mot · H7023604 · 2020-04-29 00:00:00 — med anledning av prop. 2019/20:100 ekonomiska vårproposition En politik som tar oss genom krisen En hälso- och sjukvård att lita på Att åldras i trygghet och värdighet Rätten till assistans en självklarhet Familjepolitik för ökad trygghet och frihet Stärkt rättsväsen för ökad trygghet Ansvarsfull och human migrationspolitik Bättre och mer effektiv integration Ett företagsklimat för fler jobb Reformer för fler bostäder En skola för kunskap och bildning Tryggare ekonomi för äldre Goda kommunikationer i hela landet En hållbar miljö- och klimatpolitik Försvaret och samhällets krisberedskap En politik som stöder, inte styr, kulturen reformer som har införts Sammanställning av nya satsningar godkänner de riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken som föreslås i motionen. En politik som tar oss genom krisen pågår den största hälsokrisen i modern tid. Den hotar liv och hälsa på ett påtagligt sätt. För några slutar livet. För en större grupp handlar det om en hård kamp i kroppen men som man ändå överlever. Men krisen innebär också att samhället påverkas på ett genomgripande sätt av såväl hälsokrisen som den ekonomiska krisen i spåren av densamma: förutom de direkta konsekvenserna på hälsan så påverkas livsbetingelserna när människor isoleras från nära och kära och oron växer när arbetsplatser stängs ned och konkurser och arbetslöshet ökar. tydliggörs vårt beroende av varandra och vår känsla av samhörighet ökar – och att vi behöver ta oss igenom krisen tillsammans. Politikens uppgift är nu att ge allt det stöd som sjukvården och äldreomsorgen behöver för att klara den medicinska aspekten av krisen samt att ge stöd för företag och jobb så att den ekonomiska krisen blir så lindrig som möjligt. Att lindra de ekonomiska effekterna handlar ytterst inte om pengar utan om människor. Det är känt att när människor bli arbetslösa, ser sina livsverk gå i kras, så ökar också depressionerna, missbruket och självmorden. Staten måste därför göra vad den kan för att hantera skadeverkningarna av covid-19. De nödvändiga åtgärderna och rekommendationerna för att minska smittspridningen har satt stora delar av ekonomin – såväl i som globalt – helt eller delvis ur spel. Efterfrågan inom handel, hotell och restauranger har minskat på ett sätt som för sedan var närmast omöjligt att ens föreställa sig. Men även andra branscher inom tillverkning och transport m.m. är också starkt lidande. vill i det korta perspektivet arbeta för att livskraftiga företag inte går under i en temporär kris som företagen inte råder över och att anställningar som under normala omständigheter hade funnits ska få en möjlighet att finnas kvar. Därför vill vi ha ett kostnadsstöd till företag som har fått ett kraftigt fall i efterfrågan , ett system för att lyfta av delar av företags fasta kostnader, såsom hyror och leasingavtal, som liknar det som finns i och . Kostnadsstödet är dock en kortsiktig åtgärd för att möta krisen här och . Vi föreslår därför en sänkning av arbetsgivargifterna hela 2020 för branscher som har drabbats särskilt hårt i krisens spår. Vi vill också bygga ut korttidspermitteringssystemet så att permittering blir möjlig, så att även visstidsanställda skyddas och så att lönetaket i systemet höjs från till i månadslön så att fler yrkesgrupper omfattas fullt ut. anställda inom vård och omsorg Svensk sjukvård och äldreomsorg upplever de mest kritiska månaderna . Tack vare personalens heroiska insatser och en mobilisering av resurser har svensk sjukvård kunnat klara vårdplatser och tillströmningen av patienter. Men belastningen på personalen är extremt hög på ett sätt som riskerar att bli ohållbart i såväl vården som omsorgen. föreslår i denna motion att stimulanser införs för de personer som temporärt går från andra jobb till sjukvården eller äldreomsorgen, detta för att ge befintlig personal andrum och öka möjligheter till vila och ledighet inte minst under de kommande sommarmånaderna. Inom äldreomsorgen vill