mot · H8022776 · 2020-10-06 00:00:00 — En nyckel för grannskapspolitiken i söder är att EU fortsätter att spela en aktiv roll som politisk och ekonomisk partner till . måste få kraftfullt stöd av EU för att kunna stärka sin strategi mot terrorism, med fokus på antiradikalisering. Det är välkommet att regeringen öppnat en ambassad i och krävs det att närvaron blir mer än bara symbolisk. Utöver har den demokratiska utvecklingen i uteblivit. Kristna och andra religiösa minoriteter, kvinnor, hbtq-personer och civilsamhällesorganisationer möter motstånd och förtryck i exempelvis . Det är därför av största vikt att EU ser till att samarbetet främjar demokratiutvecklingen i och att människorättsförsvarare nås av EU:s insatser. Situationen för landets kristna kopter är mycket allvarlig och EU:s ansträngningar för att stödja i arbetet mot terrorism och för att garantera säkerhet för den kristna folkgruppen måste öka. På stora delar av den afrikanska kontinenten pågår våldsamma strider mot islamistiska terrororganisationer och rebellgrupper. Islamiska staten, och Boko Haram är alla verksamma i och i många fall är det fråga om en kombination av etniska och religiösa konflikter. Förutom i och i pågår konflikter i exempelvis , , , , , och . EU måste nu mot bakgrund av den allvarliga utvecklingen stärka både sitt biståndsarbete och sina militära insatser för att stödja de afrikanska länderna i kampen mot extremism och terror. visade handlingskraft när före detta Gaddafi skulle störtas, men därefter lämnades libyerna i mångt och mycket åt sitt öde. Den extrema förföljelsen av kristna i landet, de väpnade konflikterna och sönderfallet av visar vad som händer i avsaknad av en långsiktig färdplan. Vid framtida militära EU-interventioner måste därför alltid en långsiktig färdplan ingå. De blodiga inbördeskrig som pågått måste få ett slut, och EU:s stöd med fokus på terrorbekämpning, migration och demokratisk utveckling är helt avgörande. EU och den transatlantiska länken har alltmer frånsagt sig det ansvar västvärlden vant sig vid. Något tomrum har inte uppstått. , , och med flera stater har flyttat fram sina positioner. stärker exempelvis sin roll militärt, ekonomiskt och teknologiskt och vinner nu mark på dessa områden i förhållande till EU och . Det är problematiskt, bl.a. därför att är en kommunistisk enpartistat som kränker de mänskliga rättigheterna. Det hela får också tydliga säkerhetspolitiska konsekvenser för . kommer att behöva ägna mer av sin tid och kraft för att hantera det säkerhetspolitiska läget i , och det försätter EU i ett sämre säkerhetspolitiskt läge. Vi i måste i högre grad vara beredda att ta ansvar för vår egen försvarsförmåga och säkerhetspolitik. Det är också viktigt att EU kliver fram och tar en mer ledande roll för att stå upp för frihet, demokrati och mänskliga rättigheter. Utöver detta måste och EU arbeta aktivt för att stärka den för västvärlden så viktiga transatlantiska länken. Det gäller ekonomiskt, politiskt och militärt. Frihandel och mänskliga rättigheter Ökad handel ska vara ett prioriterat mål för och EU:s utrikes- och utvecklingspolitik. För ett litet exportberoende land som spelar handeln med omvärlden stor roll. En friare världshandel med rättvisa villkor är också en förutsättning för att fler människor ska kunna resa sig ur fattigdom. Genom att handla med andra ökar välståndet i världen och fattigdomen kan utrotas. Handelshinder som tullar och exportsubventioner ska därför motverkas. I egenskap av en gemensam ekonomi med tullunion är en av EU:s största styrkor förmågan att också gemensamt teckna handelsavtal med omvärlden. Handel är exempelvis EU:s främsta verktyg för att ställa krav på miljöåtgärder och efterlevandet av mänskliga rättigheter runtom i världen. Handelsområdet är exklusiv EU-kompetens, men har alltför ofta bedömts som en så kallad blandad kompetens, vilket exempelvis resulterade i att satte käppar i hjulet för handelsavtalet med . EU:s befogenheter på handelsområdet behöver därför