mot · H802170 · 2020-09-17 00:00:00 — Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter i världen 1 Förslag till riksdagsbeslut 2 Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter – och hoten mot dessa 2.1 SRHR i en kapitalistisk värld 2.2 Coronapandemins effekter på SRHR 3 SRHR som en säkerhetspolitisk angelägenhet 3.1 ska aktivt driva SRHR-frågor i och 4.1 ska aktivt driva SRHR-frågor inom FN och EU 4.2 Svenskt bistånd och stöd till kvinnor i andra länder 1 Förslag till riksdagsbeslut ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör anta en global SRHR-strategi för det internationella arbetet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att arbete med vatten och sanitet ska fokusera på att långsiktigt stärka och bygga nationella system och institutioner som kan tillhandahålla hållbara vatten- och sanitetstjänster och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att () skaffar sig den kompetens som krävs för att kunna utreda misstankar om sexuellt våld och avsätter tillräckligt med resurser för att samla in bevis, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att alla internationella insatser arbetar förebyggande för att motverka sexualiserat våld och övergrepp gentemot civilbefolkningen och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att OSSE-samarbetet även ska omfatta SRHR-frågor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att under ordförandeskapet i 2021 ska driva frågan om vikten av SRHR som en grund för säkerhetsfrämjande arbete och kvinnors demokratiska deltagande och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska driva på för att SRHR-frågorna ska få ett större utrymme inom och för att samtliga länder som undertecknat Istanbulkonventionen också ratificerar den, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i högre utsträckning bör prioritera arbetet med att förebygga väpnade konflikter och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen i syfte att konkretisera arbetet med att förebygga väpnade internationella konflikter bör upprätta en heltäckande handlingsplan för ändamålet samt återkomma med ett förslag på hur arbetet ska organiseras på ett mer effektivt sätt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att inom ramen för den feministiska utrikespolitiken bör uppmärksamma situationen för hbtq-personer och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att i högre utsträckning bör säkerställa att rättigheter för personer med funktionsnedsättningar synliggörs inom SRHR-frågorna och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att som enskilt land, såväl som medlem i EU och FN, ska lyfta SRHR-frågorna i dialogen med stater och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för ett ökat stöd till SRHR inom FN:s humanitära insatser och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att ska arbeta för att EU ska hålla inne medel till länder som inte skyddar demokrati och kvinnors rättigheter, s.k. konditionalitet, och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör ha som mål att av biståndet ska gå till flickor och kvinnor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör verka för att EU, relevanta FN-organ, och de regionala utvecklingsbankerna förstärker sitt jämställdhetsarbete med målet att av allt utvecklingssamarbete ska gå till flickor och kvinnor och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör öka andelen bistånd som avsätts för arbete med SRHR till av den totala biståndsbudgeten samt verka inom EU och FN för att övriga biståndsgivare följer exempel, och detta tillkännager för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att regeringen bör öka stödet till SRHR i det humanitära biståndet och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att bör utreda hur subventionerade aborter för utländska kvinnor ska kunna erbjudas inom ramen för utländska kvinnors aborträtt och tillkännager detta för regeringen. ställer sig bakom det som anförs i motionen om att aktivt bör informera om möjligheten för utländska kvinnor att göra abort i och tillkännager detta för regeringen. 