mot · H802387 · 2020-09-24 00:00:00 — Segregationen och ojämlikheten är som mest tydliga i relation till diskrimineringsgrunderna etnisk tillhörighet, nationellt ursprung eller hudfärg samt religion eller annan trosuppfattning. Om vi ska kunna motverka diskriminering och ojämlikhet i samhället krävs kunskap om olika gruppers utsatthet. Jämlikhetsdata kan ge oss mer av sådan kunskap. anser därför att bör upprätta jämlikhetsdata. Insamlingen av data ska bygga på samtycke, frivillighet och anonymitet och skulle kunna hanteras av SCB. Regeringen ska återkomma med förslag om att upprätta jämlikhetsdata som bygger på samtliga diskrimineringsgrunder. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. meddelade regeringen att den uppdrar åt Delegationen mot segregation (Delmos) och () att utveckla ett rikstäckande index som belyser hur olika områden förhåller sig till varandra avseende socioekonomisk status. SCB:s områdesindelning för statistisk uppföljning av socioekonomiska förhållanden ska vara utgångspunkt och indexet ska baseras på relevanta statistiska indikatorer som vägs samman till ett sammanhållet index. ska SCB inkludera indexet i databasen för integration. välkomnar detta beslut och ser att initiativet kan bidra till att ta fram den typ av kunskap som behövs för att motverka segregation och rasism. 4.3 Prioritera upp hatbrott anser att arbetet mot hatbrott måste stärkas. Hatbrott är ett angrepp mot de grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna och ett uttryck för bristande respekt för människors lika värde. Arbetet mot hatbrott och lagstiftningen på området är därför oerhört viktiga för att alla människor ska kunna delta i samhället på samma villkor utan att utsättas för brottsliga handlingar. Det finns inget enskilt brott som heter hatbrott. Hatbrott är i stället ett samlingsbegrepp för brott där gärningspersonens motiv för brottet är hat mot enskilda personers eller en grupp av människors förmodade etnicitet, nationella ursprung eller sexuella läggning m.m. Ett hatbrott kan således vara allt från mord till exempelvis kränkande klotter på en husvägg. Främlingsfientlighet och rasism är det absolut vanligaste motivet till hatbrott, följt av hatbrott som begås p.g.a. homofobi. Det öppna samhället bygger på demokrati, frihet och respekt för alla människors rätt att forma sina liv så länge man inte inkräktar på sina medmänniskors frihet. Våld och förföljelse av människor kan aldrig accepteras och måste bekämpas oavsett vilka som är de bakomliggande motiven. Det är av stor vikt att vi har ett samhälle som förmår att slå fast att ett brott har begåtts och som på allvar vidtar åtgärder både för att förebygga antalet brott och för att förbättra rättsväsendets hantering när det skett ett hatbrott. anser mot denna bakgrund att arbetet mot hatbrott bör prioriteras upp av och övriga rättsvårdande myndigheter. Vi menar att regeringen i regleringsbrev till rättsvårdande myndigheter bör prioritera upp bekämpningen av rasistiska, främlingsfientliga och homofobiska brott, inklusive diskrimineringsbrott. Regeringen ska i regleringsbrev till rättsvårdande myndigheter prioritera upp bekämpningen av rasistiska, främlingsfientliga och homofobiska brott, inklusive diskrimineringsbrott. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Vår politik för att motverka hatbrott beskrivs närmare i motionen Hatbrott (2017/18:3881). I motionen En modern samepolitik (2020/21:166) lyfter vi också särskilda insatser för att motverka hatbrott mot samer. 4.4 Stärk lagstiftningen kring hets mot folkgrupp Lagstiftningen kring hets mot folkgrupp behöver ses över för att säkerställa att hets och terror mot folkgrupper inte kan passera ostraffat. De senaste årens upptrappade aktivitet från nazister är ett hot mot hela samhället, även om deras direkta angrepp riktar sig mot vissa individer och grupper. Det är ingen slump att nazisterna marscherar i närheten av synagogor, på Förintelsens minnesdag eller under judiska högtider. Även grupper med vidriga åsikter har dock mötesfrihet, och det är centralt för vår demokrati. Det finns dock anledning att överväga mindre ändringar i lagen om hets mot folkgrupp för att komma åt just det organiserade hotfulla budskap som en samling marscherande nazister ger uttryck för när de samlas under sina fanor. Vi ser att polisen dessutom behöver mer kunskap om såväl religion som högtider och symboliskt viktiga platser för att kunna identifiera brott och för