frsrdg · H804JO1 · 2020-11-10 00:00:00 — Självfallet får inte heller det påverka möjligheterna för den utsedda personen eller någon annan anställd att ge uttryck för sina privata åsikter. (Se JO 2005/06 s. 453, dnr 1284-2004, och JO 2007/08 s. 550, dnr 2584-2005.) AAuttryckte i ett inlägg på Facebook åsikter om hur kommunens politiker fördelade de ekonomiska resurserna. Det har inte framkommit annat än att det var frågan om hennes privata Facebookkonto. Den närmare utformningen av meddelandet framgår inte av utredningen, men bildningsstyrelsen har uttalat att AA:s inlägg innehöll mycket personliga åsikter och subjektiva värderingar samt att kritiken var helt i linje med yttrandefriheten. Däremot var inlägget en- ligt bildningsstyrelsen olämpligt med hänsyn till AA:s förtroendeposition i myndighetens verksamhet. Förvaltningschefens åtgärd att hålla ett klargörande samtal med AA har varit direkt motiverad av hennes inlägg på Facebook. Detta bekräftas av innehållet i den skriftliga sammanfattningen av samtalet, vilken då också lämnades till AA. En myndighet får inte ingripa mot en anställd för att hon har använt sig av sin grundlagsstadgade rätt att ge uttryck för sina åsikter. Bild- ningsstyrelsens åtgärder har stått i strid med detta repressalieförbud. Av inne- hållet i dokumentationen som lämnades till AA kan jag inte heller dra någon annan slutsats än att åtgärderna dessutom syftat till att begränsa hennes yttran- defrihet. Det som bildningsstyrelsen anfört om AA:s position inom förvalt- ningen medför inte att jag ser mindre allvarligt på det inträffade. Sålunda kan en offentlig arbetsgivares önskan om att värna allmänhetens förtroende för den egna myndigheten inte åberopas till stöd för att vidta sådana åtgärder som det nu varit frågan om mot en anställd som gjort bruk av sin yttrandefrihet i ett sammanhang skilt från tjänsten. Bildningsstyrelsen ska kritiseras för det inträf- fade. OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T Agerande i strid med efterforskningsförbudet (Dnr 4453-2018) Beslutet i korthet: Ordföranden i Kommunstyrelsen i kommun frå- gade under en tv-intervju en reporter på () vem som hade lämnat vissa uppgifter. JO finner att den fråga som ordföranden ställde till reportern utgjorde otillåten efterforskning av uppgiftslämnare och att han därmed agerat i strid med efterforskningsförbudet. JO framhåller vikten av att den som företräder en myndighet eller ett annat allmänt organ känner till och respekterar reglerna om efterforskningsförbud. Ordföranden i kommun- styrelsen kritiseras för att ha frågat efter SVT:s källor. Ordföranden i kommunstyrelsen intervjuades senare igen av SVT om ef- terforskning av källor. JO finner att flera av hans svar och uttalanden i den intervjun ger anledning att ifrågasätta hans förståelse och respekt för reg- lerna om meddelarfrihet och efterforskningsförbud. JO uttalar bl.a. att en företrädare för det allmänna inte ska uttrycka sig som att han eller hon skulle vara beredd att efterforska källor i vissa situationer. Ordföranden i kommun- styrelsen kritiseras även för sina uttalanden i den senare intervjun. I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot ordföranden i Kommunsty- relsen i kommun, kommunalrådet . AA anförde i huvudsak följande: Under en intervju som handlade om avstängningen av kommunens ekonomidi- rektör och budgetchef frågade BB efter reporterns källor, trots att han visste att det rörde sig om anonyma sådana. BB hade redan tidigare i ett telefonsamtal med reportern försökt få information om källorna och då blivit tillsagd att han inte fick efterforska dem eftersom de var anonyma. () Nyheter publicerade mellan och artiklar på sin webbplats om hur flera kommunalråd vid kommun hade agerat i samband med att två chefer i förvaltningen hade stängts av. Enligt en av artiklarna, ”kommunalråd försökte röja SVT:s källor” – som publicerades , hade BB under ett telefonsamtal frågat vem som lämnat vissa uppgifter. Telefonsamtalet hölls, enligt artikeln, inför ett möte mellan BB och SVT:s reporter. I ett mejl till AA uppgav redaktionschefen på att reportern hade upplyst BB om att informationen kom från ano- nyma källor när BB frågade om detta per telefon. Efter telefonsamtalet träffade SVT:s reporter för en tv-intervju. Ett in- slag därifrån publicerades på SVT:s webbplats . JO har tagit del av inslaget