frsrdg · H804JO1 · 2020-11-10 00:00:00 — Under vissa förutsättningar kan ett barn ges vård utan vård- nadshavarnas samtycke. Bestämmelser om sådan tvångsvård finns i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU. Beslut om vård enligt LVU fattas av förvaltningsrätten efter ansökan av socialnämnden (4 § LVU). får besluta att den som är ska omhändertas om det är sannolikt att den unge behöver beredas vård med stöd av LVU och om rättens beslut inte kan avvaktas med hänsyn till risken för att den unges hälsa eller utvecklig eller till att den fortsatta utredningen allvarligt kan försvåras eller vidare åtgärder hindras (6 § LVU). ska utan dröjsmål inleda en utredning av vad som genom ansökan, anmälan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T som kan föranleda någon åtgärd av nämnden (11 kap. 1 § SoL). När en anmälan rör barn eller unga ska socialnämnden genast göra en bedömning av om barnet eller den unge är i behov av skydd (11 kap. 1 a § SoL). Vid en utredning av om nämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd får nämnden, för bedömningen av behovet av insatser, konsultera sakkunniga samt i övrigt ta de kontakter som behövs (11 kap. 2 § SoL). Utredningen ska bedrivas så att inte någon onödigt utsätts för skada eller olägenhet. När en åtgärd rör ett barn ska barnet få relevant information (11 kap. 10 § SoL). Ett barn ska ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som rör bar- net. Om barnet inte framför sina åsikter, ska hans eller hennes inställning så långt det är möjligt klarläggas på annat sätt. Barnets åsikter ska tillmätas bety- delse i förhållande till hans eller hennes ålder och mognad. Vid en utredning med stöd av 11 kap. 2 § SoL får barnet höras utan vårdnadshavarens samtycke och utan att vårdnadshavaren är närvarande. Handläggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om stödinsatser, vård och behandling ska dokumenteras (11 kap. 5 § SoL). Doku- mentationen ska utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter av betydelse. Dokumentationen ska ske fortlöpande och utan oskäligt dröjsmål (4 kap. 9 § i föreskrifter och allmänna råd om dokumentation i verksamhet som bedrivs med stöd av SoL, LVU, LVM och LSS [SOSFS 2014:5]). AAhade gemensam vårdnad om CC och EE med respektive barns far. I en anmälan till socialnämnden om oro för barnen anfördes att det rådde misär i AA:s bostad. Nämnden inledde utredningar om barnen . Handläggaren informerade därefter vårdnadshavarna om att utredningar om barnen hade inletts. ägde ett möte rum mellan CC:s farmor och handläggaren. Vid mötet beskrev farmodern situationen hemma hos AA och BB. Det anteck- nades i barnens respektive ärende att hon hade anmält oro för dem. En skydds- bedömning om CC gjordes och handläggaren antecknade bl.a. föl- jande i hans journal: Utifrån den sammantagna information som framkommit görs bedömningen att situationen kring CC är så pass allvarligt att han inte kan vistas i hemmet. Bedömningen görs även att pappan kan tillgodose barnens be- hov av trygghet och stabilitet och att det är av vikt att de tar sitt vårdnads- ansvar. I de fall BB inte tar sitt ansvar för sonen kommer en ansökan om LVU att göras. I ärendet angående EE finns en journalanteckning med rubriken ”Hämtning på dagis”. Även i CC:s ärende finns en anteckning som SO C I A L T J Ä N S T har rubriken ”Hämtning på förskolan”. Anteckningarna i barnens ärenden har samma innehåll och av anteckningarna framgår bl.a. följande: UT åker och hämtade barnen och förskolepedagogen […] på förskolan. EE var lite undrande när vi satte oss i bilen och frågade varför hon och skulle åka den bilen och vart vi skulle. Handläggaren åkte tillsammans med barnen och förskolepedagogen till en s.k. utredningslägenhet som hade. BB kom till utredningslägenheten. Efter samtal med BB fick han en plats i ett skyddat boende där han skulle vistas tillsammans med CC. DD hämtade EE och tog med henne hem till sig. I det följande behandlar jag först om det fanns