mot · H8022996 · 2020-10-06 00:00:00 — ”Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning” visar att personer med funktionsnedsättning är mer utsatta för våld än andra. Trots det saknar många kommuner rutiner för att upptäcka våldsutsatthet inom LSS-verksamheter. Endast en tredjedel av kommunerna använder de standardiserade bedömningsmetoder som rekommenderar för att upptäcka våldsutsatthet hos enskilda vuxna inom LSS. Många kommuner saknar dessutom rutiner för hur de ska agera vid indikation på våldsutsatthet. Vi anser därför att de ska ske en nationell uppföljning för att säkerställa att kommunernas fullföljer sina skyldigheter med att arbeta förebyggande och med att vidta åtgärder när en person med funktionsnedsättning är våldsutsatt. Vi anser även att det ska upprättas nationella mål för hur berörda myndigheter ska kunna ha god beredskap i frågor som rör krissituationer för personer med Downs syndrom och intellektuell funktionsnedsättning. Hjälpmedel och medicintekniska produkter Att ett hjälpmedel eller medicinteknisk produkt är anpassad utifrån den enskildes behov har stor betydelse för att en person med funktionsnedsättning ska ha full delaktighet och frihet inte bara i samhället utan också i sitt eget liv. Utbudet av, och självkostnaden för, hjälpmedel och medicintekniska produkter skiljer sig kraftigt åt mellan olika regioner. För att utbudet ska vara så brett som möjligt är det angeläget att en person, oavsett var i landet den bor, kan välja produkter ifrån en nationell sammanställning över de hjälpmedel och medicintekniska produkter som är godkända och kvalitetssäkrade i de olika regionerna. Förutsättningarna för att införa nationella ramverk angående patientavgifter kopplade till hjälpmedel och medicintekniska produkter bör också utredas. Vi vill även utreda möjligheten att den enskilde ska kunna välja hjälpmedel utanför den fastställda listan. Denna ökade valfriheten kan för vissa ge ett mervärde i livet och bättre livskvalitet. Detta ska ske utan att det blir dyrare för det offentliga eftersom den enskilde står för eventuell merkostnad utöver den fastställda pengen. Vid val av anpassade hjälpmedel utanför den godkända listan, behöver dock en riskanalys genomföras utifrån eventuella funktionella risker. Formerna för detta bör utredas. Rådgivning och annat personligt stöd konstaterade i en granskning att det fanns samordningsproblem avseende stöden till barn och unga med funktionsnedsättning. Den dåvarande barn- och äldreministern, (KD), gav därför i uppdrag att analysera stödet och ge förslag på försöksverksamhet med samordnare. konstaterade också att det fanns en osäkerhet bland landstingen om vad insatsen rådgivning och stöd ska innehålla. fick i uppdrag att ta fram en struktur för återrapportering av insatsen. Eftersom visade att föräldrar till barn med funktionsnedsättning har behov av samlad information om regelverk och ansvarsområden för olika verksamheter ansågs som en lämplig informationskanal. anser att det är lovvärt att flera initiativ har tagits för att dels förbättra samordningen kring barn och unga med funktionsnedsättning, dels öka föräldrars, myndigheters och beslutsfattares kunskap kring vilka regelverk och verksamheter som finns. I ”Vägar till förbättrad samordning av insatser för barn med funktionsnedsättning. Kunskapsstöd om samordnad information, gemensam planeringsprocess och praktiskt stöd” (2017) har tagit fram modeller för hur stödet till anhöriga till barn med funktionsnedsättningar ska kunna fungera. Där beskrivs bland annat om möjligheten till koordinator, vilket är implementerat i . I är dessa koordinatorer helt fristående från myndighetsutövningen och bygger upp ett kontaktnät som underlättar samarbete med skola, individ och familjeomsorgen, kommunens LSS-handläggare, med habilitering och annan vård inom eller med andra aktörer. En viktig uppgift för koordinatorn är att påtala systemfel för att minska organisatoriska mellanrum, felaktig