vi också temporärt stimulera att timanställda får tillsvidareanställning genom en bonus till de arbetsgivare som väljer att omvandla tillsvidareanställningar. Det ger även mer stadga åt äldreomsorgen som verksamhet och ökad trygghet för dem som får fasta jobb. Vi föreslår en långsiktig och kraftfull satsning på bl.a. personalkontinuitet och förbättrade villkor för äldreomsorgens personal. Varsel måste i möjligaste mån undvikas inom välfärdssektorn, dels för att säkra verksamheten i sig, dels för att så långt som möjligt hålla tillbaka arbetslösheten. föreslår därför att statsbidragen till kommunsektorn höjs med ytterligare 2020. En viktig aktör som tyvärr inte tillräckligt har inkluderats i regeringens olika krisåtgärder är det civila samhället. Civilsamhällets gemenskaper – föreningar, organisationer, trossamfund och sociala företag – spelar en stor roll för vårt samhälle, och i kristider blir detta särskilt tydligt. Då växer behoven av insatser och gemensamma krafter. För att även dessa organisationer ska klara krisen föreslår i denna motion att gränsen för skattereduktion för gåvor höjs till under innevarande år, att ett kostnadsstöd införs för organisationer som snabbt har tappat intäkter, att medlen till det samtalsstöd som och Mind tillhandahåller ökar samt att statliga lånegarantier ska kunna gälla även för organisationer i det civila samhället. Den ekonomiska kris som har uppstått till följd av covid-19 skiljer sig från andra ekonomiska kriser då den inte är ett resultat av felaktigt agerande av ekonomins aktörer eller av stater. Den är ett resultat av att ekonomisk aktivitet har ”stängts ned” eller minskat avsevärt för att minska smittspridningen. I många länder har det skett som en direkt följd av regeringsbeslut och i vissa länder som främst genom starka rekommendationer. Krisen är alltså inte en följd av överdriven spekulation i fastigheter eller aktier och att det därför t.ex. har uppstått en skuldkris. Krisen är exogen. Det gör också att det är motiverat att stödja företag och anställningar på ett annat vis än om krisen t.ex. hade sitt ursprung i en viss företagsbransch med stora obalanser och missförhållanden, eller i en sektor på en global marknad som inte var konkurrenskraftig. I sådana scenarion skulle det inte finnas lika starka skäl att gå in med direktstöd och kraftfulla permitteringsstöd, utan i stället satsa på olika typer av omställningsstöd. Den svenska ekonomin, liksom övriga världens ekonomi, befinner sig i ett närmast fritt fall efter att länder har vidtagit åtgärder för att hindra och dämpa spridningen av covid-19. Att värna liv och hälsa mot det hot som covid-19 medför är helt centralt och huvudfokus i krisen, men också de ekonomiska effekterna medför stora konsekvenser för hälsa och välbefinnande. Vi ser redan hur krisen medför en ökad risk för misshandel i hemmet, en ökad utsatthet för barn och en isolering med påtagliga skadeverkningar. Men också arbetslöshet, konkurser och ekonomisk oro har negativa följdverkningar på hälsan och riskerar att öka mänskligt lidande genom ökat utanförskap och missbruk samt fler depressioner och självmord. Att rädda företag och arbetstillfällen handlar ytterst om att hjälpa människor – inte om pengar i sig. Fallet i ekonomin är i ett sådant snabbt och dramatiskt förlopp att det är svårt att mitt i det kunna säga hur djupt det är eller kommer att bli. Det kommer man att kunna säga först efteråt. Prognoser som görs blir snabbt gamla och missvisande när data som de bygger på hinner ändra sig radikalt på . Det är också svårt att ha indikatorer som tillräckligt snabbt, och med tillräcklig precision för att vara användbara, kan fånga upp omfattningen i en kris som utvecklas i denna hastighet. gör bedömningen i vårpropositionen att BNP kommer att minska . , , publicerade () sin prognos, och där förväntas BNP minska , alltså mer än regeringen, vilket motsvarar lägre BNP. meddelade att de bedömer att BNP-utvecklingen kommer att bli mellan huvudscenariot på –4,och