mot · H8023497 · 2020-10-06 00:00:00 — Genom regleringsbrev ska Arbetsförmedlingen få ett tydligt uppdrag att samverka med Kriminalvården kring utslussningen av personer som friges från fängelser eller sluten ungdomsvård. I socialtjänstlagen ska en tydlig skyldighet införas för kommunerna att samverka med Kriminalvården kring utslussning av personer från fängelser eller sluten ungdomsvård. Det är oerhört viktigt att samhällets stöttning fortsätter även efter avtjänat straff. Den frigivne behöver ofta hjälp till bostad, arbete, utbildning och andra återanpassande åtgärder för att möjligheten att kunna leva ett liv utan brottslighet ska maximeras. När någon friges utan vettig sysselsättning, utan bostad och utan socialt nätverk drivs de återigen rakt i armarna på de kriminella kretsarna. Det civila samhällets betydelse Frivilligorganisationer ska ha en naturlig plats i återanpassningen av den dömde, både före och efter frigivningen. Det civila samhället har stor betydelse för att stötta tidigare dömda personers återanpassning. Föreningar bör uppmuntras att finnas med som en del i livet före och efter frigivningen. Avhopparjourer, dit kriminella kan vända sig när de vill lämna sitt kriminella liv, har drivits av bland andra Exit (främst avhoppare från nazistisk miljö), Kriminellas revansch i samhället () och X-CONS. Vi kan inte utgå ifrån att civilsamhället kommer att ställa upp automatiskt om inte de ekonomiska förutsättningarna finns. Avdragsrätt för gåvor återinfördes av KD/M-budgeten och är ett viktigt steg för att stödja civilsamhället ekonomiskt. vill också ge frivilligorganisationer ersättning i förhållande till hur väl de lyckas återanpassa tidigare dömda. har begreppet social impact bonds, sociala utfallskontrakt, etablerats i . Detta innebär att civilsamhället får ekonomisk ersättning från staten i förhållande till hur väl man lyckas med att återanpassa tidigare brottslingar. De fördelar som antas finnas med sociala utfallskontrakt är bland annat incitamentet att nå resultat, samt att privat finansiering kan tillhandahållas för att skapa en infrastruktur för rehabilitering. I är det endast som har ett system med renodlade sociala utfallskontrakt (även om andra sociala investeringar finns), enligt en rapport från Expertgruppen för studier av offentlig ekonomi, , som presenterades 2020. I är målgruppen ung som placeras på HVB-hem eller Sis-hem med bättre skolresultat och färre placeringar hos HVB och Sis-hem. Där konstateras att marknaden är stor och omfattar globalt, men att exemplen i är få. Projektet med utfallskontrakt i var när rapporten skrevs inne på sitt sista år och inga definitiva resultat fanns . Effektutvärderingen behöver gås igenom noggrant, för att avgöra om är ett framgångsrikt exempel eller inte. igenom presenterade partnerföretaget social en utvärdering som indikerade positiva resultat och intervjuer ger också en positiv bild, inte minst gällande skolresultat. Systemet bör prövas på fler platser. Detta bör ges regeringen till känna. beslutade efter motion från , , och Liberalerna att kostnadsutvecklingen och kostnadseffektiviteten inom skulle utvärderas. Detta gjordes mot bakgrund av den kostnadsutveckling som skett inom när myndigheten byggdes ut och säkerheten förbättrades för att hindra rymningar och för att klara av en ökad beläggning. Beläggningen beräknas öka ytterligare när polisen, domstolarna och åklagarna får högre budget, fler tvångsmedel och straffen skärps. Kriminalvården kommer att behöva byggas ut. Det kommer vara förenat med stora kostnader, inte bara därför att fängelser och häkten är dyra, utan för att just svenska fängelser är de dyraste i . Enligt en undersökning från 2014 var svenska fångar sex gånger dyrare än genomsnittet i . har tagit fram mer aktuella siffror. Där framgår att en svensk fånge kostar , medan den siffran är för en fånge i . Trots detta var återfallsfrekvensen densamma för de båda länderna, dvs. Den svenska kriminalvården är bland den absolut dyraste i . var med och tillförde stora anslagsökningar till Kriminalvården i den budget vi gjorde tillsammans med och som gällde . har Kriminalvården delvis ändrade förutsättningar. Därför fanns det skäl att göra en samlad analys av kostnadsutvecklingen inom olika verksamheter. Alliansregeringen tillsatte 2014 utredningen flexibel och effektiv kriminalvård (dir 2014:99), med uppdraget att analysera kostnadseffektiviteten i Kriminalvården samt att föreslå hur det återfallsförebyggande arbetet kan utvecklas och förstärkas, bland annat genom nya former för samverkan med andra myndigheter och aktörer. Utredaren fick i uppdrag att redovisa hur Kriminalvårdens kostnader för anstalt, häkte, frivård respektive transporttjänst har utvecklats . Vidare skulle utredaren analysera om fördelningen av kostnaderna var ändamålsenliga och avspeglade regeringens prioriteringar. En internationell jämförelse skulle göras och framgångsrika internationella exempel på återfallsförebyggande åtgärder studeras. Uppdraget skulle redovisas års utgång. Den rödgröna regeringen lade dock ner utredningen. Vi anser att en sådan utredning skulle vara av stor betydelse och att en sådan därför behöver tillsättas möjligt. Detta tillkännagavs för regeringen förra riksdagsåret. Vi förväntar oss att regeringen genomför detta. Gör det svårare att undkomma dom har cirka 100 brott blivit