eller otydlig information eller otillgängliga tjänster. Även i finns goda erfarenheter där exempelvis Nationellt anhöriga (Nka) och 2018 initierade ett projekt för att ge intresserade kommuner möjlighet att utveckla, och praktiskt tillämpa, funktionen som koordinator, för att på bästa sätt möta de behov av stöd som finns hos föräldrar som har barn med funktionsnedsättning. Projektet kommer att pågå till . ser med stor respekt på det övermäktiga ansvar som ligger på anhöriga till barn med funktionsnedsättningar. De brittiska erfarenheterna av koordinator är goda. anser att modellen med koordinatorer i svensk kontext bör prövas i en större försöksverksamhet. anser vidare att det kan det vara värdefullt med en fast personlig kontakt på myndigheten. En handläggare som är väl förtrogen med tidigare utredningar och insatser skulle möjliggöra en bättre kontinuitet i ärendehanteringen och uppföljning av de beviljade insatsernas kvalitet. Daglig verksamhet ska ge en meningsfull sysselsättning utifrån personens specifika förutsättningar. Den enskilde ska inom ramen för insatsen daglig verksamhet ha rätt till en inledande kartläggning för att fastställa hur den bäst kan anpassas och utformas utifrån de individuella behoven. ”Insatser och stöd till personer med funktionsnedsättning” visar att få personer med funktionsnedsättning går vidare från daglig verksamhet till arbete eller studier. Av de 33 800 människor som var i daglig verksamhet 2014 fick – 72 personer – lönearbete . Därtill visar rapporten att få kommuner, , har överenskommelser om samverkan mellan samt Arbetsförmedlingen. Dessutom har av kommunerna skriftliga, aktuella rutiner för att pröva den enskildes möjligheter till arbete eller praktikplats. som presenterades hade följande förslag angående daglig verksamhet som anser borde genomföras. bör få i uppdrag att, i samarbete med Myndigheten för delaktighet, ta fram kunskapsunderlag för hur den dagliga verksamheten kan utformas så att de som står längst från arbetsmarknaden får ökade möjligheter till såväl att förvärva och bibehålla sina förmågor som till delaktighet i samhället. En kartläggning av förhållandet mellan insatsen daglig verksamhet och arbetsmarknads- och utbildningsområdena ska utgöra utgångspunkt för en översyn av insatsen. Den ska avse såväl frågan hur personer i daglig verksamhet som har utvecklat sina förmågor kan prövas mot arbetsmarknaden som de ekonomiska och organisatoriska förutsättningarna för att på olika sätt möjliggöra en övergång till arbete eller studier i kombination med deltagande i daglig verksamhet. Försöksverksamhet – förenklad biståndsbedömning för ledsagning är djupt bekymrade över den utveckling med nedskärningar som skett inom LSS, och då inte enbart den personliga assistansen, . På ett långsiktigt plan måste bedömningarna av behovet enligt LSS präglas av mer medmänsklighet och ett tillvaratagande av personens egen bedömning av hur omfattande behovet av assistans eller andra LSS-insatser är. Flertalet funktionshinderorganisationer vittnar om att deras medlemmar känner sig kränkta och att deras behov blir ifrågasatta när deras dag bryts ner och sekunder. De menar att det är få personer som uppger att de vill ha mer stödinsatser än vad de faktiskt behöver. I har man inom ett projekt med stöd från SKR och testat att låta personer med funktionsnedsättning själva besluta hur mycket hjälp med ledsagning de behöver. Det visade sig att även om kommunen fick bekosta något fler timmar ledsagare än tidigare, så minskade administrationen kring ansökningarna så mycket att det totalt sett blev en besparing. Att ge insatser utan biståndsbedömning där det är lämpligt, innebär att tid frigörs för biståndsbedömarna att kunna följa upp beslut om insats och andra kvalitetshöjande delar. Något som är viktigt för att personer med funktionsnedsättning ska kunna leva ett liv med hög livskvalitet. En utökad försöksverksamhet kring förenklad biståndsbedömning inom