att kunna ge korrekta demonstrationstillstånd. Våra förslag på hur ska stärka sin kompetens på detta område presenteras i motionen Bättre förutsättningar för polisens arbete (2020/21:91). För att någon ska kunna dömas för hets mot folkgrupp krävs att personen sprider ett uttalande eller annat meddelande som hotar eller uttrycker missaktning för en folkgrupp eller annan grupp av personer. För att brottsrekvisiten ska fånga in fler av de situationer där en grupp människor känner sig hotade p.g.a. t.ex. sitt etniska ursprung eller sin religion krävs att lagrummet ses över. vill se över om det är möjligt att brottet även skulle kunna omfatta den kontext och den tid och plats som ett meddelande eller uttalande framförs i på en allmän plats. På så sätt skulle en helhetsbedömning kunna göras så att brottet kan fånga in t.ex. marscherande nazister utan att dessa bär öppet nazistiska symboler på sig eller skriker slagord. En sådan helhetsbedömning skulle t.ex. kunna beakta att alla deltagare är klädda i likadana uniformsliknande kläder, att alla bär skyddssköldar och att organisationen är öppet nazistisk eller annars har ett våldsbejakande antidemokratiskt budskap som de marscherar förbi en synagoga. presenterades utredningen symboler – Praxisgenomgång och analys (SOU 2019:27) av regeringen. Utredningen hade i uppdrag att se över den straffrättsliga regleringen i fråga om rasistiska och liknande symboler och vid behov föreslå förändringar. En genomgång har gjorts av domstolarnas praxis på området . Cirka 130 domar har studerats varav ett femtontal avser tryck- eller yttrandefrihetsbrottet hets mot folkgrupp. Utredningen har även gått igenom ca 120 beslut av JK rörande symboler. Med undantag för rena bevisfrågor, t.ex. om den tilltalade spridit en viss symbol, har de allra flesta åtal för spridande av rasistiska och liknande symboler lett till fällande dom. Utredningen gör därför bedömningen att den nuvarande regleringen är ändamålsenligt utformad. Någon ändring av bestämmelserna om hets mot folkgrupp eller något förbud mot användningen av vissa symboler föreslås därför inte i utredningen. vill se en ny utredning av lagstiftningen om hets mot folkgrupp som har ett bredare fokus än enbart rasistiska eller liknande symboler. Utredningen bör få i uppdrag att se över om det är möjligt att brottet hets mot folkgrupp även kan omfatta kontexten som ett meddelande framförs i. En sådan ändring kan komma att innebära att det krävs ändringar av TF och YGL. Regeringen ska tillsätta en utredning av lagstiftningen om hets mot folkgrupp enligt beskrivningen ovan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Diskriminering är ett stort strukturellt problem som hindrar människor från att bli delaktiga i samhället fullt ut. För att komma till rätta med diskrimineringen krävs ett systematiskt och långsiktigt arbete. Det måste vara kostsamt att diskriminera, men även förebyggande åtgärder och insatser för att beivra diskriminering behövs. Det kanske mest effektiva sättet att mäta diskriminering är att göra s.k. korrespondenstest, dvs. att skicka i väg två identiska jobbansökningar där bara namnet skiljer sig åt. Resultatet av sådana tester i är skrämmande. Sammantaget har en person med ett svenskklingande namn större chans att bli kallad på intervju än en person med Mellanöstern- eller nordafrikanskklingande namn. I en del studier är skillnaden . En avhandling från , publicerad 2017, visar hur arbetssökande också bedöms olika vid anställningsintervjuer beroende på bakgrund. Studien visar att de som har utländsk bakgrund i större utsträckning får frågor om hur de kommer att passa in i arbetsgruppen, medan personer med ”svensk” bakgrund får frågor om sin kompetens och sina färdigheter. Avhandlingen visar också att dessa effekter kan minskas genom mer systematiserade och strukturerade rekryteringsprocesser som fokuserar på kunskaper och kompetenser. Diskrimineringen är som störst i yrken med låga kvalifikationskrav. Diskriminering är djupt orättvist. Dessutom är det ineffektivt. Diskriminering leder till att matchningen försämras genom att arbetsgivare ratar arbetssökande p.g.a. egenskaper som är helt irrelevanta för det arbete som ska utföras. Diskriminering sker inte bara i arbetslivet utan i hela samhället och är en konsekvens av fördomar och rasism. För att komma åt diskrimineringens rötter måste man göra upp med fördomar och bekämpa rasismen. Högerpartiernas recept på nyanländas etablering på