2 Sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter – och hoten mot dessa Rätten till hälsa, till sin sexualitet och att bestämma över sin kropp är grundläggande mänskliga rättigheter. Det är dock en rättighet som kränks och inskränks i många länder. Över stora delar av jorden möter människor, oavsett kön, inskränkningar i sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Miljontals kvinnor och flickor saknar exempelvis tillgång till preventivmedel. beräknas 47 000 kvinnor och flickor dö i samband med osäkra och illegala aborter enligt (). dör dessutom, enligt UNFPA, en kvinna i världen av graviditets- eller förlossningskomplikationer. Den absoluta majoriteten, , av de kvinnor som drabbas lever i låg- och medelinkomstländer. En tredjedel av alla kvinnor kommer att uppleva någon form av fysisk eller psykisk misshandel under sitt liv enligt Commission on the Status of Women, 2020. Unga kvinnor och flickor är särskilt utsatta. Bland annat UNFPA uppskattar att drygt sju miljoner flickor som lever i utvecklingsländer själva får barn . är mödradödlighet den globalt vanligaste dödsorsaken för flickor mellan . Så många som 33 000 flickor gifts bort och ca 4 miljoner flickor könsstympas . Hela 140 miljoner flickor och kvinnor saknas i världen som ett resultat av s.k. gender-biased sex selection och postnatal sex selection, dvs. att flickor väljs bort redan som eller nyfödda. I de flesta delar av världen är tillgången till sexualundervisning begränsad med stora konsekvenser både för den enskilda individen och för samhället som helhet. I alltför många länder saknas resurser och/eller politisk vilja för att alla människor, oavsett kön, ska ha rätten att bestämma över sin egen kropp, reproduktion och sexualitet. Kvinnor och flickor betalar således med sina liv och sin hälsa för inskränkningar i rätten till sin kropp, reproduktion och sexualitet. Inskränkningar i SRHR utgör dessutom ett av de största hindren för demokrati, ekonomisk utveckling och fattigdomsbekämpning. Utan stora satsningar på SRHR kommer det att bli svårt att göra framsteg inom någon del av utvecklingspolitiken. Att kvinnor tillåts äga rätten till sin egen kropp och själva fatta beslut om huruvida de vill skaffa barn och i så fall när och hur är en förutsättning för att få makt över sitt eget liv. Det är en nödvändighet för såväl ett jämställt som ett jämlikt samhälle med en rättvis fördelning av makt och resurser. För att uppnå målen i Agenda krävs därför att frågan om SRHR kommer högre upp på dagordningen. När reaktionära, konservativa, nationalistiska och högerpopulistiska krafter vinner mark utmanas rätten till den egna sexualiteten och identiteten. Det märks även här i . röstade polska parlamentets underhus för att utreda ett lagförslag som förbjuder sexualundervisning i skolan, och har ett 80-tal städer och regioner i landet förklarat sig fria från ”hbtq-ideologin”. I vägrar av gynekologerna att utföra aborter p.g.a. s.k. samvetsskäl och på riskerar en kvinna som gör abort mellan 1,5 och fängelse. Även i har debatten om aborträtt blossat upp och här hemma i har abortmotståndare försökt få igenom möjlighet till vårdvägran eller s.k. samvetsfrihet. Dock utan att lyckas. Krafter som exempelvis motabetar aborträtten är också aktiva i många fattiga länder och flyttar fram sina positioner. Inte sällan understödda av den amerikanska kristna ultrahögern. Trumps beslut att återinföra den s.k. Policy (eller ”the gag rule”/munkavleregeln), som hindrar från att finansiera organisationer som arbetar för aborträtten, utgör ett mycket stort hot mot kvinnors rättigheter och är ett tydligt bakslag för den globala utvecklingspolitiken. utvidgades dessutom regeln ytterligare. Den amerikanska organisationen uppskattar att Policy innebär att drygt fem miljoner färre kvinnor kommer att få ta del av deras verksamhet bara under Trumps första mandatperiod. Man räknar vidare med att detta bl.a. innebär ytterligare 3,4 miljoner osäkra aborter och 16 000 graviditetsrelaterade dödsfall. I flera länder diskuteras huruvida man ska dra sig ur Istanbulkonventionen vars syfte är att stoppa våldet mot kvinnor. Det är en allvarlig utveckling där kvinnors grundläggande rättigheter sätts på undantag. sker också viktiga framsteg världen över. Att könsstympning av flickor i minskat drastiskt, att avkriminaliserat sexuella handlingar mellan människor av samma kön och att hälften så många dör i aids jämfört är bara några exempel som är viktiga att ta fasta på. handlar det om att människor går samman och tar strid mot konservativa, populistiska och förlegade ideal och sedvänjor. Möjligheten att organisera sig för förändring är avgörande för ett framgångsrikt arbete för SRHR i världen. Det är en utveckling ska stödja och vara en del av. Genom Agenda 2030 har världens länder slagit fast att alla människor i världen ska ha tillgång till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter . För att det ska bli möjligt krävs dock ett brett arbete som inkluderar fattigdomsbekämpning och ökad jämlikhet. gav regeringen, i samråd med , i uppdrag att ta fram en nationell SRHR-strategi. Det är ett viktigt steg för en modern syn på sex och jämställdhet. En liknande strategi skulle kunna vara ett viktigt verktyg i det internationella arbetet och för att konkretisera vad en feministisk utrikespolitik innebär när det kommer till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Regeringen bör därför anta en global SRHR-strategi för det internationella arbetet. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. Den här motionen berör krav inom det internationella SRHR-arbetet. För vidare läsning om vår utvecklingspolitik, se motionen En svensk utvecklingspolitik för rättvisa, jämställdhet och hållbar utveckling (2018/19:757). 2.1 SRHR i en kapitalistisk värld Rätten till hälsovård ska gälla alla. Det gäller sexuell och reproduktiv hälsa såväl som annan sjukvård. De globala målen 3.7 om att tillgängliggöra reproduktiv hälsovård, familjeplanering och utbildning för alla och 3.8 om att tillgängliggöra sjukvård för alla är centrala. När världen drabbas av en pandemi som covid-19 blir det uppenbart att det internationella samarbetet kring hälsofrågor måste öka. Systemet för forskning och utveckling kring nya mediciner måste förbättras och placera människors liv och hälsa i centrum före läkemedelsföretagens ekonomiska intressen. En konsekvens av det nuvarande systemet är att mediciner som inte är lönsamma aldrig utvecklas. En annan konsekvens är att många fattiga länder inte får tillgång till viktiga vaccin och mediciner p.g.a. patentlagar som ger läkemedelsföretag monopol och makt att sätta priser de inte har möjlighet att betala. Många låginkomstländer har bristande hälso- och sjukvårdssystem som inte möjliggör vård ens för de som behöver det allra mest. I låginkomstländer föder fler än hälften av alla mödrar sitt barn utan assistans från utbildad sjukvårdspersonal. konstaterar att det råder stor brist på läkare, barnmorskor och förlossningskliniker i de flesta fattiga länder. Också undermålig infrastruktur kan göra att det tar alltför att ta sig till närmaste förlossningsklinik. Det gör att kvinnan löper stor risk för både liv och hälsa även vid relativt enkla komplikationer. Den globala fattigdomen är ett resultat av en ojämlik värld där rika länder ges möjlighet att leva över sina tillgångar på andras bekostnad. Det finns tillräckligt med resurser för att utrota fattigdomen och ge alla människor ett värdigt liv. Men i stället för en rättvis fördelning hamnar merparten av världens resurser fortfarande i den rika delen av världen och hos den rikaste delen av befolkningen. Vår värld är orättvis därför att det finns de som tjänar på orättvisorna. När vinst blir en drivkraft för vårdgivare riskeras en jämlik tillgång till vård efter behov, i stället för plånbok. Det kan t.ex. handla om att privata kliniker etablerar sig i välmående kvarter där befolkningen är friskare och behovet är mindre. Eller om patent eller andra juridiska hinder som inverkar på människors tillgång till nödvändiga läkemedel. Ett exempel är när kostnaden för läkemedlet Daraprim som bl.a. används för att behandla hiv och toxoplasmainfektion hos , höjdes med 5 över 2015. I länder där det offentliga inte förmår att erbjuda en tillräcklig vård kan privata aktörer vara ett välkommet eller till och med nödvändigt komplement. Likaså kan frivilligorganisationer som kvinnojourer eller volontärer som arbetar med utbildning och informationsspridning göra stor skillnad. Men ekonomiska intressen kan aldrig tillåtas att gå före människors rätt till välmående och liv. För att ändra på det krävs en kraftfull politik för jämlikhet, rättvisa och hållbar global utveckling. 2.2 Coronapandemins effekter på SRHR Den pågående coronapandemin har slagit hårt globalt. Oron för liv och hälsa för egen del och nära och kära har tvingat människor att ändra sina vanor och länder har infört olika nivåer av restriktioner. befarar att fattigdomsbekämpningen i och med coronavirusets spridning inte kommer att kunna ske i tillräckligt snabb takt för att det globala målet om att utrota den extrema fattigdomen till 2030 ska kunna uppnås. Hur olika länder agerar kommer att påverka miljontals människors demokratiska fri- och rättigheter . Inte minst på SRHR-området. En förutsättning för att länder och regioner ska kunna stå bättre rustade vid en pandemi eller annan global hälsokris är starka och hållbara hälsosystem. Ett tydligt exempel är hur reaktionära och auktoritära ledare världen över använt pandemin för att inskränka de mänskliga rättigheterna. I utegångsförbudets spår följer att kvinnor, barn och hbtq-personer utsätts för än mer våld i hemmet. I har t.ex. regeringen valt att gå fram med ett hårt kritiserat förslag om att skärpa en mycket restriktiv abortlagstiftning ytterligare. Förra gången förslaget var aktuellt genomfördes stora protester och demonstrationer. Men i och med förbud mot