mot · H8023365 · 2020-10-06 00:00:00 — Att växa upp i en familj som ägnar sig åt organiserad brottslighet kvalificerar sig alltså inte sällan för ett omhändertagande. Problemet är dock att det sker i för få fall. För att åstadkomma fler omhändertaganden enligt LVU bör följande åtgärder vidtas: En anledning till att omhändertaganden sker för sällan är kostnaden. Det är i huvudsak statens uppgift att upprätthålla lag och ordning, inte kommunernas, och staten bör därför stå för en större del av notan . Staten måste ställa tydligare krav på att fler barn i riskmiljöer ska omhändertas. Det handlar både om en tydligare styrning men också om att, vid behov, ändra i regelverken. De brottsbekämpande myndigheterna måste användas vid behov. Polisen har ofta god kännedom om vilka barn som växer upp i kriminella miljöer. vill därför att åklagare ska kunna ansöka och fatta beslut om omhändertagande enligt LVU. har bara socialnämnden behörighet att göra en sådan ansökan. Fler gängmedlemmar ska utvisas från oavsett om de döms för brott Varje stat har en rätt att kontrollera utlänningar vad gäller inresa, vistelse och utvisning. Av utlänningslagen framgår att den som saknar svenskt medborgarskap och döms för brott får utvisas ur och förbjudas att återvända hit inom . Dagens praxis innebär dock att få utländska medborgare utvisas från , trots att de döms för allvarlig brottslighet. Det gäller bland annat de slags brott som inte sällan begås inom ramen för den organiserade brottsligheten. Av de utländska medborgare som är folkbokförda i och döms för mord utvisas . För rån är motsvarande andel och för grov misshandel . De låga sifforna beror bland annat på att alltför stor hänsyn tas till personens anknytning till när frågan om utvisning bedöms. Detta vill ändra på. Den tydliga utgångspunkten måste vara att den som inte är svensk medborgare och döms för ett allvarligt brott ska utvisas från . Det gäller inte minst brott som begås inom ramen för gängbrottslighet. Gällande vissa utländska medborgare som kan utgöra ett allvarligt hot mot rikets säkerhet eller som kan förmodas vara terrorister finns dessutom särskilda regler som innebär att utvisning är möjligt utan att han eller hon dömts för brott. I stället är det tillräckligt att en utvisning är särskilt påkallad av hänsyn till rikets säkerhet. Detsamma gäller om det kan befaras att utlänningen kommer att begå terroristbrott, givet hans eller hennes tidigare verksamhet eller övriga omständigheter. Detta regleras i lagen om särskild utlänningskontroll. Många av de personer som agerar inom ramen för gängkriminalitet är svenska medborgare även om majoriteten har utländsk bakgrund. Men det finns också de som är utländska medborgare. De kartläggningar och data som finns tillgängliga tyder på att minst en av fem gängkriminella har utländskt medborgarskap. De utländska medborgare som befinner sig i och är aktiva i kriminella gäng utgör ett kvalificerat säkerhetshot. vill därför överväga att införa en möjlighet att utvisa utländska medborgare som kan befaras begå eller medverka till brott inom ramen för organiserad brottslighet – oavsett om de dömts för brott eller inte. Lagen om särskild utlänningskontroll bör tjäna som förebild. Den oroväckande utvecklingen när det gäller gängrelaterad brottslighet gör – precis som är fallet med terrorismrelaterad brottslighet – att det finns behov av särlagstiftning som möjliggör utvisning i fler fall. Inför ett system med anonyma vittnen är det i som huvudregel inte tillåtet med anonyma vittnen i domstol. Däremot är det möjligt att i domstol höra en person som är anställd av polisen eller försvaret under en så kallad kvalificerad skyddsidentitet. Det rör sig då i regel om poliser som bedriver spaning under täcknamn och därför har tilldelats andra personuppgifter. Detta kan i praktiken sägas vara ett undantag från förbudet mot anonymitet. Förutom polisspanare är det särskilt den som av en tillfällighet har blivit vittne till något som skulle kunna ha nytta av anonymitet. En sådan möjlighet finns i . Därför ska ett system med anonyma vittnen prövas, det vill säga en möjlighet till anonymitet i domstol vid allvarlig brottslighet. Go for the money – utökade möjligheter att beslagta egendom från gängkriminella Samhället bör aldrig acceptera att personer berikar sig genom brott. Det finns redan mot den bakgrunden skäl att ta brottsutbyten i beslag. Ett effektivt regelverk som möjliggör förverkande av brottsutbyten försvårar vidare hanteringen av svarta och kriminella pengar. Dessutom skickar det en tydlig signal till både brottslingen och omgivningen: Det lönar sig inte att begå brott. Alliansregeringen införde en ny form av s.k. utvidgat förverkande, som skapade möjlighet att förverka vinster från annan brottslighet än just det eller de brott som personen dömts för. Åklagaren har fortfarande bevisbördan, men beviskravet är lägre: Det räcker att det framstår ”som klart mera sannolikt” att egendomen härrör från brottslig verksamhet än att så inte är fallet för att egendomen ska kunna förverkas. Även om de nya reglerna om utvidgat förverkande gett goda resultat, har möjligheten använts i relativt få fall (SOU 2015:67). De kriminella gäng och nätverk som vuxit fram i rör sig inte sällan med olika typer av statusmarkörer. Det rör sig om dyra märkeskläder, klockor, smycken och fordon. För att minska drivkrafterna hos gängkriminella att begå brott krävs att rättsväsendet har goda möjligheter att beslagta brottsvinster. Att ta statussymboler från gängkriminella är också en viktig åtgärd för att förhindra att unga rekryteras in i kriminalitet. vill därför att det införs utökade möjligheter att förverka potentiella brottsvinster. Det handlar för det första om att en tydlig förklaringsbörda bör läggas på den enskilda. Den som ägnar sig åt gängkriminalitet och saknar legitima inkomster bör kunna förklara hur han eller hon kommit över dyra tillgångar för att egendomen ska skyddas från förverkande. Motsvarande regler finns exempelvis i konvention om penningtvätt, efterforskning, beslag och förverkande av av brott och om finansiering av terrorism. Det handlar för det andra om att förverkande ska kunna beslutas utan samband med en fällande brottmålsdom – vilket endast kan ske i undantagsfall . Det skulle möjliggöra en effektivare process där egendom kan tas i beslag i flera fall och snabbare, utan att tumma på rättssäkerheten. Ett liknande system finns redan på och utreds i . får utmätning av lös egendom som smycken, kontanter eller bilar endast göras av Kronofogden eller med godkännande av dem genom så kallad distansutmätning. Men distansutmätningar kan inte alltid göras. Konsekvenserna blir att den polis som stoppar en känd kriminell och skuldsatt person med en värdefull bil inte kan hålla kvar bilen. Det är viktigt att samhället skickar en signal till gängmedlemmarna att deras livsstil inte lönar sig i längden och det sänder också signaler till yngre, vilket kan minska attraktiviteten och nyrekryteringar. Därför bör lagstiftningen ändras så att distansutmätning av ska kunna ske i betydligt fler fall än vad som går . Det skulle bland annat ge nya verktyg mot de skuldsatta kriminella aktörer som saknar tillgångar på pappret men har tillgångar i praktiken. Vidare skulle det ge större möjligheter att göra utmätningar som kan användas för att betala skadestånd till brottsoffer. Den som är på sannolika skäl misstänkt för ett brott vilket kan leda till fängelse kan häktas om det – med hänsyn till brottets beskaffenhet, den misstänktes förhållande eller någon annan omständighet – finns risk för att han avviker eller på något annat sätt undandrar sig lagföring eller straff genom att undanröja bevis eller på något annat sätt försvårar sakens utredning eller fortsätter sin brottsliga verksamhet. Den så kallade obligatoriska häktningsregeln innebär dock att häktning alltid ska ske för brott med minimistraff om fängelse och uppåt. Det innebär att den som misstänks för ett brott i straffskalan i regel häktas