mot · H8023350 · 2020-10-06 00:00:00 — Det krävs därför att vi kontinuerligt arbetar med att effektivisera produktionen. Svenskt jordbruk ligger redan i framkant, och livsmedel från har generellt sett lägre miljöpåverkan än livsmedel från andra länder. Det är därför viktigt att svensk livsmedelsproduktion ges förutsättningar att öka för att på så sätt minska den globala livsmedelsproduktionens miljöpåverkan. Jordbruket klassas som miljöfarlig verksamhet, enligt . Jordbruk, liksom i stort sett all mänsklig verksamhet, innebär påverkan på miljön, men påverkan kan vara både positiv och negativ, och jordbruket är dessutom livsnödvändigt. anser därför att det vore rimligare att benämna jordbruket som miljöpåverkande istället för miljöfarligt i . är ett av världens torvtätaste länder, där torvmarker utgör av landarealen. till det förordade staten att många torvmarker skulle dikas ut för att öka arealen skogs- och . Forskning visar att dikade torvmossar förutom koldioxid också läcker den kraftiga växthusgasen metan till atmosfären. Det är ett skäl till att diskussionen om att återväta dessa marker har uppstått. Detta kan säkert fungera på vissa håll och frivillighet att våtlägga torvområden på det offentligas vägnar ska naturligtvis finnas men i så fall bör skälig ersättning utgå. Intressant i sammanhanget är dock den forskning och erfarenhet från som visar att det är mycket svårt att reglera vattennivåerna för att utsläpp av växthusgaser ska kunna hindras. Mot bakgrund av detta anser att det bästa vi kan göra nu för att gynna miljö och klimat är att förvandla redan utdikade torvmarker till nytta. är en viktig komponent för såväl skogs- som livsmedelsstrategin. Exempelvis är torv ett avgörande odlingssubstrat för vegetariska livsmedel. Forskning visar att växtproduktion i kommer att efterfråga än mer torv, då fungerande ersättningsprodukter inte existerar i tillräckliga mängder. används även torv som odlingssubstrat till 380 miljoner skogsplantor . Att ta vara på torv från redan dikade mossar innebär därmed att markerna istället för att passivt läcka potenta växthusgaser kan användas till odling som binder koldioxid i växtmassa. Dessutom har torven betydelse som inhemsk, långsamt förnybar, energikälla. Enligt geologiska undersökning (SGU) skördas av den areal som har bedömts lämplig för utvinning. kan därvid vara av stor vikt ur beredskapsperspektiv. Det är också intressant att konstatera att det vid en LCA-analys framgår att utsläppet av fossil koldioxid, som uppstår vid förbränning av torv, är lika stort som det utsläpp som skulle ske från den dikade torvmarken även om torven inte hade utvunnits. Skillnaden är att utsläppen tidigareläggs men att torvens energi nyttiggörs och tas tillvara. Därför är det viktigt att de styrmedel och regler som utformas gynnar ett hållbart torvbruk och torvnäringens långsiktiga överlevnad. Ett gemensamt problem för torvbruk, oavsett användningsområde, är den mycket långa och kostsamma tillståndsprocessen. Enligt branschföreningen är det inte ovanligt att processen kan ta upp till och kan kosta per styck – en kostnad som naturligtvis belastar sökanden även om tillstånd inte beviljas. Detta är inte rimligt. anser att torvbruk på redan dikade mossmarker ska tillåtas, att tillståndsprocesserna för detta ska förenklas och bli avsevärt billigare, att våtlägging av torvmark ska vara frivilligt och att ersättning i så fall bör utgå till markägare. Den svenska livsmedelskedjan kan bidra till att uppnå FN:s globala Agenda 2030-mål, och detta bör vara en målsättning för alla delar i kedjan. Det är en möjlighet för som matnation och med livsmedel som präglas av hög kvalitet, säkerhet, djurskydd och miljöhänsyn att exportera produkter och kunskap till andra länder. Svenska livsmedel kan bidra till att trygga den inhemska livsmedelsförsörjningen liksom den globala. Med forskning och förädling kan vi utveckla och exportera näringstäta produkter och råvaror som går att odla i områden med sämre odlingsmark