mot · H802250 · 2020-09-22 00:00:00 — En politik för att möta coronapandemins globala effekter 1 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör stödja och använda de multilaterala samarbetsorganisationer som finns för att minska de ekonomiska klyftorna i världen och för att driva på för demokrati och mänskliga rättigheter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i sina bilaterala kontakter med , i FN samt i andra internationella sammanhang bör trycka på för att återupptar sitt ekonomiska stöd till WHO, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör stå upp för WHO:s arbete och genom organisationen bidra och vara delaktigt i arbetet med att bygga upp en bättre struktur för samarbete mellan länder vid internationella katastrofer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör, inom FN och , verka för att fattigdomsbekämpning prioriteras och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ett nytt klimatbistånd bör tas fram och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för ett införande av mekanism för hantering av ohållbara skulder och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör, på EU-nivå, verka för skuldnedskrivningar i stället för ökade lån och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU:s långtidsbudget ska göras om och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att allt ekonomiskt stöd från EU villkoras med skarpa demokratikrav, genom s.k. konditionalitet, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör arbeta för att all forskning, kunskap och data som rör covid-19 ska utbytas mellan länder samt att behandlingar och vaccin ska vara patentfria och tillgängliga för alla och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för en global överenskommelse kring att vaccin, behandlingar och tester bör produceras och levereras till lägsta möjliga kostnad och fördelas utifrån behov och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att det överordnade målet för svensk handelspolitik bör vara att bidra till minskade klyftor inom och mellan länder samt ökad jämställdhet och hållbar utveckling och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att IMF:s och verksamhet anpassas till Agenda 2030 och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör utreda möjligheten att införa klimat- och miljöperspektiv enligt ”environmental due diligence” i regelverken för företags agerande utomlands och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag utifrån Statskontorets rapport vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter – utmaningar i statens arbete och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att den bör verka för att FN antar ett bindande fördrag kring företags agerande och de mänskliga rättigheterna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör, inom IMF och , verka för att privatisering av vattenresurser stoppas och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör, inom ramen för EU-samarbetet, verka för att EU tar fram en handlingsplan för att hantera djurtransporterna vid extraordinära situationer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att en kommission bör tillsättas med uppdrag att utvärdera de nordiska ländernas agerande samt utarbeta en strategi för ökat samarbete vid kommande gemensamma kriser och tillkännager detta för regeringen. Redan innan coronaviruset började spridas över världen var den humanitära situationen allvarlig på många håll. Enligt Sida var redan 168 miljoner människor i behov av humanitärt stöd och skydd p.g.a. väpnade konflikter och allvarliga effekter av klimatförändringar. Krig, extrem torka, översvämningar och skadeinsekter hade lett till att fler människor än någonsin befann sig på flykt, i och utanför sina hemländer, samt att ett ökat antal människor levde i svält. Detta har inte förändrats, utan situationen för de mest drabbade människorna i världen har bara blivit värre p.g.a. coronapandemin. En rapport från organisationen visar att av världens befolkning kan komma att tvingas in i fattigdom p.g.a. att många länders ekonomier stänger ner i syfte att förhindra smittspridning. En orsak till den ökade fattigdomen är att många människor har osäkra arbetsförhållanden och lever helt utan sociala trygghetssystem. Enligt har bara en av fem arbetslösa personer tillgång till arbetslöshetsersättning och två miljarder människor arbetar i den informella sektorn utan tillgång till exempelvis sjuklön. I världens fattiga länder är av alla jobb informella jämfört med i rika länder. Enligt FN:s beräkningar kan hälften av alla jobb i gå förlorade i den ekonomiska kris som coronapandemin