förutsättningar för nämnden att hämta CC och EE i förskolan för att höra barnen inom ramen för de på- gående utredningarna. Därefter kommenterar jag förutsättningarna för nämn- den att lämna över barnen till BB och DD. Avslutningsvis gör jag vissa utta- landen om syftet med hämtningen av barnen. Hämtningen av barnen i förskolan I sitt första remissvar uppgav nämnden att syftet med att hämta barnen i för- skolan var att genomföra samtal med och observera dem utan vårdnadshavar- nas inblandning och eventuella påverkan. Nämnden har även i sitt andra ytt- rande anfört att barnen hämtades för att samtal skulle hållas med dem. Bestämmelsen i 11 kap. 10 § tredje stycket SoL ger nämnden en möjlighet att samtala med ett barn utan vårdnadshavarnas samtycke. Nämnden måste gi- vetvis göra omsorgsfulla överväganden angående behovet av att samtala med ett barn i varje enskilt fall. Det finns inte någon bestämmelse om att vårdnads- havarnas inställning till ett samtal ska undersökas innan samtalet med barnet äger rum. Av 1 kap. 1 § och 3 kap. 5 § SoL följer dock att vårdnadshavarna bör informeras om samtalet innan det genomförs (prop. 2009/10:192 s. 33). JO har i flera beslut uttalat att en allmän utgångspunkt är att vårdnadshavarnas inställ- ning till att samtal hålls med barnet ska efterfrågas och i största möjliga mån beaktas. Frivillig medverkan och bästa möjliga samarbete med barnets vård- nadshavare är alltid att föredra och bör eftersträvas så långt det är möjligt (se t.ex. JO 2016/17 s. 514, dnr 6547-2014, och JO 2012/13 s. 288, dnr 7161-2010). I förarbetena till bestämmelsen i 11 kap. 10 § tredje stycket SoL anförde regeringen bl.a. att nämnden bör kunna råda över de omständigheter under vilka ett samtal med ett barn äger rum (prop. 2009/10:192 s. 19). Vidare utta- lades att nämnden bör kunna bestämma att vårdnadshavarna inte ska vara när- varande vid samtalet. I fråga om förutsättningarna för ett samtal med ett barn påpekade regeringen att JO hade uttalat att det inte kan godtas att socialnämn- den bereder sig tillträde till den unges hem för att få kontakt med barnet när vårdnadshavarna inte är hemma, eller att utredaren hämtar barnet till socialför- valtningen när barnet är på väg hem från skolan eller leker ute (se JO:s beslut i ärendena med dnr 1059-2003 och 4875- 2003). Även om nämnden kan bestämma hur ett samtal med ett barn ska genomfö- ras ger den aktuella bestämmelsen i 11 kap. 10 § tredje stycket SoL inte nämn- 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T den någon rätt att hämta ett barn och ta med honom eller henne till en plats som nämnden bedömer lämplig för samtal. För att nämnden ska kunna hämta ett barn krävs att barnets vårdnadshavare eller en annan företrädare för barnet har samtyckt till åtgärden. Det finns inte heller någon annan bestämmelse, utöver den om omhändertagande i 6 § LVU, som ger nämnden möjlighet att hämta ett barn. I det aktuella fallet hade vårdnadshavarna inte fått komma till tals i fråga om hämtningen av barnen och det fanns alltså inte något samtycke från deras sida till att nämnden skulle få ta med barnen till utredningslägenheten. Barnen var inte heller föremål för vård med stöd av LVU. Nämndens åtgärd att hämta bar- nen saknade således lagstöd. lämna över barnen till BB och DD utan att samråda med AA? När handläggaren befann sig i lägenhet med barnen kontaktade hon BB som sedan kom dit. Handläggaren åkte därefter till det skyddade boen- det tillsammans med BB och barnen. Hon kontaktade även DD som kom till det skyddade boendet och hämtade EE hem till sig. Om ett barn har två vårdnadshavare bestämmer de gemensamt i frågor som rör barnet, t.ex. om barnets boende. Skulle det uppstå oenighet mellan vård- nadshavarna i fråga om var barnet ska bo har de möjlighet att väcka talan om den saken i tingsrätt. Det är således inte en uppgift för att besluta om barnets boende. Om ett barn vårdas med stöd av LVU bestämmer nämnden var barnet ska vistas . I det aktuella fallet var dock barnen