mot · H802700 · 2020-09-30 00:00:00 — Rimliga förutsättningar för landsbygden ställer sig bakom det som anförs i motionen om att stärka landsbygdsperspektivet vad gäller resor, transportkostnader och infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att sänka skatten på drivmedel och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att avbryta den sänkning av hastighetsgränser som pågår och i stället säkerställa att vägarna är säkra och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om skatt på avstånd och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om bredband och mål för tillgång till snabbt internet i hela och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning för analys av om ersättningarna är tillräckliga för ledningsintrång, i synnerhet för markägare som drabbas av flera intrång, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att lokala utbildningar med anknytning till lokala näringar ska bevaras och utvecklas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vidta åtgärder för att bevara mindre skolor utanför tätorterna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att staten ska bli huvudman för grundskola och gymnasium och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det ska finnas flexibilitet att bedriva delar av undervisningen via internet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stöd för kommersiell service på landsbygden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om lanthandlarnas roll som ombud för statliga bolag och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att statliga myndigheter ska vara tillgängliga på olika digitala plattformar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att höja polisens förmåga till snabba utryckningar även på landsbygden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om stärkt medborgarservice och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att förenkla för byggande i attraktiva lägen på landsbygden, bl.a. genom att se över strandskydd och riksintressen, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om regeringen ska tillsätta en bred utredning om bostadsbyggande på landsbygden och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skapa generellt goda villkor för företagande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att samtliga myndigheter och bolag som har uppdrag att främja näringsliv och arbetstillfällen bör få i uppdrag att beakta landsbygdsperspektivet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska se över hur tillståndsprövningen kan göras effektivare och hur länsstyrelsernas tillståndsprocesser kan harmoniseras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regionalisera fastighetsskatten för industrifastigheter och elproduktionsenheter så att respektive region i stället för staten får behålla dessa skatteintäkter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att renodla kommuners och regioners kärnuppdrag inom välfärd och infrastruktur och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att främja svenska producenter inom EU-samarbetet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i förhandlingar inom EU ska sträva efter att reglerna inom EU:s gemensamma jordbrukspolitik blir väl anpassade till och skapar större frihetsgrader för det svenska jordbruket och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen ska verka inom EU för att ska få rätt att ge stöd för djurskyddsåtgärder som följer av särkrav i svensk lagstiftning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att svenska jordbrukares konkurrensförutsättningar måste harmoniseras med konkurrenternas i andra medlemsstater i EU och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ge fler myndigheter ett främjandeuppdrag gällande det svenska jordbruket och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den offentliga upphandlingen av livsmedel ska prioritera lokalproducerat och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att värna skogsägarnas äganderätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att öppna upp för gårdsförsäljning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att skogen är en nationell angelägenhet som ska värnas från EU:s inflytande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den i samverkan med andra skogrika länder, i synnerhet , bör verka för att anpassas för skogrika länder och ges parallell status till för biologisk mångfald och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om