större folksamlingar finns samma förutsättningar för att göra motstånd. Men också bristen på tillräckliga sjukvårdsresurser drabbar arbetet med SRHR. När pengar, personal och medicinsk utrustning går till att bekämpa coronaviruset så får andra delar av vården stå tillbaka. Nedstängda fabriker och begränsade transporter har lett till en brist på preventivmedel och abortmediciner vilket riskerar att resultera i oönskade graviditeter såväl som ökad mödradödlighet, könssjukdomar och hiv. Socialt stigma och tabu gör att många kvinnor och flickor får tillgång till preventivmedel endast genom enskilda, ibland hemliga, möten med läkare eller barnmorska. När rörelsefriheten minskar så blir detta inte längre möjligt. varnar för att nedstängningar av samhällen i spåren av covid-19 påverkar tillgången till hivmedicin negativt och det finns en risk att dödligheten i sjukdomen kan komma att öka betydligt p.g.a. läkemedelsbrist. UNFPA befarar att en lång nedstängning av samhället kan leda till ytterligare sju miljoner oönskade graviditeter och 31 miljoner fall av könsbaserat våld. Också antalet fall av könsstympning och barn som gifts bort riskerar att öka. Bland annat som en konsekvens av att arbetet för att motverka detta försenas eller uteblir och för att en ökad fattigdom är en känd faktor för barnäktenskap. Under coronapandemin är hbtq-personer en särskilt utsatt grupp och många drabbas hårt av restriktioner och ökad fattigdom. I har medier pekat ut gayklubbar som epicentrum för en ny smittvåg, vilket gjort att exempelvis Amnesty varnat för stigmatisering. I har flera länder flexibla utegångsförbud där kvinnor och män enbart tillåts gå ut olika dagar. Restriktionerna slår mot transpersoner och mycket tyder på att hatbrotten ökat i samband med detta. I har flera nödlagar gett premiärminister ökad makt och rätten att regera genom dekret . I samband med detta har regeringen lagt fram förslag till en grundlagsändring som skulle förbjuda transpersoner att ändra juridiskt kön. UNFPA varnar också för risken att unga människor med funktionsnedsättning lämnas efter. I synnerhet kvinnor och flickor inom gruppen riskerar att i högre grad utsättas för könsbaserat våld och sexuellt våld. Men också risken för social isolering och brist på livsviktig sjukvård och omvårdnad är större. Människor med funktionsnedsättning möter redan i vanliga fall ofta på hinder när det kommer till SRHR. Det kan t.ex. handla om stigma och diskriminering, men också om bristande möjligheter till transport eller hjälpmedel för att kunna kommunicera sina behov. Risken är att coronapandemin och spridningen av covid-19 gör det ännu svårare att få grundläggande rättigheter tillgodosedda. Den har bara flyttat runt pengar inom biståndsbudgeten för att kunna ge stöd till insatser mot spridningen av covid-19. Vid en global pandemi är det naturligt att man behöver göra nya avvägningar och prioriteringar. Men för att inte viktiga åtgärder ska tvingas stå tillbaka p.g.a. coronaviruset har redan tidigare föreslagit ett additionellt coronabistånd om som syftar till åtgärder för att minska smittspridningen och för att möta akuta sjukvårdsbehov (med anledning av prop. 2019/20:100 ekonomiska vårproposition 2019/20:3605). Pengarna kan t.ex. användas till inköp av skyddsutrustning eller till att anställa personal, men också direkt till SRHR. 3 SRHR som en säkerhetspolitisk angelägenhet Frågor som rör kvinnors och flickors kroppar betraktas alltför sällan som en säkerhetsfråga. Brist på makt, inflytande och rörelsefrihet, brist på sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter samt mäns våld mot kvinnor och tvångsäktenskap måste i högre grad betraktas som säkerhetspolitiska angelägenheter. Det kan bl.a. handla om hur sexuellt våld används som ett vapen och en militär strategi i krig och väpnade konflikter. Våldtäkt och sexuellt slaveri kan användas för att sprida rädsla, som hot, för att göra kvinnan ”obrukbar” och stigmatiserad eller som ett led i etnisk rensning genom att kvinnor avsiktligt görs gravida och därefter nekas abort. Terrorgrupper använder tvångsäktenskap som en metod för att gifta in sig i lokalsamhället och för att tvinga in flickor och kvinnor i rörelsen. Krig och konflikter, men också ökad fattigdom och utsatthet, kan vara en arena för sexköp och annan människohandel. Siffror från UNFPA och visar att över 12 miljoner flickor gifts bort , någonting som ökar vid väpnade konflikter. Den främsta orsaken är fattigdom men också en myt om att flickor kan skyddas från våld och sexuella övergrepp genom giftermål. Föräldrar kan också luras att sälja sin dotter till prostitution och trafficking. Toleransen och acceptansen för sexuellt våld tenderar också att bli högre som ett resultat av krig och konflikter. En ökad nivå av sexuellt våld förekommer även efter att en konflikt formellt har upphört. utgörs det allvarligaste hotet mot den globala säkerheten av klimatförändringarna och dessas konsekvenser. Torka, översvämningar och extrema väderhändelser utgör direkta hot i sig och kan dessutom vara bidragande orsaker till krig och konflikter. Vi vet att vi som lever i den rika delen av världen kommer att påverkas allt kraftigare och vi ser att denna utveckling redan är ett stort hot mot befolkningen i många utvecklingsländer. Det är världens rika människor som har orsakat klimatförändringarna och som har den största påverkan på klimatet. De som drabbas värst är däremot världens fattiga människor. Situationen är djupt orättvis utifrån ett klimaträttviseperspektiv. Kapitalismen fördelar jordens resurser extremt ojämlikt, mellan klasser, mellan rika och fattiga länder och – i samspel med könsmaktsordningen – mellan kvinnor och män. Inte minst slår bristande tillgång till rent vatten och sanitet särskilt hårt mot kvinnor och flickor. Enligt organisationen är sjukdomar kopplade till smutsigt vatten och brist på säkra toaletter den femte vanligaste dödsorsaken bland kvinnor runt om i världen. Alltför många kvinnor ägnar timmar åt att hämta rent vatten i stället för att delta i utbildning eller aktiviteter som skulle kunna ge en egen inkomst. Avsaknaden av toaletter är i många länder ett av huvudskälen till att flickor hoppar av sin skolgång och många flickor tvingas sluta skolan när de får mens. Brist på rent vatten är också ett avgörande hinder för en god förlossningsvård och säkra aborter. För att säkerställa dessa mänskliga rättigheter behövs långsiktiga lösningar med hållbara, tillgängliga system för distribution av vatten och sanitet. Det behövs samhällslösningar som når alla, inte endast dem med mest pengar. För att vi långsiktigt ska säkra tillgången till rent vatten och sanitet för hela jordens befolkning krävs att vi bygger upp hållbara system för vatten och sanitet i varje samhälle som kan tillhandahålla rättvisa och hållbara tjänster till alla. Då behöver regeringar och biståndsgivare förändra sitt arbete med vatten och sanitet. Hållbara och långsiktiga system för vatten och sanitet kan inte byggas genom projekt eller kopplas till enskilda tekniska lösningar. Det krävs gemensamt ägda samhällssystem som myndigheter och regeringar kan ta ett långsiktigt ansvar för. Detta blir i synnerhet viktigt i då tillgången till rent vatten hotas av klimatförändringar. Arbetet med vatten och sanitet behöver också bedrivas i aktiv dialog med det civila samhället och samhällets medborgare. arbete med vatten och sanitet bör fokusera på att långsiktigt stärka och bygga nationella system och institutioner som kan tillhandahålla hållbara vatten- och sanitetstjänster. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. ska vara ett land som arbetar aktivt för att alla människors rätt till sin egen kropp ska gälla även i krig och konflikter såväl som vid naturkatastrofer och extrema väderhändelser. Det finns naturligtvis internationella överenskommelser mot de fruktansvärda brott sexuell exploatering av kvinnor och barn innebär. Inte minst 34:e artikel och FN:s resolution . Också den i har slagit fast att våldtäkt är att betrakta som ett krigsbrott. Men för att resolutioner och överenskommelser ska utgöra ett skydd även i praktiken krävs att enskilda stater såväl som FN som helhet arbetar aktivt med att omsätta dem i praktiken. bör verka för att () skaffar sig den kompetens som krävs för att kunna utreda misstankar om sexuellt våld och avsätter tillräckligt med resurser för att samla in bevis. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. bör även verka för att alla internationella insatser arbetar förebyggande för att motverka sexualiserat våld och övergrepp gentemot civilbefolkningen. Detta bör ställa sig bakom och ge regeringen till känna. menar att en framgångsrik säkerhetspolitik måste grunda sig i begreppet mänsklig säkerhet och spänna över ett brett fält. Fattigdomsbekämpning, klimatåtgärder och åtgärder för jämlikhet och jämställdhet måste inkluderas, tillsammans med konflikthantering och diplomatiska insatser. Se även motioner En aktiv freds- och säkerhetspolitik (2016/17:159), En feministisk säkerhetspolitik (2017/18:532) och Barns rättigheter och skydd i krig och konflikt (2018/19:407). 3.1 ska aktivt driva SRHR-frågor i och () är en regional organisation inom FN som bl.a. arbetar med konfliktförebyggande insatser, krishantering och demokratiutveckling i . Jämställdhet har en viktig plats på agendan, men i den saknas SRHR.