mot · H8022997 · 2020-10-06 00:00:00 — Patientsäkerheten riskerar att hotas om man redan vid behandlingens början utgår ifrån att det är ett visst läkemedel som ska bota eller lindra sjukdomen. För att motverka liberaliseringsströmningarna är det viktigt med målgruppsanpassade och forskningsbaserade informationsinsatser för att öka kunskapen om cannabis negativa effekter på hälsa och social utveckling. Under den första ANDT-strategin som initierades av inrättades projektet – storstädernas satsning mot cannabis som pågick . Inom projektet samverkade de tre storstäderna utifrån syftet att motverka den höga cannabisanvändningen i storstäderna och en liberal attityd till cannabis. Insatser genomfördes i samverkan med bland annat relevanta verksamheter inom stadsdelarna, länsstyrelserna, dåvarande , akademin, polis och sjukvården för att stärka och utveckla både det drogförebyggande och det rehabiliterande arbetet. Arbetet resulterade i en större tydlighet i de metoder som används och pekat ut en del problem vilket ger möjligheter till vidareutveckling av insatser och en förbättrad implementering lokalt. anser att ett liknande nationellt projekt bör vara en del av den kommande ANDTS-strategin för att stärka och samordna det cannabispreventiva arbetet. Projektet bör rymmas inom det föreslagna ANDTS-kompetenscentrets samordningsuppdrag. Anmälningarna till Inspektionen för vård och omsorg, , som rör överförskrivningar av narkotiska läkemedel har ökat . Det handlar bland annat om värktabletter och lugnande mediciner. Det förekommer att personer går till flera olika läkare för att få narkotikaklassade läkemedel utskrivna. Eftersom läkarna inte alltid kan se varandras förskrivningar är det svårt att kontrollera och förhindra denna överförskrivning av narkotiska läkemedel. tog 2011 initiativ till en nationell läkemedelslista för att ge patienten, vårdgivare och apoteken fullständig information om förskrivna läkemedel. Regeringens införande har tagit tid, och corona-pandemin har försenat processen ytterligare, men kommer den på plats. Den nationella läkemedelslistan kan bidra till förbättrad kontroll och reglering av förskrivning av narkotiska läkemedel. kommer noga följa frågan. är positiva till utbyggnaden av sprututbytesprogrammet då det har dokumenterad effekt på riskbeteenden, det vill säga att de som söker sig till sprututbytet i mindre utsträckning delar använda verktyg med varandra. Detta är viktigt inte minst eftersom ny smitta av t.ex. hepatit C vanligtvis sker efter injiceringsdebut. Genom att minska smittspridningen av framför allt hepatit C och hiv kan unga människor skyddas från att bli smittade tidigt i livet vilket sparar mycket lidande och även sjukvårdskostnader. Sprututbytet förbättrar också förutsättningarna för beroendevården att nå ut med hjälpinsatser till individer som annars inte skulle uppsöka vården. En rädsla som finns är att ett utbrett sprututbytesprogram skulle leda till en ökad droganvändning, men det finns ganska omfattande forskning på det området och inga studier visar ett ökat drogintag vare sig på individ- eller samhällsnivå. kommer följa den nationella utbyggnaden av sprututbytesprogrammen. Bred tillgänglighet av naloxon Den narkotikarelaterade dödligheten i är oacceptabelt hög, även om det är värt att notera att en rapport från visar att dödligheten minskade 2018. Orsaken är inte fastställd, men sannolikt är en bidragande orsak den ökade tillgången till naloxon – ett läkemedel som kan häva en opioidöverdos. har varit drivande för att naloxon ska vara tillgängligt för närstående samt polis och räddningstjänst vid risk för överdosering av opiater. Naloxon kan inte missbrukas och är inte beroendeframkallande. Att snabbt kunna ge en livräddande hjälpinsats vid en eventuell överdos är därför mycket viktigt. Det är glädjande att och har gjort ändringar i sina föreskrifter som möjliggör att i) förskrivare får lämna ut naloxon direkt till patienter, i stället för att läkemedlet förskrivs på recept och hämtas