mot · H8023711 · 2020-10-07 00:00:00 — En långsiktigt hållbar migrationspolitik beslutar i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 1 kap. 1 a och 12 §§, 4 kap. 2 a §, 5 kap. 1 a, 8, 9 och 25 §§ och 5 a kap. 3 § ska upphöra att gälla, dels att 2 kap. 1 a §, 4 kap. 2 c, 3 a, 5 a och 5 c §§, 5 kap. 1, 2, 3–3 e, 6, 7 §§ och rubriken närmast före 7, 11, 15 a, 16, 17 a, 18 och 24 §§, 5 a kap. 2 och 4 §§, 9 kap. 8 §, 12 kap. 3, 8 a, 16 b, 18, 19 och 19 b §§, 13 kap. 17 §, 14 kap. 3 §, 16 kap. 11 § och 18 kap. 1 § ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1, dels att det ska införas en ny paragraf 5 kap. 7 a § och närmast före 5 kap. 10 § en ny rubrik som ska lyda ”Tidsbegränsat uppehållstillstånd”, dels att rubriken närmast före 4 kap. 5 § ska lyda ”När en utlänning upphör att vara flykting eller alternativt skyddsbehövande” och att rubriken närmast före 12 kap. 8 a § ska lyda ”Avvisning och utvisning av utlänning som ansökt om uppehållstillstånd som flykting eller alternativt skyddsbehövande”. beslutar att 5 kap. 12 §, 35 kap. 8 § och 67 kap. 7 § socialförsäkringsbalken ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1. beslutar att 5 § lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1. beslutar att 1 och 1 a §§ lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1. beslutar att 2 kap. 4 och 4 a §§ samt 3 kap. 4 och 4 a §§ studiestödslagen (1999:1395) ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1. beslutar att 6 och 8 §§ lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1. beslutar att 3 § lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1. beslutar att 4 § lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. ska ha den lydelse som framgår av motionens bilaga 1. Det är nödvändigt att får en långsiktigt hållbar migrationspolitik som har bred förankring i . Liberalerna har länge arbetat för detta och vi såg med tillförsikt fram emot den parlamentariska kommittén för en framtida migrationspolitik som tillsattes . Tyvärr strandade de förhandlingar som fördes mellan de fyra borgerliga partierna och Socialdemokraterna. Liberalerna beklagar detta. Vi konstaterar dock att beslutade om ett betänkande som i skrivande stund har lämnats till regeringen. Detta betänkande innehåller en rad lagförslag för en ny migrationspolitik, som alla bör ha en majoritet i . Vi väljer därför att lägga fram dessa förslag i denna motion. Frågan om en ny hållbar migrationspolitik är så viktig för att måste vara redo att börja arbeta med frågan, såtillvida att regeringen på grund av interna låsningar inte förmår att föra frågan framåt och leverera en proposition till . upphör den nuvarande tillfälliga asyllagen att gälla. måste därför fatta beslut om en ny lagstiftning . I betänkande ställer sig Liberalerna bakom nästan samtliga förslag. Även om vi, om vi själva fått bestämma, hade gjort ytterligare förändringar, så har Liberalerna valt att ställa upp på kompromisser vi anser nödvändiga och vi har agerat konstruktivt för att nå bred samsyn. I frågan om tremånadersregeln har vi yrkat för en omformulerad lydelse av 5 kap. 3 c § i förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). Men genom att den här motionen lyfts öppnas det också upp för att avslå den förändringen när motionen behandlas. Väljer att följa utredningens majoritetslinje innebär det att 5 kap. 3 c § ges den lydelse som återfinns i betänkandet s. 45–46 och med författningskommentarer i enlighet med betänkandet s. 460–461. Vi tar nu ansvar för att en helhet i förslag ska kunna genomföras genom att lägga fram betänkandet som en motion i riksdag. Detta ger alla partier, och ansvarigt utskott, möjlighet att ta ställning till förslag. Detta förslag innehåller konkret lagtext, författningskommentarer och hänvisningar till förarbeten. Migrationspolitiken är alldeles för viktig för att underordnas partipolitiskt taktikspel. Den måste hanteras i sak av den lagstiftande församlingen. Därför väcker Liberalerna den här motionen. Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Paragrafen reglerar möjlighet att utfärda främlingspass. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.5. Paragrafen ändras på så sätt att skyddskategorin övriga skyddsbehövande tas bort i andra stycket vilket är en följd av att skyddskategorin utmönstras ur utlänningslagen. Några övergångsbestämmelser bedöms inte vara nödvändiga. har enligt paragrafens tredje stycke möjlighet att utfärda främlingspass om det finns särskilda skäl. I bestämmelsen regleras uteslutning från att anses som alternativt skyddsbehövande och övrig skyddsbehövande. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.5. Paragrafen ändras på så sätt att skyddskategorin övriga skyddsbehövande tas bort i första stycket vilket är en följd av att skyddskategorin utmönstras ur utlänningslagen. Några övergångsbestämmelser bedöms inte vara nödvändiga. har enligt bestämmelserna i 7 kap. möjlighet att återkalla uppehållstillstånd. Paragrafen reglerar statusförklaringar. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.5. Paragrafens andra stycke innehåller en bestämmelse om statusförklaring för skyddskategorin övriga skyddsbehövande. När skyddskategorin nu utmönstras ur utlänningslagen genom att 2 a § tas bort ska även andra stycket i 3 a § som en följd av detta tas bort ur lagen. I paragrafens tredje stycke finns en upplysningsbestämmelse som hänvisar till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. Paragrafen reglerar när en utlänning upphör att vara skyddsbehövande. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.5. Paragrafen ändras på så sätt att skyddskategorin övriga skyddsbehövande tas bort i första stycket vilket är en följd av att skyddskategorin utmönstras ur utlänningslagen. Några övergångsbestämmelser bedöms inte vara nödvändiga. Paragrafen reglerar när en alternativ eller en övrig skyddsstatusförklaring ska återkallas. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 12.5. Som en följd av att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen tas bestämmelsens andra stycke bort. Några övergångsbestämmelser bedöms inte vara nödvändiga. Bestämmelsen reglerar skyddsbehövandes rätt till uppehållstillstånd. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 6.5. Med hänsyn till att skyddskategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen ska första stycket ändras på så sätt att den kategorin tas bort. I tredje stycket regleras uppehållstillståndens längd för flyktingar. Huvudregeln är att en flykting ska beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som gäller . Om uppehållstillståndet förlängs ska varje förlängning gälla om inte ett permanent uppehållstillstånd kan beviljas. Ett permanent uppehållstillstånd ska endast kunna beviljas efter ansökan och i samband med att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd löper ut och under förutsättning att flyktingen också uppfyller de särskilda krav som finns i 7 §. I fjärde stycket regleras uppehållstillståndens längd för alternativt skyddsbehövande. För denna kategori är huvudregeln att ett första uppehållstillstånd ska gälla . Om ett nytt uppehållstillstånd beviljas ska det gälla . Varje tillstånd som därefter beviljas ska gälla om det inte finns förutsättningar att bevilja ett permanent uppehållstillstånd. Precis som för flyktingar ska ett sådant tillstånd endast kunna beviljas efter ansökan och i samband med att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd löper ut och under förutsättning att den alternativt skyddsbehövande också uppfyller de särskilda krav som finns i 7 §. En alternativt skyddsbehövande som tidigare haft tidsbegränsat uppehållstillstånd på någon annan grund får tillgodoräkna sig vid bestämmandet av tidpunkten för när en ansökan om permanent uppehållstillstånd kan göras. Precis som i nuvarande reglering ska huvudregeln om uppehållstillståndstidernas längd kunna frångås och kortare tillstånd ges om tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver det. Ett tillstånd som beviljas enligt bestämmelsen ska dock inte gälla än . Paragrafen reglerar uppehållstillstånd för utlänningar som tagits emot för vidarebosättning. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 6.5.2. Med hänsyn till att tidsbegränsade uppehållstillstånd kommer att vara huvudregel vid beviljandet av ett första uppehållstillstånd enligt utlänningslagen, förtydligas att vidarebosatta ska beviljas ett permanent uppehållstillstånd redan vid första beslutstillfället. Vidarebosatta ska vidare vara undantagna från de krav som annars är en förutsättning för att beviljas ett permanent uppehållstillstånd. Paragrafen reglerar den anhöriginvandring som styrs av unionsrätten. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 8.3. För att ha rätt till anhöriginvandring enligt första stycket 1–2 krävs att anknytningspersonen är bosatt eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i . Anknytningspersonen ska anses vara bosatt i om han eller hon är bosatt här utan att behöva tillstånd (jfr prop. 1988/89:86 s. 147). Detta gäller naturligtvis svenska medborgare, men även medborgare i , , och är undantagna från kravet på uppehållstillstånd. Med uppehållstillstånd för bosättning avses i regel ett permanent uppehållstillstånd. Punkterna ska läsas tillsammans med tredje stycket av vilket det följer att rätt till anhöriginvandring även gäller för den som har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av skyddsskäl enligt 5 kap. 1 §, synnerligen ömmande omständigheter enligt 5 kap. 6 §, eller på grund av verkställighetshinder enligt 12 kap. 18 §, och som har välgrundade utsikter att beviljas varaktigt uppehållstillstånd. När det gäller rekvisitet ”välgrundade utsikter att beviljas varaktigt uppehållstillstånd” krävs en bedömning i varje enskilt fall. När det gäller utlänningar som har beviljats uppehållstillstånd på grund av skyddsskäl har Migrationsöverdomstolen i 2018:19 uttalat att det får bedömas utifrån hur troligt det är att skyddsbehovet kvarstår när nuvarande tillstånd löper ut. Här måste både de individuella skyddsskälen och aktuell landinformation beaktas. Även möjligheten att få uppehållstillstånd på grund av arbete eller att kvalificera sig som varaktigt bosatt kan innebära att anknytningspersonen har välgrundade utsikter att beviljas ett varaktigt uppehållstillstånd. Begreppet varaktigt uppehållstillstånd överensstämmer med ordalydelsen i familjeåterföreningsdirektivet och markerar i detta sammanhang att det inte ska göras någon bedömning av anknytningspersonens utsikter att uppfylla de krav som enligt 7 § krävs för ett permanent uppehållstillstånd. I första stycket 4 och 5 görs redaktionella ändringar med anledning av att kategorin övriga skyddsbehövande utmönstras ur utlänningslagen. Någon förändring i sak görs inte. Föräldrar till ett ensamkommande barn som är flykting eller alternativt skyddsbehövande har rätt till anhöriginvandring även om barnet beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. I fjärde stycket regleras tillståndstidens längd i de fall uppehållstillstånd beviljas på grund av anknytning till en utlänning som har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 kap. 1 § eller 6 § eller enligt 12 kap. 18 § utlänningslagen. Tillstånden i dessa fall ska gälla som uppehållstillståndet för den person som det åberopas anknytning till. I femte stycket regleras tillståndstidens längd för de fall anknytningspersonen är bosatt eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning. Som framgår ovan avses med bosatt att bo här utan att behöva tillstånd, och med uppehållstillstånd för bosättning avses ett permanent uppehållstillstånd. Uppehållstillstånden i dessa fall ska gälla . Om ett nytt uppehållstillstånd beviljas ska även det nya tillståndet vara tidsbegränsat och gälla . Även vid förlängningar av uppehållstillstånden därefter ska tillståndstiden bestämmas till . Tillståndet får dock inte gälla än uppehållstillståndet för anknytningspersonen. med tidsbegränsade uppehållstillstånd ska det finnas en möjlighet att beviljas ett permanent uppehållstillstånd om även kraven för ett sådant i 5 kap. 7 § är uppfyllda. För att beviljas ett permanent uppehållstillstånd ska krävas en särskild ansökan och ett sådant tillstånd ska endast kunna beviljas i samband med att ett tidigare beviljat tidsbegränsat tillstånd löper ut. Det aktuella stycket reglerar endast tillståndstidens längd och är inte en självständig grund för uppehållstillstånd. Bestämmelsen i 5 kap. 7 § utgör inte heller en självständig grund för uppehållstillstånd utan reglerar enbart de särskilda kraven för ett permanent uppehållstillstånd. Det krävs därför att även förutsättningarna för uppehållstillstånd i nu aktuell bestämmelse är uppfyllda för att ett permanent uppehållstillstånd ska kunna beviljas. De tillståndstider som angetts ovan gäller dock inte om tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver en kortare giltighetstid. I paragrafens sista stycke finns en upplysningsbestämmelse som hänvisar till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. När det gäller de kategorier av utlänningar som kan beviljas uppehållstillstånd med stöd av bestämmelsen görs ingen förändring. Paragrafen reglerar den anhöriginvandring som inte styrs av unionsrätten. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 8.3. Möjligheten till uppehållstillstånd enligt första stycket 1 för den som har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med en person som är bosatt eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i , s.k. snabba anknytningar, tas bort för de fall där anknytningspersonen har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 kap. 1 eller 6 § eller enligt 12 kap. 18 §. Detta framgår av det nya fjärde stycket. Möjligheten till uppehållstillstånd enligt första stycket 2 ändras på så sätt att det krävs att anknytningsperson är bosatt i , har beviljats uppehållstillstånd för bosättning, eller har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 kap. 1 