preskriberade på grund av att personer som blivit dömda helt enkelt struntat i att dyka upp till fängelset för att avtjäna sitt straff. är cirka 700 personer efterlysta på grund av detta. menar att det måste genomföras en rad åtgärder för att bli av med detta problem. Dels bör preskriptionstiden tas bort för utdömda straff eftersom skuldfrågan redan är avgjord, till skillnad från brott utan dom. Dels bör den som inte inställer få betydligt svårare att få villkorlig frigivning, vars automatik vi vill avskaffa. Sköter man sig inte i fängelset ska man inte bli villkorligt frigiven och detsamma bör gälla om man inte inställer sig. För personer med hög risk att avvika bör fotboja vara ett alternativ i väntan på dom. Ett rymningsförbud bör också införas. Inte heller ska man kunna strunta i att infinna sig utan ytterligare påföljd. En utredning bör få i uppdrag att se över dessa åtgärder i ett samlat paket. Fler ska avtjäna straffet i hemlandet anser att utlänningar som döms för brott i som regel ska avtjäna sitt straff i sina hemländer. bör därför prioritera att skriva avtal med andra länder som tillgodoser detta. Det är nödvändigt för att avlasta Kriminalvården både kapacitets- och kostnadsmässigt att underlätta utvisning men andra länders brottslingar är inte heller ansvar. För att avlasta Kriminalvårdens beläggning bör Kriminalvården också få i uppdrag att hyra platser utomlands. Kapaciteten är mycket ansträngd och av de intagna i svenska fängelser är medborgare utomlands. Därför anslår 400 miljoner extra till Kriminalvården för att hyra fängelseplatser utomlands . Förslaget genomförs genom att regeringen uppdrar åt Kriminalvården att sluta avtal med andra länders motsvarighet. Syftet är att stimulera andra länder att vilja låta sina medborgare avtjäna svenska straff i sina hemländer. Avtalen ska bygga på ekonomisk ersättning från den svenska Kriminalvården till det andra landets motsvarighet. Det ska även vara möjligt för Kriminalvården att sluta avtal med tredje land om att avtjäna straff i det landet om det anses lämpligt. Oavsett om avtal träffas med hemland eller tredje land måste givetvis humanitära och rättsliga förhållanden beaktas. Detta bör ges regeringen tillkänna. En viktig del av biståndspolitiken är institutionsbyggande för att stärka rättsstatliga principer och rättsväsendet i de länder som kvalificerar sig för att ta emot bistånd. Ett fungerande rättsväsende där rättsstatliga principer och mänskliga rättigheter respekteras är grundläggande för utveckling och framsteg. Svenska biståndsmedel riktas till att stärka rättsväsendets institutioner i mottagande länder genom att stödja och utveckla andra länders fängelser med syfte att främja en välfungerande kriminalvård samt humanitära villkor i fängelser utomlands. Regeringen bör därför uppdra till Sida och Kriminalvården att gemensamt genomföra den här typen av biståndsprojekt Det finns exempel på den här typen av biståndsprojekt som bedriver i , och det finns även exempel på biståndsprojekt från , och som bland annat handlade om att bygga fängelse i . Detta måste gå hand i hand med utbildning av personal i mänskliga rättigheter och kriminalvård. Dessa projekt följer såldes /Dacs riktlinjer för vad som räknas som bistånd. vill nu se fler liknande projekt men vilka länder som kan vara aktuella måste givetvis utredas. har länge varit kritiska till att svenskt bistånd går till länder och projekt som inte respekterar mänskliga rättigheter. Här kan som exempel från av oss tidigare framförd kritik nämnas bistånd till både och , mottagare som bl.a. förtrycker kristna och homosexuella systematiskt. Det är den här typen av bistånd vi nu vill minska och istället omfördela, bl a till förmån för bistånd som syftar till utveckling av fängelser med bättre humanitära villkor och ett stärkt rättsväsende. Vi använder alltså inte pengar från svenskt humanitärt bistånd för att finansiera detta förslag. Stärkt säkerhet i frivården När konfliktnivåerna i samhället och bland kriminella ökar behöver det vidtas åtgärder som stärker säkerheten för de som arbetar i frivården. De möter människor som på olika sätt är kriminellt belastade. innebär det en större fara än för bara något decennium sedan. 2018 inträffade exempelvis en skjutning vid frivårdens lokaler i . Frivården har inte samma möjligheter som Kriminalvården eller häkten vad gäller exempelvis visitation. Detta anser vi behöver förändras. Frivården behöver lagstöd för att visitera klienter som kommer till lokalerna och möjlighet att installera exempelvis larmbågar eller annan utrustning för att säkerställa att säkerheten håller en acceptabel nivå. Den som väntar på tingsrättsförhandling får träffa Kriminalvården för att göra en personutredning som är ett delunderlag för påföljdsbestämmelsen. Under utredningen händer det att klienten avfärdar tanken på frivård, varefter frivården inte bedömer att denne är lämplig för frivård. Klienten kan under tingsrättsförhandlingen sedan ändra sig och visa sig samarbetsvillig för en frivårdsplacering och får då samhällstjänst, trots att han motarbetat framtagande av en sådan påföljd. Att både motarbeta frivårdens möjligheter och sedan ändå få frivård kan inte vara en framkomlig väg . Detta måste förändras, så att frivårdens utlåtande väger tyngre vid val av påföljd. Detta bör ges regeringen tillkänna. Skånberg (KD)