LSS-insatsen ledsagning bör därför prövas. Dagens system för tolktjänst är krångligt, med många olika huvudmän. Det råder oklarhet kring centrala frågor som ansvarsfördelning, huvudmannaskap och finansiering. Det är problematiskt för såväl tolkanvändare som beställare och utförare. Det är därtill stora skillnader över landet i tillgången till välfungerande tolktjänst. Detta sammantaget begränsar möjligheterna till delaktighet och inflytande i samhället för döva och hörselskadade människor. gav en enig riksdag regeringen ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en ny utredning om tolktjänst för personer med hörselnedsättning och språkstörning. Det tog , men Krisdemokraterna välkomnar den utredning som är tillsatt ”Förstärkt tolktjänst för jämlikhet och delaktighet” (dir. 2020:79) och kommer följa frågan noga. Enligt () ett proportionerligt färre antal synskadade som använder ledarhund i jämfört med de andra nordiska länderna. Ledarhund är ett hjälpmedel som bidrar till att fler synskadade får en ökad frihet och delaktighet i samhället. Det är därför angeläget att kartlägga hur skillnaderna jämfört med andra nordiska länder ser ut och vad de orsakas av, samt se över behoven att öka tillgängligheten av ledarhundar. Föreningsliv och fysisk aktivitet menar att arbetet med inkludering inom idrottsrörelsen inte nog kan betonas. Deltagande i föreningsliv minskar utanförskap och blir en naturlig brygga in till andra delar av samhällslivet. De nätverk och kontakter som ges genom föreningsliv ge ökad möjlighet till exempelvis arbete eller eget boende. föreslår därför exempelvis ett fritidskort till alla barn i årskurs 2–9. Fritidskortet är laddat med en summa pengar som kan användas för deltagaravgifter inom t.ex. eller idrottsrörelsen. Undersökningar visar att personer med funktionsnedsättning rör på sig mindre än resten av befolkningen. Det är därför viktigt med insatser som möjliggör fysisk aktivitet för personer med funktionsnedsättning. Det är en investering inte bara för den enskildes fysiska och psykiska hälsa och välmående utan för samhället i stort då de positiva effekterna för individen minskar exempelvis sjukvårds- och rehabiliteringsrelaterade kostnader[8]. Ökad fysisk styrka ger också en större frihet i vardagen. Handlingsplaner och uppföljning för att stimulera fortsatt fysisk aktivitet för de personer som varit inskrivna på barnhabiliteringen och vuxenhabilitering är en viktig åtgärd. vill även se ökad information och stöttning till föräldrar kring vikten av att uppmuntra fysisk aktivitet redan i tidig ålder oavsett funktionsförmåga, och kring vilka effekterna det kan ha på ett barns självständighet och självkännedom. Kostnaden för den specialutrustning som krävs för utövande av olika parasporter är ofta högre än den som krävs för motsvarande idrottsaktivitet som inte är anpassad. Det medför att personer med funktionsnedsättning inte alltid kan ges möjlighet att prova på eller delta i de idrotter som de tycker verkar roliga. Effekten kan bli att de inte utövar någon idrottsaktivitet alls. anser därför att detta behöver belysas och eventuellt ses över. Det finns ytterligare hinder som begränsar möjligheten för en person med funktionsnedsättning att aktivt delta i en idrottsaktivitet. Ett konkret problem för många rullstolsburna personer är att man i många regioner inte får ta med specialutrustning, som exempelvis en rullstol anpassad till basketträningen, i färdtjänsten. Det presenterades en statlig utredning , Särskilda persontransporter – moderniserad lagstiftning för ökad samordning. Utredningen föreslog bland annat följande: ”Under vissa förutsättningar får resenärer ta med förskrivna hjälpmedel som är nödvändiga för den dagliga livsföringen och som inte är tillgängliga på resmålet genom t.ex. förhyrning. Hjälpmedlen ska kunna hanteras som sedvanligt bagage eller transporteras på ett ändamålsenligt sätt. Endast om det finns särskilda skäl får rätten att ta med