en utredning av lagstiftningens relevans mot bakgrund av bl.a. den ackumulerade påverkan på rennäringen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att EU inte ska tillåtas diktera svensk viltförvaltning och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att överföra ansvar från till en renodlad myndighet för jakt- och viltfrågor med geografisk förankring i områden där jakt och viltvård är viktiga verksamheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för att återtar beslutsmakten gällande de frågor som ryms inom art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det sammantagna rovdjurstrycket måste hållas på rimliga nivåer i hela landet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att offentliga institutioner ska prioritera fisk som fångats i svenska vatten vid upphandling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att verka för att svenskt fiske ökar inom ramen för tilldelade kvoter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att vidta åtgärder för att minska antalet sälar och skarvar och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda hur regelverket beträffande krav vid tillståndsprövningen för torvtäkter fungerar samt hur det kan förändras så att fler tillstånd beviljas än vad som varit fallet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen inom bör hantera torv som ett förnybart material samt internationellt verka för att detta accepteras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om inrättandet av en allemansrättsbalk och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att speciell hänsyn ska tas till hästnäringen, inte minst på landsbygden och att berörda myndigheter ska främja dess utveckling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att mark ska kunna undantas från brukande endast efter mycket noggrann prövning och att beslut som innebär brukandebegränsningar självklart ska kunna överklagas från markägarens sida och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om turismens betydelse och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om incitament för gruvnäringen och tillkännager detta för regeringen. Det finns ingen definierad gräns mellan storstaden och landsbygden. Det finns inte heller någon enhetlig landsbygd i utan olika grader av landsbygd. I en större skala kan sägas att hela består av bygder med en eller flera större orter, omgivna av vad som kan kallas ”kringland”. De större orterna och landet kring dem är beroende av varandra, med industrier, butiker och service i centralorterna, med många boende samt också näringar som jord- och skogsbruk utanför dessa. Många personer pendlar mellan bostad utanför centralorterna till arbete, skola, vänner och fritidssysselsättningar på annan plats. De tre storstäderna skiljer sig från denna princip. Där är en mycket stor del av kommunens befolkning bosatt i själva staden, det kringliggande området domineras i sin tur av förorter. Människors behov skiljer sig mellan storstäderna och resten av vårt land. Det förtjänar att understrykas att med detta synsätt så bor långt över hälften av befolkning på landsbygden. Ändå tycks frågor som är helt grundläggande för denna landsbygd i vid bemärkelse inte prioriteras av . Det är emellertid politikens uppgift att skapa förutsättningar att bo och försörja sig i landets samtliga delar. I annat fall hänger inte samman som nation. En stor del av de städer som utgör centrum i olika bygder utgör bas för tung industri, ofta inom de stora exportsektorerna baserade på skog, metallurgi och verkstadsindustri. Goda förutsättningar för industrin, inte minst den elberoende, är därför väsentliga för hela utveckling. Under större delen av var den trygga tillgången till elektricitet en av vår industris största tillgångar, först baserad på vattenkraft, senare även på kärnkraft. Nuvarande regering, liksom flera borgerliga regeringar under tryck från , har istället gjort sitt yttersta för att försvåra för kärnkraften. Resultatet är att det geografiskt sett från och med och söderut i landet inte längre finns säker tillgång till icke fossil el och att konkurrenskraften för tung industri här är allvarligt skadad. Att denna utarmning fortsätter, trots att den från politiskt håll förespråkade övergången till en elektrifierad fordonsflotta förväntas öka elbehovet kraftigt, är en ansvarslös politik för landet i sin helhet och en hänsynslös politik mot utanför storstäderna. Debatten kring den