och som kräver mindre resurser, såsom vatten. Forskning och förädling bör vara riktade mot att möta framtidens behov av innovationer från lokal till global nivå, liksom att möta konsumenternas efterfrågan. Jordbrukets och livsmedelsproduktionens grundförutsättningar Äganderätten är en mänsklig rättighet, som skyddas av både regeringsformen och . Äganderätten och rätten att bruka den mark man äger riskerar nu att urholkas, men historiskt sett har svenska lantbrukare haft goda möjligheter att driva och utveckla sin verksamhet. Vi moderater vill att de svenska lantbrukarnas konkurrensförutsättningar ska stärkas, och därför är det viktigt att värna äganderätten. Tyvärr har dock äganderättens omfattning och innebörd blivit föremål för diskussion . Vi anser därför att det finns skäl att arbeta för att återupprätta och stärka äganderätten. I ett antal uppmärksammade fall har markägare lidit skada som resultat av enskilda individers agerande. Framförallt rör det sig om fall i vilka allemansrätten har använts som förevändning för verksamheter som knappast kan anses falla inom ramarna för vad allemansrätten är ämnad för. Bland annat har större grupper slagit läger, uppfört sig hotfullt mot markägaren och smutsat ner. Andra har gjort icke efterfrågade inventeringar på annans mark och i ytterligare något fall har organisationer uppehållit sig på annans mark i syfte att störa en skyddsjakt. En stor risk med den typen av beteende är att tilltron till allemansrätten undermineras och att markägare vidtar åtgärder för att försvåra för det rörliga friluftslivet. Allemansrätten är för viktig för att tillåtas lakas ur. Vi anser därför att det finns skäl att stärka äganderätten. Ett stort problem för många som föder upp djur är brott från djurrättsaktivister. Lantbrukare tvingas alltför ofta möta hot och trakasserier från djurrättsaktivister – hot och trakasserier som även riktas mot lantbrukares familjer. blir stölderna från lantbruket allt vanligare. Ofta rör det sig om utländska stöldligor som stjäl bland annat drivmedel och maskiner. Förutom stora ekonomiska förluster, för verksamheter som ofta har låg lönsamhet, bidrar det till otrygghet. Detta kräver kraftfulla åtgärder. vill därför skärpta straffen för brott kopplade till djurrättsaktivism, skärpa lagen om olaga intrång och införa en särskild brottskod för djurrättsrelaterad brottslighet. Ett problem som särskilt, men inte enbart, drabbar de gröna näringarna är de omfattande drivmedels‑, maskin- och redskapsstölder som sker. Ett av problemen har varit att de enskilda stölderna i sig ofta anses vara ringa, vilket innebär att de aktuella straffsatserna är låga och att polisen inte alltid har prioriterat brotten. När man summerar de enskilda stölderna blir dock bilden en annan. Det blir då tydligt att det finns en systematik i tillvägagångssättet och att de sammanlagda beloppen kan vara betydande. har tidigare riktat ett tillkännagivande till regeringen i syfte att införa en ny brottsrubricering: systematisk stöld (2015/16:JuU18), i syfte att komma till rätta med den här problematiken. Det är angeläget att regeringen nu påskyndar detta arbete. Det är också av stor vikt att samarbetet inom EU för att finna och återgälda stöldgodset stärks eftersom stöldgodset, ofta på , lämnar landet. Äganderätten är ett grundfundament för de gröna näringarna. Äganderätten och förvaltarskapstanken – att man vårdar och förvaltar det man äger till nytta även för kommande generationer – är också viktiga fundament i den moderata ideologin och bärande delar av marknadsekonomin. Många markägare och företagare inom de gröna näringarna ger i växande omfattning uttryck för oro över att äganderätten håller på att urholkas – ofta genom små steg och åtgärder som var för sig inte alltid uppfattas som särskilt dramatiska men som sammantaget innebär kraftiga inskränkningar. Äganderätten befinner sig på ett sluttande plan som lutar allt kraftigare. Det kan handla om allt från biotopskydd eller andra begränsningar av