skapar och få av dem som förlorar sin inkomst kommer kunna få ekonomiskt stöd. De reserestriktioner som införts i många länder p.g.a. covid-19 drabbar flera låginkomstländer direkt genom sjunkande inkomster från bl.a. turism. Karantänen minskar även efterfrågan på vissa varor och det slår hårt mot många producerande låginkomstländer. Inkomstbortfall inom dessa områden kan i många länder leda till att utvecklingsarbeten och sociala investeringar avstannar och det kan både fördjupa och förlänga den ekonomiska krisen. Även gästarbetare är en mycket sårbar grupp. När de, p.g.a. karantän eller förlorade jobbmöjligheter, kan skicka hem pengar till sina familjer, drabbas både hemlandets ekonomi och familjen hårt. Många människor som lever i fattigdom är även hemlösa eller bor mycket trångt i de stora städernas slumområden. För dem finns det inga möjligheter att skydda sig eller hålla distans socialt. Samma situation gäller för alla människor som lever i flyktingläger runt om i världen. I många läger lever människor nära varandra på mycket små ytor och med en begränsad tillgång till rent vatten och toaletter. Många lider av undernäring, och risken för sjukdomar och smittspridning är hög och tillgången till sjukvård begränsad. I flera låginkomstländer är hälsan hos befolkningen redan från början dålig bl.a. eftersom miljöförstörande industrier har valt att förlägga sin produktion där. Konsekvenserna av coronavirusets spridning har även förvärrat situationen vid andra katastrofer. Efter explosionen i fördubblades antalet bekräftade fall av covid-19 i landet. Detta som sjukhusen redan var överfulla p.g.a. de många skadade vid explosionen. I kriser och katastrofer är det kvinnor och barn som är de mest utsatta och de som drabbas hårdast. Coronapandemins effekter har fått stora konsekvenser för kvinnors och flickors säkerhet och hälsa. Stränga restriktioner och uppmaningar att stanna hemma har ökat möjligheten för förövare att utöva makt och kontroll över sin partner och larmrapporter har kommit från flera länder om ett ökat våld i hemmen. För kvinnor och barn som lever med våldsamma hemförhållanden är arbetet eller skolan efterlängtade avbrott. Karantänen har gjort det svårare att lämna en våldsam relation och söka hjälp. Enligt organisationen har många regeringar bortsett från flickors och kvinnors behov i arbetet med att bekämpa spridningen och effekterna av covid-19. I flera länder med redan svaga skyddsnät försvinner tillgången till exempelvis ungdomsmottagningar, barnmorskor, mödravård och säkra aborter när hälso- och sjukvård styrs om för att hantera pandemin. Plan befarar att många av de flickor som tvingas avbryta sin utbildning p.g.a. pandemin riskerar att aldrig komma tillbaka till skolan p.g.a. våld, barnäktenskap eller tidiga graviditeter. Även människor som identifierar sig som hbtq blir extra utsatta i kristider när insatser som riktar sig till gruppen prioriteras ner och isoleringen gör det svårare att söka hjälp vid utsatthet för våld och andra kränkningar. I har medier pekat ut gayklubbar som epicentrum för en ny smittvåg, vilket lett till att bl.a. Amnesty har gått ut och varnat för ökad stigmatisering. I har flera länder flexibla utegångsförbud där kvinnor och män enbart tillåts gå ut olika dagar. Restriktionerna slår mot transpersoner och mycket tyder på att hatbrotten ökat i samband med detta. I tider av kris, oro och stora utmaningar är det extra viktigt att stå upp för demokratiska principer och värderingar. I skuggan av den pågående coronapandemin införs ny lagstiftning i många länder. Viss lagstiftning har en direkt koppling till arbetet för en minskad smittspridning medan annan lagstiftning som inskränker mänskliga rättigheter just nu införs enbart för att det är svårt att mobilisera ett motstånd mot den. När risken för smittspridning har gjort demonstrationer olagliga har det blivit möjligt för auktoritära ledare att öka sin makt och inskränka människors rättigheter utan att det uppmärksammas i samma utsträckning som det skulle ha gjorts annars. I försökte regeringen få igenom ett lagförslag som innebar att i stort sett all sexualundervisning förbjöd. I förslaget likställdes även homosexualitet med pedofili. presenterade den ungerska regeringen ett samlat lagförslag som på en och samma gång skulle ändra många lagar och bestämmelser. En av de lagar man vill ändra rörde rättsligt erkännande av ändrad könstillhörighet för transpersoner, där man föreslog att kön ska ersättas av ”kön tilldelat vid födseln” i folkbokföringen och på identitetsdokument. Lagändringen innebar i praktiken att ett rättsligt erkännande av ändrad könstillhörighet