mot · H7023604 · 2020-04-29 00:00:00 — Alla människors lika värde är fundamentalt, och yttrande- och religionsfrihet är centralt för ett öppet och fritt samhälle. För att de människor som har fallit offer för terrorism ska kunna återfå en tro om framtiden, ett hopp om att morgondagen är ljusare än gårdagen, krävs att de terrorister som har ödelagt oskyldiga människors liv ställs inför rätta. Detta kan endast ske om världssamfundet gemensam agerar och utkräver ansvar från både de länder och de individer som har varit ansvariga för massakern. Detta bör ske genom inrättandet av en särskild tribunal för att döma de skyldiga. Detta har gjorts i andra fall, t.ex. i där Iraqi Special Tribunal (IST) upprättades för att utreda och döma de ansvariga för brott mot mänskligheten under regim. En motsvarande lösning måste till för terrorismen i offer. Försvaret och samhällets krisberedskap ska alltid ha ett starkt försvar. Ett väpnat angrepp mot kan inte uteslutas, och försvaret behöver därför stärkas. Att garantera medborgarnas säkerhet och att försvara de territoriella gränserna är en av statens kärnuppgifter, och ett starkt försvar av innebär ett starkt försvar av friheten, demokratin och respekten för människovärdet. För att försvarsförmågan ska stärkas behövs ökade resurser. bör nå av BNP i försvarsanslag . Förbandsverksamheten och beredskapen måste förstärkas. Det gäller att skapa förutsättningar för att ta emot fler värnpliktiga och rekrytera officerare när förbanden ska fyllas och bli fler. krävs utökad övningsverksamhet och utökad materielanskaffning för att redan existerande förband ska bli stridsdugliga. Försvarsmaktens logistikorganisation behöver förstärkas, liksom satsningarna på forskning och utveckling. har valt att ställa sig bakom Försvarsberedningens slutsatser om mål, inriktning och de ekonomiska förutsättningarna som presenterades i rapporterna Värnkraft (Ds 2019:8) och Motståndskraft (Ds 2017:66). Försvarsberedningens förslag innebar att försvarsanslaget ska uppgå till , beräknat penningvärde, . Det skulle motsvara av BNP och innebär ett viktigt steg vidare upp mot av BNP. En förstärkning av det civila försvaret och hela samhällets krisberedskap behövs dock för ett fungerande totalförsvar. har svensk krisberedskap varit eftersatt. Brister i krisberedskapen har dessvärre på ett mycket påtagligt sätt visat sig under den pågående coronapandemin. Det finns ett stort behov av att återuppta planeringen och förberedelserna för det civila försvaret. Vi behöver säkerställa energi-, livsmedels- och läkemedelsförsörjning genom beredskapsplanering, och vi behöver återskapa en civil ledningsorganisation som kan samordna samhällets resurser vid allvarliga kriser. MSB:s mandat när det gäller civil ledning och samordning av totalförsvaret behöver utökas. MSB bör återföras till Försvarsdepartementet i enlighet med Försvarsberedningens rapport . Beredskapsövningar och beredskapskontroller behöver genomföras, och behöver utveckla förmågan att ge och ta emot internationell hjälp vid såväl militära som civila kriser. Det arbete med att återuppbygga det civila försvaret som har påbörjats i kommuner och regioner behöver stärkas och påskyndas. föreslog i vår budgetmotion att anslaget för krisberedskap skulle ökas med 2021 och 2022. Det förslog vi dels för att underlätta för kommuner och regioner att vidta åtgärder för höjd beredskap, dels för att öka stödet till de frivilliga försvarsorganisationerna med . föreslog dessutom mer resurser till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap med 2021 och med 2022. vill vi att ansvaret för det psykologiska försvaret lyfts ut ur MSB och att det återigen blir en egen myndighet. Det är viktigt att offentliggöra informationsangrepp som sker mot för att höja medvetandenivån. En annan huvuduppgift för myndigheten bör vara att stödja, bidra till och sprida forskning om informationskrigföring och propaganda. vill också se en ny myndighet för psykologiskt försvar och en ny fullskalig