mot · H802449 · 2020-09-28 00:00:00 — I arbetet med att förbättra tryggheten och livskvaliteten för de boende i i har bl.a. en särskild trygghetsgrupp inrättats. Gruppen består av personer som utövar tillsyn över och har ansvar för fastigheterna i området och . De är synliga i området och finns till hands för att lösa olika problem, som kan handla om allt från att återställa hissar och öppna dörrar som fastnat till att se till att området är lugnt och attraktivt för de boende. Trygghetsvärdarna fungerar som förebilder för barn och ungdomar i området som de skapar trygghet för äldre personer. hade man väktare som svarade för Trygghetsgruppens uppgifter, men det ledde ofta till konflikter. Trygghetsgruppen har haft till uppgift att bygga upp förtroende hos de boende, vilket har lyckats, och man har även byggt upp ett bra samarbete med polisen. Trygghetsgruppen erbjuder sig att eskortera personer som känner sig otrygga när de går mellan bussen och bostaden. Antalet sådana uppdrag har minskat med tiden, vilket tyder på att tryggheten bland de boende har ökat. Vidare anordnas trygghetsvandringar som har haft stor uppslutning. Man ser också till att direkt ta tag i de problem som uppstår. Vid skadegörelse tar man reda på vilka som orsakat den och följer upp med t.ex. anser att de positiva erfarenheterna av trygghetsvärdar från bör spridas till alla socialt utsatta områden. Vi vill inrätta särskilda trygghetszoner där personer kan mötas upp för att promenera eller ta bussen tillsammans hem. Vid dessa trygghetszoner ska det finnas trygghetsvärdar som har till uppgift att skapa trygghet för de boende i området. Regeringen bör ta initiativ till att inrätta särskilda trygghetszoner med trygghetsvärdar i socialt utsatta områden. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 14 Socionomer och familjebehandlare på högstadieskolor Ett annat positivt exempel kommer från stadsdelen i . Trygg i är en modell för samarbetet mellan stadsdelsförvaltningen och polisen för att öka tryggheten i . Där finns ett trygghetsråd som består av bl.a. politiker från stadsdelsnämnden, polisledningen i Polisområde Nordost, räddningstjänsten, bostadsbolag och fastighetsägare, företagarföreningen, Arbetsförmedlingen, Göteborgslokaler, park- och naturförvaltningen, idrotts- och föreningsförvaltningen, grundskoleförvaltningen, förskoleförvaltningen, Angeredsgymnasiet och ungdomsråd. Syftet är att utveckla och samordna det förebyggande och trygghetsfrämjande arbetet i stadsdelen. Vidare finns det lokala, operativa SSPF-grupper i flera områden. SSPF är ett samarbete mellan skola, socialtjänst, polis och fritid som syftar till att förebygga att ungdomar hamnar i kriminalitet eller drogmissbruk. Målgruppen är barn och ungdomar mellan . SSPF har, i olika former, varit igång i och . togs det fram en gemensam modell för arbetet. Varje lokalområde har en koordinator samt en arbetsgrupp och en styrgrupp som båda består av representanter från de fyra samverkande parterna. Arbetsgruppens roll är bl.a. att tidigt identifiera ungdomar i riskzon och snabbt och tillsammans sätta in insatser. I har varje högstadieskola fått en socionom och två familjebehandlare. De skolsociala samverkansteamen ska hjälpa elever som är i farozonen för att gå in i kriminalitet att i stället fokusera på skolan. bekostar socionomen som är placerad på skolan. Fokus är elever som har hög skolfrånvaro, är stökiga eller riskerar att dras in i kriminalitet. Eftersom socionomen finns på skolan kan komma in tidigare i processen, vilket gör det lättare att hjälpa de elever som är utsatta. Regeringen bör se över möjligheten att inrätta skolsociala samverkansteam med socionomer och familjebehandlare vid samtliga högstadieskolor i socialt utsatta områden. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 15 Kvinnor i socialt utsatta områden Kvinnor, särskilt unga kvinnor, är alltid en extra utsatt grupp i samhället. Det är ingen skillnad i socialt utsatta områden. De uppger i högre grad att de är mer otrygga och oroliga för att bli utsatta för brott i sina egna bostadsområden jämfört med kvinnor i andra områden. Även deras faktiska utsatthet för brott är högre. Unga kvinnor i gängkriminella miljöer dras in i kriminalitet och riskerar att utnyttjas grovt av männen. Kvinnor får t.ex. agera narkotikakurirer, gömma vapen och uppge falska alibin. Det förekommer även att kvinnor själva är aktiva och har drivande roller i gängen. Kriminaliteten kryper ned i åldrarna och unga icke straffmyndiga utnyttjas av kriminella gäng. Tystnadskultur råder och gängets heder är det viktigaste; att prata med polis, skola och socialtjänst straffas av gänget. Unga flickor bildar även egna gäng. För att skapa status används våld, hot, rymningar från familj och sociala insatser. Det är en oroande situation att flickor i så pass ung ålder numera organiserar sig, precis som pojkgäng alltid gjort. Kvinnor i gängkriminella miljöer har inte uppmärksammats särskilt mycket av samhället. Dessa kvinnor är i behov av delvis andra åtgärder än männen för att inte dras in i eller kunna lämna ett liv i gängkriminalitet. I bostadsområden, som ofta ligger inom utsatta områden, vill många organiserade gäng, nätverk eller familjer skapa ett parallellt samhälle. Det är gruppens heder och regler som är det viktigaste, inte samhällets lagar och normer. Strukturerna är patriarkala och våldsamma, och kriminalitet som narkotika- och vapenförsäljning livnär stora delar av gruppen. Kvinnor och flickor, men även pojkar och unga män, kontrolleras och förtrycks. Det blir viktigt att gruppen inte deltar i resten av samhällets aktiviteter och att gruppens status och heder är det som ska skyddas. Den kollektiva statusen blir viktigare än individens frihet. anser att kvinnors livssituation i socialt utsatta områden i högre grad behöver uppmärksammas. Kvinnors villkor behöver synliggöras särskilt för att skapa en positiv förändring. Regeringen bör ta initiativ till åtgärder för att kvinnor i socialt utsatta områden ska få likvärdiga förutsättningar som kvinnor i andra områden. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 16 Förbjud s.k. knarkskrämmor i tätbebyggda områden I syfte att bekämpa droghandel och kriminalitet har så kallade ljudlarm/knarkskrämmor satts upp på ett flertal platser i bl.a. Stockholmsförorter. Ljudlarmen är en teknik som sänder ut en signal, ett högfrekvent ljud, som bara unga ska kunna uppfatta och som är störande och obehagligt. Detta är en metod som bl.a. används för att bekämpa råttor och andra skadedjur. används samma teknik för att få oönskade personer att inte befinna sig på en särskild plats. Konsekvensen av ljudlarmet är att i synnerhet unga mår illa, får yrsel och huvudvärk samt hör ett tinnitusliknande ljud. Ljudlarmen sätts upp i hyreshus och vid förskolor i syfte att unga personer inte ska kunna vistas på platsen och . Men det är fler än bara unga som drabbas; många boende uppfattar den obehagliga ljudsignalen. Ljudlarm som satts upp i trappuppgångar och portar och i parkeringshus har hörts på gatan och i det offentliga rummet. För de boende i området påverkas vardagen markant. har meddelat att han önskar att ljudlarmen ska spridas över hela landet och ser det som en effektiv metod att bli av med skadegörelse och narkotikahandel. Vad det egentligen handlar om är att flytta på oönskade personer och begränsa deras rörelsefrihet. Droghandeln torde dock fortsätta på någon annan plats så länge efterfrågan på narkotika finns. Det finns varken något trygghetsskapande eller brottsbekämpande i det. Snarare bidrar ljudlarmen till att förstärka känslan av otrygghet då människor som uppfattar ljudet inte kan vistas på vissa platser i sina bostadsområden. i har riktat skarp kritik mot metoden då personer med autism ofta har en auditiv överkänslighet och får mer intensiva reaktioner på ljud, även om de är . Flera människorättsorganisationer i har hävdat att metoden strider mot de mänskliga rättigheterna. har rekommenderat att ljudlarm förbjuds av nationella regeringar (2010). De hänvisar till om mänskliga rättigheter. saknas lagstiftning som tar sikte på ljudlarmens begränsningar av rörelsefriheten för vissa grupper av människor. Kommunen har rätt att meddela föreskrifter för att upprätthålla den allmänna ordningen på offentlig plats, vilket kan tolkas på en rad olika sätt. Ljudlarmen omfattas av produktsäkerhetslagen och ska uppfylla vissa produktsäkerhetskrav för att få säljas. Det är som har tillsynsansvar för att dessa regler följs. Med stöd av är det även möjligt att ingripa om det finns en risk för skada eller olägenhet för människors hälsa när ljudlarmen