skulle bli omöjligt i eftersom alla preciseringar av kön i identitetsdokument skulle ändras till kön tilldelat vid födseln. I passade politiker på att utnyttja coronakrisen och förbjöd tillfälligt aborter. som president deklarerade hälsonödläge försökte han driva igenom den mycket hårt kritiserade pensionsreformen via ett odemokratiskt och exceptionellt förfarande. Ökat polisvåld, övervakning, censur och attacker mot den politiska oppositionen är några andra exempel på effekter av hur alltmer auktoritära regimer runtom i världen utnyttjar coronakrisen för att skaffa sig mer makt. Genom att argumentera för drastiska åtgärder som ska leda till minskad smittspridning minskas det demokratiska utrymmet och grundläggande fri- och rättigheter hotas. I röstade exempelvis parlamentet igenom en lagändring som innebar att det redan utlysta undantagstillståndet förlängdes och att den sittande presidenten fick rätten att styra genom dekret, vilket innebär att han inte längre behöver konsultera andra lagstiftare innan han fattar politiska beslut. I infördes undantagstillstånd som, förutom att förbjuda möten och medborgares rörelsefrihet, även ger myndigheterna möjlighet att dra in organisationers tillstånd, lägga beslag på deras tillgångar samt avlyssna och censurera kommunikation. släppte the pandemic – Human rights violations in the enforcement of covid-19 measures in Europe. Rapporten visar att tvångsåtgärder för att skydda folkhälsan i har haft en oproportionerlig påverkan på rasifierade grupper som redan innan pandemin var extra utsatta för diskriminerande identitetskontroller och olaglig maktutövning från polisens sida. I ökade polisens användande av ”stop and search” . Ökningen var synnerligen stor hos den svarta befolkningen. I ett område i , med en stor befolkning med ursprung i , var polisens identitetskontroller mer än dubbelt så vanliga än det nationella genomsnittet och antalet bötesfällda fler än i övriga landet. Det var också vanligt att polisen använde våld vid kontrollerna. Rapporten visar också att många hemlösa har blivit trakasserade och bötfällda när de inte har haft möjlighet att följa den nya lagstiftningen. Exempel på länder där det har hänt är , och . Romer som bor i tillfälliga bosättningar, flyktingar, asylsökande och migranter som bor i läger vittnar också om våld och diskriminering när poliser har genomfört åtgärder för att minska smittspridningen. I länder som , och har läger omringats av polis och militär och de boende har blivit tvingade till provtagning. Flera politiker har uttalat sig hotfullt, som exempelvis inrikesminister som hotade den romska befolkningen med ytterligare tvångsåtgärder om de inte följde de strikta bestämmelserna om fysisk distans eftersom han ville skydda den övriga befolkningen från dem. Även utanför används smittspridning som ursäkt för ett ökat polisvåld. I slår polisen brutalt ner på de människor som trotsar landets utegångsförbud och i början av utbrottet översteg antalet döda p.g.a. polisvåld dödstalen för covid-19 i landet. I infördes väldigt strikta karantänsregler i syfte att förhindra en explosiv smittspridning i det tättbefolkade landet. Straffet för att bryta mot reglerna är kännbara böter eller fängelse . I indiska medier cirkulerar det filmer som visar hur polisen ger sig på personer som bryter mot restriktionerna med stora påkar. På uppmanar president polis och militär att vid behov döda de som bryter mot karantänsreglerna. Övervakningen av människor ökar i många länder och den personliga integriteten offras i pandemins spår. Flera EU-länder använder sig av nya former av massövervakning genom mobiloperatörer, något som skulle vara otänkbart under andra omständigheter. I länder som , , och har övervakning via mobil använts för att spåra och stoppa smittspridning och i har anonymiserade uppgifter från telekombolag använts för att se om invånarna följer karantänsregler och avståndsbegränsningar. Att sprida information om pandemin har visat sig vara farligt i många länder. I genomfördes en lagändring som innebar att personer som av regeringen ansågs sprida falska nyheter eller hindra regeringens arbete kunde fängslas . I har diktatorn förbjudit ordet ”” och bestämt att den som bär munskydd ska dömas till böter. I har flera personer gripits för att ha delat information om viruset på sociala medier. Det visade sig att flera av de gripna var från det förbjudna oppositionspartiet. Den kenyanska regeringen har varnat media för rapportering som avviker från den officiella bilden och bloggare har arresterats anklagade för att sprida falska nyheter. Regeringar i auktoritära länder använder i allt högre