade länderna. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. EU:s oförmåga att nå upp till de uppsatta målen, dess sätt att skjuta dem och se ut att missa dem med stor marginal är mycket oroväckande. I en värld där behoven av verkligt bistånd är mycket stora är detta agerande av världens rikaste världsdel ett svek. syn på EU:s utvecklingspolitik utvecklas i motionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (mot. 2018/19:757). ockupation av har skapat en av världens mest segdragna konflikter. Redan genom processen som ledde till att staten utropades skapades grogrunden för dagens konflikt genom att hundratusentals palestinier fördrevs från sina hem. Sedan sexdagarskriget har ockuperat , och östra i strid med folkrätten. Konflikten mellan och är inte en konflikt mellan jämlika parter. är en av världens största krigsmakter vars militärapparat understöds av , och landet har ett större ansvar enligt folkrätten i egenskap av ockupationsmakt. är det viktigt att understryka att folkrättens regelverk, bl.a. förbudet mot attacker mot civila, omfattar samtliga parter. ockupation ursäktar inte på något sätt raketbeskjutning mot , attacker på civila israeliska mål eller att palestinska grupper begår brott mot de mänskliga rättigheterna på de palestinska områdena. övergrepp mot de mänskliga rättigheterna, folkrätten och det palestinska folket inte bara fortsätter utan blir dessutom allt grövre. Blockaden av fortskrider, och byggnationen av den mur som har fördömts av FN fortsätter. Antalet illegala bosättningar på ockuperad mark fortsätter att växa, och fördrivningen av palestinier från östra ökar. fortsätter att arrestera, fängsla, tortera och i vissa fall döda dem som står upp mot ockupationen. Ingen fred tycks vara i sikte, och så länge vägrar att respektera palestiniernas mest grundläggande mänskliga rättigheter kommer det inte att vara möjligt att uppnå fred. Genom sina konsekventa brott mot folkrätten framstår som genuint ointresserat av att upphäva den ockupation av palestinsk mark som pågått och som är nyckeln till en varaktig fred i . anser att måste dra sig tillbaka från ockuperat område, att bosättningarna måste utrymmas och att en fri och demokratisk palestinsk stat bör upprättas inom 1967 års gränser. utgångspunkt är folkrätten och respekten för de mänskliga rättigheterna. Därför har vi uppmärksammat och fördömt grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna både i och utanför . Vi har inte tvekat att ta avstånd från de brott mot folkrätten och de mänskliga rättigheterna som begåtts av palestinska grupper. ser att kan spela en avgörande roll både för en framtida freds- och försoningsprocess och för försöken att bygga en palestinsk statsbildning . Vi välkomnar därför att erkänt . erkännande och avtal om utvecklingssamarbete har tänt ett hopp hos det palestinska folket, men det har också väckt förväntningar om ett mer aktivt . ockupation av hade inte varit möjlig utan EU:s förmånliga handelsavtal med eller utan militära bistånd till landet. Att Europeiska unionen år ”betonar vikten av att gränserna till öppnas” och riktar kritik mot delar av politik förändrar tyvärr inte situationen för palestinierna. har kunnat ignorera EU:s kritik utan att det fått några konsekvenser. En förutsättning för att och EU:s uttalanden ska göra skillnad är att man också är beredd att sätta tyngd bakom sitt budskap. Samarbetet mellan och är omfattande och ger EU en möjlighet att sätta press på att respektera folkrätten. mellan och är t.ex. villkorat med respekt för de mänskliga rättigheterna. EU:s associationsavtal med innefattar förmånliga handelsavtal som ger det israeliska näringslivet stora ekonomiska fördelar. På så vis bidrar EU till att stärka den ekonomiska basen för ockupationspolitiken. bör motsätta sig att EU fördjupar sitt samarbete med på något område och suspendera det nuvarande associeringsavtalet så länge inte avvecklar bosättningarna och vägspärrarna på ockuperat område, avbryter blockaden av och upphör med byggandet av muren på . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Att strypa vapentillförseln är ett effektivt verktyg för att sätta press på alla parter. förekommer ingen vapenexport från EU till de palestinska parterna, men flera EU-medlemmar exporterar vapen till . All vapenexport från EU-länderna till måste upphöra. bör ta initiativ till att EU inför ett vapenembargo mot . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. politik när det gäller ockupation av utvecklas i motion 2019/20:135. Det är en ockupation som strider mot internationell rätt och som FN har antagit flera tydliga resolutioner mot. Ockupationen har även dömts som illegal av den i . slöts ett avtal om ett vapenstillestånd, och parterna kom överens om att hålla en folkomröstning om självständighet övervakad av den . har dock gjort sitt yttersta för att sabotera och förhala processen. återupptogs samtalen mellan parterna i under ledning av FN:s sändebud . För att samtalen ska bli framgångsrika behövs ett engagemang från omvärlden. Det är mycket som står på spel. Det finns en stor risk för att vapenvilan bryts. Det västsahariska folket börjar få nog och allt fler röster höjs för att återuppta den väpnade kampen. Världen behöver inte ytterligare en väpnad konflikt. Världen behöver fredliga lösningar med respekt för folkrätten. av ockupation är det hög tid att västsaharierna får tillbaka sitt land. Men då kan inte omvärlden förhålla sig passiv utan måste agera. Regeringen bör verka för att EU kräver att den utlovade folkomröstningen om självständighet hålls. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. är rikt på naturtillgångar i form av fisk och fosfat – något som inte kommer det befriade eller de västsahariska flyktingarna till del. av världens fosfattillgångar beräknas finnas just i och . Trots att inget land erkänner rätt till har relativt fritt kunnat utnyttja naturresurser. Ekonomiska intressen och handelsförbindelser är anledningar bakom och starka relationer med , som gör dem ovilliga att kritisera landet. beslutade att handels- och jordbruksavtalet mellan och inte gäller västsahariska produkter eftersom inte tillhör . beslutade dessutom att fiskeavtalet mellan och EU inte gäller . Domarna gör klart att det enda sättet att förhandla om avtal som omfattar är med det västsahariska folket. I stället för att följa de entydiga domsluten valde kommissionen att kringgå domstolens beslut och inledde en omförhandling av avtalen för att inkludera . Kommissionen påstår att den har fört dialog med lokalbefolkningen i , men i stället tillfrågade den de marockanska ockupanterna. Cirka 83 västsahariska civilsamhällesorganisationer skrev dessutom till och fördömde avtalet. Man hänvisade till Polisario, som av FN är utsett till västsahariernas enda legitima representant. Trots det fanns de västsahariska organisatorerna med på den lista som kommissionen presenterade för ministerrådet och över organisationer som gett sitt medgivande till avtalet. Polisario har över huvud taget inte hörts, varför avtalet strider mot beslut och mot folkrätten. Den lade ned sin röst i förhandlingarna om handelsavtalet och röstade nej till fiskeavtalet. Självklart borde regeringen ha röstat nej till båda och därmed tydligt stått upp för folkrätten. röstades handelsavtalet igenom i , och röstades även fiskeavtalet igenom. Att avtalen nu har gått igenom kommer tveklöst att bidra till att förlänga konflikten. Naturtillgångarna är själva grundorsaken till illegala ockupation av . Det är genom de stora inkomsterna från fosfat, ett rikt fiske och andra västsahariska tillgångar som kan finansiera sin ockupation och fortsätta sitt systematiska förtryck av den västsahariska befolkningen. Regeringen ska verka för att EU säkerställer att handelsavtal och fiskeavtal mellan och , i enlighet med beslut, inte innefattar territorium så länge som folk, via deras legitima representant , inte har gett sitt samtycke. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 10 EU:s bilaterala och regionala förbindelser När vägen mellan och stängdes blev det främsta avreselandet för människor på flykt från och delar av till . Det beror till stor del på det rådande kaoset och bristen på kontroll över landets gränser. EU har fokuserat sitt engagemang i på att stoppa flyktingar från att ta sig in i , trots att det innebär att de fastnar i det krigshärjade landet. Situationen för de flyktingar som befinner sig i är fruktansvärd. Flera rapporter, bl.a. från FN och Human Rights Watch, vittnar om flyktingar som säljs som slavar, trafficking, sexuella övergrepp och tortyr. betalar EU den libyska för att stoppa båtar med flyktingar trots att FN-rapporter beskriver