frsrdg · H804JO1 · 2020-11-10 00:00:00 — I en anmälan till JO klagade advokaten , som ombud för , på Hässelby- stadsdelsförvaltning, Familjerätt Nordväst. Han var missnöjd med att nämnden inte hade utsett något umgängesstöd enligt tingsrättens beslut. DD uppgav i huvudsak följande: En handläggare vid Familjerätt Nordväst skickade på eget initiativ ett fax till tingsrätten och förklarade att det inte fanns förutsättningar för ett umgänge mellan AA och CC. Den 13 sep- tember 2018 beslutade tingsrätten på nytt att CC skulle ha rätt till umgänge med AAi viss omfattning i närvaro av umgängesstöd utsett av stadsdelsförvaltning, Familjerätt Nordväst. ringde bi- trädande enhetschefen till tingsrätten och meddelade att Familjerätt Nord- väst inte tänkte verkställa tingsrättens beslut . EE skick- ade även ett e-postmeddelande till tingsrätten där hon åter- igen förklarade att Familjerätt Nordväst inte tänkte verkställa tingsrättens be- slut. Till sin anmälan fogade DD bl.a. tingsrättens beslut daterat den 13 septem- ber 2018 och de skrivelser som EE hade skickat till bl.a. tingsrätten. Med anledning av uppgifterna i anmälan fann jag anledning att anta att en be- fattningshavare som stod under min tillsyn hade gjort sig skyldig till tjänstefel enligt 20 kap. 1 § . Jag beslutade därför att inleda en förundersökning om ett sådant brott och gav överåklagaren i uppdrag att genomföra utredningen. Under förundersökningen hämtades vissa handlingar in från stadsdelsnämn- den och . Förhör hölls med biträdande enhetschefen . Vid förhöret delgavs hon misstanke om att hon hade gjort sig skyl- SO C I A L T J Ä N S T dig till tjänstefel genom att inte efterfölja tingsrättens beslut och utse um- gängesstöd. fann jag att det inte längre fanns anledning att fullfölja förundersökningen och beslutade därför att lägga ned den. Jag upplyste samti- digt om att den fortsatta granskningen av stadsdelsnämndens handläggning skulle ske inom ramen för detta tillsynsärende. Begäran om att stadsdelsnämnden skulle yttra sig JO begärde att i skulle yttra sig över anmälan. I remissen angavs att stadsdelsnämnden särskilt skulle yttra sig över vissa frågor. I sitt svar till JO uppgav i i huvudsak följande (JO:s frågor i remissen till nämnden återges med kursiverad text): 1.Av inhämtad delegationsordning för framgår på s. 40 under punkt 6.8.5 att biträdande enhetschef har delegation att fatta beslut om att utse umgängesstöd enligt . Av förhöret med EE och de bilagor som hon gav in framgår att umgängesstöd inte utsågs av biträdande enhetschef utan av en handläggare, , . EE uppgav vid förhöret att hon själv inte var behörig att fatta beslut om att utse umgängesstöd. 1.1Vem har enligt nämndens uppfattning haft behörighet att fatta beslut om att utse umgängesstöd enligt ? Nämndens uppfattning är att det är tingsrätten som beslutar om umgänges- stöd och att nämnden har att verkställa beslutet genom att utse umgänges- stödjare. Nämnden kommer att revidera delegationsordningen så att det blir tydligt att nämnden verkställer tingsrättens beslut om umgängesstöd enligt 6 kap. 15 c § 3 st FB samt vem som har behörighet att utse umgängesstöd- jare. 1.2Var biträdande enhetschef behörig att fatta beslut om att utse umgängesstöd? Nej, enligt delegationsordningen var biträdande enhetschef inte behörig att fatta ett beslut om att utse umgängesstöd. 1.3Var handläggare behörig att fatta beslut om att utse umgängesstöd? Nej, enligt delegationsordningen var FF inte behörig att fatta beslut om att utse umgängesstöd. 1.4För de fall att nämnden anser att FF inte var behörig att utse umgängesstöd, på vems uppdrag agerade hon i så fall när hon utsåg umgängesstöd? FFfick i uppdrag av biträdande enhetschef att verkställa beslutet om umgängesstöd, vilket innebar att utse en umgängesstödjare till barnet. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T valtningen har utredda timanställda umgängesstödjare vilka används vid beslut om vem som ska bli barnets umgängesstödjare. 