ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
ip · H810250 · 2020-12-16 00:00:00 — Interpellation 2020/21:250 Konvention om förbud mot kärnvapen av (V) till Utrikesminister (S) ratificerade som 50:e land FN:s konvention om förbud mot kärnvapen. Det innebär att konventionen kommer att träda i kraft , det vill säga . Den har ännu inte undertecknat avtalet. Detta trots att aktivt arbetat för att konventionen skulle komma till stånd. I stället har man valt att öppna för att delta som observatör. överlämnades en utredning om konsekvenserna av ett eventuellt svenskt tillträde till konventionen om förbud mot kärnvapen till regeringen. Utredaren valde att avråda regeringen från att underteckna konventionen i dess nuvarande form. Att valt att inte skriva under konventionen är anmärkningsvärt. har en tradition av ett aktivt arbete för global nedrustning. har i återkommande lyft frågan om att skriva under FN:s konvention om förbud mot kärnvapen. Den har närmat sig Nato. om värdlandsstöd till Nato, gemensamma övningar och en ökad interoperabilitet är steg mot en allt tätare relation till kärnvapenalliansen. innan ratificerade konventionen meddelade nyhetsbyrån att Trumpadministrationen uppmanar länder som har ratificerat avtalet att dra tillbaka sitt stöd. Ovan nämnda utredning menar att ett svenskt undertecknande skulle påverka försvarspolitiska samarbeten och ett framtida svenskt medlemskap i . Men är inte medlem i Nato. Försvarsminister har meddelat att regeringen inte ämnar söka medlemskap i . Ändå tycks det som att väljer att sitta med vid de militära förhandlingsborden i stället för att ta ställning mot kärnvapen och för en global nedrustning. I utredningen problematiseras frågan om definitioner. Men det är knappast ett godtagbart skäl för att inte skriva under konventionen. Det finns också exempel på hur man skulle kunna välja att definiera kärnvapen i konventionen. har till exempel föreslagit följande definition: ”’nuclear weapon or other nuclear explosive device’ means any weapon or otherexplosive device capable of releasing nuclear energy that is designed for a hostilepurpose or for use in armed conflict, and includes such a weapon or device inunassembled or partly assembled forms but does not include the means of transport ordelivery of such a weapon or device if separable from, and not an indivisible part of, such a weapon or device.” Med anledning av detta vill jag fråga utrikesminister : Hur ska ministern verka för en tydligare definition av kärnvapen i konventionen? Är ministern beredd att agera för att den irländska definitionen ska bli realitet? Vilka resurser avsätter för arbetet med att följa konventionen? Kommer ministern och regeringen att säkerställa att i egenskap av observatör har förslagsrätt? Hur kommer ministern och regeringen att agera under de kommande statspartsmötena?
ip · H810251 · 2020-12-16 00:00:00 — Interpellation 2020/21:251 Expertmyndigheternas roll gentemot regeringen av (SD) till Socialminister (S) Presskonferenser och intervjuer med , och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har duggat tätt under coronapandemin. Den absolut mest omtalade personen har varit statsepidemiologen, som förvånande nog kanske kommit att bli mer känd av svenska folket än socialministern själv. Det råder inget tvivel om att expertmyndigheterna har spelat en oerhört viktig roll under pandemin, och att regeringen nära på helt lyssnat på myndigheterna inför olika beslut. Bland allmänheten har det till och med talats om att det i själva verket är som fattar besluten, snarare än regeringen. Det ligger något i det. Vi har sett hur regeringen i allmänhet och socialministern i synnerhet hänvisar till myndigheterna när frågor ställs om varför regeringen valt att agera på ett visst sätt. Under pandemin har vi sett hur har visat sig ha fel på punkt efter punkt, och myndighetens företrädare har dessutom återkommande kommit att ertappas med påståenden som helt saknar grund. I stället för att med vetenskapligt stöd fatta beslut tycks de vara baserade på individuella antaganden och gissningar. Vidare har vi sett hur riktlinjer utfärdade av såväl som har visat sig ha förödande effekter, och som med all sannolikhet också har inneburit ett stort antal onödiga dödsfall. Trots detta har regeringen gett dem fortsatt förtroende som om allt vore frid och fröjd. Mot bakgrund av detta är det därför intressant förstå vilka förväntningar regeringen har på sina myndigheter och hur långt dessa myndigheter kan gå innan regeringen väljer att ta ytterligare steg. Med anledning av detta vill jag fråga socialminister : Anser ministern att det är viktigt att expertmyndigheterna utgår från vetenskap när beslut ska fattas? Vad krävs för att regeringen ska fatta beslut som inte sammanfaller med expertmyndigheternas önskemål? Vilken roll menar regeringen att expertmyndigheterna har för att genomföra konsekvensanalyser och omvärldsbevakning?