förtydligas. Internationella handelsavtal måste dock i högre utsträckning användas för att ställa krav på reformer som främjar demokrati och mänskliga rättigheter. JCPOA (Joint Comprehensive Plan of Action), dvs. kärnteknikavtalet med och även EU:s avtal om samarbete och handel med är två exempel då EU inte i tillräcklig utsträckning ställt krav på reformer som främjar demokrati och mänskliga rättigheter. vill se ett fritt från den kommunistiska diktaturen, där människor inte riskerar fängelse när de säger det de tänker och där demokratins idéer får växa. Våld och massarrestering mot frihetsaktivister kan inte tillåtas vara en del av vardagen. Alla med länder som får del av EU:s bistånd ska därför innehålla en tydlig klausul om reformer som syftar till de mänskliga fri- och rättigheternas efterlevande. () är en unik och viktig organisation. Ingen annan organisation samlar världens stater för att arbeta för fred och säkerhet på samma sätt. som FN på många sätt bidrar till en fredligare, säkrare och rättvisare värld är det en organisation med stora problem. befinner sig som FN-medlem jämte en rad länder, varav många har en syn på demokrati, internationell rätt, korruption och mänskliga rättigheter som skiljer sig markant från vår egen. har dessutom alltför ofta brustit i handlingskraft när de allra viktigaste värden stått på spel. förmådde inte att agera för att stoppa Islamiska statens folkmord på de kristna minoriteterna (kaldéer, syrianer, assyrier) och yazidier 2014 i . Flera försök i att anta resolutioner mot den syriska regimen har exempelvis blockerats av och , trots att världssamfundet har en skyldighet att ingripa i och med principen ”Responsibility to protect”. FN är i alltför hög utsträckning handlingsförlamat på grund av vetorätten i säkerhetsrådet. För att FN ska kunna visa handlingskraft behöver vetorätten i säkerhetsrådet begränsas och behöver verka för detta. Det är helt centralt att FN höjer tempot när det gäller reformarbetet. Utan en förändring kommer inte tilltron till FN kunna bestå. Krigsförbrytelser, pågående folkmord, etnisk rensning och brott mot mänskligheten måste kunna stoppas, och ska fortsatt bidra till fredsbevarande, säkerhetsfrämjande och konfliktförebyggande insatser inom FN. Generalförsamlingen och dess utskott måste också moderniseras och effektiviseras. Vidare finns det tydliga brister i arbetet i för mänskliga rättigheter, främst på grund av att rådet består av medlemsländer som konsekvent bryter mot de rättigheter rådet är utsett att försvara. bör spela en aktiv roll i reformeringen av FN-systemet och verka för att särskilda kriterier införs för en plats i . I länder som genomgår eller genomgått krig och katastrofer är kvinnor särskilt utsatta. måste därför kräva att FN:s resolution med kraft aktualiseras för att se till att kvinnor får inflytande i fredsarbete och det planeringsarbete som görs efter ett fredsavtal. Kraftfulla åtgärder krävs också för att förhindra den stora omfattningen av sexuella övergrepp som pågår i olika konflikter runtom i världen samt för att värna kvinnors sexuella och reproduktiva hälsa. Hanteringen av visselblåsare inom FN behöver förbättras. Detta blev vida känt i och med att , före detta chef för fältverksamheten hos FN:s kommissionär för mänskliga rättigheter, slog larm om att FN:s fredsbevarande soldater begått sexuella övergrepp mot barn i . Att någon enligt sin övertygelse om vad som är moraliskt rätt agerar ”whistleblower” i syfte att rättvisa ska skipas och att dessa fruktansvärda brott ska komma i ljuset får aldrig leda till att den som agerar beskylls för att ha agerat oriktigt. Det är fullständigt oacceptabelt. I stället för att FN med kraft tog tag i problemet hemligstämplades rapporten och Kompass stängdes av från sitt jobb och sattes under utredning där hans uppgifter ifrågasattes. Utredningarna som följde gav Kompass rätt och påvisade att han agerat korrekt. Händelsen visar dock på en kultur inom FN där anställda inte känner att de kan agera när de