ut på apotek, ii) sjuksköterskor får förskriva naloxon under vissa förutsättningar och iii) icke legitimerad personal i ambulans och inom räddningstjänst får administrera naloxon vid opioidöverdos. Vi välkomnar också att har uppdaterat de nationella riktlinjerna för vård och stöd vid missbruk och beroende avseende naloxon[5]. Rekommendationen säger att hälso- och sjukvården bör erbjuda naloxon till personer i riskzonen för opioidöverdos, och att förskrivningen ska kombineras med en utbildningsinsats. avser att följa hur den ökade tillgängligheten av naloxon förbättrar utgången vid överdosering av opiater men anser också att det är angeläget att även anhöriga till personer i riskgrupp ges tillgång till naloxon för att kunna ge en livräddande hjälpinsats vid en överdos. Antidopningsarbetets huvudsyfte är att skydda de rena idrottsutövarna och säkerställa deras rätt att delta och tävla i en idrott som är fri från dopning. En avgörande faktor för att säkra ett framgångsrikt antidopnings-arbete är att () och nationella antidopningsorganisationernas (NADO, ) arbete genomsyras av transparens och organisatoriskt oberoende. har motionerar i om att Svensk Antidoping ska vara organisatoriskt oberoende från . Det är en trovärdighetsfråga för att ska kunna upprätthålla en internationellt ledande position inom antidopningsarbetet. välkomnar därför att har beslutat om att Svensk Antidoping ska vara en fristående och oberoende NADO. Vi har noterat att omorganisationen är påbörjad och kommer följa arbetet. Utanför elitidrotten består dopningsanvändarna framför allt av unga män som tränar på gym och använder anabola androgena steroider (AAS) för att snabbt bli mer muskulösa. Bruk av AAS medför stora fysiska och mentala hälsorisker varför det preventiva arbetet är viktigt. Nätverket mellan STAD och Prevention av dopning i (Prodis) driver ett ambitiöst antidopningsarbete med informationskampanjer och utbildning av gympersonal men har haft svårt att nå ut till alla gym. I är det obligatoriskt att synliggöra om man samarbetar med den danska antidopningsorganisationen eller inte, en form av antidopningslicensiering som är värd att utvärdera även i . Den nya antidopningsorganisationen kommer ha en viktig roll i att leda och samordna det nationella förebyggande antidopningsarbetet utanför elitidrotten. Tobaksrökning är fortfarande västvärldens enskilt största folkhälsoproblem som kan förebyggas och beskrivs av () som en global epidemi som dödar 5,4 miljoner människor. Rökning är den enskilt största påverkbara orsaken till en rad allvarliga sjukdomar inklusive hjärt-kärlsjukdomar och cancer. Förutom lidande för den drabbade och dennes anhöriga påverkas samhällsekonomin av varje cancer- och sjukdomsfall. Direkta vårdkostnader, läkemedel, strålbehandling och kirurgi är några kostnader vid sidan av sjukfrånvaro. Det är otvetydigt så att ett aktivt folkhälsoarbete inom tobaksområdet ger stora vinster för den enskilda människan och för samhället i stort. Det är därför en angelägen uppgift att få fler att sluta röka och att förebygga så att personer inte börjar. Det ska vara svårt att börja och lätt att sluta röka. Dessutom ska det i möjligaste mån förhindras att någon utsätts för passiv rökning. () rapport om drogvanor hos elever i årskurs 9 och andra året på gymnasiet visar att tobakskonsumtionen bland niondeklassare minskat påtagligt , även om senaste åren visar på stagnation. Nedgången av andelen rökare i årskurs 9 är statistiskt säkerställd . Liksom i tidigare undersökningar var det i årets undersökning fler flickor () än pojkar () som rökte, medan pojkarna å andra sidan snusade i större utsträckning. undersökning visar att det skett en kraftig nedgång bland flickor , medan det varit på en oförändrad nivå för pojkarna. Totalt sett är andelen rökare i årskurs 2 ungefär lika mellan flickor och pojkar 2019, . Även i denna årskurs var snusning betydligt vanligare bland pojkar. Andelen snusare både i årskurs 9 och på gymnasiet har ökat , särskilt bland flickor på gymnasiet. Frågor om användning av e-cigaretter introducerades och andelen som provat detta har legat på högre nivå jämfört med startåret. I årets undersökning svarade av eleverna i årskurs 9 att de använt e-cigaretter. Motsvarande siffror för gymnasiet var . Att upprätthålla ålderskontroller och arbeta med program som aktivt stödjer ungdomar att välja en rök- och drogfri livsstil är fortsatt viktigt för att ännu färre ungdomar ska börja röka. Att rökningen kraftigt minskar bland ungdomar visar att de insatser som gjorts uppenbarligen har haft effekt. anser att det är viktigt med fortsatta insatser för att ännu färre ungdomar ska börja röka och för att de som är rökare ska sluta röka. Ungdomsmottagningarna har ett högt förtroende när det gäller informationsinsatser riktade till ungdomar och är därmed viktiga också i folkhälsoarbetet. Flera insatser har även gjorts för att minska passiv rökning. Tobakslagen säger att alla arbetsplatser ska arbeta aktivt för att försöka minska risken för passiv rökning. Det finns många rökfria arbetsplatser och kommunerna bör uppmuntras att skapa fler rökfria miljöer. En angelägen uppgift för kommuner och länsstyrelser är att utöva tillsyn på skolgårdar där det ska råda rökförbud. Vi står även bakom tobakslagens förbud mot att röka på restauranger, i offentliga lokaler eller i lokaler för barnomsorg eller sjukvård. Det är också angeläget att arbeta preventivt kring bruket av e-cigaretter. presenterade social utvärdering (SBU) en kunskapsöversikt över den vetenskapliga litteraturen runt e-cigaretter[6]. Rapporten visar sammantaget att det är troligt att personer som använder e-cigaretter efterhand påbörjar bruk av röktobak. Bland personer som använder röktobak och även använder e-cigaretter går det inte att avgöra om förekomst av rökstopp är vanligare än bland personer som inte använder e-cigaretter. aviserade att de kommer att införa ett förbud mot smaksatta e-cigaretter och inhalatorer. anser baserat på ovanstående att bör analyserar kunskapsläget runt e-cigaretters effekt på hälsa och därefter lämnar rekommendationer för eventuella lagstiftningsändringar. Rökförbud på allmänna platser Ett antal lagändringar har genomförts i syfte att minska användandet av tobak. Det gäller exempelvis en skärpning av tobakslagen avseende kontroll av åldersgräns och tillsyn av försäljning av tobaksvaror. står bakom dessa lagskärpningar men vill även införa ett exponeringsförbud för röktobak. blev det förbjudet med rökning vid till exempel uteserveringar, busshållplatser och offentliga entréer. ställer sig helt bakom intentionen med att minska rökandet i utomhusmiljöer. Ingen ska behöva utsättas för passiv rökning. röstade emellertid emot förslaget i då vi anser att det egna ansvaret att visa hänsyn för sin omgivning inte går att frammana enbart genom strängare lagstiftning. föreslog därför att möjligheten för kommuner och andra markägare att genom den lokala ordningsstadgan införa rökfria zoner skulle vidgas. I enlighet med den kristdemokratiska ideologin ska vi lämna utrymme för den enskilda människans valfrihet. Att genom lag förbjuda något bör därför användas med stor försiktighet och enbart då motsvarande resultat inte går att nå på annat sätt. menade därför att lokala ordningsföreskrifter tillsammans med visad hänsyn skulle kunna ha samma positiva och normerande effekt som ett nationellt rökförbud på allmänna platser. När lagen nu varit på plats ett tag får vi konstatera att den har emottagits väl bland allmänheten och näringsidkare och ställer oss därför bakom rådande lagstiftning. Ett problem som dock uppstått och är värt att notera är att nedskräpning av kastade fimpar har ökat vilket bidrar till otrivseln i gatumiljön. Omkring 300 000–400 000 personer i har någon grad av spelproblem när det gäller spel om pengar. Inom gruppen finns det ca 45 000 personer som har ett utvecklat spelproblem och av dem som spelar på spel med hög risk har ett problemspelande. Drygt 165 000 personer delar hushåll