nyttjanderätten till att bedömningar och hantering av tjänstemän på ansvariga myndigheter uppfattas som orimliga och obalanserade. Regeringen har omsider tillsatt en äganderättsutredning. Men risken är påtaglig att den inte kommer att kunna ge tillräckliga svar på avgörande äganderättsfrågor för skogen. För att de svenska lantbruken ska stärkas i den internationella konkurrensen krävs bättre lönsamhet. (SOU 2015:15) har funnit att större jordbruksföretag generellt sett är mer lönsamma än de småskaliga jordbruken. Till stor del beror det på att de större företagen har högre produktivitet tack vare stordriftsfördelar. Utvecklingen har också varit sådan att lantbrukandet går mot färre, men större, enheter. Det är troligt att de stora enheterna kommer att växa och att de mindre enheterna kommer att bli färre. som det ur produktivitetshänseende kan vara positivt behöver de mindre enheternas olika viktiga funktioner bejakas. Även de mindre lantbruksenheterna behöver stärkas. Enligt drivs strukturomvandlingen bland annat av ny teknik, ökad kompetens, nya regelverk, utveckling av marknaderna samt av kostnaderna för arbetskraft. Det vore bra om fler, även mindre, lantbruk hade möjlighet att tillgodogöra sig och anpassa sig till dessa förändringar i relevant omfattning. Vad som kan göras från politiskt håll är främst att på olika sätt bidra till bättre kompetens i lantbruket, ge tillgång till fler marknader att konkurrera på samt bidra till bättre förutsättningar för företagande generellt. lyfter fram behovet av att göra en översyn av jordförvärvslagen. Nuvarande lagstiftning innebär en rad fördelar för att säkerställa möjligheten att bedriva även småskalig verksamhet, bidra till en levande och aktiv landsbygd och skapa ett brett engagemang i de gröna näringarna. anser att detta är viktigt att värna och är därför tveksamma till att göra stora förändringar av lagen. finns det vissa problem med nuvarande regelverk som det vore önskvärt att försöka komma åt, exempelvis kopplat till generationsskiften eller det faktum att bolagsförbudet innebär att den personliga ekonomin i praktiken blandas med verksamhetens. anser därför att det är rimligt att en utredning görs i syfte att undersöka om det går att hitta förbättringsmöjligheter. Regeringen har gett () i uppdrag att genomföra en sådan utredning. Det är viktigt att konsekvenser av eventuella förändringar och möjligheten att motverka negativa sådana noggrant klargörs. Först när en ordentlig utredning finns är det möjligt att ta ställning till eventuella förändringar. En stor del av den svenska jordbruksmarken – enligt (SOU 2015:15) mellan – brukas under arrendeavtal. Möjligheten att arrendera mark eller att arrendera ut mark är viktig för det svenska jordbrukets funktion och produktivitet. Dessvärre är arrendelagstiftningen till delar föråldrad. Det har gjort att ettåriga sidoarrenden, till vilka besittningsskydd för arrendatorn saknas, har blivit fler till antalet. Till stor del beror det på att markägarna inte gärna vill riskera att förlora rådigheten över den egna marken och vill undvika att komma i konflikt med arrendatorer. förlängs en stor andel av dessa ettåriga arrendeavtal. För att komma ifrån den situationen föreslog (SOU 2014:32) att även ettåriga sidoarrenden ska omfattas av ett mått av besittningsrätt. Det skulle kunna bidra till att stärka långsiktigheten i de arrendeavtal som upprättas, men låser fast det svenska jordbruket i en föråldrad struktur för ägande och brukande. I många fall har både arrendator och markägare intresse av att skapa mer långsiktighet för att kunna nyttja marken mer effektivt. Om det svenska lantbruket och livsmedelsproduktionen ska stärkas behöver reglerna för arrenden istället mjukas upp och bli mer rimliga i förhållande till den strukturrationalisering som sker i lantbruket, både i och internationellt. I grannländer som , och råder större avtalsfrihet vad avser jordbruksarrenden. Det finns skäl till bättre marknadsanpassning av och ett större mått