arbetsmarknaden och inkludering i samhället handlar om att sänka lönerna och rikta udden mot dem som sökt sig till . De bärande idéerna är att de nyanlända endast kan få enklare arbeten med låg ersättning och att de själva måste anstränga sig mer för att komma in i samhället. Majoritetsbefolkningen har inget ansvar och den diskriminering som nyanlända och utrikes födda utsätts för har ingen plats i denna världsbild. Därför har den allmänna debatten dominerats av resonemang om s.k. enkla jobb, dvs. tunga arbeten med låg produktivitet och låg lönenivå. menar att denna debatt leder till fel lösningar på felformulerade problem. behöver fler jobb och förbättrad produktivitet inom olika sektorer, inte fler låglönejobb. Och det behövs ett stopp för diskriminering. vill ta kraftfulla tag mot diskrimineringen i samhället. Diskrimineringsfrågor är komplexa. Det är ofta svårt att bevisa att diskriminering förekommit och svårt att motverka den. Därför vill tillsätta en kriskommission mot diskriminering som kan arbeta för en samlad lösning på försörjningsbehov och mot strukturell diskriminering. En sådan kommission bör ta till vara den omfattande akademiska kunskapen om diskrimineringsfrågor och arbetsmiljöfrågor och lämna förslag på en konkret och framsynt politik för att säkra de långsiktiga försörjningsbehoven på arbetsmarknaden med särskilt fokus på de sektorer som är ett direkt offentligt ansvar. En sådan kommission bör även se över straffsatser och skadeståndsnivåer i diskrimineringsärenden. Regeringen ska tillsätta en kriskommission mot diskriminering. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 5 Rasism inom poliskåren och väktarbolagen Åtskilliga rasistiska händelser har uppmärksammats inom poliskåren . Bland annat när namnen ”” och Neger Niggersson” användes i polisutbildningen. Och när medarbetare inom , i en film de själva spelat in och använde som bevismaterial i en rättegång, har följande samtal: – Jag håller med han gubben på Ica i : ”Ni har kommit till fel kommun, blattejävlar.” – Den lille jävla apajäveln. Ska jag göra han steril när jag får tag på honom? – Ja, han ska ha så duktigt med stryk så han inte kan stå på benen. De två poliserna fick fem dagars löneavdrag. I samband med ett uppmärksammat ingripande av ordningsvakter, där en höggravid afrosvensk kvinna tvingades av tunnelbanan under våldsamma former gjorde en unik kartläggning av svenska vaktbolag. De hittade över 170 personer inom vaktbolagen med kopplingar till högerextremism. Rasism inom de aktörer som ska upprätthålla lag och ordning är fullkomligt oacceptabelt. När det uttrycks på detta öppna sätt måste det få tydliga konsekvenser. De som ska upprätthålla lagen kan aldrig få komma undan med att bryta mot den. Utöver de uppenbara kränkningar av människor och deras värdighet som rasismen innebär skadar den förtroendet för polisen och ordningsvakterna samt för samhället i stort, vilket leder till ökad misstänksamhet och i många fall en minskad benägenhet att anmäla brott eller alls ha kontakt med ordningsmakten. politik för att utveckla polisens arbete, bl.a. genom att motarbeta rasismen inom poliskåren beskrivs närmare i motionen Bättre förutsättningar för polisens arbete (2020/21:91). Etnisk profilering – att använda etnisk tillhörighet, hudfärg eller religion som ett urvalskriterium, exempelvis när polisen eller tullen väljer vem som ska stoppas vid en kontroll – har sina rötter i rasistiska föreställningar och strukturer. I har förekomsten uppmärksammats genom flera allvarliga händelser. Bland annat i samband med upploppen i , Skånepolisens register över romer samt REVA-kontrollerna. Etnisk profilering är olagligt och strider mot både och grundlagen. Utöver att det är kränkande för de personer som drabbas direkt, skadar det även samhället i stort genom att tilliten till polisen raseras och att spänningar och motsättningar i samhället späs på ytterligare. Internationell forskning visar dessutom att etnisk profilering är en ineffektiv metod för att lösa brott och drabbar väldigt många oskyldiga människor som inte begått något brott. Kriminologen har på uppdrag av Civil Rights Defenders genomfört en studie som undersöker förekomsten av etnisk profilering i . Enligt studien är det vanligt att vissa grupper stoppas av polisen p.g.a. etnicitet. De som intervjuats i studien berättar om hur de framför allt stoppas i vardagliga situationer, när de kör bil, korsar gränser eller rör sig i offentliga