inte föremål för något ingripande med stöd av LVU. Det var alltså vårdnadshavarna som be- stämde om barnens förhållanden. Av dokumentationen i CC:s ärende framgår att nämnden bedömde att situ- ationen var så allvarlig att han inte kunde vistas i hemmet. Såvitt framgår av underlaget var nämnden alltså av uppfattningen att det inte var lämpligt att bar- nen bodde hos AA vid den aktuella tidpunkten. Om nämnden bedömde att det inte var till barnens bästa att bo hos AA borde handläggaren ha fört fram detta till vårdnadshavarna och i samråd med dem försökt hitta lösningar på var barnen skulle bo . För det fall någon godtagbar lösning inte hade kunnat nås har nämnden ytterst en möjlighet att ingripa med stöd av bestämmelserna i . Av utredningen framgår att handläggaren endast kontaktade BB och DD och därefter lämnade över barnen till dem. Hon tog alltså inte någon motsvarande kontakt med AA. Hanteringen fick till följd att barnen i stället för att bo kvar hos AA kom att bo tillsammans med sina pappor. Nämnden borde ha kontaktat samtliga vårdnadshavare för att samråda om barnens situation. Så skedde inte. Jag har ovan redogjort för den objektivitetsprincip som gäller för social- tjänstens verksamhet. I ett ärende som rör ett barn är det viktigt att vårdnads- havarna upplever att nämndens handläggning sker på ett objektivt sätt. I det aktuella fallet agerade nämnden bakom AA:s rygg. Nämndens agerande stod därmed i strid med kraven på saklighet och opartiskhet. SO C I A L T J Ä N S T Var syftet med hämtningen att nämnden skulle samtala med barnen eller att säkerställa att barnen inte skulle bo hos AA? Som jag redan konstaterat finns det inte någon dokumentation i barnens ären- den om att de hämtades för att samtal med dem skulle hållas. Det finns inte heller några uppgifter om att samtal hölls med barnen eller om vad de i så fall skulle ha sagt. Nämndens beskrivning av syftet med att barnen hämtades i för- skolan stöds alltså inte av innehållet i de handlingar som jag har haft tillgång till vid min granskning. Av dokumentationen i barnens ärenden framgår i stället att de hämtades efter att nämnden vid skyddsbedömningar funnit att AA brast i omsorg om dem. Syftet med hämtningen av barnen tycks således ha varit ett annat än det nämnden uppgett. Jag kan dock inte utifrån befintligt underlag slå fast att det förhåller sig på det viset. Jag nöjer mig med att påpeka att det givetvis inte är tillfredsställande att det av nämnden angivna skälet för att hämta barnen inte på något sätt har dokumenterats i barnens ärenden. Nämnden ska säkerställa att dokumentationen i ett ärende är fullständig. Med det påpekandet anser jag mig kunna lämna den saken. Sammantaget kan jag konstatera att handläggningen av barnens ärenden har brustit i flera avseenden. Handläggaren hämtade barnen i förskolan trots att det saknades lagstöd för åtgärden. Därtill kommer att handläggaren lämnade över barnen till BB och DD utan att samråda med AA i fråga om var barnen skulle vistas. Handläggningen brast därmed även i fråga om saklighet och opartiskhet. Nämnden förtjänar allvarlig kritik för handläggningen av barnens ärenden. Det som AA har anfört i övrigt leder inte till något uttalande från min sida. Som kommit fram ovan riktade jag i ett beslut kritik mot nämnden bl.a. för att en socialsekreterare hade hämtat ett barn i skolan trots att vårdnadshavarna inte hade samtyckt till åtgärden (dnr 8587-2017). Även i detta ärende finns liknande brister. Jag vill därför framhålla vikten av att de åtgärder som nämnden vidtar i ett barnärende har stöd i lag. Så har inte varit fallet i det nu eller det tidigare aktuella ärendet. Jag förutsätter därför att nämnden vidtar åtgärder för att säkerställa att något liknande inte inträffar igen. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T En socialnämnd bestämde ensidigt hur umgänget mellan ett barn, som vårdades i ett familjehem med stöd av socialtjänstlagen, och vårdnadshavaren skulle utformas (Dnr 4942-2018) Beslutet i korthet: En pojke vårdades på frivillig grund med stöd av social- tjänstlagen och var placerad i familjehem. Han hade umgänge med vård- nadshavaren en gång . maj–informerade tjänstemän vid förvaltningen vårdnadshavaren om att um- gänget hade ändrats på ett visst sätt. Det var bl.a. fråga om att umgänget minskades . Om ett barn vårdas med stöd av socialtjänstlagen är det vårdnadshavarna som bestämmer i frågor som rör barnets personliga angelägenheter (6 kap. 11 och 13 §§ ). En socialnämnd har alltså inte någon möjlig- het att ensidigt bestämma hur umgänget mellan ett barn och en vårdnadsha- vare ska utformas. När en fråga uppkommer om umgängets omfattning bör nämnden samråda med vårdnadshavaren för att klarlägga om det finns för- utsättningar att komma överens om en ny utformning av umgänget. Enligt JO har nämnden i det aktuella fallet agerat som om den ensidigt kunde bestämma umgängets utformning. JO kritiserar brist i handläggningen. I beslutet gör JO även vissa uttalanden om hur nämnden bör samråda med vårdnadshavarna i fråga om hur umgänget ska utformas. I en anmälan till JO klagade på i . AAuppgav bl.a. följande: Hon är mor till BB, född . ifamiljehem med stöd av socialtjänstlagen (2001:453), SoL. be- gränsade BB:s umgänge med henne trots att hon inte samtyckte till det. JO tog del av vissa journalanteckningar i BB:s ärende. Därefter begärde JO att i skulle yttra sig över det som AA hade uppgett i sin anmälan till JO. Mamma hade inledningsvis efter att familjehemsvården inleddes um- gänge i sitt hem med BB. tillsatte ett umgängesstöd att när- vara och vara stödjande för både mor och son vid umgängena då det varit incidenter i hemmet som utgjorde risk att BB for illa. Modern samtyckte till insatsen umgängesstöd. eskalerade riskerna i hemmet då AA har det mycket ostädat, smutsigt. [– – –] Umgängena mellan AA och BB har därefter varit på annan plats utanför hemmet, först i AA:s boendeort då BB haft kvar sin förskoleplats där inled- ningsvis. Efter att BB fått förskoleplats i familjehemmets boendeort så har umgängena mellan AA och BB hållits i församlingshemmet i . AA blir hämtad och lämnad vid bostaden av umgängesstödet vid umgängestill- fällena. SO C I A L T J Ä N S T Vid ett möte 180614 mellan socialnämnd och AA föreslår nämnden att umgängestiderna förläggas , vilket diskuteras på ett möte 180614. AA samtycker inte utan vill göra tvärt om, utöka umgängena och pratar om att BB bara bor hos familjehemmet tills hon mår bättre och kan ta hand om honom. Dagen efter, 180615, meddelar AA:s gode man att AA vill ha umgänge med BB, något som överhuvudtaget inte diskuterats med socialtjänst och familjehem. Familjehemmet har även fått samtal från AAmed uppgift att hon har för avsikt att hämta hem BB. Då det bedöms finnas stor risk att AA hämtar BB i familjehemmet gör ett omhändertagande enligt 6 § LVU samt beslu- tar om umgängesbegränsning enligt 14 § 2 st l p LVU, för att säkra vården av BB. Förvaltningsrätten upphäver det omedelbara omhändertagandet av BB 180627 med motiveringen att AA samtycker till den pågående familje- hemsplaceringen av BB. Även om det finns meningsskiljaktigheter mellan AA och socialnämnden angående umgänge med BB gjorde förvaltningsrät- ten en annan skyddsbedömning av detta än nämnden. Nämnden begärde att de offentliga biträdena skulle kvarstå. AA informeras och ber om ett möte med AA och offentligt biträde gällande umgängesplanering. 180703 hålls ett möte med AA och offentligt biträde. Där diskuteras frå- gan om umgänge mellan AA och BB. Inget beslut eller överenskommelse görs utan AA ska fundera vidare. 