med någon som har ett problemspelande. Av dessa är 68 000 barn. Problem med spel om pengar är en folkhälsofråga. Det är därför angeläget att inkludera spel om pengar och arbetet för att förebygga spelberoende i den kommande strategin och betona detta genom att lägga till ett ”S” i ANDTS-strategin. Sjukvård och socialtjänst är skyldiga att erbjuda utredning och behandling. Det innebär att kommuner och regioner blivit ålagda att förebygga spelproblem. De ska också erbjuda stöd och behandling till personer som har allvarliga problem med spel om pengar. Det är därför välkommet att regeringen i den aktuella budgetpropositionen uttrycker att de vill säkerställa att det förebyggande arbetet kring spelproblem i kommuner och regioner får bra förutsättningar, och kan bidra till fortsatt kunskapsutveckling inom området. menar att partiets föreslagna nationella för ANDTS kan vara en viktig aktör i detta arbetet. Det är fortsatt så att män spelar mer om pengar än vad kvinnor gör, men oroande forskning vid visar att andelen med problemspelanden är högre bland kvinnor än män[7]. Snabba internetspel om pengar har hög beroendepotential och nätcasino utgör huvudproblemet för majoriteten av svenska problemspelare med avseende på spelproblem och skuldsättning. Det är snabba och höggradigt beroendeframkallande spel som dominerar reklamen vilket är problematisk. Det kan också ifrågasättas att den riskklassificering som tillämpas vid vissa landbaserade spelformer (casino) och gör att de blir särreglerade på grund av sin beroendepotential, inte tillämpas för nätspel och reklam för nätspel. Frågan bör utredas. infördes en ny spellag som innebär en licensmarknad. Enligt spellagen har spelbolagen en omsorgsplikt att skydda spelare mot överdrivet spelande genom att kunna identifiera och ingripa vid spelbeteende som tyder på överdrivet spelande. Bland annat har ”” introducerats vilket innebär att alla spel via internet ska erbjuda möjlighet för spelarna att stänga av sig från alla licenshavare genom ett centralt nationellt register, . Allt detta är positivt och välkommet. Det är för tidigt att dra några slutsatser av den nya spellagen, men vi följer utvecklingen och tillämpningen av lagen och är beredda att lägga nya förslag om det behövs fler åtgärder. Vård och behandling av missbruk och beroendesjukdom I dricker ungefär en miljon personer () så mycket alkohol att de skadar eller riskerar att skada sin hälsa. Av dessa har ca 350 000 utvecklat ett beroende. Bland personer med missbruk eller beroendesjukdom, oavsett om det är kopplat till alkohol, narkotika eller spel om pengar, är det vanligt med samsjuklighet med annan psykisk ohälsa. Trots att beroende är definierat som en sjukdom lever de drabbade och deras familjer ofta med stort stigma. Myten om att beroende skulle vara resultatet av en karaktärssvaghet lever dessvärre kvar. menar att dagens delade ansvar för missbruks- och beroendevård mellan kommunens socialtjänst och regionens sjukvård är problematisk ur flera aspekter. Majoriteten av personer som uppfyller kriterierna för alkoholberoende eller riskbruk är socialt väl fungerande med bostad och arbete. Trots detta är det vanligtvis som är den första kontakten vid alkoholproblematik, oavsett behov av sociala insatser eller inte. Vid svårare beroendeproblematik och samsjuklighet medför det delade huvudmannaskapet att människor med stora vårdbehov ramlar mellan stolarna och blir utan den behandling som krävs för ett svårt sjukdomstillstånd. anser att en sammanhängande vård- och behandlingskedja med samordnade insatser som hela vägen från upptäckt, via behandling, till boende, fritid och arbete utgår från personens behov är grundläggande för en beroendevård utan skuld och skam. Sjukvården som ensam huvudman för missbruks- och beroendevården Både socialtjänst och sjukvård har viktiga uppgifter inom missbruks- och beroendevården. Alliansregeringen införde därför under ledning överenskommelser mellan de båda huvudmännen om krav på upprättande av samordnade