det s.k. sämre scenariot på –10,. Spannet mellan de utfall som regeringen bedömer är möjliga är av BNP, vilket bara kan beskrivas som oerhört. Regeringens senast presenterade åtgärder i samband med vårpropositionens överlämnande bygger i huvudsak på scenariot att BNP faller , vilket torde innebära att även regeringen själv nu anser att de åtgärder som har vidtagits är i underkant. Med nuvarande prognosintervall är det förväntade BNP-fallet , alltså nära dubbelt så kraftigt som regeringen först utgick från. menar därför att det finns fog för att utöka de stöd och stimulanser som ges. Enligt som följer KI:s konjunkturbarometer och BNP ser utsikterna mörka ut. föll barometerindikatorn till historiskt låga 58,6. Tyvärr är konjunkturbarometern en relativt god indikator på vad som kommer att hända med BNP. Under finanskrisen föll barometerindikatorn till strax under 70 och BNP på kvartalsnivå backade . Något liknande kan mycket väl hända med BNP eftersom indikatorn är ännu lägre nu än 2008. Figur 1 Ledande indikator på förväntad BNP-förändring Källa: /Macrobond. står stora delar av industrin still eller är igång på mycket låg nivå. Komponentbrist och långsamma logistikkedjor har fått många större aktörer att dra ned på produktionen. Inköpschefsindex (Silf) – som är en ledande mätare av utsikterna i industrin – gjorde den största månatliga nedgången i inköpschefsindexets dryga 25-åriga historia. föll indexet för produktionsplaner till 33,8, vilket är den lägsta indexnivån /09. Och orderingången föll till en nivå som bara syntes under finanskrisen. redovisade det största fallet i sin barometerindikator . Exportberoende tillverkningsindustri visar på ett kraftigt fall i förtroende , även om dessa branscher långt ifrån ligger lägst. Regeringen räknar ändå bara med ett tapp i exporten i vårpropositionen. Som jämförelse sjönk exporten under finanskrisen . I vårpropositionen gör regeringen bedömningen att hushållens konsumtion ökar , vilket är en nedskrivning från januariprognosen från . Under grovt sett har nedreviderat sin prognos för hushållens konsumtionsutgifter från 1,9 procents ökning till –2,i aprilprognosen. Regeringen gav ingen ny prognos för utvecklingen av hushållens konsumtion , men rimligen borde den skrivas ned i betydande omfattning utifrån den stora nedgången i konsumentförtroende och övriga effekter av restriktionerna till följd av coronahanteringen. Regeringen bedömer att arbetslösheten kan bli ”så låg” som , men också så hög som i enlighet med bas- och sämrescenariot. Det återstår att se hur djupt fallet blir i sysselsättningen, när ekonomin vänder och arbetslösheten stabiliseras eller till och med minskar och om de åtgärder som har genomförts har haft effekt. Större händelser har en tendens att få ett ”före” och ett ”efter”. Krisen som till större del var en isolerad svensk företeelse är en sådan. It-bubblan och den senare finanskrisen –2009 som drabbade alla länder är två andra centrala ekonomiska händelser som förändrade ekonomin. Perioden mellan finanskrisen och den ekonomiska nedgång som vi nu upplever kan betraktas som en sammanhållen period ur ett ekonomiskt perspektiv, och 2020 kommer sannolikt att markera starten för en annan period. Ur ett sysselsättningsperspektiv utgör den gångna perioden de förlorade åren. misslyckades att under relativt goda omständigheter få bukt med ett brett utanförskap och hög arbetslöshet, och detta illustrerades tydligt av att arbetslösa i s.k. utsatt ställning på arbetsmarknaden ökade i andel, men även i antal, under flertalet av . har framhållit detta problem . Socialdemokraterna hade som uttalat mål att skulle ha lägst arbetslöshet i EU. Måttet i sig och jämförelsen med EU kan diskuteras som styråra för den ekonomiska politiken, men det var det måttet som den S-ledda regeringen valde att bli utvärderad mot. Tyvärr har det gått åt andra hållet. hamnade under genomsnittet i EU 28. Precis före coronakrisen var det endast , , och i EU som hade högre arbetslöshet, om än med stor