stöter på felaktigheter – eller som i detta fall mycket grov brottslighet. Att göra upp med denna kultur är en fråga måste prioritera inom ramen för FN i syfte att nå förändring. mördades svenska och hennes amerikanske kollega under uppdraget att bland annat övervaka sanktioner och utreda misstänkta massakrer i i . bör, utifrån rapporten från (BoI), se till att de rekommendationer som framförs om ett förbättrat skydd för FN-experter blir verklighet. Det fruktansvärda som hände FN-medarbetarna får aldrig hända igen och rättvisa måste skipas. Statlig inblandning vid den här typen av brott måste få mycket allvarliga konsekvenser och mötas av skarpa reaktioner från världssamfundet. Nya tider kräver nya frågor på den internationella agendan. I takt med den tekniska utvecklingen förändras också krigföringen och de säkerhetspolitiska hoten. Teknisk utveckling är naturligtvis generellt något positivt, men det är uppenbart att det också kan medföra svåröverblickbara risker och konsekvenser. Försiktighet måste iakttas. Den artificiella intelligensens framväxt innebär stora möjligheter för vårt samhälle, men den föranleder exempelvis också behovet av en som reglerar användande, spårbarhet, moraliska gränsdragningar och mänskligt ansvarsutkrävande när det gäller användande av dödliga autonoma vapen, så kallade mördarrobotar. En annan fråga som behöver aktualiseras inom FN är den om en äldrekonvention. FN har givit oss den viktiga . FN bör nu arbeta fram en motsvarande konvention som behandlar äldre personers levnadsvillkor, behov och rättigheter. Konventionen skulle kunna beröra rätten till hälsa och god vård, icke-diskriminering, respekt samt utveckling och social samvaro. Det handlar om att varje människa ska vara berättigad till ett värdigt bemötande hela livet. Nato är vid sidan av EU den mest centrala samarbetsorganisationen för säkerhet och internationell stabilitet. har ett nära samarbete med Nato. Det gäller inte minst inom ramen för Partnerskap för fred. är ett partnerland till Nato och har status som (), en status som förlängdes . Natos ledning har beskrivit det som att är ett av Natos mest aktiva och effektiva partnerländer. För att ska kunna ingå i EOP även måste regeringen noggrant överväga sitt förhållningssätt till Nato och det internationella samfundet. Det är en stark fördel att ingå i EOP, men det skulle vara bättre för att ansöka om ett fullvärdigt svenskt medlemskap i . Säkerhet byggs bäst i samverkan med andra. Det har tydliggjorts att Nato inte kan ge några säkerhetspolitiska garantier till icke-medlemmar. har under blocköverskridande enighet steg för steg närmat sig Nato, parallellt med att säkerhetsläget i världen och i vår direkta närhet har försämrats. vill nu gå vidare och verka för en svensk anslutning till försvarsalliansen . Det skulle ge större möjligheter att ta ansvar för och påverka en organisation som är central för vår egen och säkerhet. Att välja att samarbeta och förlita sig till Nato i så stor utsträckning som gör och välja att stå utanför beslutsprocessen är ett märkligt förhållningssätt. Det ligger i svenskt intresse att få vara med och forma Natos policyutveckling och agerande vid en potentiell konflikt. kan, inför vår tids nya och allvarliga hot, inte klara sig på egen hand och bör därför ansöka om medlemskap i . skrev på solidaritetsförklaringen som innebär att vi lovar att bistå ett annat EU-land eller nordiskt land vid angrepp, det är en riktig hållning moraliskt, men det krävs ett svenskt medlemskap i för att på allvar kunna sätta kraft bakom orden. Det finns tyvärr alltför många exempel på svenskar som utan en korrekt juridisk prövning och rättegång sitter fängslade runt om i världen. Den av många ansedda metoden ”tyst diplomati” fungerar i vissa fall, andra inte. I de fall där den inte fungerar måste , och EU, agera med andra medel. är ett sådant fall. Ett annat fall rör den svenske bokhandlaren och förläggaren som fördes bort från sitt semesterhus i . har minskat handlingsutrymmet för