miljöer. Att ofta stoppas av polisen skapar en känsla av att utan orsak behandlas som potentiell förövare. De intervjuade beskriver även hur de ibland misstänkliggörs när de själva är brottsoffer. Enligt studien möter polisen anklagelser om etnisk profilering med huvudsakligen tre argument. För det första att det finns ruttna äpplen inom kåren, liksom i övriga samhället. Därmed görs etnisk profilering till enskilda händelser och inget representativt för kåren. För det andra förstås vissa sysslor, exempelvis utlänningskontroller, som ofrånkomligt etniskt profilerande. Det krävs alltså ett urval utifrån etnicitet för att genomföra arbetet, enligt argumentet. Det tredje argumentet är kopplat till plats. Enligt det är vissa bostadsområden, där människor som rasifieras lever, mer brottsutsatta än andra. Det förklarar varför etniska minoriteter och grupper som rasifieras oftare stoppas av polisen. De argument som polisen lägger fram förklarar inte all den etniska profilering som beskrivs i studien. Inte heller andra medialt uppmärksammade fall. menar att polisen måste ta etnisk profilering på större allvar och se det som ett strukturellt problem som behöver lösas genom att t.ex. se över och ändra arbetsmetoder. politik för att motverka etnisk profilering beskrivs närmare i motionerna Bättre förutsättningar för polisens arbete (2020/21:91) och Stoppa skjutningarna och öka tryggheten i socialt utsatta områden (2020/21:92). Regeringen ska tillsätta en granskning av polisens arbete och ge i uppdrag att utveckla nya arbetsmetoder för att undvika diskriminering. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. anser att personer som drabbats av diskriminering från polisen bör kunna få upprättelse. För detta krävs att diskrimineringslagen ändras så att även polisens åtgärder omfattas av lagen. På så vis kan problematiken synliggöras och åtgärdas. De som utsätts för etnisk profilering behöver känna att samhället står på deras sida och att polisen kan agera felaktigt och erkänna det. Regeringen ska göra en översyn av diskrimineringslagen i syfte att se över möjligheten att låta diskrimineringslagen omfatta polisiära ingripanden. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 6 Erkännande av roll i den transatlantiska slavhandeln Genom att förstå och erkänna rasismens historiska koppling till kolonialismen förstår vi bättre den rasism som finns i samhället . roll i den transatlantiska slavhandeln är något som knappt berörs i skolböcker. På universitet och högskolor behandlas ämnet sparsamt och det finns mycket lite forskning på området. Frågan har dock börjat diskuteras i samband med de omfattande protester och demonstrationer mot rasism som vi sett världen över . Bland annat till följd av att de 15 medlemsstaterna i Karibiska gemenskapen (Caricom) krävt en ursäkt från , och flera andra länder, för vår inblandning i slavhandeln. Kravet kommer från en kommission som inrättades av Caricom och som ställer krav på gottgörelse för grymheter . spelade en liten men aktiv roll i den internationella slavhandeln. Svenska fartyg transporterade förslavade människor från den afrikanska kontinenten till den svenska kolonin , som var en blomstrande västindisk frihamn för kommers med slavar och andra handelsvaror. dominerade världshandeln med järn, den metall som användes för att tillverka vapen, bojor, kedjor, verktyg och jordbruksredskap och som därför var central i slavekonomin. Det hölls också slavauktioner på ön, vilket gav skattepengar till svenska kronan. Enligt Caricoms gottgörelsekommission profiterade och det svenska kungahuset på slaveriet. Därför kräver de en ursäkt från den och kungafamiljen till folken i . instämmer i att bör be om ursäkt för vår roll i den transatlantiska slavhandeln, och att det bör ske genom framtagandet av en vitbok. En vitbok bidrar till att synliggöra de brott och övergrepp som begåtts och öka kunskapen kring slaveriets historia och dess betydelse för rasismen . Regeringen ska ta initiativ till en vitbok kring roll i den transatlantiska slavhandeln samt med utgångspunkt i denna förbereda en ursäkt för de handlingar som begåtts. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. För att synliggöra roll och ansvar bör – dagen då den siste afrikanen i svensk ägo frigavs på den dåvarande svenska kolonin – göras till en nationell minnesdag för att hedra offren för den svenska transatlantiska slavhandeln. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna.