frsrdg · H804JO1 · 2020-11-10 00:00:00 — Man kan konstatera att andelen avskrivna ärenden fortsatt är mycket stor. En del av förklaringen till detta är emellertid att JO som nyss nämnts, i stället för att utreda vissa klagomål har hänvisat till tidigare ut- redda ärenden eller erinrat om regelverket och praxis. Av bilaga 1, diagram 1.4 framgår andelen beslut som fattats av en byråchef med stöd av delegation. Andelen sådana beslut ökade föregående år efter några års nedgång, och minskade nu åter något. Detta kan förklaras bl.a. med att de två ombudsmän som tillträdde sina tjänster delegerade beslutan- Ärendestatistiken redovisas mer utförligt i bilaga 1. En utförlig redovisning av inspektionsverksamheten finns i bilaga 4. T I L L R IK S D A G E N 2 0 2 0 /2 1 :J O1 3Justitieombudsmännens övergripande redovisning av sina iakttagelser inom respektive ansvarsområde 3.1 JO (ansvarsområde 1) Jag tillträdde som justitieombudsman och övertog dåvarande ansvarsområde 1. Detta omfattade tillsyn över domstolarna, Krono- fogdemyndigheten, plan- och byggområdet, miljö- och hälsoskydd, överförmyn- darväsendet, utbildning och forskning, kommunikationsområdet samt vissa myndigheter såsom , Datainspektionen och Brottsoffermyndig- heten. Som framgått av redogörelsen i avsnitt 1.3 Ändringar i instruktionen och i arbetsordningen förändrades emellertid mitt ansvarsområde delvis . Förändringen innebar att jag fr.o.m. ansvarar för tillsynen över Kriminalvården men däremot inte längre för tillsynen över utbildning och forskning, kommunikationsom- rådet eller de allmänna förvaltnings- domstolarna. I övrigt är ansvarsområ- det detsamma och jag har alltså fort- satt tillsyn över de allmänna domsto- larna och bl.a. hyres- och arrende- nämnderna. Överlag ökade tillströmningen av klagomålsärenden också inom mitt ansvarsområde, även om det varie- rade mellan sakområdena. Inom miljö- och hälsoskydd samt utbild- ning och forskning var ökningen tyd- lig, men det var kriminalvårdsären- dena som stack ut. Under verksamhetsåret nyregistrerades drygt 300 fler till- synsärenden som rörde Kriminalvården jämfört med föregående år och det var framför allt som inflödet sköt fart. Detta var i viss utsträckning väntat. Smittspridningen av coronaviruset påverkade på ett påtagligt sätt för- hållandena för de intagna i landets häkten och anstalter. Dessutom vidtog Kri- minalvården snabbt ett antal åtgärder för att hindra smittspridningen, och flera åtgärder gick mycket långt. Sålunda var närmare 80 ärenden rela- terade till pandemin. En annan starkt bidragande orsak till det höga antalet ny- registrerade ärenden inom detta sakområde var Kriminalvårdens beslut att inte längre tillåta insättning av privata medel till intagna. hade JO fått in fler än 120 klagomål med koppling till det aktuella beslutet. Det är inte lika enkelt att uttala sig om vad som kan ha bidragit till den rela- tivt stora ökningen av antalet nyregistrerade tillsynsärenden inom de övriga två sakområden jag lyfte fram. När det gäller dessa grupper kan en förändrad registrering av tillsynsärenden som rör offentlighet och sekretess, tryck- och yttrandefrihet samt personalärenden ha betydelse för siffrorna. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 T I L L R IK S D A G E N iaktta någon särskild trend inom utbildning och forskning . Och när det gällde klagomålen inom miljö- och hälsoskydd, som jag har ansvarat för alltsedan jag tillträdde, fanns det inte någon enskild förklaring till det stora antalet ärenden och få av dessa klagomål behandlade frågor med anknytning till pandemin. Det har varit ett intressant och givande första år, och jag har haft förmånen att lära känna skickliga medarbetare vid såväl två tillsynsavdelningar som Opcat-enheten och dessutom har jag fått sätta mig in i många sakområden. Gi- vetvis medförde arbetet och den rådande pandemin även flera ut- maningar. Jag kunde inte genomföra så många inspektioner som jag hade före- satt mig, och flera planerade inspektioner, bl.a. inom överförmyndarväsendet