oliktänkande. Det är viktigt att regeringen och utrikesministern agerar, inte minst för att få EU att driva en än hårdare attityd mot länder som för bort europeiska medborgare utan regelrätta rättegångar. Eftersom inga framsteg har gjorts med att få eller fria anser att en oberoende kommission bör tillsättas för att granska omständigheterna och inte minst regeringens agerande i bägge fallen. Detta för att kunna tillvarata erfarenheter och slutsatser från fallen som inte kan beskrivas som något annat än stora misslyckanden för svensk diplomati. sitter även den svenske medborgaren och forskaren vid Ahmadreza Djalali fängslad i . Han anklagas för spioneri och trots att ingen grund för anklagelserna har presenterats är han nu dömd till döden. Att Djalali är oskyldig och bör friges har förts fram av ett antal oberoende internationella experter och institutioner som engagerat sig i fallet. Till dem hör exempelvis FN, , , 135 tidigare nobelpristagare samt ledningen för . är det uppenbart att förhållandena i det fängelse där Djalali hålls har lett till att hälsan allvarligt försämrats, med bland annat dramatisk viktminskning som följd. Ansträngningarna för att få Djalali fri måste intensifieras; den budskap till den iranska regimen måste tydliggöras och skärpas väsentligt. Normala relationer med en diktaturregim som vägrar frige en oskyldig och svårt sjuk svensk medborgare är en omöjlighet. Diplomatiska påtryckningar måste göras på högsta nivå från regeringen. Diplomatiska ansträngningar krävs också för att säkerställa att fler utvisningar från kan verkställas. Det är också angeläget för att fler utländska medborgare som är dömda för brott i , verkställer fängelsestraffet i sitt hemland. är av internerna i svensk kriminalvård utländska medborgare. Det finns därutöver personer som Säkerhetspolisen anser utgör ett hot mot rikets säkerhet och som ska utvisas, men som inte kan utvisas på grund av principen ”non-refoulement”. Principen innebär att har ett ansvar om man utvisat en person som sedan riskerar att utsättas för tortyr eller kränkande behandling i sitt hemland. Situationen kan dock lösas genom diplomatiska garantier, dvs. ett löfte från mottagarlandet om human behandling. Institutet ”diplomatiska garantier” förekommer i praxis, och det finns vissa krav för hur avtalen ska se ut. Domstolen kräver bland annat att garantierna är transparenta, noggrant detaljerade och att uppföljning och kontroll säkerställs så att löftena om diplomatiska garantier faktiskt infrias. Stor försiktighet måste alltid iakttas innan den här typen av avtal ingås, men regeringen behöver undersöka möjligheten att på ett rättssäkert sätt intensifiera arbetet för att möjliggöra fler utvisningar, med hjälp av diplomatiska garantier. vill se ett fortsatt nära samarbete med våra nordiska grannländer. Ett samarbete där vi tillsammans arbetar för en ökad rörlighet och möter centrala utmaningar. Vi vill se ett effektivt och fokuserat samarbete inom områden där vi tillsammans kan göra verklig skillnad. Samverkan i bör därför fokusera på försvars- och säkerhetspolitiska utmaningar samt på att lösa gränshinder och frågor om gränskontroll. Integrationen mellan våra länder kommer att fortsätta, men takten kommer att avgöras av hur villiga våra nationella regeringar är att hjälpa till att undanröja de gränshinder som fortfarande finns. beslutade de nordiska ministrarna att upprätta ett gränshinderråd med uppdrag att främja den fria rörligheten inom för människor och företag. Ett viktigt initiativ, men gränshinderrådets arbete behöver intensifieras, vilket inte minst coronakrisen har visat. De stängda gränserna drabbar individer, familjer och företag i hela . Mot den bakgrunden är det centralt att dialogen mellan de nordiska länderna nu värnas och att större hänsyn tas från alla nordiska regeringar till de tusentals människor och företag som lever i våra gränsområden. vill se ett starkt och enat nordiskt samarbete och vi uppmanar även regeringen att vara pådrivande för att