av flexibilitet i de svenska arrendereglerna. Vi föreslår därför att upp till femåriga avtal för sidoarrenden utan bostadshus som upprättas ska omfattas av avtalsfrihet avseende besittningsskydd och arrendeavgift. kan arrendelagstiftningen i stort behöva ses över och kompletteras med ett större mått av avtalsfrihet. Det finns exempel på treåriga handläggningstider. Då kan affärsmöjligheten ha försvunnit tillsammans med viljan att faktiskt investera och förbättra sin verksamhet. Detta motarbetar inte bara livsmedelsstrategin utan försvårar avsevärt för enskilda näringsidkare. vill effektivisera arbetet med miljötillståndsprocesser hos länsstyrelserna. De svenska skatterna och andra kostnader orsakade av politiska beslut är höga i jämförelse med i våra konkurrentländer och är en viktig orsak till försämrad konkurrenskraft. anser att det är nödvändigt att minska den totala skatte- och kostnadsbördan i hela livsmedelskedjan om konkurrenskraften ska kunna stärkas. De gröna näringarnas konkurrenskraft behöver stärkas genom enklare regler och bättre harmonisering mot EU. Kraven ska fortsatt vara högt ställda, men reglerna måste bli mer resultatstyrda och flexibla. anser att effekterna på svenska företags konkurrenskraft alltid måste beaktas när nya skatter och andra ekonomiska styrmedel ska införas eller befintliga ska förändras. Skatter på för livsmedelssektorn nödvändiga insatsvaror, såsom diesel och handelsgödsel, hämmar sektorns konkurrenskraft. Skatt på handelsgödsel är dåligt, eftersom den inte har en miljöstyrande effekt, och sannolikt minskar användningen av handelsgödsel endast marginellt eftersom alternativen är så mycket mindre effektiva – det blir enbart en kostnad och en konkurrensnackdel för jordbruket och livsmedelssektorn. För att det svenska lantbruket och den svenska livsmedelsindustrin ska kunna stå sig i den internationella konkurrensen krävs att kostnaderna för livsmedelsproduktionen samt dess nödvändiga transporter minskar. Kostnaderna för drivmedel är en stor nackdel jämfört med våra konkurrentländer, till stor del beroende på högre skatter. Regeringen har valt att genomdriva en överindexering av drivmedelsskatterna. För att hela landets utvecklingskraft och tillväxtpotential och sysselsättningsmöjligheter tas till vara vill ta bort regeringens överindexering av drivmedelsskatterna och sänka drivmedelsskatterna. Det förstärker konkurrenskraften för jordbruket och gör det billigare att ta bilen. Vi menar allvar med att hela ska leva. Vi finner det vidare orimligt att lantbrukare som använder fyrhjulingar i sin verksamhet skall förmånsbeskattas med motiveringen att möjligheten finns att använda fordonet i privat bruk. Regeringen har för avsikt att införa en skatt på avstånd för lastbilstransporter, en kilometerskatt. är ett stort land i utkant, och avstånden är en konkurrensnackdel för det svenska näringslivet i allmänhet och för de areella näringarna i synnerhet. Att införa en kilometerskatt vore förödande för livsmedelssektorn och landsbygden. tar kraftigt avstånd från införandet av en kilometerskatt. Vi menar att utmaningen med att få ned de klimatskadliga utsläppen från transportsektorn bättre löses genom ny teknik, exempelvis utökad elektrifiering av transportsektorn och inblandning av mer biodrivmedel i bränslemixen, vilket dessutom innebär ytterligare utvecklingsmöjligheter för både jordbruks- och skogsnäringen. Att dessutom införa en skatt på avstånd gynnar inte klimatet då det skulle belasta även de mest miljövänliga motorerna. Punktskatter på enskilda livsmedel, såsom kött och socker, har aktualiserats i debatten. står fast vid att vi är emot denna typ av beskattning av flera skäl. Vi tycker att det är principiellt tveksamt att politiskt styra konsumtion på det viset, även om det finns vissa undantag där det kan vara befogat. Erfarenheter från andra länder visar att det är osäkert huruvida punktskatter bidrar till minskad konsumtion av exempelvis kött eller socker. Det finns dock en uppenbar