hur denna vid upprepade tillfällen har skjutit mot, skjutit sönder och sänkt flyktingbåtar. Flyktingar som omhändertas av den libyska förs tillbaka till migrationshäkten där de intagna utsätts för tortyr, svält och våldtäkter samt säljs som slavar. införde FN individuella sanktioner mot sex libyska smugglare. Bland dem finns minst en tidigare milisledare som leder en regional kustbevakningsenhet i det krigshärjade landet – samma kustbevakning som alltså får stöd av EU. Två av dem har varit direkt inblandade i avtalen som slutits med om att stoppa människor från att ta sig över . Trots situationen i och vetskapen om de övergrepp som sker fortsätter EU:s stöd till landets s.k. kustbevakning. Det är uppenbart att mänskliga rättigheter väger lätt mot ambitionerna att stoppa flyktingar från att komma till . Det är dessutom uppenbart att den förda politiken leder till att landet destabiliseras ytterligare. bör verka för att EU slutar finansiera den libyska och att relationer med bygger på full respekt för asylrätten och mänskliga rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. menar att de flyktingar som är fast i måste evakueras därifrån. bör genom EU och () agera för en snabb evakuering och vidarebosättning av flyktingar och asylsökande från . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. När EU tecknade återtagandeavtal med var det med hot om att dra tillbaka biståndet på motsvarande . är ett av världens fattigaste länder och är därmed så pass beroende av utländskt bistånd att dess regering hade svårt att stå emot pressen från EU. kan på inget sätt beskrivas som ett säkert land och utvecklingsutmaningarna är enorma. Den afghanska flyktingministern har vädjat till EU att inte deportera människor till landet. Att genom EU:s avtal har tecknat ett bilateralt återtagandeavtal med är direkt skamligt. Kommissionen har även föreslagit en blandning av främjande och tvingande åtgärder för att få andra stater, framför allt i , att hindra migranter från att ta sig mot . Det är uppenbart att EU använder sin politiska och ekonomiska makt för att begränsa asylrätten och människors rätt att röra sig. Genom att samarbeta med stater där människorättskränkningar är vanligt förekommande, t.ex. , och , för att stoppa människor på flykt finns uppenbara risker för att EU bidrar till grova kränkningar av mänskliga rättigheter. bör inom EU motverka alla beslut som innebär att asylrätten och flyktingars mänskliga rättigheter kränks. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 11 Öppenhet och transparens Vilka beslut som fattas ska avgöras av hur människor röstar, inte av EU-byråkrater och storföretagens lobbyister. När folkstyret urholkas innebär det inte bara sämre beslut – det gröper också ur tilltron till demokratin. Det finns en politisk kris i , och tilltron till regeringar, institutioner och medier sjunker. Allt färre upplever att samhället är byggt för dem. Under ett stort antal år har makt och beslutsfattande medvetet förts bort från folkligt inflytande och demokratiska organ till opåverkbara EU-institutioner. EU har använts som ett instrument för att sprida idén om att politik bör styras av experter och byråkrater, som inte ska kunna påverkas av folkliga opinioner. vill demokratisera EU genom att ge mindre makt till EU:s byråkrater, kommissionärer och domare, och mer makt till de nationella parlamenten. Vi vill begränsa lobbyisternas närvaro i EU samt verka för ökad insyn och transparens i EU:s institutioner. motverkar EU:s utveckling i federal, överstatlig riktning och arbetar för att föra tillbaka makt till folket. Det borde också vara enklare att lämna EU och EMU om man som medlemsland vill det. anser att de folkvaldas roll i demokratin är central. Det är viktigt att vi alla kan lita på de folkvalda. Ändå är det få EU-parlamentariker som vill redogöra för hur de utnyttjar de förmåner de har som parlamentariker. Bara har varit öppet från start med att pengarna går dit de ska. Regeringen ska verka för ett regelverk som innebär öppna böcker, minskade förmåner och sänkta politikerarvoden för alla EU-parlamentariker. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Den absurda flytten av folkvalda och tjänstemän mellan och en gång måste upphöra. Regeringen bör verka för att endast sammanträder i . Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.