respektive kriminalvården, ställdes in. Jag genomförde dock en inspektion av . Även om det fanns skäl att i några avseenden rikta kritik mot tingsrätten lyfte jag i protokollet från inspektionen också fram goda exempel såsom hur tingsrätten arbetade med familjemålen. I samband med att jag övertog ansvaret för Kriminalvården ledde jag en oanmäld Opcat- inspektion av häktet , se avsnitt 4 där också några av mina uttalanden om bl.a. rätten till gemensamhet återges. Jag tog åtta initiativ. Ett var det ärende som jag mer utförligt beskriver nedan under rubriken , nämligen granskningen av Kriminalvårdens åtgärder med anledning av covid-19 och konsekvenserna för intagna. Ytterli- gare ett initiativ avsåg Kriminalvården (dnr 2585-2020). Här var bakgrunden att myndigheten bestämde att med kort varsel inte längre tillåta insättningar av privata medel till intagna i häkte och anstalt. Som jag nämnt kom det in ett mycket stort antal klagomål som på ett direkt eller indirekt sätt riktade sig mot beslutet. Jag tog därför initiativ att utreda Krimi- nalvårdens överväganden inför beslutet, det rättsliga stödet för åtgärden och de konsekvenser som beslutet kan komma att få för intagna. De flesta enskilda klagomål skrevs därefter av. Initiativärendet rör inte bara intagnas rätt att för- foga över sin egendom och penningtvättslagstiftningen utan också andra frågor, såsom intagnas sysselsättning och deras möjlighet att köpa telefonkort och handla i de kiosker som funnits på många verksamhetsställen. Slutligen tog jag initiativ om bl.a. en rådmans kontakter med en åklagare i en privat angelägen- het och en överförmyndares handläggning av ett godmansärende. Utredning pågår i dessa ärenden. Jag inbjöds att yttra mig över ett stort antal lagstiftningsremisser och priori- terade sådana som behandlade grundläggande fri- och rättigheter och andra frå- gor av central betydelse för mitt uppdrag som JO. Sålunda yttrade jag mig över bl.a. delbetänkandet Kontroller vid högskoleprovet – ett lagförslag om åtgärder mot fusk (SOU 2019:37), Säkerhetsprövning av domare (2019:26) och En ny terroristbrottslag (SOU 2019:49). Domstolarna hanterar ofta sekretessreglerade uppgifter av olika slag. Bedöm- ningar i sekretessfrågor är inte alltid självklara, och den enskilda domaren har att ta hänsyn både till intresset av offentlighet i verksamheten och till om exem- T I L L R IK S D A G E N 2 0 2 0 /2 1 :J O1 pelvis en enskild part lider men om en viss uppgift röjs. Det är därför av vikt att domstolarna har tydliga rutiner för hanteringen av sekretessreglerade upp- gifter. Men det kan ändå ske misstag. I ett fall råkade det nya och i folkbokfö- ringen skyddade namnet för en person synas som hastigast på en presentations- skärm under en huvudförhandling i samband med att åklagaren visade skriftlig bevisning (dnr 6464-2019). Jag delade tingsrättens bedömning att namnet inte hade lagts fram vid förhandlingen och att någon sekretessbestämmelse inte hade upphört att vara tillämplig. Den ansvariga domaren agerade dessutom kor- rekt när hon genast tog ställning till det inträffade, men de sekretessmarkeringar som hon därefter gjorde i akten var inte utformade i enlighet med tryckfrihets- förordningen eller offentlighets- och sekretesslagen då markeringarna saknade tillämpliga sekretessbestämmelser. Ärendet aktualiserade intressanta frågor om dokumentationsskyldighet och jag gjorde därför också vissa generella uttalan- den om det. I ämbetsberättelsen redovisade min företrädare flera beslut som rörde situationen i förvaltningsdomstolarna och de utdragna handläggningstiderna. Handläggningstiderna är på sina håll tyvärr fortfarande alltför långa och inte förenliga med 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen, enligt vilken en rättegång ska genomföras inom skälig tid. I det fall som jag tagit med i årets ämbetsberättelse (dnr 3390-2019) hade anmälaren klagat på beslut om sjukersättning. Redan när överklagandet kom in till förvaltningsrätten bedömdes målet vara klart för avgörande. Målet blev dock liggande, trots påstötningar från klaganden, och avgjordes först och . Den ansträngda situationen på domstolen, som enligt re- missyttrandet var en följd av bl.a. brist på personal och en mycket kraftig mål- tillströmning, var förstås bekymmersam men medförde enligt min mening inte att handläggningstiden ur den enskildes synvinkel kunde anses acceptabel. I samma beslut gjorde jag vissa uttalanden om hanteringen av en begäran om förtursförklaring enligt lagen (2009:1058) om förtursförklaring i domstol. Kravet på saklighet och opartiskhet En av de viktigaste uppgifterna för ombudsmän är att se till att domstolarna och förvaltningsmyndigheterna i sin verksamhet följer regerings- formens krav i 1 kap. 9 § på saklighet och opartiskhet. Den s.k. objektivitets- principen omfattar inte bara hur en sak rent faktiskt har handlagts och vilka verkliga skäl som ligger bakom ett beslut eller annat handlande från en myn- dighet. Även hur den som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter agerar vid enskilda kontakter med allmänheten, men också med företrädare för andra myndigheter, omfattas. I ett beslut (dnr 1884-2019) kritiserade jag en handläg- gare vid en ha brutit mot kravet på saklighet och opartiskhet när han i ett meddelande till överinstansen redogjorde för fler skäl för det över- klagade avgörandet än vad som framgick av det meddelade beslutet och dess- utom kommenterade klagandens agerande i negativa ordalag. Vidare fann jag anledning att ifrågasätta opartiskheten hos en handläggare vid en stadsbygg- nadsnämnd som i ett eget meddelande uppmanade en remissinstans att utveckla 2 0 2 0 /2 1 :J O1 T I L L R IK S D A G E N sitt yttrande så att nämnden kunde driva ärendet fram till ett avslag (dnr 2214- 2019). Frågan om huruvida intagna med särskilda omvårdnads- eller vårdbehov kan få sina behov tillgodosedda under frihetsberövandet har tagits upp av JO. I ett beslut konstaterade jag att det inte var fallet (dnr 3801-2018). En gammal man som led av bl.a. cancer, hjärtproblem och diabetes var häktad un- der cirka han dömdes till ett långt fängelsestraff. flyttades han mellan häkten i , där hans rätts- process ägde rum, och Kriminalvårdens särskilda och enda omvårdnadsavdel- ning i häktet (i ). Omplaceringarna bidrog till att hans pågående cancerbehandling till slut fördröjdes . Kriminal- vården hade även försummat att konsultera sjukvården inför längre transporter av mannen. Jag fann att myndigheten i flera avseenden hade brustit i såväl om- händertagandet av mannen som i sitt ansvar att genom samverkan med den all- männa sjukvården tillgodose hans stora behov av vård. Dessutom menade jag att det fanns skäl att ifrågasätta att Kriminalvården har särskilt anpassade om- vårdnadsplatser för häktade med sådana behov på endast en plats i landet. Ären- det rörde flera aspekter av myndighetens möjligheter att ta hand om intagna med särskilda behov. Jag är övertygad om att jag kommer att återkomma till frågor som rör tillgången till hälso- och sjukvård för intagna inom Kriminal- vården. beslutade jag, liksom övriga ombudsmän, att granska situa- tionen för frihetsberövade under pandemin. Följaktligen genomförde jag inom ramen för JO:s uppdrag som nationellt besöksorgan en granskning av Kriminalvårdens åtgärder med anledning av spridningen av co- ronaviruset och konsekvenserna för intagna. Resultatet redovisas i denna äm- betsberättelse (dnr O 12-2020). Underlaget för granskningen och mina uttalan- den utgjordes av vad jag hämtade in från enkäter med intagna vid fyra anstalter och två häkten i , samtal via videolänk med anställda vid några av dessa verksamhetsställen och möten med Kriminalvårdens ledning samt genomgång av ett stort antal av myndighetens beslut och rutindokument. I mitt beslut konstaterade jag att Kriminalvården snabbt hade vidtagit åtgär- der för att minska smittspridningen och att myndigheten hade försökt motverka de negativa följderna av beslutade inskränkningar i intagnas rättigheter genom