frsrdg · H704ER1 · 2020-03-05 00:00:00 — Redogörelse till 2019/20:ER1 svenska delegations redogörelse om verksamheten delegation till överlämnar härmed redogörelsen för sin verksamhet . Till redogörelsen bifogas en förteckning över de rekommendationer och resolutioner som församlingen antagit. fortsatte () att debattera de tilltagande utmaningarna när det gäller mänskliga rättigheter i medlemsstaterna. Församlingen antog totalt 64 resolutioner och 23 rekommendationer. Situationen i Kertjsundet och , den förvärrade situationen för oppositionen i , att rädda liv i och brott mot demokratin i samband med lokalvalet i är frågor som församlingen behandlade genom s.k. brådskande debatter och aktualitetsdebatter. Situationen på de grekiska öarna och i debatterades också, liksom granskningsrapporter om vissa medlemsländers (, , , och ) uppfyllande av sina åtaganden. Rättsfall som särskilt uppmärksammades genom utskottsrapporter rörde , och . Därtill debatterades exempelvis riktlinjer för folkomröstningar, sharialagar, mediefrihet och public service, stress i arbetslivet, kulturarv, våld mot barn, organiserad brottslighet, jämställdhet, Istanbulkonventionen samt nationella minoriteter ur ett demokrati- och rättsstatsperspektiv. Vid sidan av ovannämnda frågor tog även egen kris stort fokus och debattutrymme i fråga om den parlamentariska församlingens roll och uppdrag. Bland annat debatterades medlemsländers deltagande i församlingens arbete, den ansträngda budgeten till följd av uteblivet medlemsbidrag från , ändrade regler i arbetsordningen för sanktioner samt en ny kompletterande procedur för ett gemensamt agerande för ministerkommittén och parlamentarikerförsamlingen när medlemsländer bryter mot stadgarna. Församlingen valde en ny generalsekreterare för och sju nya domare till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, genomförde valobservationer i , , och , uppmärksammade organisationens 70-årsjubileum under det franska ordförandeskapet samt anordnade talmanskonferens för talmännen från samtliga 47 medlemsländer. Den svenska delegationen deltog aktivt i församlingens verksamhet, bl.a. som vice-president och medlem av byrån, genom tre nya rapportörskap – medrapportör för granskning av , medrapportör för granskning av samt rapportör för att motverka rasism och intolerans – genom deltagande i valobservationer samt i utskottsmöten och plenardebatter. Ett stort antal möten hölls även i med utskott, ambassadörer, frivilligorganisationer, människorättsförsvarare och sakkunniga i en rad olika PACE-relaterade frågor. 1 , 2 , 3 , 4 , 5 , 6 Bosnien och , 7 , 8 , 9 , 10 , 11 , 12 , 13 , 14 , 15 , 16 , 17 , 18 , 19 , 20 , 21 , 22 , 23 , 24 , 25 , 26 , 27 , 28 Ne- derländerna, 29 , 30 , 31 , 32 , 33 , 34 , 35 , 36 , 37 , 38 , 39 , 40 , 41 , 42 , 43 , 44 , 45 , 46 , 47 . Demokratipartner i församlingen: , och . Observatörer i församlingen: , och . Observatörer i ministerkommittén: , , , och Heliga stolen. Redogörelsens huvudsakliga innehåll............................................................. och dess institutioner .............................................................. Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter.......................... De partipolitiska grupperna.............................................................. Församlingens externa relationer ..................................................... Samspelet mellan den parlamentariska församlingen och Utvecklingstendenser inom församlingen ........................................ 1.2.1 EU och ........................................................... Avskaffande av dödsstraff och förhindrande av tortyr ..................... kommissionär för mänskliga rättigheter..................... Den parlamentariska församlingens verksamhet 2019.............................. Den svenska delegationens verksamhet 2019 ........................................... Deltagande vid årets fyra delsessioner................................................. Vintersessionen den 21–........................................ Vårsessionen den 8–.................................................. 3.1.3 Sommarsessionen den 24–......................................... Arbetet i byrån och utskotten............................................................... Byrån och ständiga utskottet .......................................................... Utskottet för politiska frågor och demokrati .................................. Utskottet för juridiska frågor och mänskliga rättigheter................. Utskottet för sociala frågor, hälsa och hållbar utveckling .............. Utskottet för migration, flyktingar och fördrivna personer ............ Utskottet för kultur, vetenskap, utbildning och medier .................. Utskottet för jämlikhet och icke-diskriminering ............................ Utskottet för granskning av medlemsländernas uppfyllande av sina åtaganden ..................................................................................... Utskottet för arbetsordningen, immunitet och institutionella Utskottet för val av domare till ........................ Kampanjer och nätverk........................................................................ Priser och utmärkelser ......................................................................... Den svenska delegationen 2019.................................................................... Resolutioner, rekommendationer och yttranden antagna av Gästtalare under sessionerna......................................................................... 1 och dess institutioner har sedan det bildades varit en huvudaktör när det gäller att skapa en gemensam europeisk värdegrund baserad på krav på mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. uppdrag är att åstadkomma ett nära och etablerat samarbete mellan medlemmarna, bl.a. genom att upprätta internationella konventioner och rekommendationer. Genom sina 223 fördrag är en viktig normgivande institution inom europeisk politik. var en av grundarna när stadgar undertecknades av tio västeuropeiska stater i . Sedan har medlemskrets mer än fördubblats och består av 47 medlemsländer. Samtliga europeiska länder utom , och ingår. Kosovo deltar emellertid med en delegation inom kategorin övriga delegationer. Stöd för och uppföljning av samhällsutvecklingen i Öst- och är och har varit en viktig del av arbetet i den parlamentariska församlingen. Medlemskap i bidrar till att stärka de rättsstatliga institutionerna och främjar säkerställandet av de mänskliga fri- och rättigheterna i medlemsländerna. En majoritet av länderna inom är EU-medlemmar. arbetar på tre politiska nivåer med ett beslutande och verkställande organ (ministerkommittén), ett rådgivande och pådrivande organ (den parlamentariska församlingen) och ett organ för samarbete på lokal och regional nivå (för lokala och regionala organ, den s.k. kommunalkongressen). 1.1Den parlamentariska församlingens roll och uppgifter Den parlamentariska församlingen var den första i sitt slag i . Ledamöterna utses av medlemsländernas parlament och ska vara medlemmar av dessa. Antalet representanter i de nationella delegationerna fastställs i förhållande till landets invånarantal. Enligt församlingens stadga bör det underrepresenterade könet företrädas i varje delegation i minst samma utsträckning som i det nationella parlamentet. Minst en person i delegationen ska tillhöra det underrepresenterade könet. Församlingen har 324 medlemmar och lika många suppleanter. Dessutom deltar parlamentariker från , och som observatörer i församlingens arbete. Genom att ansöka om observatörsstatus anses landet ha gjort ett politiskt åtagande att respektera och främja principerna om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstaten. Församlingen följer upp situationen för 1 OCH DESS INSTITUTIONER mänskliga rättigheter i observatörsländerna som dock inte är formellt bundna att följa normer och konventioner. För att utveckla relationerna till fler länder i grannområdena införde för- samlingen 2010 en ny status, partner för demokrati. Med den statusen får lan- dets delegation delta i församlingens sessioner och möten men inte i omröst- och nationella råd fick denna status 2011 och 2014. fick partnerstatus vid janu- Genom denna breddning av medlemskretsen har fått en mer heterogen sammansättning, vilket ställer speciella krav när det gäller att upp- rätthålla värderingar och principer. Vikten av att säkerställa att grundläggande värderingar, och därigenom dess trovärdighet, inte försvagas har stått alltmer i fokus . Det betonas att det inte räcker att ett land ingår en principiell överenskommelse om att respektera de mänsk- liga rättigheterna och rättsstatens principer. Landet måste i praktisk tillämp- ning visa att lagstiftningen följs och att man lever upp till vad ett medlemskap Ackrediteringen av ledamöter till församlingen kan användas som ett in- strument för att förmå medlemsländerna att fullfölja sina åtaganden. stadgan ska församlingen vid öppnandet av de årliga sessionerna kontrollera och ratificera medlemmarnas och suppleanternas ackreditering. av året hade inte någon ackrediterad delegation till församlingen, detta i protest mot att den ryska delegationen återvände till den parlamenta- riska församlingen genom en ändring av reglerna i arbetsordningen vid som- hade valt att inte ackreditera någon delegation i protest mot att delegationens ackreditering ifrågasattes 2014 och 2015 och därefter godkändes med sanktionerad voteringsrätt, med anledning av annekteringen av . 1.1.2 De partipolitiska grupperna Församlingen representerar nästan hela den partipolitiska skalan i medlemsländerna, något som bidrar till dess auktoritet. Totalt fanns fem partigrupper: den socialistiska gruppen (SOC), det (EPP/CD), alliansen för liberaler och demokrater (), europeiska konservativas grupp (EC) och den förenade europeiska vänstern (UEL). Detta är en minskning av antalet partigrupper eftersom partigruppen demokrater (, FDG) upplöstes 2018 på grund av minskat medlemsantal. fattade församlingen beslut om krav på ett högre antal medlemmar för bildandet av nya partigrupper. Vid ingången av 2020 var totalt 103 medlemmar av församlingen registrerade som icke tillhörande någon partigrupp. Samtliga svenska ledamöter är medlemmar i någon av de nämnda partigrupperna. 1 OCH DESS INSTITUTIONER 1.1.3 Församlingens externa relationer Församlingens externa relationer består av samverkan med Europeiska unionen (EU), (), vissa genom deras status som observatör eller partner för demokrati samt med internationella organisationer. Formellt har församlingen samarbetsavtal eller samverkansarrangemang med en lång rad organisationer, däribland och utveckling (), Panafrikanska parlamentet, (), (), Oberoende staters samvälde (OSS), Interparlamentariska unionen (IPU) och (). Församlingens politiska underutskott för externa relationer deltar i . 1.1.4Samspelet mellan den parlamentariska församlingen och ministerkommittén beslutsfattande organ är ministerkommittén som består av medlemsländernas utrikesministrar. sammanträder normalt en gång i denna sammansättning. Däremellan representeras länderna i det löpande arbetet av ambassadörerna i . Ordförandeskapet i ministerkommittén roterar halvårsvis . hade ordförandeposten tills tog över ordförandeskapet . lämnade därefter över ordförandeskapet till . och den parlamentariska församlingen samarbetar för att nå de gemensamma målen. Ordföranden i ministerkommittén, tillika utrikesministern i ordförandelandet, presenterar vid varje församlingssession en översikt över verksamheten i ministerkommittén och svarar på parlamentarikernas frågor. Församlingens ambition är att stärka den parlamentariska dimensionen inom för att bättre främja öppenhet, demokratisk legitimitet och ansvarsutkrävande i organisationen. De rekommendationer som församlingen antar riktas till medlemsstaternas regeringar, och ministerkommittén ska lämna sitt svar . Parlamentarikerna har möjlighet att ställa skriftliga frågor till ministerkommittén, och dessa ska besvaras skriftligt eller muntligt av kommitténs ordförande vid den efterföljande sessionen. Det händer dock att ministerkommittén på grund av formella regler som konsensusbeslut inte besvarar frågor från medlemmar i församlingen om t.ex. mänskliga rättigheter i vissa medlemsländer. För att komma till rätta med denna typ av situationer där det ena organet önskar agera men det andra är förhindrat att göra det fattades 2019 beslut i såväl den parlamentariska församlingen som ministerkommittén om att upprätta en kompletterande gemensam procedur där båda parter liksom organisationens generalsekreterare har likvärdig initiativrätt att sätta igång en process i de fall ett medlemsland anses ha kraftigt åsidosatt sina åtaganden. 1 OCH DESS INSTITUTIONER beslut var vid utgången av 2019 under utarbetande, och fler beslut kommer att krävas av församlingen innan förfarandet kan formaliseras. 1.1.5 Utvecklingstendenser inom församlingen har debatten i församlingen alltmer kommit att handla om flera medlemsländers brist på värnande om grundprinciperna demokrati, rättsstatens principer och mänskliga rättigheter. Vissa länder har i både ord och handling visat att de inte delar de grundläggande värderingar som står för. Detta har, menar kritiska röster, skadat organisationens trovärdighet som främsta företrädare för och försvarare av de mänskliga rättigheterna. Det anses vara ett allvarligt steg bakåt för att länder som , , och fortsätter att åsidosätta de åtaganden som ett medlemskap innebär. I diskussioner som förekom hördes röster som betonade vikten av att medlemsländer inte accepterar att auktoritära regimer utnyttjar sitt medlemskap för att legitimera brott mot mänskliga rättigheter. finns röster som arbetar för att inkludera och föra dialog – även med medlemmar som glidit ifrån sitt upprätthållande av kärnvärderingar. Skiljelinjen har blivit alltmer tydlig mellan de olika ståndpunkterna och särskilt tydlig vid diskussionen om deltagande i församlingens arbete mot bakgrund av landets olagliga annektering av 2014 och tidigare agerande i . Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, den s.k. , är främsta rättesnöre. 47 medlemmar, inklusive alla EU- medlemmar, har ratificerat konventionen. Den undertecknades 1950 och övervakas av . har sitt säte i och består av 47 domare, en från varje medlemsland. Medlemsländernas regeringar nominerar tre kandidater till domare. säkerställer ett särskilt utskott i församlingen att samtliga kandidater lever upp till kraven som domare och lämnar en rekommendation om vem av de tre som är bäst lämpad. Därefter väljer församlingen domare. Domarna utnämns för en ämbetsperiod . I församlingens riktlinjer anges att nomineringsförfarandet i medlemsstaterna bör vara öppet och att både män och kvinnor ska finnas representerade bland de tre kandidaterna. Kandidaterna ska ha gedigen erfarenhet på området mänskliga rättigheter. Den nuvarande svenska domaren i domstolen är , som valdes av församlingen . Hur församlingens medlemsstater uppfyller sina åtaganden i förhållande till och andra konventioner undersöks inom ramen för församlingens granskningsförfarande. 1 OCH DESS INSTITUTIONER I samband med att Lissabonfördraget trädde i kraft fick EU en skyldighet att ansluta sig till och därmed underkasta sig jurisdiktion. Tanken var att det skulle bli möjligt för enskilda och stater att klaga till och få en prövning av om en åtgärd från EU:s institutioner eller organ strider mot . Härigenom skulle också en mer enhetlig rättstillämpning mellan och uppnås. EU och medlemsstater har förhandlat fram en överenskommelse om ett avtalsutkast för anslutningen. EU- kommissionen begärde 2013 att skulle pröva om utkastet var förenligt med . gav i ett utlåtande uttryck för att avtalsutkastet inte var fullt förenligt med fördragen. Diskussioner har pågått , men det finns inget nytt anslutningsavtal. 1.2.2 Avskaffande av dödsstraff och förhindrande av tortyr Rätten till liv är en mänsklig rättighet, och respekten för liv tillhör grundläggande värderingar. Därför ställer kategoriska krav på att dödsstraffet ska avskaffas, inte bara i utan i hela världen. är det enda medlemslandet som inte har ratificerat tilläggsprotokoll nr 6 till som förbjuder dödsstraff, men någon avrättning har inte ägt rum . Det är endast i , som inte är medlem i , som dödsstraff fortfarande verkställs. Förekomsten av dödsstraff i några observatörsländer i är föremål för bevakning av församlingen, som konsekvent kritiserar och . mot dödsstraff infaller . Den europeiska konventionen till förhindrande av tortyr och omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning trädde i kraft . Konventionen bygger på artikel 3 i och har ratificerats av samtliga medlemsstater. till förhindrande av tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning (CPT) inrättades 1990 för att kontrollera behandlingen av frihetsberövade. Kommittén består av en representant för varje medlemsland. Medlemmarna är oberoende experter inom olika områden med anknytning till kommitténs uppgift. Församlingens nationella delegationer nominerar kandidater till CPT, men valet görs i ministerkommittén. representant i CPT är Per , vars mandatperiod förnyades och därmed sträcker sig fram till . 1.2.3 kommissionär för mänskliga rättigheter I mandatet för kommissionär för mänskliga rättigheter ingår att främja utbildning i och öka kunskapen om mänskliga rättigheter i medlemsländer, identifiera eventuella brister i lagar och regler samt 1 OCH DESS INSTITUTIONER främja respekten för de mänskliga rättigheterna så som de fastställts i Euro- parådets olika instrument. Kommissionären väljs av församlingen, och in- stitutionen har sedan den inrättades 1999 åtnjutit stor respekt. institutioner utanför är en viktig del i arbetet, särskilt vad gäller EU, UNHCR, FN:s flyktingkommissarie och . år, och nuvarande kommissionär, , valdes och tillträdde därefter posten . presenterade sin årliga rapport vid församlingens vårses- I rapporten listas en rad problem på området för mänskliga rättigheter i Vid presentationen valde Mijatović att lyfta fram de frågor som varit mest frekventa i hennes arbete , dvs. rättigheter, mänskliga rättigheter för personer med funktionsnedsättning, skyddet av människorättsförsvarare samt säkerheten för journalister. Mijatović framhöll migrationen som den mest krävande människorätts- frågan på hennes agenda som människorättskommissionär och menade att nationella myndigheter måste förbättra behandlingen av migranter, asylsö- kande och flyktingar och placera mänskliga rättigheter och principen om an- svarsfördelning i centrum för sitt agerande. När det gäller kvinnors rättigheter underströk Mijatović behovet av att ta itu med könsstereotyper och fördomar och att få ett slut på våldet mot kvinnor. Mijatović nämnde även lönegapet som en viktig fråga för att förbättra jäm- Dessutom konstaterade att hon i många medlemsstater ser stora svårigheter att begränsa diskriminering som har sin grund i fördomar mot personer med funktionsnedsättning, barn, romer, äldre och hbtq-personer. Skyddet av människorättsförsvarare och journalister kräver också mer upp- märksamhet från medlemsländerna då förekomsten av våldsamma fysiska at- tacker, viss lagstiftning och praxis minskar de nämnda gruppernas förmåga att bidra till de demokratiska strukturerna i samhället. Rapporten finns att läsa i sin helhet på: report-2017-by-nils-muiznieks-council-of-europe-commis/168077ec86. är ett oberoende expertorgan inom som har funnits sedan 1990. Arbetet är inriktat på konstitutionella frågor och andra rättsliga frågor av särskild betydelse för demokratiutvecklingen i ett land. bistår medlemsländer, och även andra stater, genom att bl.a. ta fram demokratiska författningar och erbjuda rådgivning i frågor om val, mänskliga rättigheter och oberoende domstolar. Församlingen har ett mycket nära samarbete med , och representanter bjuds ofta in till utskottsmöten. 2Den parlamentariska församlingens verksamhet 2019 firade sitt 70-årsjubleum , vilket uppmärksammades i samband med höstsessionen då president gästade församlingen med ett anförande och även stod värd för en ceremoni till vilken samtliga utav församlingens ledamöter bjudits in. Den parlamentariska församlingen arrangerade även ett eget högtidlighållande under samma session vid vilken gruppledarna för partigrupperna höll anföranden. Samtliga anföranden uppmärksammade de stora framsteg som organisationen bidragit till på den europeiska kontinenten och betydelsen av att arbetet fortgår med oförminskad kraft i tider då värdegemenskapen prövas samt kommenterade den kris som organisationen gått igenom vilken fick sin upplösning vid sommarsessionen då en ändring av arbetsordningen röstades igenom vilken innebar att den ryska delegationen återupptog sitt arbete i församlingen och sin betalning av medlemsbidraget. sammanträdde den samlade parlamentariska församlingen vid fyra delsessioner varav samtliga hölls i . Det ständiga utskottet, som beslutar på församlingens vägnar mellan delsessionerna, sammanträdde , varav två i och en gång i . Församlingens sex utskott och tre specialutskott samt underutskott sammanträdde såväl i samband med som mellan delsessionerna. Den sittande presidenten för församlingen, (SOC/), omvaldes till president för församlingen i samband med årets första sessions, dvs. vintersessionens, öppnande i enlighet med den överenskommelse som finns mellan partigrupperna för presidentskapet om en mandatperiod per partigrupp. Vid sommarsessionen valde församlingen ny generalsekreterare för . utrikesminister valdes för en mandatperiod med start . Under sessionerna och mötena i det ständiga utskottet debatterade man utskottens rapporter, antog resolutioner och yttranden samt lämnade rekommendationer till ministerkommittén. Församlingen höll även s.k. brådskande debatter och aktualitetsdebatter på initiativ av nationella delegationer, partigrupper, utskott eller grupper av ledamöter på följande teman: de ökade spänningarna i Kertjsundet och , den förvärrade situationen för oppositionen i , den parlamentariska församlingens roll och uppdrag, att rädda liv i : behovet av brådskande åtgärder samt brott mot demokratin och förhindrandet av fredliga protester i i samband med lokalvalet i . I samband med debatten om den parlamentariska församlingens roll och uppdrag vid vårsessionen beslutade man att församlingen skulle föreslå för ministerkommittén ett nytt gemensamt sätt att agera när en medlemsstat åsidosätter sina åtaganden. 2 DEN PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGENS VERKSAMHET 2019 Några rättsfall som särskilt uppmärksammades var , Länder som granskades inom ramen för den periodiska översynen av utskottet för granskning av medlemsländernas uppfyllande av åtaganden var , , , Nordmakedonien och Andra geografiska områden vars situation debatterades var de gre- kiska öarna och . Därtill debatterades ett stort antal rapporter med ut- gångspunkt i de olika utskottens arbete, vilket framgår längre fram i denna president och utrikesminister samt Montchalin var de högnivågäster som deltog vid sessionerna med anledning av årets två ordförandeskap för . Mamuka Bakhtadze, premiärminister samt Por- tugals president gästade församlingen. såväl den förra som den nya generalsekreteraren för , dvs. björn Jagland respektive , vid frågestunder med för- samlingen, och kommissionär för mänskliga rättigheter, Mijatović, presenterade sin årliga aktivitetsrapport. genomförde församlingen valobservationer i , Församlingen valde därtill nya do- mare för , , , , , och till Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna. Den 24–anordnade PACE sin talmanskonferens of Presidents of Parliament i vid vilken talmän från samt- liga 47 medlemsstater inbjöds att delta. Tema för de tre debatterna i plenum var ”Vårt gemensamma hem de kommande 70 åren”, ”Genomförandet av FN:s Agenda 2030 och dess hållbarhetsmål – parlamentens bidrag” samt ”Vilken