marginal. I jämförbara länder har utvecklingen vad gäller arbetslöshet också gått klart bättre under de senaste två och ett halvt åren. som arbetslösheten har minskat i EU har den faktiskt ökat i . De förlorade åren vad gäller strukturellt riktiga reformer för en bättre fungerande svensk arbetsmarknad och i förlängningen svensk ekonomi innebär att står sämre rustat än vad som hade behövt vara fallet inför den djupa ekonomiska nedgång som kommer att påverka svensk ekonomi och arbetsmarknad . Figur 2 Arbetslöshet i , EU28 och ett genomsnitt av jämförbara länder Källa: Macrobonds, via . Den sämre utvecklingen på den svenska arbetsmarknaden än i andra jämförbara länder under motsvarande makroekonomiska förhållanden kräver en mer offensiv arbetsmarknadspolitik. Konjunkturen har de facto gett stöd till arbetsmarknaden med fler lediga jobb , men arbetslösheten har de facto inte fallit som den gjort i närliggande länder. Detta vittnar om brister i hur den svenska arbetsmarknaden fungerar. Figur 3 Matchningen på den svenska arbetsmarknaden försämras () Beveridgekurvan[1] för den svenska arbetsmarknaden visar att den svenska arbetsmarknaden har fungerat dåligt i synnerhet . responderade arbetslösheten väl när antalet jobb ökade. Däremot har arbetslösheten inte minskat som man skulle önska när jobben blivit fler sen 2009. I stället för att röra sig ”inåt” som tidigare rör sig kurvan uppåt. Det vill säga: fler lediga jobb men en förhållandevis begränsad nedgång i arbetslöshet. Givet krisens effekter på arbetslösheten är det ett stort bekymmer att den svenska arbetsmarknaden fungerar så illa – redan i utgångsläget. Regeringen gör i vårpropositionen bedömningen att det finansiella sparandet kommer att bli –3,2020 och –1,2021 i sitt basscenario och i sämrescenariot som tyvärr blivit mer sannolikt –9,0 respektive –7,. anser att det är ytterst angeläget att vidta kraftiga åtgärder för att undvika det sämre scenariot och att det därför och den period som kommer därefter för att återbygga ekonomin är – och kommer att vara – motiverat att tillåta ett kraftigt negativt finansiellt sparande för att rädda jobb och företag. Regeringen föreslår att utgiftstaket ska höjas med till . Budgeteringsmarginalen ligger efter takhöjningen på eftersom takbegränsade utgifter beräknas till . föreslår i denna motion ökade utgifter för att värna företag, jobb, vård och omsorg samt civilsamhälle till en totalt beräknad kostnad på 2020. Det handlar om utgiftsnivåer som har diskuterats i svensk politik i samband med en vårproposition, men situationen är extraordinär. bedömer ändå att med de ytterligare utgifterna skulle statens utgifter ligga långt under det nya utgiftstaket. bedömer också att det är nödvändigt att regeringen återkommer till med ytterligare ändringsbudgetar. Det höjda utgiftstaket på tolkar som en indikation på att även regeringen bedömer det som nödvändigt och avser att göra det. Framför allt behöver företagen ett utökat kostnadsstöd i någon form och fler personer omfattas av permitteringsstödet, vilket pläderats för i denna motion. Om och när regeringen väljer att införa ett sådant i någon form kommer de takbegränsade utgifterna i regeringens budget att mer likna de som föreslår. Kommande budgetar behöver också ta sikte på att på olika sätt stimulera ekonomin. Det är därför rimligt att kommande ändringsbudgetar har mer tonvikt på sänkta skatter så att arbetsutbud och konsumtion stimuleras, dvs. statens inkomstsida, och inte endast nya takbegränsade utgifter. kan offentliga investeringar behöva tidigareläggas och resurser tillföras för att värna välfärden. Coronapandemins snabba framfart över hela världen och i har satt djupa spår och påverkat oss alla. Många har blivit smittade och sjuka av viruset, och inte minst äldre och sköra personer riskerar att bli allvarligt sjuka – och i värsta fall avlida. Sjukvården är hårt ansatt. De ekonomiska följdverkningarna är omfattande, och nedgången i ekonomin till följd av pandemin saknar motstycke i modern