egentliga landsbygden handlar i många fall om att och regional service ska kvarstå. Detta är viktigt. Från sida arbetas för att rädda skolor och dagligvaruhandel på landsbygden. Men debatten måste i högre grad än vad som är fallet handla om enskilda medborgares och småföretagares villkor. På den egentliga landsbygden är nära nog all ekonomisk verksamhet att föredra framför ingen verksamhet. Få entreprenörer förekommer på landsbygden. De som har sin verksamhet där behöver samhällets stöd och uppmuntran. Då landsbygdens förutsättningar tas upp, bör det därför till stor del handla om att enskilda personer och företag behöver uppmuntras i sina utvecklingsplaner snarare än att ständigt bromsas. Om myndigheter bromsar företagsidéer tills entreprenören tröttnar, eller om vackra miljöer för boende eller sommarstugor inte tillåts utnyttjas, då kommer landsbygden inte att utvecklas positivt. Att ändra på detta handlar till stor del om att reformera regler och myndigheters tillämpning av dessa. Denna motion berör dessa frågor. Den samlar ett antal av partiets tankar och förslag som handlar om landsbygd. Många av resonemangen och förslagen återfinns i andra av partiets motioner, där mer detaljer förekommer. Fungerande transporter på landsbygden Ett mycket grundläggande och ofta förbisett samhällsbehov är transporter. I har spårvagns- och tunnelbaneperspektivet varit allenarådande , medan den som kör bil för det mesta pekas ut som ett problem. Effektiva transporter, inklusive med bil, är av grundläggande vikt för att utanför storstäderna ska utvecklas. Landsbygdsperspektivet måste stärkas vad gäller transportkostnader och infrastruktur. Skatten på bränsle för privatbilism liknar inget annat i . Den som tankar bensin eller diesel betalar mer än hundra procents påslag i skatt och skatten räknas upp per automatik. Strävan bör vara att skatten på bränsle sänks. är det viktigt att staten uppmuntrar tekniska framsteg för inhemsk produktion av biobränsle. Vad gäller infrastruktur prioriteras förbindelser mellan storstäderna, medan det finmaskiga nätet av väg och järnväg som håller ihop negligeras. Denna utveckling måste brytas. Sänkningar av hastighetsgränser införs på många håll med regeringens goda minne. Inte sällan motiveras detta som en trafiksäkerhetshöjande åtgärd. Det är rimligare att åtgärda eftersatt vägunderhåll och att utföra andra säkerhetshöjande åtgärder. Sänkta hastighetsbegränsningar ökar pendlingstiden och minskar den radie utanför centralorterna inom vilken unga familjer är beredda att bosätta sig. Detta är särskilt påtagligt i landets mest glesbefolkade regioner som präglas av långa avstånd. Säkrare vägar ska eftersträvas snarare än sänkta hastighetsgränser. Den sänkning av hastighetsgränser som pågår på stora delar av landets landsvägar bör avbrytas och de tidigare hastighetsgränserna bör i de allra flesta fall återställas. Problemet förstärks av den bilfientliga omformning av centralorterna som många kommuner genomför för att medborgarna ska välja andra kommunikationsmedel än bil. Ett fungerande vardagsliv för medborgarna ska väga tyngre. Bilen är och kommer i överskådlig framtid att vara en förutsättning för att bo och verka på landsbygden. Där järnväg finns och spårbundna gods- och persontransporter är möjliga begränsas dessa ofta av att järnvägarna är av en föråldrad standard. De svenska spårbundna transporterna är därför långsammare än vad som skulle vara möjligt med en modern nationell järnvägsinfrastruktur. Detta har en hämmande inverkan på näringslivet som är beroende av snabba och effektiva transporter. Större transportnytta, inte minst för företag och boende på landsbygden, nås genom att göra satsningar på upprustningar i hela landet. Detta snarare än genom satsningar på dyra höghastighetsbanor där kommunikationerna redan fungerar som bäst. Vidare är inrikesflyget hotat. I stora delar av landet utgör flygtrafiken den enda möjligheten att på ett snabbt och kostnadseffektivt sätt transportera sig till och från orten. Företag som är i behov av inhyrda experter eller sjukhus som lånar in spetskompetens hör till de som drabbas hårt om restiderna avsevärt förlängs. Detsamma gäller exempelvis kommunala tjänstemän som reser till och från utbildningar och konferenser. I de värsta fallen kan en resa som i normalfallet hade skett ta uppemot om det inte är möjligt att resa med flyg. I ett land som präglas av långa avstånd har flyget en given plats. Tillförlitliga och kostnadseffektiva