180828 hålls ett nytt möte med AA, offentligt biträde, god man och re- presentanter från . AA samtycker efter en paus och diskussion med sitt offentliga biträde, umgängesplanering och umgängesstöd. AA vill byta umgängeslokal och detta ska se över. be- dömer att offentliga biträden ska kvarstå för AA då lämnat samtycke av socialnämnden bedöms som bräckligt. Sammanfattningsvis anser socialnämnden att handläggningen är korrekt utförd och i dialog med AA. Umgängesbegränsningar har skett i samband med ett omhändertagande men upphörde när förvaltningsrätten inte fastställde socialnämndens beslut. överklagade inte förvaltningsrättens beslut. Offentliga biträdena har kvarstått för att bistå AA efter det omedelbara omhändertagandet och den följande utredningen. Det är AA själv, med stöd av sitt offentliga biträde, som har samtyckt till umgängesplane- ringen som varit en process . har be- dömt att vård kan ske enligt SoL då kriterier för att söka vård med stöd av LVU inte befunnits tillräckliga. AAfick tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande: verksamhet ska bygga på respekt för människors självbestäm- mande och integritet (1 kap. 1 § SoL). insatser för den enskilde ska utformas och genomföras tillsammans med honom eller henne (3 kap. 5 § SoL). Detta innebär att insatser som rör ett barn ska ske i samförstånd med barnets vårdnadshavare. ska sörja för att den som behöver vårdas eller bo i ett annat hem än det egna tas emot i t.ex. ett familjehem (6 kap. 1 § SoL). Vården bör utformas så att den främjar den enskildes samhörighet med anhöriga och andra närstående samt kontakt med hemmiljön. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T Under vissa förutsättningar kan ett barn ges vård utan vårdnadshavarnas Bestämmelser om sådan tvångsvård finns i lagen (1990:52) med sär- skilda bestämmelser om vård av unga, LVU. Om barnet vårdas med stöd av SoL är det vårdnadshavarna som bestämmer i frågor som rör barnets personliga angelägenheter (6 kap. 11 och 13 §§ föräld- rabalken, FB). I en sådan situation har nämnden alltså inte någon möjlighet att ensidigt bestämma hur umgänget mellan barnet och vårdnadshavaren ska ut- BBvårdades på frivillig grund med stöd av SoL och var placerad i familjehem. Han hade umgänge med AA i närvaro av umgänges- stöd. Umgängesstödet bedömde att umgängestillfällena var för långa för BB. skickade familjehemssekreteraren ett mejl till AA med bl.a. följande innehåll: kommer det att ske följande ändringar vad gäller ditt umgänge med BB både vad det avser lokal och antal tillfällen. [– – –] kommer umgängena ske i församlings- hem/kyrka. [– – –] Mellan 13.30 och 15.30 pågår umgänget. [– – –] Vid frågor eller synpunkter kan du kontakta mig via mejlen eller på te- lefon […]. Av mejlet framgick också att umgänge framöver skulle äga rum . AA ifrågasatte beskedet och anförde bl.a. att det var fråga om en frivillig placering av BB. CC anförde i ett mejl bl.a. följande: Umgängen ska framtida ske de tider och under de förutsättningar jag be- skrev i tidigare mejl. Undantag kan endast göras i samråd med handläggare och familjehem. AAifrågasatte även detta besked och uppgav att det utgjorde en umgängesbe- gränsning. svarade CC att det var fråga om ett förslag, som de ville diskutera med henne. Ett möte ägde rum mellan bl.a. AA och CC. Vid mötet uppgav AA att hon ville att umgänget skulle ha samma omfattning som . Tjänstemännen meddelade att deras chefer stod bakom umgäng- esplaneringen. De uppgav också att BB:s ärende skulle överlämnas till social- tjänstens utredningsgrupp för utredning av ansökan om LVU och umgängesbe- gränsning. beslutade nämnden om omhändertagande av BB enligt 6 § LVU och om umgängesbegränsning. Familjerättssekreteraren meddelade AA att umgänge mellan BB och henne skulle ske en gång . Förvaltningsrätten i upphävde beslutet om ome- delbart omhändertagande av BB. skickade DD ett mejl till AA och uppgav att de behövde planera det kommande umgänget. informe- rades AA om att nämnden skulle ansöka om att BB skulle vårdas med stöd av LVU. SO C I A L T J Ä N S T Ett möte ägde rum mellan bl.a. AA, hennes ombud och DD. Av journalanteckningen från mötet framgår bl.a. följande: AAsamtycker inte till förslag om umgänge och vi förklarar att vi därmed fortsatt inte är överens kring omfattningen av umgänget. Något beslut i frågan kring umgänge fattas inte vid aktuellt möte. AA ska fundera