tid. Omfattande åtgärder krävs för att förhindra konkurser och arbetslöshet. går in i en synnerligen djup lågkonjunktur till följd av coronapandemin. Effekterna är redan tydliga, trots att krisen inte ens är . Prognoserna för arbetslösheten pendlar mellan , BNP-tillväxten förväntas rasa 7–för kvartalet och såväl varsel som företagskonkurser har redan slagit dystra rekord. Effekterna är kraftiga på kort sikt, och hur djup och långvarig krisen blir är svårt att veta. Men ekonomiska kriser innebär ofta långgående följdverkningar och tenderar att bli långvariga. Det tar att förlora sitt jobb än att hitta ett nytt. Och om krisen förändrar arbetsmarknaden kan det skapa större friktion i matchningen av arbetslösa mot tillkommande jobb. Företag som går i konkurs innebär stora kapitalförluster och utraderade värden, i synnerhet om det handlar om i grunden livskraftigt bolag. Dessa företagare behöver därför ofta bygga upp nytt kapital innan de startar nya företag. Allt detta gör att det går att förvänta sig att krisen får ett mer långdraget förlopp. Det kommer därför att behövas en kraftfull, effektiv och smart ekonomisk politik på såväl kort som medellång sikt. Fokus här och är – och kommer att vara – att dämpa följdverkningarna av den dramatiska ekonomiska nedgången. arbetsmarknad stod inför stora problem före krisen. accentueras de, och de grupper som stod utanför eller hade en svag koppling till arbetsmarknaden kommer att hamna ännu längre bort från den. Detta riskerar att cementera utanförskapet bland många – främst utrikes födda och de med förgymnasial utbildning, men även personer över 55 och personer med funktionsnedsättning. För dessa kommer det att krävas en särskild politik efter krisens slut, så att de får en bättre ställning på arbetsmarknaden. vill ha en ekonomisk politik som tillvaratar varje människas förmåga och som underlättar för alla att gå från utanförskap till arbete. Den ekonomiska politiken ska skapa förutsättningar för ett samhälle med god ekonomisk tillväxt och ett företagsklimat som står sig starkt i den allt hårdare globala konkurrensen, men också för människor att bygga goda relationer och känna trygghet och tillit. Dessa utgångspunkter är giltiga också i samband med en kris, och kanske i synnerhet då. Den ekonomiska politiken ska stärka familjernas självbestämmande och det civila samhällets ställning, vilket är grunden för ett fungerande samhälle där människor känner tillit till varandra. En välfungerande ekonomisk politik ger oss resurser att satsa på välfärden, såsom en god vård och omsorg och en bra skola. Med genomtänkta reformer kring arbetsmarknaden och i skattepolitiken kan vi förbättra människors möjlighet att lämna arbetslöshet och utanförskap. Även om krisen har flyttat fokus så kvarstår flera samhällsproblem som fanns före krisen. Det handlar om brister i tryggheten genom ett underdimensionerat rättsväsen som fungerar för dåligt. Det handlar om tillgängligheten i vården och omsorgen som tyvärr har försämrats och fortsätter att försvagas. Här behövs riktiga reformer som kan korta köerna och säkra en jämlik vård i hela landet inom sjukvården och öka tryggheten inom äldreomsorgen, genom höjd kvalitet, ökad tillgänglighet och ökat inflytande för den enskilde. Skolan behöver fördjupa sitt kunskapsuppdrag, men det är också uppenbart att samhällets insatser behöver stärkas för att vända trenden med barn och unga som mår dåligt och drabbas av psykisk ohälsa. I det arbetet måste såväl familjer, barn- och ungdomsvården, skolan och den ideella sektorn stärkas. Rekordmånga människor befinner sig på flykt undan förtryck och krig. Många har sökt och fortsätter att söka sig till . Det är en moralisk plikt och en självklarhet att ta emot människor på flykt. Men det skapar också utmaningar för vårt samhälle när en stor grupp människor ska integreras. Arbetsmarknaden är tudelad med hög arbetslöshet i grupper som befinner sig i en utsatt ställning och en god arbetsmarknad för övriga. Denna tudelning riskerar