ip · H810229 · 2020-12-10 00:00:00 — Interpellation 2020/21:229 Åtgärder mot välfärdsbrottslighet av (SD) till Statsrådet (S) Det har nog inte undgått någon att det , vid sidan av coronakrisen, varit en stor medial uppmärksamhet på välfärdsrelaterad brottslighet. Välfärdsbrottsligheten klassificerades av , i rapporten lägesbild om organiserad brottslighet 2019, som en av de mest allvarliga typerna av brottslighet mot samhället. När det gäller felaktiga utbetalningar och misstänkt välfärdsbrottslighet rör det sig om stora summor. Men någon exakt siffra finns inte. Det har tillsatts två stora kommittéer som försökt ta fram siffror på detta, där både FUT och Delegationen för felaktiga utbetalningar har tittat på siffror kring men där det framgår en tydlig felmarginal på 11–. Men det handlar inte bara om pengar utan också om legitimitet och förtroende, där välfärdssamhället är minst lika beroende av medborgarnas uppfattning om hur systemet fungerar som av dess faktiska funktion. Välfärdsstatens legitimitet hotas går att bedra och utnyttja systemet på stora summor och komma undan med det. Det saknas utvecklade och moderna kontrollfunktioner, men det går också att genom rimligtvis enkla upplägg utnyttja myndigheternas okunskap om helhetsbilden. I Samlade åtgärder för korrekta utbetalningar (SOU 2019:59) presenteras förslag som är i princip identiska med dem som presenterats i tidigare rapporter från , Statskontoret, Brå, , , , , med flera. Ett axplock ur dessa är när det gäller vad som kan åtgärdas är: fel i systemöverskridande system, otydliga processer, eftersatt lagstiftning, inget helhetsperspektiv, otydliga regleringsbrev, liten eller ingen återrapportering av myndigheternas arbete med fusk och återbetalningar samt otydligt ansvarsförhållande. Listan går att göra längre. Stort fokus har legat på assistansbrottslighet och assistansrelaterad brottslighet. Primärt har det rört sig om mindre företag och privatpersoner som organiserat satt i system att dränera välfärden på skattemedel. Det finns utredningar som dateras ända som har aviserat att just detta område är särskilt utsatt för välfärdsbrottslighet. Trots det kan vi läsa i nypublicerade utredningar att tillvägagångssättet är detsamma som . De rättsvårdande och utredande myndigheterna har bristande kontrollfunktioner och måste tyvärr använda sig av eftersatt lagstiftning som inte ger rätt att ta del av exempelvis sekretessbelagd information från . Det finns en fördjupad problematik bakom assistansbrottslighet och assistansrelaterad brottslighet. I en nypublicerad rapport av terrorismforskaren vid och terrorismstudier (Försvarshögskolan) visas att de bolag som ägnat sig åt den här typen av fusk finansierat terrorism. Ur säkerhetssynpunkt är detta mycket allvarligt och att det här kan tillåtas fortgå i den utsträckning det gör är anmärkningsvärt. Detta med hänseende till att det under varit känt att kvasimarknaden inom assistansersättningen är mottaglig för den organiserade brottsligheten. Det går förvånansvärt fort för bolagen att tjäna snabba pengar, och i princip obefintliga förkunskaper hos personalen uppmuntrar till brottslighet. Utöver finansiering av terrorism rör det sig även om människosmuggling, arbetsmiljöbrott, falska arbetsintyg, skattebrottslighet och bidragsfusk. Detta är några exempel på grov brottslighet som får liten eller ingen uppmärksamhet men där de inblandade far fruktansvärt illa vare sig det är funktionshindrade som importeras från hemländer som är knutna till bolagsägarna eller anställda som tas hit på undermåliga kontrakt och sedan utnyttjas. Det är en hänsynslös exploatering som fortsätter år . Att regeringen valt att skjuta till mer medel till den brottsutredande verksamheten hos berörda myndigheter är ett steg i rätt riktning. Men det löser fortfarande inte grundproblemet med begränsade möjligheter till tillgång till sekretessbelagd information, eftersatta it-system och bristande möjligheter att stoppa utbetalningar till oseriösa bolag. I rapporten av assistansersättningen 2017 framkommer det även att arbetsmiljön för handläggare som är ute och besöker nya klienter är extremt utsatt. Handläggare har svarat att arbetsmiljön förändrats och blivit betydligt mer hotfull, och vissa begär personlarm. Det finns även uppenbara problem med tolkar, och i flera fall är det så att någon annan för den funktionsnedsattes talan. I en rapport från Statskontoret framgår det att handläggare i av fallen misstänker överdrivna tidsredovisningar och räkningar. Mina frågor till statsrådet är följande: Med anledning av antalet rapporter som beskriver stora problem med felaktiga utbetalningar och bidragsfusk, vilka åtgärder tänker statsrådet vidta för att komma till rätta med problematiken? Tänker statsrådet ta något initiativ för att förändra lagstiftningen så att berörda myndigheter får de verktyg de behöver för att dels säkerställa en god arbetsmiljö, dels förhindra finansiering av kriminalitet?