individuella vårdplaner (SIP). Myndigheten för vård- och omsorgsanalys (Vårdanalys) visade att 19 av 21 regioner har länsöverenskommelser på plats men av de 246 svarande kommunerna uppgav att det fanns lokala överenskommelser[8]. Trots vikten av god samverkan mellan primärvården, psykiatrin, beroendemottagningar och beskriver huvudmännen upplevelsen av att det varit svårt att komma överens om ansvarsfördelningen. Enligt Kommuner och Regioners (SKR) öppna jämförelser 2020 kvarstår flera förbättringsområden . Det finns bland annat behov av att utveckla arbetet med överenskommelser kring samverkan mellan kommun och regionen och att göra brukarorganisationer delaktiga i processen[9]. Huvudmännens samarbetsproblem medför dessvärre att många människor på grund av dagens organisation inte får den vård och behandling de behöver för att komma ur sin missbruksproblematik och beroendesjukdom. Som nämnts ovan är majoriteten av personer som uppfyller kriterierna för alkoholberoende eller riskbruk socialt väl fungerande med bostad och arbete. Trots detta är det vanligtvis som är den första kontakten vid alkoholproblematik, oavsett behov av sociala insatser eller inte. Detta är problematiskt då en studie från [10] visar att mindre än en procent skulle vilja söka hjälp för sin alkoholproblematik via och att önskar söka hjälp inom hälso- och sjukvården. Effekten blir att många som är i behov av vård inte söker hjälp för sin alkoholproblematik. Problemet med det dubbla huvudmannaskapet blir särskilt tydligt vid så svår samsjuklighet att det krävs tvångsvård. Sjukvården behandlar då de akuta psykiska symptomen, men så fort de är under kontroll tar sjukvårdens ansvar slut. Trots att svåra problem kopplade till beroendesjukdomen kräver sjukvårdsbehandling slussas personen vidare till kommunens socialtjänst. Ingen tar ett övergripande helhetsansvar för personer med omfattande vårdbehov. gör ingen fel enligt gällande lag. anser utifrån de många negativa aspekterna med det dubblas huvudmannaskapet, och utifrån det faktum att beroendesjukdom de facto är en sjukdom, att ansvaret för missbruks- och beroendevården bör överföras på regionen som ensam huvudman. Detta var något som förespråkades redan av som presenterades 2011. har drivit huvudmannaskapsfrågan i och gläds åt att en enig riksdag 2019 ställde sig bakom ett tillkännagivande till regeringen angående att en huvudman ska ansvara för vården av personer som lider av beroendesjukdom i kombination med annan psykisk ohälsa. Det tog efter eniga beslut, men tillsatte regeringen [11] utifrån tillkännagivandet. Direktivet till utredningen är att skapa bättre förutsättningar för att barn och vuxna med allvarliga beroendeproblem och samtidig psykisk ohälsa ska kunna få en samordnad, behovsanpassad och patientcentrerad vård och omsorg som är av hög kvalitet och som kan erbjudas på lika villkor i hela landet. Utredningen omfattar såväl medicinska som farmakologiska, psykiatriska och sociala insatser. ställer sig bakom direktivet och kommer noga följa utredningens arbete. Genom att låta regionerna och hälso- och sjukvårdslagen bli styrande även inom beroendevården, kan tillgängligheten till vård och behandling säkras för denna patientgrupp. är det viktigt att tillförsäkra att de personer med missbruks- eller beroendeproblematik som är i behov av sociala insatser garanteras det även när den regionala sjukvården är ensam huvudman för missbruks- och beroendevården. Missbruks- och beroendevård inom primärvården Lättillgänglig vård i en avstigmatiserad vårdmiljö är avgörande för att möta behovet av vård för den stora grupp av socialt väletablerade personer som har ett skadligt alkoholbruk. En avhandling från visar att kort insats inom primärvården kan erbjuda effektiv behandling till dessa personer. – mottagningen för alkohol och hälsa, som ligger i , är ett gott exempel på en väl fungerande verksamhet med uppdraget att erbjuda beroendevård till personer som dricker för mycket, men som inte har andra sociala