i nära anslutning till brottet och sedan sitter häktad fram till rättegången och även efter densamma, fram tills det utdömda fängelsestraffet kan börja verkställas i vanlig anstalt. Den som grips för ett grovt rån i anslutning till att brottet begicks kan alltså räkna med att vara frihetsberövad framöver. Gränsen för obligatorisk häktning bör sänkas, så att den omfattar alla brott med minimistraff om fängelse . Det ska bland annat träffa brott såsom grov misshandel, rån och grov utpressning. Slopa straffrabatten för unga 18–och ta bort dagens form av mängdrabatt har drivit frågan om att straffrabatten för personer ska avskaffas helt. tog därför ett initiativ till ett skarpt lagstiftningsförslag i justitieutskottet. Tyvärr valde regeringen en mindre långtgående linje som innebär att grovt kriminella unga fortfarande kommer att få kraftigt rabatterade straff. Vuxna personer ska behandlas som vuxna av rättsväsendet och därför vill vi att straffrabatten ska avskaffas helt för personer . Därtill vill vi väsentligt skärpa straffen för den person som döms för flera brott i en och samma rättegång, detta genom att dagens form av mängdrabatt tas bort. Sänkt gräns för häktning av unga – och inga tidsfrister för hur länge personer kan sitta häktade I syfte att snabbt få bort grovt kriminella från gatan vill sänka gränsen för obligatorisk häktning från brott med minimistraff om fängelse till . Det innebär i praktiken att fler kriminella skulle låsas in i direkt anslutning till brottet och vara frihetsberövade fram till dess att de börjar avtjäna ett eventuellt fängelsestraff. Denna förändring skulle bl.a. träffa brott som grov misshandel, rån och grov utpressning. Häktningar är en viktig förutsättning för att kunna utreda och bekämpa brott. Trots det har regeringen lagt fram ett förslag om maxgräns för hur länge en person kan sitta häktad. Om förslaget går igenom riskerar utredningar av många grova brott att kraftigt försvåras och möjligheten till lagföring att minska. finns det inget egenvärde i långa häktningstider. I stället för att införa trubbiga tidsgränser anser att fokus snarare bör läggas på att förkorta utredningstiderna och därmed korta häktningstiderna. För att åstadkomma detta menar vi att polisen och måste ges tillräckliga resurser, men det handlar också om att förstärka Nationellt forensiskt centrum och förkorta deras ledtider samt motverka andra flaskhalsar som förlänger utredningstiderna. Inför en regel om husrannsakan i tillhåll För att polisen ska få tillstånd att göra en husrannsakan krävs i regel att någon är skäligen misstänkt för ett brott av viss svårighetsgrad. Vad gäller vissa typer av lokaler som används gemensamt av personer som kan antas ägna sig åt brottslig verksamhet så är ribban lägre. hade polisen en möjlighet att genomföra husrannsakan i kända kriminella miljöer – även i bostäder – utan att det förelåg en skälig misstanke om brott. Det finns goda skäl att polisen återigen ska ges en sådan möjlighet. vet polisen ofta mycket väl vilka gängkonflikter som ligger bakom både skjutningar och sprängningar. Genom en ökad möjlighet till husrannsakan skulle exempelvis vapen som är tänkta att användas vid hämndaktioner kunna eftersökas och beslagtas. Skärpta straff för den som hanterar sprängmedel Straffen för den som hanterar explosiva varor i kriminella miljöer eller på allmän plats måste skärpas. kan den som innehar explosiva varor utan tillstånd dömas enligt lagen om brandfarliga och explosiva varor. vill se en tydligare reglering där innehav av bomber och andra explosiva varor som sker i kriminella miljöer som huvudregel bör leda till att brottet bedöms som synnerligen grovt och leda till fängelse i lägst . Samma sak bör gälla när någon påträffas med en bomb på allmän plats. Skärpta straff för narkotikaförsäljning Narkotika är en stor inkomstkälla för kriminella grupperingar. Enligt polisen är konkurrerande narkotikamarknader den vanligaste anledningen till de dödsskjutningar som nådde helt nya nivåer. För att bekämpa de gängrelaterade skjutningarna måste alltså narkotikahandeln bekämpas. Och de riktigt tunga insatserna måste riktas mot kriminella grupper som organiserar narkotikahandeln. Efter ett antal domar från –2013 har straffen för narkotikabrott – även sådana brott som sker i överlåtelsesyfte – mildrats väsentligt. vill se en återgång till de strängare straff vid narkotikaförsäljning som gällde tidigare. riktade ett tillkännagivande till regeringen om att skärpa straffen för överlåtelse av narkotika. Regeringen har tillsatt en utredning och bör skyndsamt återkomma till med ett förslag i frågan. Vi vill också se mer specialiserade narkotikapoliser för att narkotikarelaterad brottslighet ska kunna bekämpas på ett effektivare sätt. Varje polisområde där narkotikahandeln är ett problem ska ha särskilda enheter med uppgift att utreda narkotikabrottslighet. Teknisk bevisning blir allt viktigare för att klara upp brott. Biometriska uppgifter i form av DNA, foto och fingeravtryck är vidare ett viktigt medel för att kartlägga brottslighet och andra former av hot mot . Dagens regelverk för hur polisen kan använda sig av biometriska uppgifter är både förlegat och splittrat. För att möta dagens höga krav på teknisk bevisning krävs ett omtag. Svensk polis är inte dimensionerad för att hantera ett fyrtiotal gängmord och över 300 skjutningar och klara av alla sina andra uppgifter. Hårt arbetande poliser ska däremot inte lastas för den rådande situation vi står inför. Ytterst vilar ansvaret på regering och riksdag att ge polisen, och hela rättsväsendet, de resurser och uppdrag som krävs för att hantera brottslighetens effekter. Rättsväsendets samlade kapacitet för att stoppa gängkriminaliteten måste stärkas här och . Polisen måste få möjlighet att fokusera på kärnuppdraget. Det behövs betydligt fler poliser som har förmåga att bekämpa gängkriminalitet och som kan förebygga, ingripa mot och utreda annan brottslighet. Detta ska kombineras med träffsäkra straffskärpningar och satsningar på hela rättssystemet för att öka människors trygghet. vill se en nolltolerans mot all form av brottslighet – även den som ibland anses vara bagatellartad. Det handlar om att skapa en miljö där människor känner sig trygga och där handlingar som stör allmän ordning och säkerhet inte ska accepteras. Lag och ordning ska råda. Det innebär att brott ska bekämpas, oavsett om de är stora eller små. Ett framgångsrikt brottsbekämpande och brottsförebyggande arbete kan inte bara ta sikte på den grövre kriminaliteten. Genom att till exempel utöka ordningsvakters befogenheter och sätta upp fler övervakningskameror skapas bättre förutsättningar att även motverka mindre grova brott och ingripa mot alla typer av brott. I detta arbete bör polisen, och framöver även ordningsvakter, i högre grad få förutsättningar att samverka med såväl civilsamhället som lokala aktörer i näringslivet – dels för att upptäcka brott och dels för att förebygga brott genom att skapa tryggare miljöer. I detta avsnitt finns åtgärder som menar är helt nödvändiga för att stärka polisen och de utvecklas även i kommittémotion Framtidens polis. Stärk polisens kapacitet och frigör polisiära resurser behöver få betydande resurser . satsningar på svensk polis gör det möjligt både att öka antalet poliser för att nå målet om 10 000 fler polisanställda till 2024 och att öka attraktiviteten i polisyrket. långsiktiga målsättning är att antalet poliser per capita i ska ligga i nivå med genomsnittet i EU. Antalet platser på polisutbildningen har blivit fler, men alldeles för många platser står tomma. Den svenska polistätheten är bland de lägsta i hela EU. Därför har föreslagit en betald polisutbildning och riktade budgetsatsningar för att polislönerna ska kunna höjas. Det finns dock ett uppenbart behov av att förstärka polisens kapacitet att agera mot gängkriminaliteten – vi kan inte vänta . Det handlar om att förstärka lokalpolisområdena där gängkriminella är som mest aktiva, att tillföra mer resurser till