hjälpmedel leda till en väsentligt fördyrad transport.” Regeringen har ännu inte gett besked kring hur de kommer hantera utredningens förslag. anser att det är angeläget att gå vidare med detta förslag. Skola och högre utbildning I en skola där ingen hålls tillbaka och ingen lämnas efter behövs både kunskap, kompetens och flexibilitet. Skolan har länge präglats av en strävan efter inkludering, att ingen ska pekas ut genom att gå i särskild grupp. För barn med olika funktionsnedsättningar krävs särskild planering och tillförsäkran av nödvändiga hjälpmedel för att tillgodose deras behov av stöd och stimulans att utvecklas efter sin personliga potential. förslag och yrkanden inom detta område återfinns i vår kommittémotion inom utgiftsområde 16. När det gäller högre utbildning vill ge Specialpedagogiska skolmyndigheten (SPSM) i uppdrag att se över tillgängligheten för högskoleprovet, både vad gäller lokaler och anpassning av provet så att såväl personer ned fysiska, intellektuella och neuropsykiatriska funktionshinder har möjlighet att genomföra provet på ett bättre sätt än vad som är möjligt . Det är även viktigt att öka tillgängligheteten till högre studier för personer med funktionsnedsättning genom anpassning av studietakt och studiestöd. förslag och yrkanden inom detta område återfinns i våra kommittémotioner inom utgiftsområde 15 och 16. Det finns både personliga och samhällsekonomiska effekter av att alla bidrar och hjälper till i samhället utifrån sina egna unika förutsättningar. Detta grundläggande mänskliga behov förändras inte av en funktionsnedsättning. vill därför utreda möjligheten att inkludera utövande av arbete i de grundläggande behoven som ger rätt till personlig assistans. Att få rätt till assistans för utövande av arbete skulle förbättra möjligheterna för personer med funktionsnedsättning att inkluderas på arbetsmarknaden. Det skullevara till stor vinst både för den enskild och samhället. Personer med funktionsnedsättningar, såväl som mindre företag inom det privata näringslivet, beskriver att de höga kostnaderna kopplade till arbetsgivarens ansvar för arbetstekniska hjälpmedel och anpassning av arbetsmiljön utgör ett hinder för anställning. Det kan exempelvis handla om kostnader för att tillhandahålla extra rullstol, skrivbord som kan sänkas extra lågt, tolktjänst eller kommunikationsverktyg. Företagare beskriver att den extra kostnadsbördan jämfört med att anställa en person med likvärdig kompetens – men utan funktionsnedsättning – gör att de avstår att erbjuda en anställning till en person med funktionsnedsättning. Detta medför en inlåsningseffekt då det i stort sett endast är kommuner och stora företag som har möjligheten att erbjuda anställning utan att behöva beakta den extra kostnaden som anställningen av en person med funktionsnedsättning medför. En konsekvens blir att det blir svårare för framför allt personer som har en akademisk utbildning att komma in på arbetsmarknaden. föreslår därför en utredning kring hur man kunna ta bort hinder underlätta för små och medelstora företag att anställa personer med funktionsnedsättning. Utredningen ska ta hänsyn till de samhällsekonomiska kostnaderna som följer av att personer med funktionsnedsättning ställs utanför arbetsmarknaden i enlighet med beskrivningen ovan. Konsekvenser av ökad digitalisering i samhället I takt med samhällets ökade digitalisering har mycket av de ansökningar och ärenden som tidigare gjordes genom ifyllande av fysiska blanketter eller personliga besök överförts till plattformar på Internet. Det kan exempelvis handla om ansökningar om bistånd, bankärenden, olika undervisningsinsatser samt kontakt med sjukvård och socialtjänst. För de allra flesta underlättas vardagen av den ökade digitaliseringen och det är viktigt att utvecklingen främjas. kan personer med kognitiva funktionsnedsättningar av olika anledningar ha det svårt att använda sig av dessa medier. För dessa personer kan det vara