reformera vårt nordiska samarbete till att bli så relevant och effektivt som möjligt. Insatser för att bekämpa förtryck mot minoriteter eller oliktänkande grupper behöver prioriteras. På alltför många håll förföljs människor för sin tro och drivs på flykt från sina hem under de mest vedervärdiga hot. De mänskliga fri- och rättigheterna är universella och inbördes jämlika i betydelse, men finns skäl att betona religionsfriheten särskilt. Kristna i och är särskilt utsatta. Deras situation har försämrats drastiskt sedan den arabiska våren då islamistiska grupper fick stärkt inflytande. I har attackerna mot kyrkor eskalerat och förföljelsen är extrem i länder som exempelvis , , , och . I inbördeskrigets och genom Islamiska statens framfart i och har människor dödats och fått sin rätt till liv och värdighet kränkt. är pådrivande för ett erkännande av Islamiska statens folkmord på kristna och yazidier och måste nu göra allt för att säkerställa att förbrytarna döms till ansvar och för att rättvisa ska skipas. På samma sätt bör även erkänna folkmordet , Seyfo, som skedde under det sönderfall i . Att 2379 antagits är ett viktigt initiativ för att bistå, i första hand , med insamling och analys av bevis på de brutala brott som begåtts av Islamiska statens terrorister. hade velat se att en Syrientribunal inrättas så att ingen ansvarig för brott mot mänskligheten och krigets lagar går fri och att rättvisa skipas när kriget i är över. Med anledning av veto i , och deras allians med diktator , lär ett sådant initiativ tyvärr inte bli verklighet. Däremot ser vi inga hinder för ett internationellt ansvarsutkrävande och åtal mot IS-terrorister i en särskild internationell ad hoc-tribunal för IS-brott. Här måste regeringen vara pådrivande inom ramen för FN-arbetet. FN-deklarationen om folkmord bör aktiveras. Den kristna befolkningen i riskerar att utplånas om inget görs för att garantera säkerheten när kristna flyktingar nu återvänder för att återuppbygga sina hem. I har det omedelbara hotet från IS minskat, men den islamistiska synen på kristna som otrogna och därmed icke önskvärda lever vidare. Med tyst godkännande från pågår det som kallas en demografisk förändring (demographic change). I städer och samhällen på förändras befolkningssammansättningen – där kristna familjer flyttat ut flyttar muslimska familjer in. På flera platser där assyrier/syrianer/kaldéer historiskt varit i majoritet tar den shiamuslimska folkgruppen shabak över. Parallellt med detta stärker grannlandet sitt inflytande. Regimen i finansierar och kontrollerar en shiamuslimsk milisstyrka med mellan 60 000 och 70 000 soldater, varav en stor del är placerad i och omkring . Efter ett flertal incidenter där kristna angripits och trakasserats är misstron stor mot den Iranstödda milisen, och många som återvänt till Nineveområdet omprövar nu sina beslut och flyr en andra gång. Ansvaret för att stoppa denna allvarliga utveckling ligger hos den politiska ledningen i . Den irakiska regeringen har dessutom möjlighet att vidta den enskilda åtgärd som skulle betyda mest för de kristna befolkningsgrupperna. EU måste nu sätta press på regeringen i så att Nineveslätten uppdateras till provins och därefter ge assyrier/syrianer/kaldéer rätt att besluta om sin egen framtid genom politiskt självstyre inom ramen för konstitution. presenterar organisationen sin rapport över de 50 länder där förföljelsen av kristna är som allra värst. Förföljelsen av kristna ökar runt om i världen och är extremt allvarlig i t.ex. och , men religionsförföljelse drabbar människor som tillhör samtliga stora religioner, och det finns många skrämmande exempel. Den muslimska minoriteten rohingya har kallats världens mest förföljda minoritet. Det har pågått en konflikt mellan muslimer och den buddhistiska majoriteten i och mer än en miljon rohingyer beräknas ha tvingats lämna sina hem. Våldet mot rohingyafolket har intensifierats och hundratusentals människor har flytt till . Regeringen måste därför inom FN fortsatt agera