risk att en särskild beskattning av vissa livsmedel främst skulle slå mot svenskproducerade produkter, som ofta är premiumprodukter i det övre prissegmentet, och därmed ytterligare försämra det svenska jordbrukets och den svenska livsmedelsproduktionens konkurrenskraft. Regelverk för stärkt konkurrenskraft Utgångspunkten måste vara att regler som berör företagen i livsmedelskedjan ska vara utformade på ett sätt som stärker och inte försvagar företagens konkurrenskraft. Regelverken, både på EU-nivå och på nationell nivå, bör dessutom vara långsiktiga för att företagen ska ha rimliga förutsättningar att anpassa sig till dem. Tyvärr ser det inte alltid ut så . Det finns ett omfattande behov av att lätta på regelbördan för svenska jordbrukare och livsmedelsföretag. har ett stort antal förslag till förändringar som vi anser att regeringen ska ta fasta på framöver. För att ta ett helhetsgrepp och stärka konkurrenskraften vill tillsätta en regel- och för de gröna näringarna. Den behöver identifiera vilka regelförenklingar som kan genomföras och hur administrationen kan minskas och myndighetskontakterna effektiviseras. Vi vill ge i ansvar att samla näringen och berörda myndigheter för dessa ändamål. har jordbruket fått upp ögonen för fördelarna med digitalisering. Precisionsodling, självkörande fordon, drönare och virtuella stängsel är verktyg som kan få stor betydelse för framtiden vad gäller både effektivisering och hållbarhet. Det är därför mycket intressant att och tillsammans med flera privata aktörer har startat en testbädd för att prova ny teknik vid . För mer forskning och innovation behövs. Syftet med projektet är att minska energi- och vattenförbrukning, minska växthusgasutsläpp och att öka skördarna. Då det gäller virtuella stängsel visar forskning att det till och med förbättrar djurens välfärd då de slipper stressas av elstängsel. Att man dessutom slipper stängsla avlägsna och svårtillgängliga naturbetesmarker kan dessutom gynna biologisk mångfald då fler betande mular kan hålla rent från sly. Djurens välmående sker via digital uppkoppling från djurens öronbrickor så att lantbrukarna larmas då data visar på att något inte står rätt till. Vi ser i det här sammanhanget också ett behov av att påskynda digitaliseringen av myndighetskontakter, så som tillståndsprocesser, utan att helt avskaffa möjligheten för företagare att vid behov även fortsättningsvis korrespondera med myndigheter även på andra sätt. välkomnar den tekniska utveckling som kan bidra till ett mer digitaliserat jordbruk men vill peka på att detta inte kan möjliggöras utan att glesbygden förses med bredband eller radiolänk. Vi vill också framhålla att standardiseringen av olika gränssnitt behöver fortsätta för att ytterligare tjänster ska kunna utvecklas. anser vidare att regeringen ska ge i uppdrag att se över olika regelverk så att de inte hindrar införandet av digital teknik till jordbruket. Resultatstyrning framför åtgärdsstyrning i miljö- och djurskyddet Förutsättningarna för verksamheter kan skilja sig åt beroende på en rad olika faktorer, exempelvis beroende på var i landet man befinner sig. Åtgärder kan också ge olika resultat, beroende på de förutsättningar som råder i enskilda fall. Syftet med regelverk måste vara att uppnå vissa önskade resultat, men vilka åtgärder som används för att nå resultaten borde vara av underordnad betydelse, inom vissa ramar. anser därför att det är angeläget att i större utsträckning utforma regelverk som tar sikte på önskade resultat snarare än på detaljreglering av åtgärder. Syftet och målet med svensk djurskyddslagstiftning bör vara att djuren ska må bra och leva hälsosamt. Detta syfte kan dock uppnås på olika sätt. Vi vill därför se mer av resultatstyrda regler som säkerställer djurskyddet, men vägen dit kan variera. Som exempel kan nämnas att moderniserade reglerna avseende beteskravet , för att öka flexibiliteten. Vi välkomnar det, som det är angeläget att resultaten av förändringen följs upp. För att stärka