där följande sades: Reportern: vill ha bort personer som har insyn i budgetprocessen. Vad tänker du om det? BB: Jamen vem har sagt det? 2 0 2 0 /2 1 :J O1 OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T Reportern: Du får inte fråga mig vem som har sagt det. Det är anonyma källor. Du får inte efterforska vilka källor jag har. Därefter avslutades inslaget. SVT intervjuade senare BB igen om efterforskning av källor och publice- rade en tv-inspelning från detta tillfälle på sin webbplats . JO har tagit del av denna inspelning där följande sades: Reportern: hade jag några frågor också. Jag vet att du gjorde ju en in- tervju med CC tidigare och då frågade du henne bl.a. vilka våra källor var. Och det är ju nånting som man skulle kunna tolka som att man efterforskar en källa vilket i såna fall skulle vara ett grundlagsbrott. Varför frågade du om identiteten på våra källor? BB:Nä vi hade väl en vanlig diskussion om ärendet och (kort paus) ett samtal och (kort paus) nyfiken och så vidare. Så att det var väl inte värre än så. Det var ett vanligt samtal. Reportern: Det var som du frågade för du frågade en gång över telefon också när du pratade med samma reporter. BB:Jamen alltså vi hade ett samtal kring det där och ett vanligt samtal som inte var så allvarligt. Reportern: Hur ser du på att du ändå frågar om anonyma källor? Jag utgår från att du känner till vad det är som gäller kring meddelarskyddet? BB:Nä alltså vi hade ett vanligt samtal. Det var inte ett så allvarligt samtal om ärendet och så vidare. Det var inte allvarligare än så. Reportern: Men är det ändå inte allvarligt? Jag frågade en expert inom ytt- randefrihet, DD, och han menar att jomen det här är ändå allvarligt. Man får inte göra så här. Vad tänker du om det? BB:Nä alltså det var inte ett så allvarligt samtal. Det var ett generellt samtal om ärendet och hade jag menat allvar med det så då hade jag ställt ett krav om det vilket jag inte gjorde. Utan det var ett vanligt så där generellt samtal som vi hade om diskussionen i ett sammanhang om ärendet så att det var inte allvarligare än så. Reportern: det okej att efterforska en källa lite så där? Inte så allvarligt, mer inofficiellt? BB:Alltså det här ärendet hade vi ett allmänt samtal som inte var så allvar- ligt kring det här så att nä jag tycker inte att det var. Reportern: Du tycker inte att det är så allvarligt? BB:Jag krävde inte att få ett svar utan det var ett generellt allmänt samtal så det var inte så farligt. Reportern: man ställa såna frågor? Får man fråga vilka det är inom en kommun som har lämnat uppgifter? BB:Nä men som jag sa det var ju ett allmänt samtal som inte var så allvar- ligt och det var ju en del av ärendet som vi diskuterade som inte var så allvarligt så att nä jag tar det inte på så stort allvar och hade jag menat allvar med det så hade jag också krävt det vilket jag inte gjorde heller så att. Reportern: Men du frågade ju ändå vid två olika tillfällen. BB:Men som jag sa till dig tidigare – det var inget allvarligt samtal utan det var en diskussion kring ärendet så att. Det är ju ett grundlagsbrott. Det finns fängelse med i straffskalan för det här för allvarligare händelser. Kan man verkligen säga att det inte är så allvarligt då? OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T BB:Om jag hade krävt det då hade jag också gjort det på allvar vilket jag inte gjorde i det här avseendet utan vi hade ett allmänt samtal i ärendet så att nä. Reportern: Men det är ju faktiskt inte att man kräver ett svar utan det räcker med att ställa frågan. Det är tillräckligt. Och du gjorde ju det vid två till- fällen. BB:Som jag sa det var ett allmänt samtal om (avbryts av reportern). BB:Det var ett allmänt samtal och jag krävde inte det i det avseendet nej. Reportern: du på nåt sätt ställt såna här frågor tidigare till andra eller har du efterforskat källor på andra sätt? Det här är ju SVT-journalister som du har frågat, men. BB: Jag har tyvärr inget mer att tillföra i det här ärendet. Reportern: Men är inte det ganska lätt att svara på om du har efterforskat källor på annat håll än till SVT? BB:Alltså vi hade ett allmänt samtal i det ärendet och det var inte illa menat och det var inte så konstigt så jag har tyvärr inga fler kommentarer och det har jag sagt förut också. Reportern: du frågat eller försökt ta reda på det här från andra håll, kanske internt