1.5Vad är förklaringen till att det eventuellt råder osäkerhet inom förvaltningen om vem som har behörighet att fatta beslut om att utse umgängesstöd? Delegationsordningen kommer att revideras på nämndens sammanträde . Delegationsordningen borde ha reglerat vem som har behörighet att verkställa tingsrättens beslut för att undvika eventuella osä- kerheter. 2.Av de handlingar som EE gav in vid förhöret framgår att umgängesstöd utsågs . Underrättades parterna om att umgängesstöd utsetts? Nej, något specifikt beslut om vilken/vilka personer som skulle närvara som umgängesstödspersoner delgavs inte föräldrarna . bokades möten med boförälder och med umgängesförälder för att gå igenom regler, rutiner och inskolning. Med inskolningen påbörjas umgängesstödet. 3.Efter det att umgängesstöd enligt utsetts, vem har ansvar vid förvaltningen, enligt nämndens mening, för att se till att ett umgänge som en tingsrätt beslutat om faktiskt kommer till stånd? Det framgår inte av delegationsordningen men det är en arbetsuppgift som utförs av familjerätten. Enligt arbetsbeskrivningen har biträdande enhets- chef ett ansvar att se till att varje medarbetare har kunskap och rätt förut- sättningar att utföra arbetsuppgifterna. Biträdande enhetschef är den som godkänner att en person blir timanställd umgängesstödjare. Förslaget i re- videringen av delegationsordningen är, att handläggare utser umgänges- stödjare och ansvarar för att följa upp att umgängesstödet fungerar. Enhets- chef och biträdande enhetschef inom familjerätten ska kontrollera lagefter- levnad och genomförandet genom de egenkontroller som familjerätten ge- nomför med en viss periodicitet. 4.Av handlingarna i ärendet och förhöret med EE framgår att tingsrättens beslut om umgänge med umgängesstödjare aldrig verkställdes. Vilka närmare överväganden gjordes i den delen? Då familjerättssekreteraren träffade barnet sa barnet att denne mådde psy- kiskt dåligt och ville inte träffa sin mamma om inte pappan var med. Bar- nets beteende vid detta möte stärkte det barnet själv sa om sitt mående. Fa- miljerättssekreteraren bedömde att det fanns en risk att barnet skulle fara illa av att träffa sin mamma utifrån det barnet berättade. 4.2Borde saken ha hanterats på ett annat sätt än det som EE gjorde i det fall nämnden ansåg att umgänge med umgängesstöd inte borde komma till stånd? Det hade varit mer korrekt att informera barnets boendeförälder om famil- jerättssekreterarens uppfattning när det gällde barnets beteende och vad denne berättade för familjerättssekreteraren. Om det fanns en allvarlig oro skulle en anmälan ha gjorts till Mottagningsenheten inom förvaltningen SO C I A L T J Ä N S T som tar emot orosanmälningar. Mottagningsenheten hade då kunnat utreda om oron var befogad. Det var fel att kontakta tingsrätten då beslutet om umgängesstöd inte ska överprövas av nämnden. Biträdande enhetschef har haft tillfälle att kommentera frågorna. DD kommenterade därefter remissvaret. JO hämtade sedan in stadsdelsnämndens uppdaterade delegationsordning, daterad , samt dagboksblad och dom i mål nr T 1315-18. I ett beslut anförde JO följande: I 1 kap. 1 § tredje stycket regeringsformen (RF) stadgas att den offentliga mak- ten utövas under lagarna. Legalitetsprincipen innebär att alla samhällsorgan är underkastade rättsordningens regler. Enligt 1 kap. 9 § RF ska domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Kravet på saklighet och opar- tiskhet brukar benämnas objektivitetsprincipen. Bestämmelsen i 1 kap. 9 § RF omfattar inte bara hur en sak rent faktiskt har handlagts och vilka verkliga skäl som ligger bakom ett beslut eller annat hand- lande från en myndighet. Även hur myndighetens eller en tjänstemans agerande har uppfattats är av betydelse. Redan risken för att andra kan uppfatta att sak- lighet och opartiskhet inte iakttas är tillräckligt för att handlandet ska kunna anses strida mot 1 kap. 9 § RF (se t.ex. JO 2019/20 s. 54). När rätten beslutar om umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsam- mans