transporter är nödvändiga för att stärka företagens konkurrenskraft och tillväxt i hela landet. Utan fungerande transporter kan företag inte leverera varor till sina kunder, inte erhålla komponenter från leverantörer och enbart rekrytera medarbetare och annan kompetens från den omedelbara närheten. Därför utgör regeringens signaler om införande av kilometerskatt och kraftigt försämrade reseavdrag exempel på landsbygdsfientliga förslag som ifall de realiseras kommer att slå hårt mot boende och företag i landsbygd. De föreslagna skatterna beskattar inte faktiska utsläpp utan är utformade så att avstånd beskattas oaktat tekniska utsläppsbegränsande landvinningar, varför incitament att sänka de miljöpåverkande utsläppen helt saknas. I ett till ytan stort land med långa avstånd och gles järnvägsinfrastruktur utgör vägtransporter med personbil, buss och lastbil alltjämt de enda realistiska transportmedlen för många av landets företag och invånare varför dessa skatter upplevs som syftande till att begränsa landsbygdsbors frihet och möjlighet till ett aktivt liv. För många personer som bor på landsbygden innebär ett reseavdrag som inte motsvarar resekostnaden att det är mycket kostsamt att pendla till och från sitt arbete. En försämring av reseavdraget skulle kunna få som konsekvens att det blir så kostsamt att arbetspendla att människor tvingas att avsluta sin anställning eller flytta. Det är också viktigt att inse att ett reseavdrag till och från arbetet inte kan kompensera ett högt bränslepris. Den som bor utanför större ort reser inte enbart till arbetet utan kör även barn och sig själv till fritidsaktiviteter och vänner. Transportkostnaden med bil måste vara rimlig för landsbygdsbor även bortsett från resor knutna till arbetet. För företag i landsbygd som upplever svårigheter med kompetensförsörjning och rekrytering kan denna problematik komma att allvarligt förvärras. Läggs de ökade kostnaderna för transporter genom ett införande av en kilometerskatt till, så kan företagsnedläggningar bli en konsekvens. Flygskatten har redan fått negativa effekter för flyget och flyglinjer har lagts ner. Kostnaderna för företag som anlitar exempelvis konsulter eller skickar anställda på utbildningar på annan ort ökar kraftigt när restiderna i vissa fall flerdubblas. Reseavdrag och skatter på resande och transporter ska vara utformade så att människor och företag ska kunna bo och verka i landsbygder och incitament för nyttjande av renare och mindre miljöskadliga tekniker får inte saknas. Tillgång till en snabb internetuppkoppling möjliggör för företag och anställda att verka respektive bo på landsbygden. Näringsverksamhet blir också alltmer beroende av snabb och stabil internetuppkoppling, inte minst i takt med att många moment och tjänster automatiseras. På så sätt är bredband och it-uppkoppling en konkurrensfaktor för arbetstillfällen, kompetens och tillväxt, men det har även betydelse för privatpersoner. Beroendet av internetuppkoppling påverkar människors fritid där både underhållning och omvärldsrapportering fortsatt flyttar över till internetbaserade medier. Detta gör internettillgänglighet ytterst till en demokratifråga. Ett där alla medborgare inte har samma chans att delta i samhällsdebatten eller tillgång till information riskerar att ytterligare öka polarisering mellan landsbygd och stad. Infrastruktur handlar inte endast om transportmöjligheter utan omfattar även teknisk infrastruktur för kommunikation såsom bredband. Behovet av tillgång till god infrastruktur för kommunikation blir allt viktigare både för näringslivet och för den enskilda medborgaren. är glesbygden kraftigt överrepresenterad bland de kvarvarande som ännu inte kan erbjudas tillgång till snabbt internet, vilket är bekymmersamt. Beaktas dessutom det faktum att en lång rad industriella maskiner och arbetsfordon arbetar uppkopplat mot exempelvis tillverkare och beställare eller att nästa generations personbilar kommer att kommunicera trådlöst i realtid med olika databaser, då står det klart att täckningsgraden måste bli högre för att möjliggöra ett liv på lika villkor i hela landet. Bredbandsutbyggnaden ska därför ske i en hög takt. Det som framkom i slutbetänkande om att av befolkningen ska ha tillgång till snabbt internet , är en önskvärd målsättning för att möjliggöra för landsbygder att leva och utvecklas. Konsekvenserna av breda ledningsgator för luftburna högspänningsledningar kan bli stora för en enskild markägare