mot · H8023246 · 2020-10-06 00:00:00 — Återupprätta en fungerande elförsörjning ställer sig bakom det som anförs i motionen om en punktinsats för att utvärdera hur väl elnätsägarna har omhändertagit sitt ansvar för den fysiska leveransen av el i alla elnätets drifttillstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i egenskap av systemansvarig myndighet i samråd med andra aktörer ska föreslå var i elnäten fossilfri planerbar elproduktion ska placeras för att minska investeringsbehoven, stärka leveranssäkerheten och förbättra elkvaliteten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att säkerställa att elproduktion som ansluts till elnäten lever upp till anslutningskraven i nätkoderna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bistå kraftsystemets aktörer med handledning och tolkning av regelverket i ren energi-paketet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att strukturerat och metodiskt ska inventera, analysera och kvantifiera de samhällsekonomiska risker som finns förknippade med fel eller otillräcklighet i kraftsystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att Svenska kraftnäts prioritering mellan olika investeringar tydligt ska koppla till den samhällsekonomiska riskanalysen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samhällsekonomiska risker och direkta samhällsekonomiska kostnader ska vara styrande för driften och underhållet av transmissionsnätet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom upphandling av stödtjänster bör ersätta aktörer i kraftsystemet för att agera så att riskerna minskar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det behövs en plan för när leveranssäkerhetsmålet ska nås i olika delar av landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det behövs en plan för när ytterligare en kabel till kan finnas på plats och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lagstadgade redovisning av leveranssäkerheten behöver kompletteras med en övergripande redovisning av hur elkvaliteten i transmissionsnät, regionnät och lokalnät utvecklas med avseende på spänning, frekvens och övertoner och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att genom sin tariffstruktur och genom en marknad för stödtjänster ska styra lokaliseringen av elproduktion till de delar av elnätet där den gör störst nytta ur ett systemkostnads- och leveranssäkerhetsperspektiv och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att all elproduktion som nyansluts till elnäten – inklusive havsbaserad vindkraft – ska stå för de kostnader anslutningen orsakar i kraftsystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kontroll av att anslutningskraven för elproduktionsanläggningar är uppfyllda behöver förbättras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att behöver ta fram en strategi för att motverka att stora anläggningar delas upp i flera små i syfte att kringgå anslutningskrav och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att intäktsregleringen behöver ses över för att säkerställa att region- och lokalnätsägarna har ekonomiska förutsättningar att leva upp till sina nya roller enligt ren energi-paketet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att länsstyrelserna ska ta en aktiv roll i planeringen av det framtida kraftsystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska bistå de regionala och lokala nätägarna med handledning kring vad nätutvecklingsplanerna ska innehålla och hur de ska skrivas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska kontrollera att nätutvecklingsplanerna håller tillräcklig kvalitet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inrätta ett systemråd för att säkerställa att övergripande frågor i kraftsystemplaneringen tas om hand och samordnas effektivt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samverkan mellan och region- och lokalnätsägarna behöver förbättras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i sin investeringsplanering ska ta fram analyser som jämför elnätsinvesteringar med nollalternativet att tillföra ytterligare synkron produktion på de platser där den gör störst nytta och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en grundläggande princip i statens tillståndsgivning ska vara att den är så pass effektiv att den inte blir tidsstyrande för den sökande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kostnaderna för transmissionsnätet till största delen bör bäras av elproducenterna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om synliggörande av kostnader som uppstår