ip · H810252 · 2020-12-16 00:00:00 — Interpellation 2020/21:252 Skjutfält för hemvärnets behov i län av (M) till Försvarsminister (S) Hemvärnet utgör de enda territoriella försvarsstyrkorna och för de flesta delar av landet den enda försvarsorganisationen. Med sin korta inkallelsetid har hemvärnet en avgörande funktion för att säkra och skydda samhällsviktiga funktioner i händelse av kris eller krig. Möjligheten att utbilda, och i förlängningen även förmågan att rekrytera och kvarhålla, kompetent personal inom hemvärnet bygger bland annat på närhet till övningsplatser. För län är detta ett stort problem då länet , som möjligtvis det enda i , helt saknar militära skjutbanor. För att genomföra en skjutövning måste exempelvis en hemvärnssoldat i först åka till för att hämta förbandets fordon, därefter till för att hämta sina vapen och därefter till i kommun, , för att genomföra övningen. Detta betyder en enkel resa på , och minst fyra timmars tidsåtgång. Hemvärnets förmåga att snabbt verka lokalt är helt avgörande för dess förmåga att lösa sina uppgifter. Men med dagens organisation för hemvärnet i län försvåras snabba insatser. Utöver att bristen på lokala skjutfält och övningsplatser förslösar viktig övningstid så verkar den demoraliserande för hemvärnssoldaterna och försvårar därmed rekrytering till en viktig samhällsfunktion. Med anledning av detta vill jag fråga försvarsminister : Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att tillskapa skjutfält för hemvärnsverksamheten i län?
ip · H810253 · 2020-12-16 00:00:00 — Interpellation 2020/21:253 Ett riktat stöd till bussbranschen av (SD) till Finansminister (S) Hur ska bussbranschen kunna överleva pandemin om den inte får stöd? Frågan är relevant, och regeringen är svaret skyldig. För bussbranschen blev det bokstavligt talat tvärstopp när pandemin bröt ut, och verksamheten drabbades av en nedgång på . För vissa bolag är nedgången , vilket givetvis får konsekvenser. De privata bussbolagen har en viktig roll att fylla i samhället och blir en viktig del i återstarten av samhället efter pandemin. Det förutsätter dock att bussbranschen överlever den svåra situation den befinner sig i. Går bussföretagen under så förlorar samhället det transportnät som binder samman landet, inte minst i glesbygden. Bussbranschen är en viktig del av besöksnäringen och föreningslivet, och det är dessa bussar som är tänkta att ersätta tågen i samband med tillfälliga driftsstörningar. Finansministern har tidigare i en interpellationsdebatt svarat på frågor om bussbranschens situation, men läget har förvärrats ytterligare och det krävs snabba insatser om inte en hel bransch ska parkeras för gott. Med anledning av detta vill jag fråga finansminister : Avser ministern att föreslå ett riktat stöd till bussbranschen?