den svenska animalieproduktionen är vi beredda att när det specifikt gäller beteskravet överväga andra modeller, exempelvis ekonomiska incitament. Beteslagstiftningen i dess nuvarande form borde ses över i en utredning. Det handlar både om att undersöka hur lagstiftningen påverkar djurens välbefinnande, till exempel hur extremtorkan påverkade korna, men också om hur lagstiftningen påverkar böndernas konkurrenskraft och lönsamhet. Dagens miljöersättningar baseras i stor utsträckning på vilken åtgärd som utförs, snarare än det resultat som uppnås. Det leder ibland till att ändamålsenliga åtgärder inte genomförs eller – ännu värre – att ineffektiva åtgärder genomförs, med följden att nationella miljömål motverkas, vilket har konstaterats i olika studier. Som exempel kan nämnas problemet med näringsläckage, där bevisat ineffektiva åtgärder ofta används, till följd av regelverken. Det vore bättre att mäta det faktiska resultatet – det vill säga den faktiska minskningen av näringsläckaget – i stället för att kräva åtgärder som motverkar syftet. Vi föreslår därför att miljökrav och miljöersättning. Effektiva och enhetliga livsmedelskontroller har riktat tillkännagivanden om uppdrag till Statskontoret i syfte att arbeta för att i högre grad undvika förelägganden vid livsmedelskontroller samt att uppdrag borde utformas så att deras arbete också bidrar till att underlätta företagande inom livsmedelssektorn. Statskontoret inkom med sin utredning . Vi förutsätter att regeringen nu arbetar aktivt utifrån de beslut som fattat. Ansvaret för livsmedelskontrollerna ligger främst på nivå. Vanligtvis betalar livsmedelsföretaget en fast avgift för de kontroller kommunen ska göra. genomförs det sammantaget för få livsmedelskontroller runt om i landet. Det leder till att många livsmedelsföretag upplever att de inte får de kontroller som de betalar för, och det kan även vara ett problem för livsmedelssäkerheten gentemot konsumenten. Vi föreslår i stället en ny modell där företagen betalar en mindre, fast administrativ avgift , och därutöver faktureras företagen endast efter utförd kontroll. Fokus på kontrollerna bör dessutom vara en gemensam dialog mellan inspektör och företag, där målet är att gemensamt lösa eventuella problem innan företaget får ett föreläggande. Vi föreslår därför att ges i uppdrag att arbeta fram en policy för livsmedelskontroll som grundar sig på dialog och en tydligare koppling mellan avgift och faktiskt utförd kontroll. I bland annat och har man ett system med standardiserade kontrollsymboler som gör det enkelt för kunden att se hur företaget har klarat sig i livsmedelskontrollen. Det bör övervägas huruvida ett liknande system bör införas även i . Det gör det enkelt för kunden att välja säker mat, och de företag, butiker och restauranger som har en god livsmedelssäkerhet kan marknadsföra det gentemot kunderna. Om ett livsmedelsföretag och en livsmedelsinspektör inte kan enas kring ett beslut går det att överklaga till kommunen. Går det inte att hitta en lösning går ärendet vidare till högre instans, förvaltningsrätten. Det är ett krångligt och tidskrävande system. I de flesta fall fungerar livsmedelskontrollerna utmärkt, men om problem skulle uppstå måste det finnas andra vägar att gå framåt, innan en överklagandeprocess påbörjas. Därför föreslår vi att livsmedelsföretag ska ges rätt att, under vissa omständigheter, byta livsmedelsinspektör. I vissa mindre kommuner finns bara en livsmedelsinspektör, vilket med dagens lagstiftning innebär att det inte skulle gå att byta livsmedelsinspektör. För att kunna tillgodose möjligheten att byta inspektör föreslår vi att mindre kommuner åläggs att samverka med andra kommuner och kunna erbjuda möjligheten till byte av livsmedelsinspektör. Genom fördjupad samverkan ökar det även möjligheten till specialisering för de olika inspektörerna, jämfört med då en inspektör måste kunna allt, och ger möjlighet till generellt högre kompetens på området. Enklare att starta livsmedelsföretag