med får rätten enligt 6 kap. 15 c § FB, om barnet har behov av det, besluta att en person som utses av socialnämnden ska medverka vid umgänget (um- gängesstöd). Ett beslut om umgängesstöd ska gälla för . Innan ett beslut om umgängesstöd meddelas ska rätten inhämta yttrande från social- nämnden. ska efter rättens beslut om umgängesstöd utse en viss person att medverka vid umgänget. Genom denna bestämmelse har lagstiftaren skapat en tydlig ansvarsfördel- ning, dvs. det är domstolen som fattar beslut om umgänge med umgängesstöd och som beaktar barnets bästa (6 kap. 2 a § FB) och socialnämnden ska därefter verkställa beslutet och utse umgängesstöd. är alltså skyldig att efter rättens beslut om umgänge med umgängesstöd utse en viss person att medverka vid umgänget. Det är fråga om en ren verkställighetsåtgärd från nämndens sida (se prop. 2009/10:192 s. 14 och JO 2013/14 s. 430). I det yttrande som domstolen enligt bestämmelsen i 6 kap. 15 c § FB ska inhämta från socialnämnden ska nämnden ange sin inställning till om umgänge med umgängesstöd är praktiskt genomförbart. Nämnden ska däremot inte yttra 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T sig över om ett umgänge med umgängesstöd är lämpligt (se prop. s. 30). Utgångspunkten för socialnämnden bör vara att det i någon utsträckning alltid bör vara möjligt för nämnden att utse umgängesstöd. Att en domstol låter bli att förordna om umgängesstöd för att socialnämnden angett att den inte kan verkställa beslutet förutsätts vara en undantagssituation (se a. prop. s. 13). domstol är inte bunden av nämndens besked om vilka förutsättningar som finns att tillgodose behovet av umgängesstöd (se a. prop. s. 30). lagreglerade skyldighet att lämna upplysningar m.m. till domstolen i ett mål om t.ex. umgänge Frågor om vårdnad, boende och umgänge avgörs ytterst av allmän domstol. sådana mål har rätten enligt 6 kap. 19 § första stycket FB ett särskilt ansvar för att se till att dessa frågor blir tillräckligt utredda. Det finns bestämmelser i om att en domstol kan hämta in uppgifter från en socialnämnd i sådana mål. Innan rätten avgör ett mål eller ett ärende om vårdnad, boende eller umgänge ska socialnämnden ges tillfälle att lämna upp- tillgång till upplysningar som kan vara av betydelse för frågans bedömning är nämnden enligt 6 kap. 19 § andra stycket FB skyldig att lämna upplysningarna till rätten. Om det behövs ytterligare utredning har rätten möjlighet att ge socialnämnden eller något annat organ i uppdrag att utse någon att verkställa den. När en sådan utredning har färdigställts kan den part som anser att det finns felaktigheter i utredningen påpeka det för domstolen. Domstolen ska självständigt pröva vilket värde uppgifterna i en utredning har, och domstolen kan enligt 6 kap. 19 § tredje stycket FB ta initiativ till ytterligare I vissa situationer finns det en skyldighet för nämnden att göra en framställ- ning eller en ansökan till domstolen även om den inte har begärt det. alnämnden får veta att någon åtgärd behöver vidtas i en fråga om vårdnad, um- gänge eller förmynderskap för ett barn, ska nämnden göra en framställning eller ansöka om det hos den domstol till vilken ärendet hör (5 kap. 2 § socialtjänst- förordningen [2001:937]). När nämnden lämnar en sådan framställan är be- stämmelserna om kommunikation i 11 kap. 8 § tredje stycket socialtjänstlagen (2001:453), SoL, och 25 § förvaltningslagen (2017:900), FL, tillämpliga. de bestämmelserna följer att socialnämnden, innan den lämnar ett yttrande till domstolen, måste ge parterna möjlighet att ta del av och kommentera yttrandet. En socialnämnd har naturligtvis vidare en skyldighet att agera om umgänge med umgängesstöd enligt nämndens bedömning bör avbrytas, t.ex. för att bar- net mår dåligt eller riskerar att fara illa om umgänget fortsätter. ligheten att föreslå för föräldrarna att ta initiativ till att väcka talan om en ändr- ing av umgänget hos domstolen kan även nämnden själv väcka talan enligt be- stämmelsen i 6 