ip · H810254 · 2020-12-16 00:00:00 — Interpellation 2020/21:254 Åtgäder för rättvist fördelade utsläpp av (V) till Miljö- och klimatminister (MP) och har publicerat rapporten (presenterad på DN-debatt ). Rapporten visar på en ojämlikhet i konsumtionsutsläpp mellan olika inkomstgrupper. Slutsatsen är tydlig: ju mer pengar, desto större utsläpp. Den rikaste procenten släpper ut hela CO2 per person och år. Den rikaste tiondelen släpper ut per person och år, vilket är fyra gånger så mycket som den fattigaste delen. Låg- och medelinkomsttagare har i stort bidragit till minskade utsläpp, medan de med störst inkomster i stället ökat sina utsläpp. Ska vi uppfylla måste den rikaste tiondelen minska sina utsläpp de kommande tio åren. I ligger samtliga inkomstgrupper över den nivå för utsläpp som vi behöver nå för att klara 1,5-gradersmål. Det gör alla länder och inkomstgrupper i med undantag för några av de allra fattigaste. För att ska nå klimatmålen behöver vi radikalt minska våra utsläpp till 2030. fastslår att omställningen måste vara rättvis; att en liten klick tillåts dra ifrån och öka sina utsläpp är inte i linje med den rättvisan. På samma gång som vi måste minska våra gemensamma utsläpp, både nationellt och internationellt, så behöver vi lyfta människor ur fattigdom. Höjd eller hög levnadsstandard kan därför inte få vara lika med höga utsläpp. Den rikaste delen av befolkningen står för den största andelen av utsläppen men är också de som ökar sina utsläpp mest. Den rikaste procenten ökar sina utsläpp medan de fattigaste minskar sina utsläpp . En politik för klimaträttvisa stärker välfärden för flertalet och minskar utsläppsutrymmet för de rikaste. När en större andel av ekonomin går till gemensamma investeringar i stället för till att betala de rikas lyxkonsumtion minskar utsläppen, och stödet för omställningen ökar. Vi behöver en omfördelning av resurser tillsammans med klimatsmarta samhällslösningar som ger människor tillgång till ett liv med låga utsläpp. Med anledning av detta vill jag fråga miljö- och klimatminister : Avser ministern att ta nya initiativ för att skapa samhällslösningar som ger förutsättningar för människor till låga och rättvist fördelade utsläpp? Avser ministern att ta initiativ till åtgärder, och i så fall vilka, som minskar den ekonomiska ojämlikheten och den omfördelning av resurserna som vi ser spär på klimatkrisen ytterligare?
ip · H810255 · 2020-12-17 00:00:00 — Interpellation 2020/21:255 Utredningen av av (SD) till Statsrådet (MP) Flera behov och problem förekommer där barns bästa inte beaktas. Inte minst visade det sig i betänkande SOU 2020:63 och svensk rätt, av vilket flera brister i framgår. har regeringen nu gett direktiv om en utredning av med tydligt vuxenperspektiv men där utgångspunkten anges vara barnets bästa. Den ska bli färdig relativt snart, jämfört med många andra utredningsuppdrag. Regeringen har tidigare inkorporerat i svensk lag, och utredningen kring överensstämmelsen, SOU 2020:63, visar också att det finns stora brister i praktiken för barn, vilket innebär att barns bästa inte uppnås. Detta tycks inte tas upp eller kommenteras av regeringen vare sig i debatten eller i direktiven till utredningen av . Vid sidan av detta har det gjorts en utredning som rubricerades Se barnet! Denna utredning kom med flera goda förslag som ännu inte använts. Tyvärr framstår det som om regeringen enbart är intresserad av plakatpolitik, då konkreta åtgärder uteblir eller skjuts . Hur den nu aktuella utredningen av förändringar av ska förbättra för barn i praktiken kan också ifrågasättas om den inte ska se till de problem som identifierats i utredningsbetänkandet SOU 2020:63. Hur kommer det sig att tidigare utredda förslag inte används och kopplas till nya utredningar och/eller förslag? Det går också att ställa sig frågan hur prioriteringarna görs i fråga om både syfte, inriktning och det tidsmässiga perspektivet. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Kommer statsrådet att agera för att öka prioriteringen av de lagförslag som redan finns och de problem med som kan utläsas i SOU 2020:63 så att dessa förslags genomförande får en lika hög prioritet av regeringen?