hjälpbehov. Dessa mottagningar har med andra ord helhetsansvaret för patienterna. Att erbjuda hjälp till dem som behöver sluta dricka eller minska sin alkoholkonsumtion innan allvarliga sociala eller hälsorelaterade konsekvenser uppstår är en social investering och bör prioriteras inom primärvården i en högre grad än vad som görs . En utbyggd primärvård med fler allmänspecialister och distriktssköterskor ger bättre förutsättningar att aktivt arbeta med frågorna. Det är av värde inte bara för personen som lider av missbruks- och beroendeproblematik utan också för nära anhöriga och familj. En undersökning från CAN visar att 320 000 barn far illa av sina föräldrars alkoholkonsumtion[12]. Specialiserad beroendevård och tvångsvård Många personer med missbruksproblematik lider av svår psykisk sjukdom. finns en gränsdragningsproblematik mellan lagen om vård av missbrukare (LVM) å ena sidan och lagen om psykiatrisk tvångsvård (LPT) å andra sidan. För personer som bedöms vara i störst behov av tvångsåtgärder kopplade till sitt missbruk tillämpas som regel LVM, medan den psykiatriska tvångsvården vid till exempel behandling av akuta psykiska komplikationer efter avgiftning används som en sista utväg. Följden blir att människor som är i behov av såväl psykiatrisk tvångsvård som vård enligt LVM inte får den hjälp de behöver och hamnar i kläm mellan olika lagstiftningar. Därför bör möjligheterna till en gemensam tvångslagstiftning för personer med behov av insatser från såväl missbruksvården som psykiatrin utredas . Det är glädjande att även detta förslag fick stöd ifrån en enig riksdag och att har i uppdrag att analysera för- och nackdelar med en gemensam lagstiftning för personer som vårdas utan samtycke enligt LVM eller LPT. kommer att följa utredningens arbete och förslag noggrant. Läkemedelsassisterad behandling för opioidberoende kom en studie[13] som visar att majoriteten av de studerade 180 personerna som dött av överdoser hade haft kontakt med , men av har varit i kontakt med någon del av sjukvården under sitt sista levnadsår. Trots att av de narkotikarelaterade dödsfallen orsakades av opioider var det bara en fjärdedel som fått läkemedelsassisterad behandling för opioidberoende (LARO) . Då LARO minskar narkotikadödligheten ska den vara tillgänglig i hela landet. Men läckaget av narkotiska läkemedel måste minska. Ökad kunskap bland vårdpersonalen runt uppföljning och riskbedömning av patienter samt användandet av långtidsverkande läkemedel och beredningsformer som minskar missbruksrisken tror vi kan minska läckaget. välkomnar därför kunskapsstöd som presenterades inom detta område[14]. ansvar vid missbruks- och beroendeproblematik Det är viktigt att tillförsäkra att de personer med missbruks- eller beroendeproblematik som är i behov av sociala insatser garanteras det även när den regionala sjukvården är ensam huvudman för missbruks- och beroendevården. Samverkan måste fortsatt ske mellan kommun och region men när det är en aktör som har huvudansvaret minskar risken för att personer hamnar mellan stolarna och blir utan vård och behandling. socialtjänstpolitik återfinns i kommittémotionen ”En Socialtjänst att lita på”. Acko Ankarberg (KD) [1] Statskontoret, 2015, Utvärdering av regeringens strategi för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobakspolitiken. [2] . [3] Covid-19 and the for Action on Mental Health, United Nations policy brief, . [4] , Chikritzhs T, Dangardt F, Holder H, , Stockwell T (2019) Alkoholen och samhället 2019: Alkohol och äldre, : , , . [5] Nationella riktlinjer för vård och stöd vid missbruk och beroende: stöd för styrning och ledning. : ; 2019. [6] SBU, 2020, Samband mellan snus, e-cigaretter och tobaksrökning – en systematisk översikt. [7] and , Psychol Res Behav Manag. 2020 18;13:681-691 Gender Differences in Problem Gamblers in an Online Gambling Setting. [8] Att komma överens – En uppföljning av överenskommelser inom missbruks- och beroendevården (2017:1). [9] Öppna jämförelser, SKR, 2020.