myndighet för cybersäkerhet, vilket vi avsätter resurser för. Ett starkare försvar som ändamålsenligt kan försvara gränser kräver resurstillskott till såväl det militära som det civila försvaret. En politik som stöder, inte styr, kulturen Kulturen hjälper oss att växa som människor och förbinder oss med tidigare generationers erfarenheter. Den har också en uppgift i att utmana tanken och invanda föreställningar. Kulturen bidrar till såväl ett samhälles sammanhållning som dess självreflektion. Den kan också hjälpa oss att relatera till vår globala omgivning. Vår utgångspunkt är att kulturpolitiken ska stödja kulturen, snarare än styra den. För är inte minst barnens möjligheter att få ta del i – och av – kulturella verksamheter en prioriterad fråga. För att stimulera det vill vi införa ett fritidskort för alla barn från andra till nionde klass som ger dem möjlighet att delta i olika fritidsaktiviteter, både kulturella och idrottsliga. Stödets storlek varierar utifrån hushållets ekonomi. Vi vill också öka den satsning som kallas Skapande skola. Det är inkluderande reformer som har säkerställt att även barn och ungdomar från ekonomiskt utsatta sammanhang får ökade möjligheter att delta i kulturlivet. Idrott innebär gemenskap och stärker människors fysiska hälsa. I budget gör vi en satsning på Äldrelyftet som syftar till att ge fler äldre chans till fysisk aktivitet och träning. Det kan förbättra livskvaliteten, öka hälsan, minska risken för fallolyckor och främja gemenskap och sammanhang – och därmed bryta ensamhet. Medel går till som tillsammans med pensionärsorganisationerna utformar aktiviteter som främjar äldres fysiska aktivitet och hälsa. kan det låta som om civilsamhället bara är en fritidsaktivitet, ett sidospår till det som sker inom den offentliga sfären eller i den individuella. Vi menar att civilsamhället är något mycket viktigare. Det är här grunden läggs för demokrati, medmänsklighet och ett fungerande . Civilsamhället bygger på människors engagemang, människor som ofta med ideella krafter, på sin fritid, bidrar till det gemensamma samhället. politik strävar efter att stärka det civila samhället och därmed de mellanmänskliga kontakterna. Därför syftar vår politik till att värna civilsamhällets oberoende, förenkla dess regelverk och förbättra förutsättningarna. Att ett oberoende från andra människor skulle leda till lycka är en missuppfattning. Starka relationer är ett så grundläggande mänskligt behov att det till och med går att mäta i livslängd. Ensamhet och social isolering har värre hälsoeffekter än fetma och är ungefär lika allvarligt som alkohol och rökning. Människan växer i relationer. En politik vars konsekvens blir att de mellanmänskliga banden försvagas kan aldrig kompenseras fullt ut med att man stärker banden till offentliga institutioner eller skjuter till ytterligare bidrag. Det offentliga kan från mänsklig synvinkel bara vara ett komplement – inte utgöra samhällets grund. För att ytterligare ta till vara den kraft som finns i civilsamhället satsar på föreningar och organisationer vars verksamhet syftar till att bryta äldres ensamhet och isolering. Ofrivillig ensamhet bland äldre är ett stort problem, och breda reformer måste till för att mota den ofrivilliga ensamheten, som har stora hälsokonsekvenser bland äldre. Det civila samhällets verksamheter, och inte minst pensionärsorganisationerna, gör goda insatser för att främja gemenskap och motverka ensamhet och isolering bland äldre. Graden av det civila samhällets självständighet är nära knuten till organisationernas finansiering. En hög grad av offentlig finansiering kommer också att – beroende på hur den utformas – leda till mer eller mindre direkt och indirekt styrning från det offentliga. och återinförde i och med budgetpropositionen den skattereduktion för gåvor till ideella organisationer som arbetar bland behövande som den rödgröna regeringen tog bort under förra mandatperioden. Vi säkerställde också att inga avgifter tas ut av organisationerna för att ansöka om eller inneha tillstånd för skattereducerade gåvor. Genom denna skattereduktion för gåvor ökar organisationernas självständighet. Statens påverkan inskränks till att godkänna de organisationer som får ta del av skatteavdraget. Det är en rimlig avvägning mellan självständighet och offentlig insyn. Coronaviruset drabbar nu världen och . De offentliga åtgärder och rekommendationer som har vidtagits för att minska smittspridningen av coronaviruset har inneburit en ökad isolering, ensamhet och risk för utsatthet innanför hemmets väggar. Ekonomisk och social utsatthet ökar också ofta i kriser i spåren av exempelvis arbetslöshet. påverkas civilsamhället också av den ekonomiska nedgången. Intäkterna minskar när aktiviteter avtar och företag blir mindre benägna att skänka pengar som det blir personalbrist eftersom en stor grupp verksamma i civilsamhället är äldre. Därför presenterar ett stort stödpaket för det civila samhället. För det första: ett kostnadsstöd för fasta kostnader för att få råd med hyra, leasing av fordon och andra löpande kostnader för anläggningar. Stödet beräknas kosta 800–. För det andra: stöd vid stora kostnadsökningar till exempelvis Barnens rätt i samhället, läxhjälpsorganisationer och samtalsstöd till äldre. För det tredje: en statlig kreditgaranti för lån till ideella föreningar, stiftelser och trossamfund, och för det fjärde: ett höjt tak i gåvoskatteavdraget till . Med dessa åtgärder ökar det civila samhällets chanser att överleva och bidra i den kris vi nu genomlever. reformer som har införts har under coronakrisen försökt att vara en konstruktiv och granskande part gentemot regeringen. Redan tidigt i händelseförloppet i krisen presenterade vi ett antal förslag på krispaket och åtgärder för att mildra effekterna av den annalkande krisen. Vi presenterade bl.a. ett krispaket för småföretagare. I det föreslogs bl.a. en statlig kreditgaranti för lån till företag, att även anställda familjemedlemmar till ägare omfattas av korttidspermitteringen, ett slopat företrädesansvar för en juridisk persons skatteskulder, sänkt anståndsränta vid uppskov av skatteinbetalningar och utökad möjlighet att pausa företag för att få ta del av a-kassa. Alla dessa förslag har blivit verklighet, bl.a. som en följd av vårt arbete i finansutskottet. har särskilt agerat i fråga om korttidspermitteringar. Utöver att utskottsarbetet har möjliggjort att även anställda familjemedlemmar till ägare ska omfattas av systemet liksom företag som har sin huvudfinansiering av offentliga medel, har vi också drivit på för att höja permitteringsgraden. Det har tidigt stått klart att krisens djup och hastighet är mycket kraftigare än vad permitteringssystemet är gjort för. En permitteringsgrad på har varit för låg för att parera efterfrågeminskningar på 80–, som har varit fallet i vissa branscher. föreslog därför höjd permitteringsgrad till , och regeringen har höjt den till . Det är välkommet. anser dock att regeringens reformtakt tyvärr har avtagit, och viktiga reformer för att möta krisens djup och hastighet måste införas och justeringar i befintliga måste genomföras för att mildra krisens effekter. I kommande avsnitt presenteras prioriterade reformer för att rädda jobben, värna personalen i välfärden och stötta civilsamhällets organisationer i en svår ekonomisk situation. Korttidspermittering, även benämnt korttidsarbete, har blivit centralt i kampen mot arbetslösheten och för att bibehålla produktionskapacitet i företag under krisen. Enligt senaste prognos från är antalet personer som berörs av permitteringar 208 000 till en kostnad om . har sedan tidigt i coronakrisen förespråkat förändringar av korttidspermitteringarna, för att de bättre ska vara anpassade till den mycket djupa och snabba ekonomiska nedgång som vi har sett . Regeringen föreslog först att arbetsgivare skulle kunna korttidspermittera arbetstagare genom en arbetstidsförkortning som högst uppgick till och där staten tog av kostnaden för permitteringen. påtalade att nivåerna var satta utifrån en ”vanlig” lågkonjunktur och att efterfrågan i många branscher varit 80–lägre än normalt. Regeringen har höjt permitteringsgraden till , vilket var ett välkommet steg. Höj permitteringsgraden och lönetaket bedömer att det i den typ av kris som vi nu ser, som inte är orsakad av ekonomiska obalanser eller strukturella problem, är långt bättre om företag så långt som möjligt behåller så många anställda som möjligt. Detta av flera skäl; anställda som får inkomst av sin arbetsgivare slipper att vända sig till en a-kassa eller annan försörjning som ändå är offentligt finansierad. Arbetslöshet har stora sociala och hälsomässiga konsekvenser, och det finns stora risker att den som blir av med sitt arbete i en kris blir kvar i arbetslöshet också när ekonomin återgår till ett normalläge, s.k. persistens. Om anställda är kvar hos sin arbetsgivare kan en ekonomisk återhämtning när den väl sker gå fortare genom att produktivitet bibehålls i företagen. vill se 90 procents permitteringsgrad för att ta höjd för coronakrisens effekter på vissa branscher. anser också att lönetaket för kortidspermittering bör höjs från månadslöner på till så att fler yrkesgrupper omfattas, vilket beräknas kosta . En höjd permitteringsgrad till beräknas kosta . Tabell 1 förslag med tillägg om 90 procents permittering (inkl. regeringens nuvarande förslag) Undanta särreglerna för kollektivavtal Stödet till korttidspermitteringar lider också av att det är så tydligt kopplat till – och gör sådan stor åtskillnad – om företaget har kollektivavtal eller inte. Ett företag som har kollektivavtal kan reglera varje arbetstagare var för sig. Det gör att det finns en flexibilitet i att anpassa bolagets arbetskraft om den ena delen av företaget går bra medan den andra går dåligt. Har man inte ett kollektivavtal så ska av medarbetarna inom driftsenheten godkänna och delta i korttidsarbete, och den arbetstids- och löneminskning som då har avtalats ska vara densamma för alla deltagande arbetstagare inom driftsenheten. Det innebär att ett företag vars ena del går bra och andra går dåligt måste permittera anställda inom båda delarna av företaget. Effekterna av det är problematiska, kan tänkas leda till onödiga uppsägningar och har inte vare sig företagets eller de anställdas bästa för ögonen. Det ökar också risken för fusk. I rådande situation är det mycket olyckligt med en sådan reglering, och reglerna för företag som saknar kollektivavtal bör snabbt göras mer flexibla. Onödiga uppsägningar måste stoppas – inkludera visstidsanställda och ta bort krav om att säga upp konsulter I lagstiftningen om korttidsarbete ställs kravet att företaget ska ha vidtagit alla andra åtgärder som står till buds för att minska sina personalkostnader. [3] Det kan exempelvis röra sig om att avsluta tidsbegränsade anställningar som inte är verksamhetskritiska. I ett snabbt krisförlopp och med en djup kris är detta ett krav som riskerar att driva fram arbetslöshet och försvåra återstart av företagen. Dels är detta en anpassning som företagen sannolikt inte har hunnit med i detta snabba krisförlopp, dels finns svårigheten i att bedöma framtida personalbehov. Det finns 747 000 personer i som har tillfälliga anställningar, varav över 500 000 i privat sektor. Det är av hela sysselsättning. Enligt regeringens lagstiftning står det – uttryckligen – att denna grupp måste avskedas, såvida inte företaget kan bevisa för att den anställde med en tidsbegränsad anställning är verksamhetskritisk, innan företaget kan få ta del av korttidspermitteringen. Detta framstår som svårbegripligt i allmänhet och i denna djupa nedgång i synnerhet, när åtgärderna i övrigt syftar till att så många som möjligt ska kunna behålla sin anställning. Hur bred ventilen är att verksamhetskritisk personal kan få behållas är svårt att veta, och många företag vågar inte chansa. utvärderingar av korttidsarbete visar att det är just de som har tillfälliga anställningar som drabbas hårdast i en kris bl.a. eftersom de mer sällan omfattas av korttidsarbete, vilket konstaterar ytterligare försvagar deras ställning gentemot insiders. De länder som under finanskrisen hade korttidspermitteringssystem eller motsvarande och inte hade inkluderat exempelvis tillfälligt anställda gjorde det när konsekvenserna av att inte ha dem med blev tydliga. Detta gjordes mot bakgrund av att det skulle bli långt svårare för dem att hitta andra mer högproduktiva jobb, som den sociala kostnaden för arbetslöshet riskerade att bli hög. gör nu tvärtom. Men det skulle inte behöva vara så. Det förhåller sig nämligen så att det första systemet för korttidsarbete som togs fram och trädde i kraft saknade den begränsning till tillsvidareanställda som ingår i regeringens proposition. Tvärtom så framhöll såväl DS 2012:59 som propositionen att alla anställningsformer bör omfattas. Men regeringen har valt att utgå från ett kompletterande regelverk med regler framtaga för ett ekonomiskt normalläge och en situation där ett enskilt företag eller en bransch drabbas av en sättning – inte hela ekonomin. Därför måste den aktuella bestämmelsen pausas. Det är i den nuvarande situationen bättre att företagen kan upprätthålla en personalstyrka men minska arbetstiden via permittering än att man tvingas – eller uppfattar sig tvungen – att säga upp personal för att kunna använda sig av korttidsarbete för den resterande delen av personalstyrkan. Regeringen bör därför återkomma med en lagändring så att inte behöver tillämpa detta krav för de ansökningar som kommer in och härrör från situationen under coronakrisen. Förändringen av reglerna så att tillsvidareanställda inkluderas och skyddas beräknas kosta . Inför kostnadsstöd för företagare Företagen upplever den kraftigaste efterfrågenedgången i modern tid. För att lätta den ekonomiska bördan har regeringen vidtagit åtgärder för att minska kostnaderna för att ha kvar de anställda, genom framför allt sänkta arbetsgivaravgifter för upp till 30 anställda, borttaget sjuklöneansvar, kreditgarantier, anstånd med skatteinbetalningar och stöd till korttidspermittering. Trots att åtgärderna har varit flera och relativt omfattande står det klart att de inte står i proportion till vare sig krisens djup eller hastighet. Utöver personalkostnader är oftast hyreskostnader och leasingavtal de stora kostnaderna för ett företag. När företag nu har anpassat kostymen genom att säga upp personal och permittera kvarvarande står de ändå där med samma hyra och avtal med andra företag, som omsättningen kanske har fallit kraftigt. Det riskerar att driva företag i konkurs. Regeringen har presenterat förslag för att kompensera för fasta kostnader, men bara för hyreskostnader. Förslaget har mött mycket kritik. Stödet ges för max 25 procents sänkning av hyran, och det krävs att hyresvärden initierar och bidrar i processen. Företagare runt om i landet vittnar om en svårighet att få till någon hyressänkning alls. Beräkningar från professor i nationalekonomi visar att en restaurang som med en omsättning på tidigare gjorde en vinst på gör en förlust på när av omsättningen faller bort även om möjligheten till korttidspermitteringar används fullt ut. menar att det nu krävs ett statligt stöd för att ge ersättning för inte bara hyreskostnader utan också andra fasta kostnader. Detta är system som finns i både och . Det kan röra sig om mindre industribolag som sitter fast i maskinavtal eller ett kafé eller en klädbutik som betalar samma hyra nu som när efterfrågan var hög. Förslaget är inte begränsat till vissa branscher – likt regeringens förslag – utan i stället till omsättningsbortfall, eftersom de ekonomiska effekterna är påtagliga för stora delar av näringslivet. För att komma runt problemet med hyresvärdar som inte vill sänka hyran så räcker det med att hyresgästen ansöker. Stödet går direkt till företagaren. Kostnadstäckningen kan bli , beroende på omsättningsnedgången. Tabell 2 Stöd till fasta kostnader vid intäktsbortfall Kostnad (andel