att fördjupas, med mänskliga, sociala och ekonomiska följder, om inte omfattande reformer genomförs. Många av dem som lämnas efter, utanför arbetsmarknaden, är nyanlända som ofta saknar gymnasieutbildning och har bristande språkkunskaper. förändras också jobbens karaktär snabbt på arbetsmarknaden. En allt större del av jobben kräver högre utbildning och specialistkompetens. För att kunna inkludera fler finns ett skriande behov av både mer yrkesutbildning och fler arbeten som kräver lägre kvalifikationer (s.k. enkla jobb). De behövs för att alla de människor som har kommit till ska få en möjlighet på den svenska arbetsmarknaden. Den politik som regeringen har bedrivit saknar riktning och reformkraft jämfört med den som förde tillsammans med Alliansen. Under alliansåren växte helt nya branscher fram som skapade jobb åt människor som tidigare hade befunnit sig i utanförskap. Vi var med och tog ur en återvändsgränd av höjda skatter och bidrag. I stället visade vi upp nya vägar till ökad frihet, valfrihet och tillväxt. Utanförskapet minskade med en femtedel, trots finanskrisen. Så fungerar en politik som litar på och stöttar människors förmåga och bygger underifrån. Men de utmaningar vi står inför nu är både stora och många. Till skillnad från den politik som regeringen och stödpartierna nu bedriver, såg och till att satsa på verkningsfulla reformer för arbetsmarknaden i den budget som antog . Vi satsade stort på yrkesvux, sänkte inkomstskatterna med fokus på låga och medelhöga inkomster och tog bort den särskilda löneskatten för äldre som jobbar. Alla dessa delar syftar till att stärka drivkrafterna till arbete och underlätta insteg på arbetsmarknaden. För att minska utanförskapet och bidragsberoendet har föreslagit ett nytt system för dem som uppbär försörjningsstöd men som är arbetsföra. Försörjningsstödet är det sista skyddsnätet för dem som inte kan uppbära inkomst på andra sätt. Men systemet är inte tänkt för dem som är arbetsföra och har därtill inneburit en kraftig kostnadsökning för kommunerna. För att förbättra situationen för dessa människor vill att ett system med statlig dagpenning ska införas. Den person som är arbetsför kopplas tydligt till arbetsmarknadspolitiska åtgärder och får en dagpenning som arbetslös. Dagpenning har lägre marginaleffekter och går bättre att koppla till tydligare krav och sanktioner, vilket sammantaget ska leda till att tröskeln in på arbetsmarknaden sänks. Vi vill framöver se satsningar på anställningsformer som möjliggör lägre lönekostnader , medan den anställde lär sig jobbet på jobbet. Detta vill vi kombinera med ytterligare riktade jobbskatteavdrag för grupper som har svårare att ta sig in på arbetsmarknaden – nyanlända, unga och personer som exempelvis på grund av arbetslöshet eller sjukdom har varit borta länge från arbetsmarknaden. Jobben skapas huvudsakligen genom att entreprenörer får starta och driva framgångsrika och välmående företag. Ett gott företagsklimat är nyckeln till att kunna möta framtida utmaningar och öka resurserna till vår gemensamma välfärd. Därför behövs en näringspolitik som är inriktad på att underlätta för företag att växa och anställa. och såg därför till att underlätta för generationsväxling i företag i den budget som antog . har också föreslagit en satsning på ägarskifteskontor, för att underlätta för äldre företagare som vill sälja sitt livsverk. Ägarskifteskontoret kan ge råd och stöd i ägarskiftesprocesser – både inom familjer och för de företagare som vill lämna över verksamheten till sin personal. Sektorer där jobb inte utförs på grund av höga skatter och avgifter måste reformeras så att marknaderna kan växa till. Det handlar framför allt om att öppna upp för nya tjänstesektorer och att bredda det befintliga RUT-avdraget till att omfatta fler tjänster. Därutöver måste vi motverka orimliga skatter på entreprenörer och minska regelkrånglet, förbättra myndigheternas handläggning av ärenden kopplade till företag och förbättra tillgången till kapital.