i kraftsystemet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att alla typer av elnätstariffer på ett transparent sätt ska avspegla de rörliga respektive de fasta elnätskostnaderna som de är utformade för att undvika trängsel i elnäten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om tariffer för anslutning av lagringsanläggningar till elnäten och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att marknaden för kraftsystemets stödtjänster behöver utvecklas till att omfatta en större del av kraftsystemets behov och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stödtjänsterna och handeln med dessa ska utformas enbart utifrån kraftsystemets behov och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i samråd med bör göra en översyn av indelningen av i fyra elprisområden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att all flexibilitet i elanvändningen ska vara frivillig och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det inte ska finnas krav på att apparater är utformade för att kunna variera sin elanvändning utom användarens kontroll och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att kraftsystemet ska utformas så att människor har råd att använda den el de behöver och företag har konkurrenskraftiga villkor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stora variationer i elpriset ska motverkas och tillkännager detta för regeringen. Svensk energipolitik behöver långsiktighet och bred förankring. Kraftsystemet, eller som det ibland populärt kallas – elsystemet – består av elproduktion, transmission av el genom kraftledningar och av användare som förbrukar el. Syftet med systemet är att försörja invånare och företag med den el de behöver när de behöver den. Kraftsystemet finns till för samhällets skull. Samhället ska kunna förvänta sig att kraftsystemet levererar utifrån de behov som finns. Leveranssäkerheten ska vara god. Systemet ska utformas och drivas samhällsekonomiskt effektivt. Vi står inför en situation där kraftsystemet blir än viktigare . När de tre energisystem vi länge har levt med – el, värme och bränslen – integreras till ett enda system står elen i centrum. Elanvändningen i ser ut att behöva öka med de kommande 20 åren. Den ökade efterfrågan är en direkt konsekvens av arbetet mot klimatförändringarna. Framför allt är det industrins och transportsektorns elektrifiering som driver de ökade behoven. Vägarna behöver elektrifieras, för fartyg behövs i hamnarna, industrins användning av fossila bränslen för allt från reduktion av järn till processvärme och ångmetanreformering behöver fasas ut och en storskalig produktion av fossilfria energibärare till de sektorer som inte kan elektrifieras behöver komma igång. Parallellt med de ökade behoven ökar också användarnas krav på tillförlitligheten i elleveranserna. När mer och mer i våra liv blir helt beroende av en fungerande elförsörjning blir konsekvenserna även av små eller korta avbrott större än de skulle ha varit . Kraftsystemets förmåga att leverera kostnadseffektivt och pålitligt har blivit viktigare, och är på väg att bli än viktigare, för tillväxten i alla delar av samhället än den redan var. är kraftsystemet kraftigt försvagat gentemot situationen . Vi rör oss i rask takt mot en situation där elanvändarna regelmässigt förväntas anpassa sin konsumtion utifrån kraftsystemets förmåga att leverera. Människor förväntas göra anpassningar som begränsar dem i sin vardag och företag förväntas acceptera en sämre konkurrenskraft för att hantera problem som är en direkt följd av medvetna politiska beslut. Utfasningen av de fossila bränslena kräver en omfattande elektrifiering av industrin såväl som av transportsektorn. För att den ska gå att genomföra måste kraftsystemet ha förmåga att leverera på en helt ny nivå. Oro för att elförsörjningen inte ska fungera tillfredsställande eller att elen inte ska räcka till på lokal, regional eller nationell nivå får inte bli en aspekt som vägs in när ett företag står inför att ställa om sin produktion eller när den enskilde avgör om nästa bil ska vara elektrisk. Elförsörjningen ska fungera och det ska vi kunna lita på. Inte heller får kostnaden för elen bli så hög att den avskräcker människor från att göra de investeringar som behövs för att klimatomställningen ska kunna fortsätta. Det här är också tydligt i elmarknadsförordningen, (EU) 2019/943. Prisbildningen ska styra etablering av elanvändning och produktion. Fysiska hinder mot anslutning får inte vara styrande. har politiska målsättningar och styrmedel utformats utan