för att den etniska utrensningen av rohingya upphör. På liknande sätt kräver uppgifterna om behandling av den muslimska minoritetsgruppen uigurer omvärldens agerande. Det har framkommit uppgifter om tvångssterilisering av kvinnor och runt en miljon uigurer tros vara fångar i omskolningsläger. I har kongressen röstat för sanktioner mot de kinesiska politiker som man anser vara ansvariga för övergreppen. Även kristna i förtrycks och tillåts inte utöva sin tro fritt. bör därför via EU verka för att unionen återkommande lyfter uigurernas, kristna och andra minoriteters situation i . Regeringen behöver även verka för en FN-resolution om att regeringar i , och måste skydda kristna och andra religiösa minoriteter samt vara beredda att låta FN-observatörer se över nödvändiga säkerhetsåtgärder. behöver dessutom vara pådrivande inom EU och FN för sanktioner mot stater och andra aktörer som begår allvarliga övergrepp mot religiösa minoriteter, däribland kristna. Utöver detta föreslår vi en särskild ambassadör för religionsfrihet. Det är en funktion som redan finns i många andra länder, exempelvis i . En ambassadör för religionsfrihet kan ställa krav när handelsavtal ingås, eller ta fram rapporter om brott mot mänskliga rättigheter i länder som förtrycker religiösa minoriteter. välkomnar att EU har tagit fram riktlinjer för att främja och skydda religions- och övertygelsefrihet. Där slås fast att EU ska främja dessa rättigheter i unionens externa relationer. måste nu inom ramen för EU-samarbetet driva på för att få till stånd konkretion och vi föreslår att EU:s utrikestjänst EEAS får ökade resurser på området religions- och övertygelsefrihet. Västvärlden måste utöva påtryckningar för att säkerställa att religionsfriheten förbättras och att religionsförföljelsen i världen upphör. Det krävs helt uppenbart en mer aktiv politik på området. Flera europeiska länder har skakats av blodiga terrorattentat. Även har drabbats. I de flesta fallen är det islamister som ligger bakom terrordåden och allt tyder på att det fortsatt kommer att vara ett stort problem . De flesta av dessa terroristnätverk är internationella, vilket också ställer krav på kraftfulla åtgärder från EU:s sida. Den kanske viktigaste åtgärden för att stoppa terrorismen är att förhindra finansieringen och bryta dess strukturer. Genom att identifiera, spåra och bryta upp de kanaler genom vilka internationella terrorgrupper och nätverk förses med kapital ökar möjligheterna att förhindra framtida attacker. finansieras inte sällan extrema och jihadistiska grupperingar i från och . Välbeställda privatpersoner, ideella välgörenhetsorganisationer och stiftelser i dessa länder kan fungera som täckmantel för affärstransaktioner och penningtvätt som i förlängningen omvandlas till terrorstöd. Att kontrollera dessa kapitalflöden med bibehållen respekt för personlig integritet och grundläggande rättsstatsprinciper är nödvändigt. I grunden handlar det om kapital som förs mellan olika länder och som därför kan kontrolleras enbart med hjälp av gemensamma internationella åtgärder. Mot den bakgrunden har EU-samarbetet en viktig roll att spela, en roll som ytterligare måste stärkas om terrorfinansieringen effektivt ska kunna bekämpas. är senaste landet i raden att terrorklassa islamiströrelsen . Beslutet bygger bland annat på, enligt landets utrikesminister , underrättelseuppgifter som visar att Hizbollah planerar och genomför terrorhandlingar som utgör ett hot mot säkerheten i flera länder. Med beslutet att terrorklassa Hizbollah ansluter sig till ett antal länder och organisationer som agerat på samma sätt. Det gäller bland annat , , , och , men även ett antal Gulfstater och . Europeiska unionen har terrorklassat den så kallade militära grenen av Hizbollah, trots att någon sådan gren inte existerar utifrån rörelsens egen definition. förklarade vice generalsekreterare, , att det varken finns någon politisk eller någon militär gren utan att organisationen ska ses som en ”enhetlig motståndsrörelse”.