att bl.a. låta intagna ringa gratis i det s.k. INTIK-systemet. Detta var naturligt- vis positivt. Men jag menade att vissa inskränkningar var oproportionerliga, t.ex. hade även korta permissioner direkt utanför anstalter i den lägsta säker- hetsklassen stoppats. Detta medförde att intagna inte längre kunde ha video- samtal med sina minderåriga barn. Jag fann också att några av de införda åt- gärderna var förenade med bristande rättssäkerhet, det handlade bl.a. om hur myndigheten hanterade förutsättningar att genomföra besök och möjligheten för intagna att överklaga sådana ställningstaganden. Många intagna framförde stark oro för risken för smittspridning när nyintagna i anstalt placerades direkt tillsammans med redan intagna eller när de tvingades dela cell. T I L L R IK S D A G E N 2 0 2 0 /2 1 :J O1 förklarade att beläggningssituationen var ansträngd redan före virusutbrottet och jag rekommenderade myndigheten att se till att det inte före- kommer dubbelbeläggning av celler där det inte är möjligt för de intagna att hålla nödvändig fysisk distans. Jag efterlyste också fler åtgärder för att minska risken för smittspridning. Kriminalvården har ett samhällsviktigt uppdrag. De som är intagna i häkten och anstalter har små möjligheter att själva påverka sin livssituation och är beroende av att myndigheten i en krissituation med iaktta- gande av grundläggande principer om rättssäkerhet vidtar ändamålsenliga och proportionerliga åtgärder. Mot bakgrund av vad som kom fram i granskningen ifrågasatte jag om Kriminalvården hade varit tillräckligt förberedd på den kris- situation som pandemin medfört. Med hänsyn till de frågor som initiativet om- fattade och mina uttalanden skickade jag en kopia av beslutet till regeringen för kännedom. huvudsakliga uppgifter är indrivning, verkställighet, betalningsföreläggande och handräckning, skuldsanering samt tillsyn i kon- kurs. Myndigheten ska alltså bl.a. se till att betalningar sker på ett rättssäkert och effektivt sätt, och verksamheten ska bidra till att säkerställa finansieringen av den offentliga sektorn och, ytterst, till ett välfungerande samhälle. Verksam- heten är av central betydelse för enskilda. Beslut som rör ärendehantering har funnits med i de senaste ämbetsberättelserna. Den kritik som min företrädare uttalat har främst rört brister i den s.k. medelshanteringen eller långsam handläggning av t.ex. skuldsaneringsärenden. Sådana klagomål förekommer fortfarande. Det beslut som återfinns i denna ämbetsberättelse rör dock ett annat område, näm- ligen betalningsföreläggande (dnr 5796-2019 m.fl.). Sedan det hade kommit in många klagomål på myndighetens hantering av s.k. ma- nuella ansökningar om betalningsföreläggande valde jag att utreda fem ären- den. Det kom då fram att sjösättningen av ett nytt it-system hade medfört att handläggningstiderna under varit oacceptabelt långa, innan en ansökan ens registrerades. Detta trots att den summariska processen ska vara snabb, enkel och billig. Skillnaden i inledande handlägg- ningstider mellan de ansökningarna och de maskinella ansökningarna –som ges in i särskild ordning digitalt av framför allt större ingivare såsom inkassobyråer – var dessutom i perioder markant. Jag fann att det inte var för- enligt med bestämmelsen om saklighet i 1 kap. 9 § regeringsformen. Bristerna i verksamheten hade även medfört att myndigheten inte kunde iaktta det skynd- samhetskrav som gäller enligt tryckfrihetsförordningen för handlingsutläm- nande. Och det hade varit svårt för sökandena att komma i kontakt med myn- digheten och få svar på frågor. Jag underströk ledningens ansvar för att se till att verksamheten lever upp till de förvaltningsrättsliga kraven på bl.a. service, information och effektivitet. Jag fann att myndigheten sammantaget förtjänade allvarlig kritik och skickade ett exemplar av beslutet till för kännedom. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 T I L L R IK S D A G E N Ett stort antal av anmälningarna inom plan- och byggområdet rör klagomål om långsam handläggning. Tyvärr finns det inte sällan fog för påståendet. Bygg- lovsprocessen är komplicerad och ett ärende kan vandra upp och ned i överin- stanserna. Och eftersom det finns en möjlighet att få en ansökan om bygglov behandlad i efterhand – sedan en byggnation eller åtgärd redan har vidtagits – kan prövningen av ett tillsynsärende om samma åtgärd ta tid. Den som initierar ett tillsynsärende kan alltså få vänta mycket länge på att nämnden prövar den saken, vilket givetvis kan vara frustrerande för honom eller henne. I årets äm- betsberättelse har jag tagit med ett par beslut som illustrerar detta. I det ena fallet (dnr 6963-2018) hade det ursprungliga bygglovet för ett fritidshus med- delats 2011, men frågan om bygglov hade överklagats och återförvisats till bygg- och miljönämnden . Handläggningstiden hos nämnden efter den senaste återförvisningen uppgick till . Förutom att det rörde sig om ett återförvisat ärende framhöll jag att bygglovsprövningen avsett åtgärder som redan var utförda och som en granne hade begärt ett ingripande mot. Nämnden hade i detta fall enligt min mening dessutom att beakta bl.a. bestämmelser om preskription vid ingripande enligt . I det andra fallet (dnr 8416-2018) hade bygglov beviljats för ett fritidshus och garage 2013 och byggnationerna hade genomförts 2015. Sedan en granne överklagat återförvisades ärendet till handläggning. Trots dessa omstän- digheter och att den i föreskrivna tioveckorsfristen för att meddela beslut i lovärenden gällde tog och efter att fristen löpt ut innan nämnden avslutade ärendet. En förutsättning för att gemensam vårdnad om ett barn ska fungera är att för- äldrarna åtminstone i huvudsak är överens om hur vårdnaden ska utövas. Om ett barn är i förskoleåldern och föräldrarna inte lever tillsammans utan bor i olika kommuner eller stadsdelar måste de alltså komma överens om var barnet ska gå i förskola. Reglerna om skolplikt i skollagen är inte tillämpliga när det gäller förskolan, verksamheten är frivillig och kommunens erbjudande medför inget tvång att utnyttja den erbjudna placeringen. Min företrädare uttalade sig i några beslut om vad som gäller vid val av förskola. Besluten torde ha stor praktisk betydelse inte bara för skilda föräldrar med ge- mensam vårdnad utan även för kommunerna. Sålunda konstaterade JO bl.a. att det inte kan ställas krav på att en kommun kontrollerar att vårdnadshavarna är överens (dnr 7417-2017). Vidare uttalade han att även om det står klart att föräldrarna är oense redan innan kommunen fattar ett beslut med anledning av en ansökan, kan kommunen handlägga frågan med utgångs- punkt att det inte finns något tvång för föräldrarna att utnyttja den erbjudna placeringen. Det är således föräldrarnas sak att komma överens om huruvida de ska utnyttja erbjudandet. T I L L R IK S D A G E N 2 0 2 0 /2 1 :J O1 3.2 ChefsJO (ansvarsområde 2) Ansvarsområde 2 omfattar bl.a. de allmänna förvaltnings- domstolarna, försvaret, hälso- och sjukvården, utbildning och forskning samt skatt och folkbokföring. Till ansvarsområdet hör också ärenden som rör offent- lig upphandling samt ett antal olika centrala myndigheter som exempelvis Fi- nansinspektionen, , , Diskrimineringsombuds- mannen och . till- hörde kriminalvården mitt ansvarsområde. överlämnade jag an- svaret för den ärendegruppen till JO , som jag från henne övertog ansvaret för tillsynen över de allmänna förvaltningsdom- stolarna samt området utbildning och forskning. I tillsynen över verksamheter där människor kan hållas frihetsberö- vade, vilka för min del har omfattat kriminalvårdsanstalter och häkten samt inrättningar för psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård, får ombudsmännen ägna särskild uppmärksamhet åt uppdraget som nationellt besöksorgan enligt till- läggsprotokollet Opcat till FN:s tor- tyrkonvention. Vi biträds i det upp- draget av JO:s särskilda Opcat-enhet som organisatoriskt tillhör ansvars- område 2, som enhetens inspektioner alltid genomförs på uppdrag av den ombudsman som har tillsyn över den myndighet där det aktuella besöket ska ske. En utförligare redogörelse för Opcat-enhetens verksamhet lämnas i avsnitt 4 nedan. Inspektionerna tillhör de utredningsåtgärder som påver- kades särskilt av den pågående pandemin, men under verksamhetsåret genom- fördes ändå totalt nio inspektioner inom mina tillsynsområden. inspekterade jag tillsammans med medarbetare från tillsynsavdelning 2 Rättspsykiatri vård , sektion Nord. På mitt uppdrag inspekterades vidare kriminalvårdsanstalterna , Saltvik (säkerhetsenheten) och av byråchef på tillsynsavdelning 2 samt anstalterna och Norra av Opcat-enheten. inspekterade Opcat-enheten på mitt uppdrag dels vid i , dels Rättsme- dicinalverkets rättspsykiatriska undersökningsenheter i och . De senare inspektionerna avsåg särskilt förhållandena för de intagna med anledning av den pågående pandemin och genomfördes också under arbetsfor- mer som var särskilt anpassade för att minska risken för smittspridning (se vi- dare avsnitt 4 nedan). 2 0 2 0 /2 1 :J O1 T I L L R IK S D A G E N Utöver inspektionerna inledde jag under verksamhetsåret fyra nya initiativ- ärenden och avslutade åtta. Besluten i fyra av de avslutade initiativärendena har tagits in i årets ämbetsberättelse. Bland de frågor som aktualiseras i de nya ärendena kan nämnas de åtgärder som vidtagits vid rättspsykiatriska undersökningsenheter med anledning av risken för spridning av covid-19 (dnr O 21-2020), liksom förutsättningarna för uppgiftslämnande från en rättspsykiatrisk klinik till Kriminalvården rörande patienter som vårdas vid kliniken under avtjänande av fängelsestraff (dnr 842-2020). Dessa ärenden är ännu inte avslutade. Av de lagstiftningsremisser som kom in till JO under verksamhetsåret be- slutade jag i ett drygt 40-tal. Däribland kan nämnas yttrandena över utkast till lagrådsremisserna Ett tillfälligt bemyndigande i smittskyddslagen med anled- ning av det virus som orsakar covid-19, En tydligare koppling mellan villkorlig frigivning och deltagande i återfallsförebyggande åtgärder, och Effektivt re- sursutnyttjande vid transporter av frihetsberövade, slutbetänkandet Organbeva- rande behandling för donation (SOU 2019:26), betänkandet Nya regler för sko- lor med konfessionell inriktning (SOU 2019:64) samt promemoria Deltagande på distans vid sammanträden i utskott och . I det följande redogör jag först för vissa särskilda åtgärder i verksamheten samt därefter för några iakttagelser från de delar av mitt ansvarsområde som gett upphov till beslut som tagits in i årets ämbetsberättelse. Åtal och andra särskilda åtgärder väckte dåvarande justitieombudsmannen åtal mot den tidigare lagmannen och en rådman vid en tingsrätt (JO:s dnr 7309- 2018). De åtalades båda för tjänstefel, med anledning av att tre tvistemål under hade blivit liggande utan några åtgärder från domstolens sida. I sam- band med att lämnade sitt uppdrag som justitieombudsman övertog jag ansvaret för ärendet, som handlades med biträde av Särskilda åkla- garkammaren. meddelade Hovrätten för dom i må- let (mål nr B 3163-19). Såväl rådmannen som den tidigare lagmannen fälldes till ansvar. Av särskilt intresse var att hovrättens majoritet delade JO:s uppfatt- ning att en kan ådra sig straffrättsligt ansvar om han eller hon genom underlåtenhet av oaktsamhet åsidosätter vad som i det nu aktuella avseendet gäller för uppgiften som domstolschef. En ledamot var dock skiljaktig och ville fria lagmannen. Denne överklagade domen till , som när detta skrivs ännu inte har avgjort målet. Under verksamhetsåret beslutade jag vidare att lägga ned fyra förundersök- ningar som jag tidigare hade inlett, varav en rörde misstanke om tjänstefel och tre rörde misstänkt brott mot tystnadsplikt. I två av ärendena fortsatte jag där- efter granskningen genom att begära in yttrande från den berörda myndigheten. Dessa ärenden är ännu inte avslutade. I fyra ärenden gjorde jag med stöd av 4 § JO-instruktionen framställning till regeringen om översyn av lagstiftningen (se bilaga 3.1).