ip · H810256 · 2020-12-17 00:00:00 — Interpellation 2020/21:256 En föräldrabalk för barnens bästa av (SD) till Justitie- och migrationsminister (S) Regeringen aviserade att lagstiftningen om föräldraskap inte är anpassad till verkligheten och att en utredning därför sätts igång som ska könsneutralisera . Frågan är hur barnens bästa konkret möts genom det syfte regeringen lägger fram i direktivet. Syftet anges vara att förändringar av familjerättsliga regler ska utredas och förslag ges för en mer sammanhållen, könsneutral och jämlik reglering av föräldraskap samt regler om föräldraansvar anpassade till olika familjekonstellationer. I direktivet anges att den befintliga är föråldrad med kärnfamiljen som utgångspunkt. Det hänvisas även till flera utredningar och lagjusteringar som tidigare gjorts, vilka ska bana väg även för förändringar av från kärnfamiljsutgångspunkten mot den differentierade familjekonstellationen som norm. Faderskapet ställs alltmer i skymundan, då det fortfarande i regel inte fastställs vid födseln och regeringen inte vill verka för detta. Många barn uttrycker att faderskapet är viktigt. Det förekommer problem med att barn slits mellan vuxnas i vårdnadstvister. Rapportering visar att barn far illa av detta. I direktivet berörs ett problem med det egna utredningsförslaget – att flera vuxna ska ges juridiskt ansvar för ett barn. Det anges att det i regel krävs enighet i alla beslut, att barn vid meningsskiljaktigheter kan hamna mellan vuxna samt att umgänges- och boendesituationen kan bli komplicerad för barnet. Ett troligt scenario, med tanke på den statistiskt baserade risken med flera inblandade, är att problemen kommer att öka. Mot bakgrund av detta vill jag fråga justitie- och migrationsminister (S): Hur ska ministern konkret uppnå barnens bästa genom den könsneutralisering av och det faktum att flera vuxna ska ges juridiskt ansvar för barnet som regeringen gett direktiv om ska utredas?
ip · H810257 · 2020-12-17 00:00:00 — Interpellation 2020/21:257 Miljömålsberedningen och ojämlikt fördelade utsläpp av (V) till Miljö- och klimatminister (MP) och har publicerat rapporten (presenterad på DN-debatt ). De har granskat svenskarnas utsläpp och relaterar dessa till våra inkomster. Slutsatsen är tydlig. Ju mer pengar, desto större utsläpp. Den rikaste procenten i släpper ut hela CO2 per person och år. Den rikaste tiondelen i släpper ut per person och år, vilket är fyra gånger så mycket som den fattigaste tiondelen (per person och år). En stor del av de rikas utsläpp kommer från konsumtionen, inte minst flygresor och transporter med egna bilar. Ska vi uppfylla måste den rikaste tiondelen minska sina utsläpp de kommande tio åren. Den fattigaste tiondelen i har minskat sina utsläpp , medan de rikaste inte har minskat sina utsläpp . I och klimatkonventionen slås det fast att omställningen måste vara rättvis (man använder ordet equity). Det kan knappast vara rättvist att en liten klick fortsätter att leva långt utanför vad som är ekologiskt hållbart. välkomnar det uppdrag regeringen gett till Miljömålsberedningen om att bereda mål för konsumtionsutsläppen och ta fram en strategi för att minska klimatpåverkan från konsumtionen, men uppdraget saknar ett rättviseperspektiv för att komma till rätta med de grova klimatorättvisor som redogörs för i Oxfams rapport. Med anledning av detta vill jag fråga miljö- och klimatminister : Avser ministern att ge Miljömålsberedningen ett tilläggsuppdrag om att ta hänsyn till att utsläppen från konsumtionen är ojämlikt fördelade och att finna rättvisa lösningar för att komma till rätta med de rikas oproportionerligt stora utsläpp?