kap. 15 a § FB. Vidare framhålls i förarbetena till bestämmelsen i 6 kap. 15 c § FB att socialnämnden, om den bedömer att barnet far illa av umgänge, kan behöva inleda en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL av om nämn- den behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd (se prop. 2009/10:192 s. 31). Jag vill dock poängtera att det i första hand är upp till en förälder att hos dom- stolen begära en ändring av ett umgängesbeslut. Först om föräldern väljer att SO C I A L T J Ä N S T inte agera bör socialnämnden enligt min mening utnyttja möjligheten att själv- mant ta upp frågan. Efter tingsrättens beslut om att CC i viss omfattning hade rätt till umgänge med AA i närvaro av umgängesstöd som skulle utses av , Familjerätt Nordväst, beslutade nämnden att inleda en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL för att verkställa tings- rättens beslut. Beslutet fattades av handläggaren beslutade FF att utse sex namngivna personer som umgängesstödjare i ärendet om AA, BB och deras son CC. Av nämndens remissvar framgår att FF här agerade på upp- drag av EE. BBoch CC samt AA kallades sedan till stadsdelsför- valtning, Familjerätt Nordväst, för planering och uppstart av umgänget med umgängesstöd. redogjorde handläggaren i ett brev till tingsrätten för sina iakttagelser från mötet med CC. I brevet beskrev hon CC:s reaktioner samt att hon kände stor oro för CC. GG uppgav i brevet att hon bedömde att det inte fanns förutsättningar för ett umgänge med anledning av CC:s reaktion. höll tingsrätten fortsatt muntlig förberedelse i målet. Av protokollet framgår följande vad gäller frågan om hur det kommer sig att handläggaren yttrade sig till domstolen: När han [BB, JO:s anm.] fick information från om att de ansåg att umgänge inte var lämpligt så bad BB dem att inkomma med ett yttrande till tingsrätten där förklarade varför umgänge med umgängesstöd inte kommer att bli av såsom tidigare beslutats om. beslutade därefter tingsrätten återigen interimistiskt bl.a. att CC, med stöd av 6 kap. 15 c § FB, skulle ha rätt till umgänge med AA i viss omfattning i närvaro av umgängesstöd utsett av stadsdelsförvaltning, Familjerätt Nordväst. I skälen för beslutet framhöll tings- rätten bl.a. följande: Tingsrätten fattade ett interimistiskt beslut enligt vilket CC skulle ha rätt till umgänge med AA med umgängesstöd […]. Socialnämn- den ska i dessa fall utse en viss person att medverka vid umgänget (6 kap. 15 c § 3 st ). Av förarbetena till bestämmelsen framgår att när domstolen förordnat om umgänge med umgängesstöd är socialnämnden skyldig att utse en person att medverka vid umgänget. Det är fråga om en ren verkställighetsåtgärd i enlighet med vad domstolen bestämt om um- gänge (prop. 2009/10:192 s. 14). Därefter ringde biträdande enhetschefen till råd- mannen HH som ansvarade för målet i tingsrätten. Av en tjänsteanteckning över samtalet, upprättad av rådmannen , framgår följande: EE, biträdande enhetschef vid , ringer och uppger att Familjerätten med hänsyn till innehållet i aktbil. 83 [ovan- nämnda brev till tingsrätten daterat undertecknat av GG, JO:s anm.] inte ser att det går att genomföra tingsrättens beslut om umgänge med umgängesstöd. Undertecknad [rådmannen , JO:s anm.] underrättar henne om att tingsrättens interimistiska beslut om umgänge 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T med umgängesstöd gäller och att skälen för det framgår av beslutet. Hon informeras vidare om rollfördelningen mellan domstolen och Familjerätten i nu aktuella fall, dvs. att det är domstolen som bedömer frågor om lämp- lighet och att Familjerätten har att verkställa det domstolen har beslutat om. EEuppger att hon är väl medveten om detta och att den bedömning som Familjerätten har gjort ändå kvarstår. Hon informeras slutligen om att undertecknad kommer att göra en tjänsteanteckning över vårt samtal, som parterna kommer att få del av. I ett brev daterat underrättade sedan EE parterna om att Familjerätt Nordväst då bedömde