nödvändigt att få fortsatt möjlighet till exempelvis personliga möten med olika myndigheter och andra relevanta aktörer. Detta för att säkerställa att blanketter bli ifyllda på rätt sätt och inskickade i rätt tid och att avbrott i utbetalningar från ersättningssystem eller betalningsanmärkningar förhindras. Detta bör ges hänsyn under utvecklingen av samhällets digitalisering. bidrog inom ramen för den tidigare alliansregeringen till att möjligheterna för personer med sjuk- och aktivitetsersättning att prova förvärvsarbete, studier eller ideellt arbete stärktes. Detta innebar mycket viktiga förbättringar, men det är alltjämt ett faktum att många av de personer som lever på sjuk- och aktivitetsersättningen har en ekonomisk utsatthet som är mycket svår att påverka. Därför var det viktigt med de förbättringar som genomfördes med höjd garantiersättning, höjt bostadstillägget samt sänkningen av skatten för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Vi ser att detta är en utsatt grupp som riskerar att halka efter ekonomiskt och hamna i ytterligare utsatthet. höjer därför garantinivån inom utgiftsområde 10. För den enskilde innebär det en förstärkning av sjuk- och aktivitetsersättningen med . Regeringen införde 2018 ett bidrag (habiliteringsersättning) i syfte att stödja kommunerna i deras arbete med att stimulera deltagande i daglig verksamhet. Bidraget får användas av kommunerna för att införa eller höja en låg dagpenning till dem som deltar i daglig verksamhet enlig LSS. anser att målgruppen för bidraget borde utökas till att omfatta även personer som deltar i daglig verksamhet enligt Socialtjänstlagen. Detta eftersom rådande regelverk drar en skiljelinje mellan arbetande kollegor, där vissa personer skulle få en stor ökning av sin dagpenning medan andra personer, som utför samma arbete på samma arbetsplats, inte skulle få någon ökning alls, enbart med anledning av att myndigheten i sin bedömning av personens funktionsnedsättning beslutat om att bevilja insatser enligt olika lagrum. Övergångsregler när staten byter ersättningsformer Ursprunget till vårdbidraget var att ge en förälder möjlighet att gå ner i arbetstid för att ge omvårdnad och tillsyn till ett barn med funktionsnedsättning. Barn med funktionsnedsättning skulle kunna leva hemma tillsammans med sin familj – istället för att vårdas på institution. Ett mycket angeläget ändamål. Ofta löpte besluten – in i tonåren – med en enklare omprövning . Vårdbidragets långsiktiga utformning gav familjer ett andrum, en ekonomisk trygghet och en möjlighet att planera för att få vardagen att gå ihop. ersätts vårdbidraget med den nya förmånen omvårdnadsbidrag. Bidraget baseras på den omvårdnad och tillsyn som ditt barn behöver utöver vad som är vanligt för barn i samma ålder utan funktionsnedsättning. Alla föräldrar som hade vårdbidraget blev då tvungna att lämna in en ny ansökan till för att få de nya bidragen. Ett problem som uppstått var att de långa handläggningstiderna hos myndigheten har medfört att personer nu står utan dessa pengar (för den högsta ersättningsnivån) i väntan på beslut. Detta trots att man tidigare haft långa beslut och trots att förutsättningarna inte ändrats. Samma problematik har uppstått när handikappersättningen ersattes av merkostnadsersättning . Även om ett beviljat omvårdnadsbidrag kommer betalas ut retroaktivt är de långa handläggningstiderna mycket problematiska. Siffror som har tagit fram visar att det är över 10 000 föräldrar som tvingas leva utan de här pengarna . De drabbade familjerna har ofta det svårt ekonomiskt och saknar de buffertar som krävs för att klara utan dessa förmåner. Vi välkomnar därför att regeringen lämnade ett lagförslag om att ett beviljat vårdbidrag fortsatt ska kunna gälla vid ansökan om de nya bidragen. Under beredningen i framkom det dock att lagförslaget kunde tolkas på så sätt att det enbart var de familjer som hade ett pågående vårdbidrag och skulle ansöka om den nya bidragsformen