tillräcklig hänsyn till konsekvenserna för kraftsystemet som tekniskt system. Det är den grundläggande förklaringen till de växande problem vi ser. Det gör också att vi har ett sämre utgångsläge än vi borde ha haft när kraftsystemet nu på behöver byggas ut kraftigt. Det finns en uppfattning om att de akuta problemen i kraftsystemet kan avhjälpas genom investeringar i elnäten och framförallt då i transmissionskapacitet från norr till söder. Här behövs en nyansering. Att bygga ut näten löser vissa bekymmer, men långt ifrån alla. Det är kraftsystemet i alla dess delar som behöver utvecklas. Som exempel skulle många av de problem vi ser i vara lösta om det fanns mer planerbar elproduktion i söder. Den planerbara kapaciteten i norr är inte heller tillräcklig för att förse hela med el i ansträngda lägen rent oavsett hur mycket transmissionskapacitet som byggs. Den lediga kapacitet som finns tillgänglig i norr ser också ut att minska snabbt i takt med att industrin i norra elektrifieras och ny industri etableras. Ett ensidigt fokus på elnätsfrågor löser således inte de problem som finns i kraftsystemet och det är inte heller tillräckligt för att förbereda kraftsystemet för de utmaningar som väntar. För att kraftsystemet ska fungera måste produktion, nät och förbrukning samverka på ett driftsäkert sätt. Liberalerna har tagit initiativ till att ett uttalat mål för leveranssäkerheten ska tas fram, vilket har ställt sig bakom och tillkännagivit för regeringen. För att kraftsystemet ska fungera behöver ett antal grundläggande tekniska egenskaper upprätthållas. När något inträffar som gör att de tekniska villkoren inte är uppfyllda måste i sin roll som systemansvarig myndighet vidta åtgärder för att återföra elnätet till sitt normaltillstånd. måste i varje givet ögonblick säkerställa att kraftnätet befinner sig inom fördefinierade gränser avseende spänning, frekvens och effekt. Kraftsystemet måste också vara robust. Det ska klara av att den största komponenten slutar fungera, ett så kallat dimensionerande fel. Kraftsystemet måste också kunna övervakas och styras. Utöver det krävs en förmåga att ta systemet tillbaka till normaldrifttillståndet om något inträffar som tar systemet till skärpt drift, nöddrift eller till och med nätsammanbrott. Vid nätsammanbrott måste systemet kunna spänningssättas igen. Dessutom är det nödvändigt att kraftsystemet fungerar som avsett under långvariga samhällskriser. Att kraftsystemet ska fungera under en kris kravställs dels av , men det är också centralt för totalförsvaret. Totalförsvarsbehoven finns kravställda från Försvarsmakten. Kraftsystemet måste fungera i alla de här situationerna. Att systemet fungerar vid normaldrift räcker inte. Utformningen och dimensioneringen av kraftsystemet avgörs ofta i högre grad av att det ska fungera i ansträngda situationer än av att det ska finnas el i uttagen när allt fungerar som det ska. Den politiska styrningen på området måste utformas med detta i beaktande. Men komplexiteten i hur kraftsystemet fungerar har sällan varit styrande i den energipolitiska diskussionen. Ofta har den varit helt bortglömd. I den mån konsekvenserna av energipolitiken har analyserats har analysen stannat vid energi och aktiv effekt i normaldrifttillståndet. Att säkra de egenskaperna är det enkla. Energi och aktiv effekt är sällan de dimensionerande parametrarna. Avsaknaden av teknisk helhetssyn har gjort att flera av de stora energipolitiska besluten har lett till en kraftigt försämrad leveranssäkerhet i kraftsystemet, särskilt i . De balansansvariga har det ekonomiska ansvaret för att elleveranserna fungerar. Däremot är det alltid elnätsägarna som har ansvaret för den fysiska elleveransen oavsett vilket drifttillstånd elnäten befinner sig i. Elnätsägarna behöver ha beredskap för att ta detta ansvar. Ansvaret är inte begränsat i tiden. Ansvaret för att den fysiska elleveransen ska fungera gäller även framåtblickande. (Ei) ansvarar för tillsynen av elnätsägarnas efterlevnad av de gällande regelverken. Av särskild vikt är att Ei regelbundet utövar tillsyn gentemot Svenska kraftnäts efterlevnad av regelverket. Ei behöver utifrån Svenska kraftnäts egen årliga utvärdering av driftsäkerheten, vilket affärsverket har uppdraget att genomföra, utvärdera hur väl kravet att kunna hantera olika typer av felfall uppfylls. En sådan utvärdering är central för att det ska vara möjligt att värdera leveranssäkerheten i kraftsystemet. bör i en punktinsats utvärdera hur väl elnätsägarna har omhändertagit sitt ansvar för den fysiska leveransen av el oavsett elnätets drifttillstånd. har som systemansvarig myndighet ett ansvar att tydliggöra kraftsystemets utveckling och ge förutsättningar och incitament för systemets aktörer att vidta de åtgärder som krävs för att kraftsystemet fortsatt ska vara tillförlitligt och för att dess delar ska kunna samverka driftsäkert. För att kraftsystemets alla aktörer ska ha förutsättningar att tillsammans bygga ett kostnadseffektivt system behövs information om var i elnäten aktiva och reaktiva resurser skulle göra störst nytta. bör i egenskap av systemansvarig myndighet i samråd med andra aktörer föreslå var i elnäten aktiva och reaktiva resurser ska placeras för att minska behoven av elnätsinvesteringar, stärka leveranssäkerheten och förbättra elkvaliteten. Vi liberaler menar att den lagstiftning som behövs finns på plats. Inte minst har EU:s ren energi-paket tydliggjort sådant som var otydligt. Det behövs en del handledning från myndigheterna kring hur aktörerna ska tolka de gällande regelverken, men några regeländringar behövs inte i det här läget. Det viktiga är istället att aktörerna, med myndigheterna i spetsen, blir bättre på att arbeta enligt de regelverk som gäller. och ska inom sina respektive ansvarsområden bistå kraftsystemets aktörer med handledning och tolkning av regelverket i ren energi-paketet. Kraftsystemet kan inte utformas för att hantera alla situationer som kan uppstå, det är heller inte rationellt att försöka då det skulle göra att kostnaderna ökar dramatiskt. Däremot ska systemet vara tillräckligt driftsäkert. har på Liberalernas initiativ tillkännagivit för regeringen att ett mål för leveranssäkerheten i elförsörjningen ska etableras. är marginalerna i kraftsystemet (inte bara i elnäten) för små. Människor och verksamheter i är utsatta för oacceptabla risker. såg vi att marginalerna plötsligt kunde visa sig vara mindre än vad de är , vilket är en ny situation. tvingades avtala om drift av , och , inte för att den aktiva effekten behövdes utan för att nätstabiliteten krävde det. Att vi hamnade i en sådan situation är ett dåligt tecken då det är en stark signal om att kraftsystemet saknar marginaler. Systemet är inte tillräckligt robust. Det behövs både investeringar i elnäten och investeringar i synkron produktion i . måste i sitt riskarbete ha ett tydligt samhällsekonomiskt synsätt. Samhällets kostnader för avbrott och dålig elkvalitet behöver vägas mot de kostnader som är förknippade med att minska riskerna. Det politiskt satta leveranssäkerhetsmålet kommer när det är på plats att definiera vilken risknivå myndigheten ska sikta mot. har tillgång till ett antal verktyg för att kontrollera riskerna i kraftsystemet. De används inte för att hålla kraftsystemet i sitt normaldriftstillstånd, men är helt avgörande för att ta kontroll över en situation där driften av systemet störs av någon anledning och återföra kraftsystemet till sitt normaldrifttillstånd. Att hålla risknivån i kraftsystemet är en lagstadgad skyldighet för gentemot aktörerna i kraftsystemet. Det är också en skyldighet gentemot grannländerna då problem i kraftsystemet i kan orsaka allvarliga störningar även utanför landets gränser. Många av de risker som föreligger mot leveranssäkerheten har med elproduktionen att göra. Till exempel innebär en lägre produktion vid kärnkraftverken i eller under den årliga avställningen att elnätets kapacitet att överföra el från norr till söder minskar. Minskningen i överföringskapacitet kan vara betydande. Det illustrerar hur viktigt det är att som en del av sin riskhantering har en tät dialog med kraftsystemets aktörer och i förekommande fall ersätter dem för att agera på ett sätt som minskar riskerna genom att upphandla stödtjänster. ska strukturerat och metodiskt inventera, analysera och kvantifiera de samhällsekonomiska risker som finns förknippade med fel eller otillräcklighet i kraftsystemet. Svenska kraftnäts prioritering mellan olika investeringar ska tydligt koppla till den samhällsekonomiska riskanalysen. Samhällsekonomiska risker och direkta samhällsekonomiska kostnader ska (snarare än t.ex. affärsverkets egna kostnader) vara styrande för driften och underhållet av transmissionsnätet. bör ersätta aktörer i kraftsystemet för att agera så att leveranssäkerhetsriskerna minskar genom upphandling av stödtjänster. Leveranssäkerheten är ett mått på hur väl kraftsystemet utför sin funktion därmed förutsättningarna för systemet att fortsätta leverera el till användarna. Leveranssäkerhetsmålet är således mycket bredare än en enkel mätning av till exempel avbrottsfrekvens. Det är istället ett mått på den sammanvägda risknivån i kraftsystemet. Ett leveranssäkerhetsmål är i praktiken ett politiskt satt mål för vilka risker som ska accepteras i kraftsystemet. Målet blir styrande för vilka insatser som ska sättas in för att minska riskerna och vilka kostnader dessa insatser genererar. Leveranssäkerhetsmålet är alltså något mycket bredare än till exempel ett mål för avbrottsfrekvensen. I leveranssäkerhetsmålet ingår risken för avbrott, men också systemets förmåga att fungera i skärpt drift och nöddrift samt effektiviteten i återuppbyggnaden efter ett nätsammanbrott. Allt detta vägs i leveranssäkerhetsmålet samman som ett mått på samhällets riskexponering. har uppdraget att presentera ett så kallat tillförlitlighetsmål , vilket är regeringens sätt att omhänderta tillkännagivande om ett leveranssäkerhetsmål. För att göra målet praktiskt användbart kan det med fördel brytas ner i ett antal indikatorer. Men fokus ska vara att hålla samhällets riskexponering på rätt nivå. Regeringen behöver presentera en plan för när leveranssäkerhetsmålet som ska presenteras kan antas nås i olika delar av landet. har gång på gång drabbats av omfattande strömavbrott. I de flesta fallen har det berott på problem med undervattenslänkarna till fastlandet. Situationen är ohållbar för hushållen, företagen såväl som för totalförsvaret. ska – liksom landets alla andra delar – ha en leveranssäker, kostnadseffektiv elförsörjning. Elförbrukningen på förutses också öka framöver inte minst genom att cementfabriken i behöver utrustas med en anläggning för att avskilja koldioxid från cementproduktionen. Liberalerna har drivit frågan om en tredje undervattenlänk till . planerade tidigare för en tredje förbindelse till , men planeringen avbröts då man inte ansåg att projektet skulle vara samhällsekonomiskt motiverat. har i en förnyad analys landat i slutsatsen att den tredje förbindelsen behövs, vilket meddelades . är den svenska experimentarenan för ett kraftsystem med en stor andel väderberoende produktion. har haft flera uppdrag där varit fullskaleexperimentet för att undersöka hur ett ”förnybart” kraftsystem skulle fungera. Ansatsen har varit ambitiös. Man har tittat på hur alla samhällssektorer ska kunna bli fossilfria och man har inkluderat behoven såväl i freds- som i orostider. Region , och Transportstyrelsen har också deltagit i arbetet. Experimentet får anses ha gett intressanta resultat. Precis som Liberalerna länge har påtalat leder ett för stort beroende av väderberoende energiproduktion till att elanvändarna måste vänja sig vid att det inte finns el när de behöver den. Syftet med kraftsystemet är utmanande att uppfylla i ett sådant system. På har det inte fungerat. Det är hög tid att låta gotlänningarna och företagen på slippa sin roll som försökskaniner. Även ska ha en fungerande elförsörjning. Det snabbaste sättet att lösa det är att lägga en tredje undervattenslänk till . Regeringen behöver presentera en plan för när en ytterligare kabel till kan finnas på plats. Redovisning av leveranssäkerhetens utveckling Ellagen stadgar att (Ei) ska rapportera hur leveranssäkerheten har utvecklats . Ei behöver utöver redovisningen av antal avbrott och dessas längd också redovisa hur elkvaliteten har utvecklats i transmissionsnät, regionnät och lokalnät med avseende på spänning, frekvens och övertoner. lagstadgade redovisning av leveranssäkerheten behöver kompletteras med en övergripande redovisning av hur elkvaliteten i transmissionsnät, regionnät och lokalnät utvecklas med avseende på spänning, frekvens och övertoner. Anslutning av ny elproduktion Kraftsystemet har ett underskott av elproduktion i de södra delarna av landet medan norra har ett överskott. Ur kraftsystemets perspektiv är det bästa om ny produktion etableras i söder. När elproduktionen finns nära användarna minskar investeringsbehoven i transmission såväl som överföringsförlusterna. Det ökar också robustheten och kraftsystemets möjligheter att fungera i andra drifttillstånd än normaldrift. Ur ett kraftsystemperspektiv gör det störst nytta om planerbar synkron produktion tillförs, men även asynkron produktion ger ett positivt bidrag. Om det fanns mer elproduktion i skulle också möjligheten att föra över el från norr till söder i befintliga ledningar vara bättre. För att skapa ett kostnadseffektivt kraftsystem är det avgörande att det finns elproduktion i söder. I elmarknadsförordningen, (EU) 2019/943, framgår det tydligt att det är prisbildningen som ska styra etablering av elanvändning och produktion.