ip · H810258 · 2020-12-17 00:00:00 — Interpellation 2020/21:258 Initiativ för ökad jämlikhet och hållbart resursutnyttjande av (V) till Miljö- och klimatminister (MP) publicerade och , där man granskat svenskarnas utsläpp i relation till inkomster. Rapporten visar på en ojämlikhet i konsumtionsutsläpp mellan inkomstgrupper. Slutsatsen är tydlig: ju mer pengar, desto större utsläpp. Låg- och medelinkomsttagare har i stort bidragit till minskade utsläpp, men de 10 rikaste procenten har knappt bidragit alls till utsläppsminskningen. Ska vi uppfylla måste den rikaste tiondelen minska sina utsläpp de kommande tio åren. Därför måste också framför allt de rikaste svenskarnas utsläpp minska radikalt till 2030. Den gröna omställningen måste vara rättvis, det slår fast, och det kan knappast vara rättvist att en liten klick drar ifrån och fortsätter att leva långt utanför vad som är hållbart. Regeringen måste hantera klimatkrisen utifrån ett rättviseperspektiv. Det handlar om att öka jämlikheten och främja ett hållbart resursutnyttjande med en låg klimatpåverkan. Hela samhället behöver ställas om för att hantera klimatkrisen. Klimatförändringen innebär en grundläggande samhällskris som vi bara kan lösa tillsammans. En politik för klimaträttvisa stärker välfärden för flertalet och minskar utsläppsutrymmet för de rikaste. När en större andel av ekonomin går till gemensamma investeringar i stället för till att betala de rikas lyxkonsumtion minskar utsläppen och stödet för omställningen ökar. Med anledning av detta vill jag fråga miljö- och klimatminister : Avser ministern att ta nya initiativ, och i så fall vilka, för att i större utsträckning få till en ekonomisk omfördelning och minska utsläppen? Kommer ministern att ta hänsyn till att utsläppen från konsumtionen är ojämnt fördelade och finna rättvisa lösningar för att minska de rikas stora utsläpp?
ip · H810259 · 2020-12-17 00:00:00 — Interpellation 2020/21:259 Regeringens hantering av covid-19 av (SD) till Socialminister (S) försäkrade socialminister svenska folket att den nationella beredskapen för att hantera ett utbrott av coronaviruset i var väldigt bra. senare, , kunde vi se statsminister säga något liknande: Regeringen var redo för att möta pandemin och vi skulle känna oss lugna. var vi några som ifrågasatte detta, och vet vi svart på vitt att det inte fanns någon sanning bakom orden – beredskap var allt annat än god, och regeringen var allt annat än redo för pandemin. Undertecknad har sedan pandemins början ifrågasatt den handlingsförlamning, som i vardagligt språk kommit att kallas för den svenska strategin. När socialministern har fått frågan om vad det är som är så bra med den svenska strategin har svaret uteblivit. Hon har återkommande menat att det har varit för tidigt att utvärdera, trots att snabbt stack ut som ett av de länder i världen med högst andel döda. Trots att vi kritiker, som i stället förespråkade en försiktighetsprincip, hade såväl vetenskapen som större delen av västvärldens ledande politiker på vår sida, ställde inte regeringen om. Ej heller har vi kunnat se något tecken på ansvarstagande, utan man skyller ständigt ifrån sig. Det håller inte, särskilt inte när statistiken över antalet dödsoffer talar sitt tydliga språk. Det yttersta ansvaret för hur har tacklat coronapandemin ligger hos regeringen. Regeringen ansvarar med andra ord för att tusentals och åter tusentals människor i har mist livet. Med anledning av detta vill jag fråga socialminister : Håller ministern med om att regeringen bär det yttersta ansvaret för att andelen döda varit så stor i under pandemin? Vad är det som ministern menar har varit så bra med den påstådda svenska strategin, och varför har man hållit fast vid den trots de höga dödstalen? Hur tycker ministern att hon och regeringen har agerat under pandemin, och finns det något beslut som hon ångrar eller något hon önskar att regeringen hade gjort i stället?
ip · H810260 · 2020-12-17 00:00:00 — Interpellation 2020/21:260 De nya miljöreglerna för bensinstationer av (SD) till Statsrådet (S) träder nya regler för bensinstationer i kraft. Regler som innebär att alla rörledningar under jord behöver säkras mot rost och fukt. Syftet är att förhindra spill och miljöskador, vilket är rimligt men riskerar att få stora konsekvenser för mindre bensinmackar, inte minst på landsbygder. De nya miljökraven medför behov av omfattande och kostsamma investeringar för den enskilde stationsägaren som måste bekosta en sanering av marken från spill som uppstått vid överfulla cisterner eller läckage från rörledningar. I huvudsak handlar det om att bensinmacksägarna nu åläggs att åtgärda gamla miljösynder och tidigare, då förebyggande miljöåtgärder var lägre prioriterade. Investeringskostnaden för dessa åtgärder kan uppgå till upp emot per station, vilket kan innebära dödsstöten för en mindre, fristående bensinstation. Enligt branschorganisationen riskerar så många som 500 bensinmackar, främst på landsbygder, att läggas ned som en direkt följd av regelförändringen. En sådan utveckling skulle därmed kunna få mycket olyckliga konsekvenser för människor och verksamheter som har långt till centralorterna. Detta då den lokala bensinmacken utgör navet i bygden och förutom att tillhandahålla drivmedel även säljer livsmedel och fungerar som ombud för Systembolaget, , , , och Postnord. Ofta finns service i form av biltvätt, släpvagnsuthyrning, enklare reservdelssortiment och liknande, och inte sällan nyttjas dessa mackar av exempelvis kommunala verksamheter som räddningstjänst och hemtjänst, som annars skulle behöva transportera sig flera mil i onödan för att tanka på annan plats. Det investeringsstöd som finns att söka och som för många bensinmacksägare är den enda förutsättningen för att över huvud taget kunna finansiera de nödvändiga investeringarna pekas dessutom ut som fyrkantigt administrerat. Vidare är utformningen av reglerna kring utbetalningen av stödet utformade på ett sätt som gör att få bensinmacksägare kommer att kunna ta del av det. I sitt svar på min tidigare fråga (2020/21:677) vidgår statsrådet också att regeringen har kännedom om de kostsamma och regeltunga utmaningar bensinmackarna på landsbygderna nu står inför. Statsrådet svarar också att regeringen fortsätter sitt arbete med att underlätta för bland annat de små mackarna för att dessa ska kunna genomföra de nödvändiga investeringarna. Med anledning av detta vill jag fråga statsrådet : Hur fortlöper regeringens arbete med att underlätta för bland annat de små mackarna för att dessa ska kunna genomföra de investeringar som de nya regler som införs föreskriver? Vilken syn har regeringen på de effekter som en omfattande nedläggning av bensinstationer på landsbygder skulle medföra för den kommersiella servicen där utbudet redan är begränsat?
ip · H810261 · 2020-12-17 00:00:00 — Interpellation 2020/21:261 Postnord och olagliga transporter av (SD) till Näringsminister (S) figurerar Postnord i samband med otillåtet cabotage; inte mindre än två ekipage som utför transporter för Postnord har stoppats . Vid två tidigare interpellationsdebatter har statsrådet lovat att statliga bolag ska följa regelverken för transporter. Statsrådet inledde den första debatten med följande: ”Jag vill säga att jag naturligtvis utgår ifrån att bolag med statligt ägande följer lagar och regler. Därutöver ska bolag med statligt ägande enligt statens ägarpolicy agera föredömligt inom området hållbart företagande och i övrigt agera på ett sådant sätt att de åtnjuter offentligt förtroende.” Trots statsrådets löfte att statliga bolag ska följa lagar och regler och vara föredömen figurerar alltså Postnord återigen i samband med olagliga transporter. Med anledning av detta vill jag fråga näringsminister : Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att säkerställa att statliga bolag upphandlar transporter som följer gällande regelverk? Avser regeringen att som ägare vidta några åtgärder för att ingripa mot Postnords upphandling av transporter?