att det umgänge med umgängesstöd mellan CCoch AA som tingsrätten beslutat om inte var förenligt med CC:s bästa. EE skickade därefter ett e-postmeddelande till AA:s ombud 2018 där hon uppgav följande: Hej, vårt beslut är inte beslut i formell mening, tingsrättens uppdrag till oss kvarstår. Vi meddelar att vår bedömning är att det inte är förenligt med barnets bästa att verkställa beslutet. Ni kan begära verkställighet av beslutet hos tingsrätten – och då får tingsrätten ta ställning i frågan på nytt. I förhöret med EE uppgav hon, på fråga från förhörsledaren, bl.a. följande: Min enhetschef är enhetschef över våran enhet som heter Familje- och re- lationsenheten. Den består av familjerätt, familjevården och relationsvåld. Sedan är det varsin biträdande som är den operativa ledaren för varje ar- betsgrupp. Så jag är familjerätten. JO har ett flertal gånger uttalat sig om en socialnämnds skyldighet att utan dröjsmål verkställa beslut om umgängesstöd (se bl.a. JO:s beslut , dnr 3428-2016, JO:s beslut , dnr 4036-2017, och JO:s beslut , dnr 2969-2017). Jag vill poängtera att det är av grundläggande betydelse att det som en domstol har bestämt respekteras av den myndighet som ska verkställa beslutet. Utredningen i ärendet visar att EE är chef för stadsdelsnämndens familjerätt och att hon i rollen som biträdande enhetschef hade delegation att för nämndens räkning utse umgängesstöd. Trots att både och hade fattat beslut om umgänge med umgängesstöd gav EE uttryck för att nämnden vägrade att verkställa besluten. Av förhöret med EE och tjänsteanteckningen från hennes samtal med råd- mannen HH framgår att hon var väl medveten om att socialnämnden i dessa fall har en verkställande roll och att nämnden inte ska överpröva det beslut om umgänge som rätten fattat. Trots detta agerade hon vid upprepade tillfällen i sina kontakter med både tingsrätten och parterna på ett sådant sätt som visar att hon medvetet satte sig över tingsrättens bedömning. Enligt 20 kap. 1 § döms den som uppsåtligen eller av oaktsam- het vid myndighetsutövning genom handling eller underlåtenhet åsidosätter vad som gäller för uppgiften för tjänstefel till böter eller fängelse i högst . Om gärningen med hänsyn till gärningsmannens befogenheter eller uppgiftens samband med myndighetsutövningen i övrigt eller till andra omständigheter är att anse som ringa, ska inte dömas till ansvar. SO C I A L T J Ä N S T En offentlig tjänsteman får inte utan stöd i lag vägra att verkställa ett beslut som en domstol har fattat. Om han eller hon likväl gör det kan hans eller hennes vägran, s.k. domstolstrots, i en del fall vara straffbart så som tjänstefel enligt bestämmelsen i 20 kap. 1 § (se t.ex. JO 2006/07 s. 481). Det var mot denna bakgrund som jag inledde en förundersökning. Under utredningen kom det emellertid fram att en handläggare vid förvalt- ningen, på uppdrag av EE, trots allt hade fattat beslut att utse sex personer som umgängesstöd. Med hänsyn till att det således fanns ett for- mellt beslut om umgängesstöd fann jag att det saknades skäl för mig att gå vidare när det gällde brottsmisstanken. Även om jag inte har funnit skäl att väcka åtal mot någon befattningshavare för tjänstefel vill jag understryka att det finns anledning att se allvarligt på EE:s agerande. Av förhöret med EE framgår att hon kände till att nämnden utsett ett antal personer som umgängesstödjare. I stadsdelsnämndens remissvar bekräftas detta, och av det framgår även att den handläggare som fattade de aktuella besluten agerade på EE:s uppdrag. I sina kontakter med tingsrätten och parterna nämnde EE dock aldrig att umgängesstöd utsetts, vilket givetvis är anmärkningsvärt. Hon kontaktade i stället tingsrätten och parterna för att för- klara att Familjerätt Nordväst inte tänkte verkställa domstolens beslut om um- gänge med umgängesstöd. Min granskning av ärendet visar alltså att EE, i stället för att informera par- terna om att umgängesstödjare utsetts, aktivt motarbetade tingsrättens båda be- slut om att CC