eller 6 § eller enligt 12 kap. 18 §, och som har välgrundade utsikter att beviljas varaktigt uppehållstillstånd här. Med bosatt avses i likhet med 5 kap. 3 § att anknytningspersonen är bosatt här utan att behöva tillstånd. Med uppehållstillstånd för bosättning avses precis som ett permanent uppehållstillstånd (jfr MIG 2008:1). Vad som avses med uttrycket ”välgrundade utsikter att beviljas varaktigt uppehållstillstånd” framgår av kommentaren till 3 §. Uppehållstillstånd på grund av anknytning till barn enligt första stycket 3 och 4 avser utlänningar som är föräldrar till och vårdnadshavare för samt sammanbor med ett barn som är bosatt i (p. 3) och utlänningar som ska utöva umgänge, som inte är av begränsad omfattning, med ett i bosatt barn (p. Precis som vid snabba anknytningar ska uppehållstillstånd inte beviljas i de fall där anknytningspersonen har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 kap. 1 eller 6 § eller enligt 12 kap. 18 §. Detta framgår av det nya fjärde stycket. Uppehållstillstånd ska inte heller beviljas enligt tredje stycket 2 för den som är anhörig till en utlänning som är flykting eller alternativt skyddsbehövande i de fall där anknytningspersonen har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 kap. 1 § eller enligt 12 kap. 18 §. I femte stycket regleras tillståndstidens längd i de fall uppehållstillstånd beviljas på grund av anknytning enligt första stycket 2 när anknytningspersonen har beviljats ett uppehållstillstånd som har tidsbegränsats enligt 5 kap. 1 eller 6 § eller enligt 12 kap. 18 § utlänningslagen. Tillstånden ska gälla som uppehållstillståndet för den person som det åberopas anknytning till. Uppehållstillstånd i övrigt som beviljas enligt första eller tredje stycket ska gälla . Det gäller framför allt situationer där anknytningspersonen är bosatt i eller har ett uppehållstillstånd för bosättning, dvs. normalt ett permanent uppehållstillstånd. Uppehållstillstånd som gäller ska också beviljas i de fall där det inte finns någon egentlig anknytningsperson, t.ex. för en utlänning som har svenskt ursprung eller som har vistats i med uppehållstillstånd (första stycket 5) eller på grund av att sökanden på annat sätt har en särskild anknytning till (tredje stycket 3). Om ett nytt uppehållstillstånd beviljas ska även det nya tillståndet vara tidsbegränsat och gälla . med uppehållstillstånd ska det finnas en möjlighet att beviljas ett permanent uppehållstillstånd om kraven för ett sådant i 5 kap. 7 § är uppfyllda (se kommentaren till 3 §). Det aktuella stycket reglerar endast tillståndstidens längd och utgör inte en självständig grund för uppehållstillstånd. Bestämmelsen i 5 kap. 7 § utgör inte heller en självständig grund för uppehållstillstånd utan reglerar enbart de särskilda kraven för ett permanent uppehållstillstånd. Det krävs därför att även förutsättningarna för uppehållstillstånd i nu aktuell bestämmelse är uppfyllda för att ett permanent uppehållstillstånd ska kunna beviljas. När det gäller de kategorier av utlänningar som kan beviljas uppehållstillstånd med stöd av bestämmelsen görs ingen förändring. I paragrafens sista stycke finns en upplysningsbestämmelse som hänvisar till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. Paragrafen reglerar försörjningskravet vid anhöriginvandring. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 9.4.1. Bestämmelser om krav på försörjning finns i familjeåterföreningsdirektivet (artiklarna 7.1, 9.2 och 12.1). Jämfört med nuvarande reglering i utlänningslagen utökas kravet på så sätt att anknytningspersonen inte bara ska kunna försörja sig själv utan även den person eller de personer som denne vill återförenas med. Regleringen följer 9 § i den tillfälliga lagen. Undantag från bestämmelsen får endast göras i fall som anges i 3 c–3 e §§. Något försörjningskrav ska inte ställas när en utlänning ansöker om förlängt uppehållstillstånd på grund av anknytning. Huruvida försörjningskravet är uppfyllt prövas när frågan om uppehållstillstånd avgörs. Någon prövning av om försörjningskravet är uppfyllt ska inte göras uppehållstillståndet gäller (jfr prop. 2009/10:77 s. 27). I 5 kap. 27 § finns en upplysningsbestämmelse om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan meddela verkställighetsföreskrifter om försörjningskravet enligt första stycket. I paragrafens sista stycke finns en upplysningsbestämmelse som hänvisar till lagen (2016:752) om tillfälliga begränsningar av möjligheten att få uppehållstillstånd i . Den lagen upphör att gälla vilket innebär att tredje stycket ska tas bort. I paragrafen finns bestämmelser om undantag från huvudregeln om försörjningskrav i 3 b §. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 9.4.2. Undantaget när anknytningspersonen är ett barn finns i nuvarande reglering i utlänningslagen. De förarbetsuttalanden som gjordes i anslutning till den bestämmelsen är därför fortfarande aktuella (se prop. 2009/10:77 s. 21 och 32). Undantaget från försörjningskravet när anknytningspersonen är medborgare i , annan EES-stat eller skärps jämfört med nuvarande reglering i utlänningslagen på så sätt att det för undantag även ska krävas att sökanden är anknytningspersonens make, maka eller sambo och sökanden och anknytningspersonen har sammanbott utomlands eller det på annat sätt står klart att förhållandet är väl etablerat. Bestämmelsen är utformad efter förebild från nuvarande 5 kap. 8 § utlänningslagen om undantag från regleringen om uppskjuten invandringsprövning. Där framgår vad som avses med ett väl etablerat förhållande (jfr prop. 2014/15:32 s. 33 f. och 37). Uttrycket väl etablerat förhållande återfinns även i 10 § tillfälliga lagen som reglerar undantag från försörjningskravet i den lagen. Försörjningskravet ska, under ovan nämnda förutsättningar, inte heller gälla om den person som utlänningen åberopar anknytning till är medborgare i . När anknytningspersonen är en flykting får ett försörjningskrav endast ställas upp om ansökan om familjeåterförening lämnas in senare än efter det att flyktingstatus har beviljats eller om familjeåterförening är möjlig i ett tredje land, dvs. ett land utanför EU, med vilket anknytningspersonen eller familjemedlemmen har särskild anknytning. Försörjningskrav får också ställas upp när det gäller flyktingar vars familjeband inte har etablerats före inresan. Undantagen som föreslås i denna del följer regleringen i familjeåterföreningsdirektivet med det tillägget att undantagen även ska gälla för alternativt skyddsbehövande. Paragrafen överensstämmer med 10 § andra stycket i den tillfälliga lagen. Bestämmelsen innebär att något försörjningskrav inte ska ställas i ärenden där den sökande är ett barn som har fötts i och den som barnet åberopar anknytning till är förälder till barnet, när föräldern har uppehållstillstånd och bor tillsammans med barnet i . Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 9.4.2. Paragrafen ger möjlighet att helt eller delvis medge undantag från försörjningskravet i 3 b §. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 9.4.2. Enligt bestämmelsen får undantag från försörjningskravet medges om det finns synnerliga skäl. De omständigheter som kan utgöra skäl för undantag hänför sig till situationer när det inte framstår som lämpligt eller rimligt att ställa upp ett försörjningskrav. Det kan t.ex. gälla personer som är äldre och har lämnat arbetsmarknaden och har svårt att påverka sin inkomst. Även personer med funktionsnedsättning och som saknar försörjningsförmåga bör undantas. Det kan vidare finnas skäl att medge undantag från försörjningskraven med hänsyn till att anknytningspersonen är arbetsoförmögen på grund av sjukdom som inte endast är tillfällig eller på grund av annan varaktig fysisk eller psykisk funktionsnedsättning. I de fall en anknytningsperson är delvis arbetsoförmögen kan det finnas skäl att delvis efterge försörjningskravet. Paragrafen reglerar uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständligheter. Övervägandena finns i bet. SOU 2020:54 avsnitt 10.4. Bestämmelsen överensstämmer med den reglering som infördes utlänningslag. De överväganden som gjordes i samband med införandet av lagen[1] och den praxis som har vuxit fram ska ge vägledning även . Ett uppehållstillstånd som beviljas enligt bestämmelsen ska enligt tredje stycket vara tidsbegränsat och gälla . Om tillståndet efter detta förlängs ska tillståndstiden bestämmas till . Därefter får förlängning av tillståndet göras med i taget. med uppehållstillstånd kan ett permanent uppehållstillstånd beviljas om kraven för ett sådant tillstånd är uppfyllda. För att beviljas ett permanent uppehållstillstånd ska krävas en särskild ansökan och ett sådant tillstånd ska endast kunna beviljas i samband med att ett tidigare tidsbegränsat tillstånd löper ut. En utlänning med uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter som tidigare haft tidsbegränsat uppehållstillstånd på någon annan grund får tillgodoräkna sig vid bestämmandet av tidpunkten för när en ansökan om permanent uppehållstillstånd kan prövas. Det aktuella stycket reglerar endast tillståndstidens längd och är inte en självständig grund för uppehållstillstånd. Bestämmelsen i 5 kap. 7 § utgör inte heller en självständig grund för uppehållstillstånd utan reglerar enbart de särskilda kraven för ett permanent uppehållstillstånd.