med sämre arrondering, förlorad virkesproduktion och ökad risk för stormskador. Effekterna av ledningsintrång på fastigheter bör i största möjliga mån minimeras. Nedgrävning av kraftledningar bör därför prioriteras framför luftledningar när så är möjligt och även kombineras med annan infrastruktur när det är möjligt. Intrånget blir därmed betydligt mindre. Samråd bör också ske med markägaren om hur man kan minimera intrången. En utredning bör tillsättas för att analysera om ersättningarna är tillräckliga, i synnerhet för markägare som drabbas av flera intrång. Om villkor och ersättningsnivåer är rimliga kan det antas att det sker färre överklaganden, något som också gynnar tempot för utbyggnaden av elnätet. Skolor och serviceinrättningar är avgörande för möjligheterna att bo och verka på landsbygden. I annat fall finns risk för att bygder kommer in i en negativ spiral där till exempel en nedlagd skola leder till utflyttning och till att befolkningsunderlaget minskar, vilket i sin tur leder till att andra serviceinrättningar kan tvingas lägga ned. Den negativa spiralen behöver hindras på flera sätt. Det ska vara möjligt att utbilda sig i landets olika delar. Det är en rättighet att inte vara tvungen att flytta till en storstad för att utbilda sig. Lokala utbildningsenheter är även viktiga för lokal och regional kompetensförsörjning och för ortens självförtroende. Ambitionen innebär inte med nödvändighet fler högskolor, men lokala utbildningar med anknytning till lokala näringar ska bevaras och utvecklas, gärna i direkt samarbete med företagen. Mindre högskolor utanför storstäderna kan med fördel samarbeta djupare administrativt och på andra sätt med större högskolor och universitet, och detta bör underlättas. Vad gäller måste samhället göra sitt yttersta för att bevara mindre skolor utanför tätorterna. På så vis motverkar man också ”stordrift” när ett stort antal elever koncentreras till samma skola, ofta med långa resvägar som följd. Det förbises ofta att det är lika genomförbart att skjutsa barn från tätorternas ytterområden till en landsbygdsskola som tvärtom. Mindre skolor kan utgöra en bra och trygg miljö för barnen och skolor på landsbygden bidrar till en levande landsbygd. Staten ska bli huvudman för grundskola och gymnasium. Staten kan ta ett regionalt ansvar på ett annat och effektivare sätt än vad kommunerna kan. På kort sikt bör kommunerna lyssna på medborgarna i större utsträckning och inte lägga ner skolor. Möjligheten till fjärrundervisning välkomnas som ett sätt att rädda skolor i glesbygd som hotas av nedläggning. Det är bra att en skola kan anlita en ämnesbehörig lärare via fjärrundervisning i det fall skolan inte har lyckats rekrytera någon med ämnesbehörighet, och en ökad flexibilitet i kunskapsinhämtningen för bevarandet av skolor i glesbygden är positivt. Stöd för kommersiell service på landsbygden Sambandet mellan en fungerande kommersiell service och förutsättningarna för att bo och verka i glesbygd bör betonas. Det kan handla om livsmedelsbutiker, bensinstationer och fackhandel med mera. Livsmedelsbutiker i glesbygd är mycket viktiga för bygden. Där tillhandahålls inte enbart livsmedel utan även andra tjänster. De kan utgöra ombud för apotek, systembolag och utlämningsställe för post. Av den anledningen är det även positivt med den höjning av stödet för kommersiell service i sårbar glesbygd som tidigare beslutat om. Denna typ av stöd måste dock utvärderas och följas upp av ansvarig myndighet för att säkerställa att det har avsedd effekt och att nivåerna är tillräckliga för att nå de önskade målen. En uppföljning och utvärdering måste visa på om det finns en möjlighet att skala ner stödet där behovet inte längre föreligger. En utvärdering måste också beakta om förutsättningarna ändras eller är på väg att ändras genom att exempelvis statliga bolag säljs ut eller planeras säljas ut eller att en ökad del av till exempel tjänster och försäljning flyttas till e‑handel som kräver paketutlämning. Ytterligare en aspekt som måste vägas in i en sådan utvärdering är om hänsyn behöver tas till nya kostnader som tillkommit eller väntas tillkomma som en följd av påtvingade investeringar med anledning av nya lagar och EU-regler. Lanthandlarnas roll som ombud för statliga bolag Dagligvarubutiker i landets glesbefolkade delar fyller en viktig funktion. Förutom den uppenbara roll som lanthandeln har för människor att få ihop livspusslet, är den också en social mötesplats.