efter , dvs efter att lagändringen skulle träda i kraft, som skulle omfattas. Denna alternativa tolkning skulle lämna de 10 000 familjer som befinner sig i glappet i en fortsatt utsatt ekonomisk situation. Det vore ett stort svek med dessa familjer. uppmärksammade utskottet på problematiken och är tacksamma för att ett enigt utskott därefter ställde sig bakom vårt förslag att markera att vi utgår ifrån att även vårdbidrag som har upphört tidigare ska kunna förlängas enligt de nya reglerna. har lagändringen trätt i kraft. Vi välkomnar även att regeringen tillför extra resurser till för att möjliggöra en snabbare handläggning av dessa ärenden. Inspektionen för socialförsäkringen granskade införandet av förmånerna omvårdnadsbidrag och merkostnadsersättning. Inspektionen kom med skarp kritik utifrån problematiken som beskrivits ovan. Inspektionen betonar bland annat att regeringen vid framtida reformer behöver säkerställa att det finns tillräckligt med tid och resurser för ska kunna göra nödvändiga förberedelser. instämmer i kritiken till fullo och vi har redan tidigare motionerat i om att riktlinjer och rutiner bör tas fram för att säkerställa att en enskild person inte drabbas ekonomiskt av långa handläggningstider när bidrag byter utformning. Detta bör ges regeringen till känna. Det är orimligt att enskilda personer som redan har en ekonomiskt utsatt situation får ett glapp i sin utbetalning på grund av långa handläggningstider när en ersättningsform byter utformning. Övergångsregler behöver fungera bättre. Det statliga bilstödet syftar till att möjliggöra ett aktivt och självständigt liv för personer med funktionsnedsättning och leda till ökad delaktighet för dem som inte kan använda allmänna kommunikationer. Bilstödet reformerades 2017 för att bland annat göra det lättare för personer med låga inkomster att skaffa en anpassad bil, men reformeringen fick utstå hård kritik. utvärdering visade att handläggningstiderna hade förlängts och att de sökande i högre grad än tidigare hänvisades till att köpa stora och dyrare fordon. För den enskilde bilköparen har det i flera fall – tvärt emot intentionen – inneburit att det har blivit dyrare att skaffa en bil. Vi kristdemokrater föreslog därför i en partimotion att regeringen så snabbt som möjligt skulle agera och återkomma till med förslag på hur bilstödet skulle kunna fungera bättre. Vårt förslag fick då glädjande nog majoritet i socialutskottet. Men dessvärre reserverade sig S, MP, C och L och vid omröstningen i kammaren föll tillkännagivandet med minsta marginal. Ungefär agerade till slut regeringen. Även om vi kristdemokrater tycker att det har tagit , så välkomnar vi att det från kommer finnas förbättrade möjligheter till bilstöd. Men bilstödet brister dock fortsatt när det gäller specialanpassade bilbarnstolar. En dom i har skjutit rättspraxis på så sätt att bilstöd bara kan beviljas till fast monterade anordningar på, eller ändringar av, ett specifikt fordon som innebär en varaktig förändring av fordonet. Bilbarnstolar kan emellertid inte vara fast monterade, eftersom de av naturliga skäl behöver bytas ut i takt med att barnet växer. är kritiska till att regeringen inte har vidtagit åtgärder för att motverka effekterna av domen. Det är viktigt att säkerställa att även barn med funktionsnedsättning kan färdas trafiksäkert. Det är därför angeläget att utreda möjligheten att bilstödet även bör omfatta specialanpassade bilbarnstolar. Acko Ankarberg (KD) [1] Rapport – Analys av minskat antal mottagare av assistansersättning 2020 [2] Rapport – Analys av minskat antal mottagare av assistansersättning 2020 [3] , Assistansersättning Vägledning 2003:6 Version 27 (sid 93). [4] HFD 2019 ref. 56, domsnytt 2019:031 [5] Rapport – Analys av minskat antal mottagare av assistansersättning 2020. [6] et al , . Strategier för besparingar i utredningar av ansökningar om personlig assistans – förändringar i svensk funktionshinderpolitik. [7] . [8].