används. Den som upplever att den är störd kan vända sig till den nämnd i kommunen som ansvarar för miljö- och hälsoskydd. Kommunen får då, i det enskilda fallet, bedöma om ljudet utgör en olägenhet för människors hälsa och kan i så fall ställa krav på att det ska vidtas åtgärder. Kommunens beslut kan överklagas till . Enligt mening är denna reglering av ljudlarmen bristfällig. Det är orimligt att människor inte kan röra sig fritt i områden där de bor och att de blir störda i sina bostäder. Vi anser att tekniken aldrig ska kunna riktas mot människor i deras bostadsområden. Däremot är det i sin ordning att sätta upp dylika larm i t.ex. industriområden för bevakningsändamål som människor normalt inte vistas där. Regeringen bör återkomma med förslag som förbjuder knarkskrämmor/ljudlarm i tätbefolkade områden. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. 17 Riktade insatser mot narkotikabruk En rapport från Brå [12] visar att den kriminella miljön upprätthålls av de marknader som utgör huvudnäringen i miljön, främst narkotika. Rapporten lyfter fram tre saker som kan minska kriminaliteten. Fortsatta insatser måste ges till individer i socioekonomiskt utsatta områden. Polisen måste fortsätta jobba aktivt med att begränsa narkotikahandeln och tillgången på skjutvapen. Vidare måste det finnas en väg ut ur kriminaliteten, t.ex. avhopparverksamhet eller annat stöd för att bryta med sin kriminalitet. Enligt rapporten bör fokus inte bara ligga på tillgången till narkotika, vilken möjligen kan regleras genom att arbeta mot införsel och smuggling, utan även på efterfrågan. Anledningen till detta är att det inte tycks vara ovanligt med konflikter som har sin grund i exempelvis konkurrens om försäljningsområden och kunder. Så länge det finns efterfrågan på narkotika kommer det att finnas en marknad som leder till kriminalitet, våld och konflikter mellan olika gäng. En analys av Brå[13] visar att ungdomar i rikare stadsdelar i mer sällan misstänks för narkotikabruk än ungdomar i områden med lägre medelinkomst, trots att de rapporterar högre narkotikakonsumtion. Även bakgrundsfaktorer som boendeform och föräldrars utbildning har betydelse för risken att misstänkas för eget bruk av narkotika. Ungdomar som bor i hyresrätt löper högre risk att misstänkas än ungdomar i bostadsrätt eller småhus, och de vars föräldrar saknar eftergymnasial utbildning löper högre risk att misstänkas än de vars föräldrar har högre utbildning. Detta visar att insatserna för att minska efterfrågan på narkotika måste ökas och även riktas mot högkonsumtionsområden. Den narkotikahandel som upprätthålls av efterfrågan på narkotika bland människor i välbärgade områden är en starkt bidragande orsak till våldet och otryggheten i socialt utsatta områden. Regeringen bör därför ge i uppdrag att genomföra riktade insatser mot områden med hög narkotikakonsumtion i syfte att strypa efterfrågan. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. [1] Rinkebymiljarden. En riktigt bra affär, , och , , 2017. [2] Dödligt våld i den kriminella miljön 2005–2017, , rapport 2020:4. [3] , Våldsbejakande extremism och organiserad brottslighet i , Forskningsrapport 2018:4. [4] Se t.ex. , professor i kriminologi, , m.fl. [5] Se bl.a. Dödligt våld i den kriminella miljön 2005–2017, , rapport 2020:4. [6] , Våldsbejakande extremism och organiserad brottslighet i , Forskningsrapport 2018:4. [7] Slumpvis utvald – Ras-/etnisk profilering i , Civil Rights Defenders i samarbete med kriminologiska institutionen, , . [8] Se t.ex. Aktivera samhället mot livskvalitetsbrott. förslag på hur säkerhet och trygghet ska kunna öka i människors vardag, 2018. [9] Aktivera samhället mot livskvalitetsbrott. förslag på hur säkerhet och trygghet ska kunna öka i människors vardag, 2018, s. 157–158. [10] SSPF – Ett fokus på ungdomar i riskzon. En implementeringsutvärdering av samverkan mellan skola, socialtjänst, polis och fritid för att motverka kriminalitet och missbruk, FoU i Väst, , 2015. [11] Utvecklingen i socialt utsatta områden i urban miljö 2006–2017 – En rapport om utsatthet, otrygghet och förtroende utifrån Nationella trygghetsundersökningen. , rapport 2018:9. [12] , Skjutningar i kriminella miljöer, rapport 2019:3. [13] , Narkotikaanvändning och misstankar om eget bruk bland ungdomar i , kortanalys 2/2018.