vidare i frågan. skickade DD ett mejl till AA med bl.a. följande lydelse: Gällande umgänge i övrigt är nästa umgängestillfälle onsdag (180711). Därefter fortsätter umgänge att ske så som tidi- gare föreslagits i av uppgjord umgängesplanering. Om du inte samtycker ombeds ditt juridiska ombud kontakta sektionschef . Nämnden har i sitt remissvar redogjort för varför den ansåg att umgänget mel- lan BB och AA skulle begränsas. JO brukar inte uttala sig om rena s.k. bedömningsfrågor, och det finns inte anledning att frångå den principen i detta fall. Jag kommer alltså inte att uttala mig i fråga om vilket umgänge som var lämpligt . Min granskning avser enbart nämndens formella handläggning av umgänges- frågan. Eftersom BB vårdades med stöd av SoL saknade nämnden möjlighet att en- sidigt bestämma hur umgänget skulle utformas. Om nämnden bedömde att um- gänget behövde minskas kunde den inte genomdriva en sådan förändring med mindre än att AA samtyckte till detta. När en fråga uppkommer om umgängets omfattning bör nämnden diskutera saken med vårdnadshavaren för att klar- lägga om det finns förutsättningar att komma överens om en ny utformning av umgänget. Nämnden har i sitt remissvar uppgett att den vid ett möte med AA föreslog att umgänget skulle minskas. Uppgifterna i remissvaret ger intryck av att det var vid det mötet som frågan om att minska umgänget berördes . Det framgår dock av ut- redningen i ärendet att CC skickade ett mejl till AA med besked om umgängets utformning. Nämnden har inte berört mejlet i sitt re- missvar. Mejlets innehåll kan enligt min mening inte uppfattas på något annat sätt än som att nämnden på egen hand hade bestämt hur umgänget skulle utfor- mas. Det har kommit fram att nämnden även efter förvaltningsrättens beslut den meddelade AA att umgänge skulle ske i enlighet med nämndens förslag och att hon fick höra av sig via sitt ombud om hon inte samtyckte till förslaget. Nämnden har därmed agerat som om den på egen hand kunde bestämma umgängets utformning. Handläggningen har därigenom brustit, och nämnden förtjänar kritik. Jag vill tillägga följande i fråga om hur nämnden bör samråda med vård- nadshavarna om hur umgänget ska utformas. Ett samråd kan ske på olika sätt. Enligt min mening är det en lämplig ordning att diskuterar um- gängets utformning vid ett samtal med vårdnadshavarna. Ett sådant samtal kan ske per telefon, vid ett möte på kontor eller i hemmet. kan det fordras flera möten. Vårdnadshavarna ska få möjlighet att beskriva hur 2 0 2 0 /2 1 :J O1 SO C I A L T J Ä N S T de anser att deras umgänge med barnet ska utformas. diskussionerna sträva efter att vara så tydlig som möjligt om bl.a. det realistiska i vårdnadshavarnas önskemål om umgänge och om vad konsekvenserna kan bli om man inte kan komma överens om saken. Om det inte går att nå en överens- kommelse om umgängets utformning kan frågan om vård med stöd av LVU behöva aktualiseras för att nämnden ska kunna reglera umgänget på ett sätt som är förenligt med barnets behov. När en handläggare berör den saken under ett samtal är det förståeligt att vårdnadshavarna kan uppfatta det som att social- tjänsten hotar med att ansöka om tvångsvård enligt LVU. kunna informera vårdnadshavarna om att vård med stöd av LVU kan aktuali- seras om de och nämnden inte kan komma överens om hur umgänget ska ut- I annat fall kan vårdnadshavarna i ett senare skede anse att de har blivit Det är inte min sak att i närmare detalj ange hur själva diskussionen om umgänget ska genomföras, utan detta måste naturligtvis anpassas till omständigheterna i det enskilda fallet. Handläggarna har i det sam- manhanget att utgå från sin kompetens och erfarenhet. Jag vill också under- stryka att nämnden vid alla åtgärder som rör ett barn ska beakta barnets bästa. En socialnämnd dokumenterade barnärenden på ett sätt som syftade till att försvåra den ena vårdnadshavarens insyn i dessa och agerade i strid med regeringsformens krav på opartiskhet och saklighet. Nämnden underlät även att