skulle ha rätt till umgänge med AA i närvaro av umgängesstöd. Hennes agerande ledde också till att något umgänge mellan CC och AA aldrig kom igång. I sitt arbete som chef för nämndens familjerätt och med delegation att utse umgängesstöd har hon visat en uppenbar nonchalans gentemot både AAoch tingsrätten, och hennes opartiskhet kan enligt mig starkt ifrågasättas. Sammanfattningsvis förtjänar EE allvarlig kritik för sitt agerande. ska utse en viss person att medverka vid umgänget Av utredningen i ärendet framgår att handläggaren utsåg sex personer att medverka som umgängesstödjare vid umgänget mellan AA och CC. Av be- stämmelsen i 6 kap. 15 c § FB framgår klart att nämnden ska utse en viss person att medverka vid umgänget. I förarbetena framhålls att det normalt är lämpligt att socialnämnden utser en person för hela den tid som beslutet om umgänges- stöd gäller och att det endast i undantagsfall torde kunna bli aktuellt att utse två personer som ska medverka vid umgänget (se prop. 2009/10:192 s. 31). Det finns inte något i utredningen som tyder på att det funnits några omständigheter som i detta fall motiverade att flera personer utsågs som umgängesstöd. Tvär- tom framgår av utredningen i ärendet att stadsdelsnämnden i ett och samma ärende regelmässigt utser ett flertal personer som umgängesstöd samt att någon bedömning i det enskilda fallet inte görs av om det finns omständigheter som kan motivera att flera personer utses. Att på detta sätt slentrianmässigt utse så pass många som sex personer som umgängesstöd i ett ärende strider klart mot 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T hur det är tänkt att bestämmelsen i 6 kap. 15 c § FB ska tillämpas. nämnden ska kritiseras för detta. Av nämndens delegationsordning som gällde för anmälan till JO framgick att biträdande enhetschef var behörig att för nämndens räkning eller EE har förstått detta. att ärendet remitterades till nämnden underrättades den om exakt vilken be- stämmelse i delegationsordningen som reglerade frågan om umgängesstöd. Trots detta har nämnden i sitt svar till JO felaktigt uppgett att EE inte var be- hörig och att delegationsordningen vad gäller umgängesstöd varit oklar. Det är uppseendeväckande och oroväckande att nämnden inte verkar ha satt sig in i sin egen delegationsordning. Nämnden verkar över huvud taget inte förstå delegationsordningen, vilket nämnden ska kritiseras för. att nämnden nu sätter sig in i och anstränger sig för att förstå den nu gällande delegationsordningen för att undvika att en liknande situation kan uppstå i Jag har ovan redogjort för en socialnämnds möjlighet att självmant yttra sig till domstol i ett mål om t.ex. umgänge. JO har i flera beslut uttalat att det är viktigt att en socialnämnd iakttar stor försiktighet när uppgifter lämnas utöver den När det pågår en tvist mellan föräldrar om t.ex. um- gänge finns det skäl att vara särskilt återhållsam med att skriva yttranden på begäran av den ena föräldern eftersom det då finns en risk för att nämnden uppfattas som partisk (se t.ex. JO 2013/14 s. 411 och JO:s beslut 2018, dnr 356-2017). I detta fall framgår av tingsrättens protokoll att skri- velsen , där stadsdelsnämnden först uppgav att tingsrättens ti- digare beslut inte var förenligt med CC:s bästa, skickades in till tingsrätten på begäran av BB. Det verkar som om anledningen till att skrivelsen skickades in till tingsrätten var för att BB skulle använda den i tvisten i domstolen. gör det svårt att uppfatta skrivelsen på något annat sätt än som ett ställningsta- gande för BB i målet vid tingsrätten. För att inte riskera att påverka förtroendet för stadsdelsnämndens verksamhet borde skrivelsen enligt min mening över huvud taget inte ha skickats in till tingsrätten. Jag är kritisk till det inträffade och kan konstatera att handläggningen i detta avseende inte har skett i enlighet med de krav på objektivitet och saklighet som ställs upp i 1 kap. 9 § RF. Om nämnden ansåg att CC:s reaktion var oroväckande, borde nämnden i