av BNP) Kostnad normerad för BNP Sällanköpshandel, hotell, restaurang och vissa andra verksamheter Fasta kostnader såsom hyra och leasingkontrakt Bygger på frivillig medverkan från hyresvärden, som får stå för halva kostnaden för hyresnedsättningen om hyresvärden går med på det Konstruktion för ansökan/utbetalning Företag ansöker om stöd genom att delge information om aktuell bokföring. Stödet beräknas på basis av omsättningsförändringen och betalas sedan ut till företaget via skattekontot. Ansökningen och bedömningen av storleken på utbetalningen bör – och kan – vara automatiserad så långt det är möjligt för att säkerställa en snabb hantering, detta eftersom företags bokföring följer vissa standarder. De företag som har mottagit bidrag måste inkomma med en deklaration när krisen har lagt sig, där räkenskaperna granskas. För att få stödet bör också företag behöva behålla sin personal, och aktieutdelningar ska inte få ske . De som ändå gör detta kommer att se bidraget omvandlas till en skuld. Förslaget beräknas kosta inklusive avräkning för regeringens hyresstöd om . Kostnaden är osäker på grund av att krisens djup och omfattning inte är känd. Dock är detta en bruttosiffra då den inte beaktar de kostnader som riskerar att uppstå om företag inte får stöd, genom t.ex. ökade kostnader för högre arbetslöshet och konkurser. Utökat sänkta arbetsgivaravgifter i utsatta branscher Regeringen har infört en tillfällig sänkning av arbetsgivaravgifterna för upp till 30 anställda. För arbetsgivare innebär förslaget att endast ålderspensionsavgiften ska betalas på avgiftspliktig ersättning som uppgår till högst per anställd och månad. ser problem med den utformning och begränsning som regeringen påför genom att dels sätta ett tak om 30 anställda, dels ge stödet till alla företag, oavsett om de har drabbats av krisen eller inte. Stöd behöver vara både effektiva och träffsäkra. Den ekonomiska krisen som vi känner den i detta nu slår relativt brett men har också en mycket koncentrerad effekt inom vissa branscher. Det gäller exempelvis hotell- och besöksnäringen, restaurangbranschen och många mindre företag inom detaljhandeln där kundunderlaget har försvunnit nästan helt till följd av restriktioner och uppmaningar från myndigheterna. Dessa företag har ofta heller ingen e-handel som kan dämpa efterfrågebortfallet. Därför är det enligt särskilt viktigt att de åtgärder som vidtas också tydligt träffar de grupper som har det särskilt svårt och att begränsningarna i utformningen inte omöjliggör att dessa företag kan ta del av stödet. Den utformning som regeringen har valt är både delvis trubbig (för bred) och för snäv på organisationsnivå. I restaurangbranschen kan exempelvis företag var organiserade som enhetliga kedjor med ett och samma organisationsnummer eller som franchisetagare och dotterbolag med ett organisationsnummer per arbetsställe. Exempelvis är organiserade under ett och samma organisationsnummer, medan McDonald’s är organiserade som franchise – och därför består varje företag av en eller ett fåtal restauranger som alla får en påtaglig skattesänkning. Enligt regeringen innebär detta att bara kan få sänkt arbetsgivaravgift för totalt 30 personer av tusentals anställda, medan McDonald’s kan få sänkt arbetsgivaravgift för upp till 30 anställda per franchisetagare. Det innebär en kraftig konkurrenssnedvridning. Samma parallell kan göras inom dagligvaruhandeln mellan å ena sidan decentraliserade kedjor bestående av egna företag som ICA och och å andra sidan centraliserade kedjor som , , och . Regeringens förslag kommer att handla om mycket stora stöd till egna butiker med eget organisationsnummer och dessutom i en bransch som har sett ökad omsättning under krisen, medan de enhetliga butikskedjorna får i stort sett ingenting. Det är inte rimligt. Dessutom riskerar stödet att bli för litet i de branscher som är särskilt utsatta för den efterfrågekrasch som sker och taket om 30 anställda gör inte kostnadslättnaden tillräckligt stor.