utsträckning begränsningar och nedstängningar av internet som ett vapen mot sina medborgare. Utvecklingen blir tydlig i årliga rapport ”Freedom on the Net”. har även coronaviruset använts som argument för internetnedstängningar. Den indiska regeringen, som redan innan virusutbrottet flitigt använde sig av internetbegränsningar, beslutade att begränsa hastigheten till 2G i regionerna och Kashmir efter att fall av viruset bekräftats där. blev det tillåtet för den ungerska underrättelsetjänsten att övervaka och begränsa människors internetanvändning, om den uppfattas strida mot ”ungerska intressen”. Det finns även flera exempel på politiska ledare som helt förnekat existensen av ett coronavirus eller som har bagatelliserat riskerna för smitta. Exempel på det är president som länge uppmanade människor att trotsa lokala politiska beslut om restriktioner och president som i videoklipp förklarar att vodka och bastubad två till hjälper mot covid-19. Den brittiska premiärministern ville, innan han själv blev smittad, visa världen att han inte var rädd för virusets risker och tog därför flera smittade personer i hand. president , som vägrat att lyssna på experternas råd, har i stället hittat på egna helt ovetenskapliga lösningar som han har uppmanat människor att följa. Konsekvenserna av politikers förnekande har lett till spridning av falska nyheter, bristande statistik över smittade och döda samt uppgifter om falska dödsorsaker. Det har även bidragit till att åtgärder har satts in försent eller inte alls så att smittspridningen har blivit mer omfattande än nödvändigt. Globala utmaningar kräver gemensamma lösningar. För att kunna få covid-19 under kontroll och för att kunna förebygga andra typer av kriser krävs ett ökat samarbete, bättre samordning och mer solidaritet. Genom att samarbeta i multilaterala organisationer minskar även de administrativa kostnaderna och det blir lättare att sprida kunskap mellan länder. bör därför stödja och använda de multilaterala samarbetsorganisationer som finns för att minska de ekonomiska klyftorna i världen och för att driva på för demokrati och mänskliga rättigheter. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Vi bör även framöver, när vi har haft möjlighet att analysera och utvärdera det svenska arbetet kring att begränsa smittspridningen i landet, delta i den internationella informationsspridningen kring vilka metoder som har varit effektiva och framgångsrika. 4 FN och WHO Genom () bistår FN sina medlemsländer med information, statistik och rådgivning kring covid-19. På finns bl.a. siffror på antalet smittade och avlidna i de 216 länder och områden som organisationen bevakar. har WHO publicerat rekommendationer till världens regeringar med anledning av planerade eller genomförda lättnader i reserestriktioner. Precis som världens regeringar har FN-systemet anpassat sina insatser och metoder efter smittspridningen. Arbetet mot covid-19 har inneburit att andra FN-insatser har fått stå tillbaka vilket kommer få konsekvenser för utvecklingsarbetet på viktiga områden. Det samarbetar med (WFP) som bl.a. arbetar med att servera skolmat i fattiga länder men även katastrofinsatser till förmån för flyktingar i krigets . bistod WFP 140 miljoner människor, och p.g.a. coronapandemin har den siffran fördubblats. WFP arbetar för att förnya och effektivisera matbiståndet genom exempelvis bättre teknikspridning, mobiltelefonappar som underlättar kontantlös betalning, matbeställningar och leveranser samt samarbeten med lokala producenter. Genom WFP:s uppbyggda transportsystem har det även varit möjligt för UNFPA att skicka ut preventivmedel till vissa avlägsna och svårtillgängliga områden även när andra transportmöjligheter har legat nere. ser WHO som en viktig aktör i arbetet för att minska spridningen av covid-19 och andra livshotande sjukdomar. Det var därför väldigt olyckligt att president , under pågående pandemi, valde att gå ut och kritisera samt misstänkliggöra hela organisationens arbete med covid-19 och frysa landets alla bidrag till organisationen. FN:s och WHO:s arbete bygger på medlemsländernas engagemang och ekonomiska insats. Utan stöd från medlemsländerna försvagas FN:s mandat och möjligheten att utföra sitt arbete. bör därför i sina bilaterala kontakter med , i FN samt i andra internationella sammanhang, trycka på för att återupptar sitt ekonomiska stöd till WHO. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör även i alla sammanhang stå upp för WHO:s arbete och genom organisationen bidra och vara delaktigt i arbetet med att bygga upp en bättre struktur för samarbete mellan länder vid internationella katastrofer. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. FN är även den viktigaste internationella organisationen för frågor som rör konflikter, säkerhet och nedrustning. Genom folkrätten har FN en särställning som det organ som kan ge mandat till internationella militära insatser med folkrättslig grund. Trots organisationens brister och tillkortakommanden finns det inte någon annan organisation eller arena som kan ersätta FN. FN har påbörjat ett stort reformarbete som än så länge ser ut att bidra till en utveckling av organisationen. Vi i har ytterligare fler förslag för att stärka och utveckla FN i vår riksdagsmotion Ett starkare FN (motion 2016/17:48). 5 Bistånd och internationell solidaritet Coronavirusets spridning över världen har fått stora konsekvenser. Effekterna slår särskilt hårt mot de redan mest utsatta och kommer att förstärka den redan ojämlika världsordningen. Enligt förväntas inkomstförlusterna till följd av pandemin överstiga i utvecklingsländer. väntas remitteringarna minska med , vilket även det kommer att slå oerhört hårt. Behovet av bistånd kommer att öka p.g.a. covid-19. Både mot direkt smittspridning och för att minska de ekonomiska konsekvenser som blir följden. Biståndet är ett sätt att solidariskt se till att hela världen kan ta sig igenom denna pandemi så smärtfritt som möjligt. föreslår ett utökat, dvs. ett ”additionellt”, coronabistånd om som syftar till åtgärder för att minska smittspridningen och för att möta akuta sjukvårdsbehov. Pengarna kan exempelvis användas till inköp av skyddsutrustning och medicinsk utrustning eller till att anställa mer personal. Biståndet kan även användas till omställning i syfte att få igång nya näringar och för att möta arbetslösheten. Sannolikt kommer det framöver att behöva tillskjutas ytterligare biståndsmedel för att förhindra svält och andra negativa effekter som följer i krisens spår. I budget går det att läsa mer om vår ekonomiska politik på utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. som det krävs bistånd för att bekämpa effekterna av pandemin måste det övriga biståndet ligga kvar. De övriga problemen i världen har inte försvunnit utan tvärtom förstärkts både av pandemin i sig och av att vissa ledare valt att utnyttja pandemin för att införa lagar som inskränker mänskliga rättigheter. Dessutom minskar inkomstmöjligheterna för många människor. Knappt hälften av jordens befolkning uppskattas ha något socialt skyddsnät. befarar att fattigdomsbekämpningen i och med coronavirusets spridning inte kommer att kunna ske i tillräckligt snabb takt för att det globala målet i Agenda om att utrota den extrema fattigdomen till 2030 ska kunna uppnås. Decennier av fattigdomsbekämpning riskerar nu att gå förlorade. Behoven av samarbete mellan världens länder för att hantera coronapandemin och de ekonomiska effekterna av den är mycket påtagliga. bör, inom FN och , verka för att fattigdomsbekämpning prioriteras. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Extrema väderhändelser, som torka och översvämningar, slår hårt mot människor i stora delar av världen. Trots att det är den rika delen av världen som står för den största delen av utsläppen är det den fattiga som drabbas hårdast. Coronakrisen har återigen påmint oss om den klimatkris som pågår runt om i världen. Bristen på vatten märks t.ex. tydligt nu när människor saknar möjligheten att följa basala råd om hygien och handtvätt. vill se ett nytt klimatbistånd som utjämnar klyftor och som ger världen bättre förutsättningar att möta kommande kriser och katastrofer. Ett nytt klimatbistånd bör tas fram. Klimatbiståndet ska användas till förebyggande klimatåtgärder som motverkar konsekvenserna av de klimatförändringar vi redan ser. Pengarna ska bestå av nya additionella medel och bör användas för omställning till ekologiskt hållbara jordbruk, teknikutveckling eller utbyggnaden av förnybar energi. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Coronakrisen har inneburit stor påverkan på flera länders ekonomi. För många redan skuldsatta utvecklingsländer har coronakrisen inneburit att deras statsskuld nu kraftigt ökat och att de har hamnat i en skuldfälla. Redan före pandemin stod många länder inför en skuldkris, bl.a. orsakad av finansiell spekulation och en oreglerad finansiell marknad. har den krisen blivit verklighet i ett flertal länder. G20:s medlemsländer fattade beslut om att 77 fattiga och skuldsatta länder inte ska behöva betala tillbaka på sina bilaterala lån . Totalt omfattar G20-initiativet i bilaterala skulder. har () gett besked om tillfälliga lättnader på avbetalningar av skulder för 25 länder , på runt .