de enheter inom polisen som hanterar grova våldsbrott och att förstärka så kallade aktionsgrupper som agerar inom ramen för den myndighetsgemensamma satsningen mot grov organiserad brottslighet. Återrekrytering av poliser och polisiärt stöd En särskild satsning bör göras för att återanställa pensionerade poliser och poliser som lämnat yrket. Det är ett snabbt och effektivt sätt att öka antalet erfarna poliser, fram till dess att nya poliser har utbildats och kommit på plats. Arbetet med att anställa fler civila utredare måste intensifieras. Vi vill också se en särskild satsning för att rekrytera administrativt stöd till utredningsverksamheten för att bistå poliser med enklare men tidskrävande sysslor, såsom förhörsutskrifter. Gör polisyrket mer attraktivt Ett mycket stort antal poliser kommer att behöva utbildas . Det har dock blivit tydligt att det inte räcker att enbart utöka antalet utbildningsplatser. Vid det senaste intaget till polisutbildningen för fanns 1 020 platser tillgängliga, men in på utbildningen stod 414 platser tomma. Trots att antalet utbildningsplatser ökat har mer än en av fyra platser på utbildningen stått tom . Det är ett rent resursslöseri. Sammantaget är det tydligt att fler reformer för att locka människor till att utbilda sig till polis är direkt nödvändiga. vill att den som går polisutbildningen ska få sina studielån från utbildningstiden avskrivna. Därigenom blir utbildningen betald av staten. Satsningen innebär att det blir mer lönsamt att utbilda sig till och arbeta som polis. som polis skrivs en femtedel av studielånet av . är hela lånet avskrivet. Väljer man att sluta behöver man inte betala tillbaka de redan avskriva delarna av lånet. Den här utformningen ger incitament både att utbilda sig till och att arbeta som polis. har närmare 5 000 poliser avslutat sin anställning. av dessa har slutat av andra orsaker än pension. För att bryta trenden att erfarna poliser slutar måste polisyrket bli mer attraktivt. Fler måste välja att söka sig till polisyrket, och fler poliser måste känna uppskattning för det värdefulla arbete de gör. Här är lönen avgörande. har tidigare föreslagit en riktad lönesatsning som fullt utbyggd skulle möjliggöra en höjning av polisernas löner med i snitt . Det första steget av tre mot detta togs i budgeten som röstades igenom av 2019 och blev en stor framgång. Sammanlagt utgjorde de vi avsatte mer än hälften av polisens totala löneökningsutrymme. Det visar tydligt att den riktade lönesatsning genomförde hade avsedd effekt i att verkligen öka polisernas löner. Därför vill möjliggöra för polisen att även fortsatt erhålla höjda löner fram till dess att satsningen är fullt utbyggd. Den exakta utformningen och fördelningen ska, precis likt den tidigare satsningen, bestämmas i förhandlingar mellan parterna. Fler poliser i yttre tjänst har ett stort behov av fler poliser och framför allt måste fler poliser ut i yttre tjänst. Omorganisationen av polisen var nödvändig, men när det gäller att få ut fler synliga poliser på gator och torg kan vi konstatera att omorganisationen inte givit efterfrågade resultat. Syftet var att skapa en effektiv polisorganisation som också kom närmare medborgarna. Så är inte fallet . Antalet poliser i yttre tjänst har också minskat kraftigt . Enligt fanns omkring 10 250 poliser i yttre tjänst. arbetar endast drygt 7 000 poliser i yttre tjänst. Därtill arbetar poliser i yttre tjänst normalt i treskift, och givet att bemanning sker dygnet runt även och veckoslut är antalet som arbetar simultant i yttre tjänst betydligt lägre. Att enbart styra de poliser som utbildas till lokalpolisområdena kommer på egen hand inte vara tillräckligt för att täcka behovet av antalet poliser i yttre tjänst. Det finns möjlighet att omfördela befintliga poliser till arbete i yttre tjänst för att här och tillgodose behovet. Vi vill därför ge i uppdrag att säkerställa att fler poliser kommer ut i yttre tjänst och se över hur befintliga poliser kan omfördelas i syfte att öka antalet poliser i yttre tjänst. Detta är ett viktigt steg för att på kort sikt stärka den polisiära närvaron på de platser där behoven är som störst. avlastas av ordningsvakter som hjälper till att upprätthålla säkerhet och allmän ordning på utvalda platser. är fast övertygade om att det i huvudsak är poliser som ska ha till uppgift att upprätthålla ordningen i samhället samt förebygga och utreda brott. Men fram till dess att har nått sin fulla kapacitet bör ordningsvakter användas i större utsträckning för att bidra mer till polisens arbete. Det går inte att blunda för de säkerhets- och trygghetsproblem dagens polisbrist för med sig. vill därför göra det möjligt för att anställa eller anlita ordningsvakter för att och fram till dess att polisen är fullt återuppbyggd börja använda sig av ordningsvakter för vissa uppgifter som poliser utför. Det kan handla om trygghetsfrämjande arbete ute på gator och torg för att störa kriminell aktivitet. Det kan även handla om mer tidskrävande sysslor såsom transporter av frihetsberövade och omhändertagande av berusade personer. För att detta ska bli möjligt måste regelförändringar genomföras skyndsamt. Vi fokuserar de statliga ordningsvakterna framförallt till orter och platser där det finns särskilt stora behov av avlastning och en tydlig polisbrist. Polisen bedriver en betydande ärendehantering av så kallade polismyndighetsärenden. Det bidrar till att polisen har ett omfattande uppdrag som rör annat än det som brukar definieras som kärnverksamheten, det vill säga att förebygga, ingripa mot och utreda brott. Det har gjorts några utredningar som belyst och föreslagit att vissa verksamheter som utförs av polisen i stället ska utföras av andra aktörer. konstaterade till exempel att det fanns en rad uppgifter inom polisen som bör ha en annan huvudman. Det handlade exempelvis om passhantering, hittegods, parkeringsärenden och ett antal tillståndsärenden. Det breda uppdraget leder till ett fokus- eller koncentrationsproblem oavsett resurstillskott. Även med beaktande av att polisen fått resurser för den verksamhet som ska bedrivas är det ett problem som hämmar kärnverksamheten. Tyvärr har utvecklingen mot en ökad renodling av polisens verksamhet stannat av . har vid ett flertal tillfällen tillkännagivit för regeringen att den aktivt bör arbeta för att renodla polisens verksamhet. Givet den händelseutveckling vi ser är det högst angeläget att regeringen omgående återkommer till med förslag på hur polisens verksamhet ytterligare ska renodlas. Polisens arbete ska enligt 1 § polislagen (1984:387) syfta till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet samt i övrigt tillförsäkra allmänheten skydd och annan hjälp, detta som ett led i att främja rättvisa och trygghet i samhället. Polisens uppgifter framgår av 2 § polislagen. Polisen ska bland annat arbeta brottsförebyggande och svara för ordning och säkerhet samt ingripa när störningar av ordningen eller brott inträffat. Vidare ska polisen utreda och beivra brott. Polisen ska därutöver fullgöra annan verksamhet som ankommer på polisen enligt lag. Det har framförts kritik som innebär att uppdraget bör konkretiseras. Om polisens uppdrag är otydligt, desto svårare är det att styra, följa upp och utvärdera verksamheten. Enligt saknas en ”samfälld syn på vad som är bra resultat i polisens verksamhet”. En utredning bör tillsättas med syftet att skapa en tydligare definition av vad som är uppdrag samt att mot denna bakgrund precisera vilken förmåga polisen bör ha och vilka krav som bör ställas på myndigheten. Också när det gäller polisens brottsförebyggande arbete finns behov av en utredning av vad som egentligen är polisens uppdrag. Den senaste utredningen har på nacken. En ny sådan utredning skulle ha till uppgift att tydliggöra polisens uppdrag och vilken förmåga polisen ska ha på området. Tydligt ansvar för resultatredovisning och resultatuppföljning Polisens resultatredovisning och uppföljningen av polisens verksamhet har ansetts ofullständig .