inom kommunen eller på andra sätt försökt efterforska en källa? BB:Nu fortsätter du att fråga samma sak igen. Reportern: jag får svar. BB:Jomen alltså du får ju det svar jag har och det är ju så att vi är ju poli- tiskt förtroendevalda och vi är ju för diskussioner med media löpande och som sagt var jag har inga fler kommentarer i ärendet. Reportern: Men du kan inte säga med säkerhet att du inte har efterforskat källor fler gånger än de frågor som du ställde till våra reportrar? BB:Du ställer ju en helt ny fråga men i ärendet som vi hade så hade vi ett allmänt samtal och det var inte illa menat nej. Reportern: Men har du nån gång tidigare eller efteråt efterfrågat på andra sätt? BB: Jag har inga fler kommentarer kring det här så att tyvärr. Reportern: Men borde det inte vara väldigt lätt för ett kommunalråd att säga nej jag har inte efterforskat källor? BB:Men som frågan är så är det ju så att det du ställde först det var ju kring intervjun och det har jag svarat på. Reportern: Och undrar jag har det här – för du har ju ställt frågan framför rullande kamera till SVT – då undrar man ju har det slunkit igenom såna här allmänna frågor vid andra tillfällen? BB:Alltså det är ju så att vi har ju lagstiftning som ska följas och det finns väl ingen anledning att bryta mot den nä. Reportern: du följt den då? BB:Jag finner ingen anledning att bryta mot lagstiftningen nä. Reportern: det ett ja? BB:Jag finner ingen anledning att bryta mot lagstiftningen. Reportern: Men fortfarande. BB:Tyvärr alltså nu måste jag avbryta. Du får inget mer svar än så. Reportern: Men kan du inte bara säga att du inte har efterforskat källor? 2 0 2 0 /2 1 :J O1 OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T Därefter lämnade BB intervjun. JO beslutade att inte inleda förunder- sökning om brott mot efterforskningsförbudet med anledning av anmälan mot BB. JO har därefter utrett ärendet inom ramen för tillsynsverksamheten. Kommunstyrelsen i kommun anmodades att yttra sig över anmälan, i vilken det fanns länkar till SVT:s artiklar och inslag med de intervjuer som redovisats ovan, och det mejl som redaktionschefen på skickade till AA. Kommunstyrelsen yttrade sig i enlighet med en skrivelse från BB. BB anförde följande: stängdes två chefer vid ekonomifunktionen vid kommun av och en utredning av bl.a. arbetsmiljön inleddes. Den färdiga utredningen visade på allvarliga arbetsmiljöproblem varpå ytterligare ar- betsrättsliga åtgärder vidtogs av kommun. Ärendet har hanterats av tjänstepersoner vid kommun i enlighet med gällande delegationsord- ning. Ärendet gjordes dock till en politisk fråga av ett antal oppositionspar- tier och en polariserad politisk diskussion initierades på de regionala tid- ningarnas debattsidor samt i kommunfullmäktige. Vissa partier var kritiska till åtgärderna mot de två cheferna. Debattinläggen riktades mot mig. […] Ärendet anmäldes till debatt i kommunfullmäktige via interpellationer och enkla frågor från mina politiska kollegor. Den i detta ärende aktuella intervjun med SVT handlade om ärendet på ekonomifunktionen. Det var mot den ovan beskrivna bakgrunden jag upp- fattade det påstående () framförde till mig och som jag ställde den nu ifrågasatta motfrågan apropå. Påståendet kunde igenkän- nas från diskussionen från andra partier. Jag förstod det alltså som att jour- nalisten återgav en öppet avgiven utsaga eller anklagelse mot mig från en politikerkollega. Eftersom jag besvarat liknande påståenden tidigare under den allmänna debatten, föreföll det i stunden relevant att få veta från vilken partiföreträdare den aktuella, som jag uppfattade det, politiska kritiken mot mig riktades. Detta för att kunna avge bästa möjliga svaromål och relatera det till tidigare inlägg i debatten. Jag blev därtill överrumplad av det allvar- liga påstående som framfördes av SVT. SVT hade inte skickat detta påstå- ende skriftligen innan. SVT framförde detta påstående utan att uppge att uppgifterna kom från anonyma källor eller från en källa. Påståendet fram- fördes utan någon kontext som gjorde det uppenbart att det rörde sig om skyddade, anonyma uppgifter. Därför uppfattade jag det som ett öppet av- givet påstående från något journalisten läst i media eller tagit del av under en öppen intervju med en politikerkollega. Min fråga till SVT yttrades spontant för att jag skulle förstå samman- hanget. Jag blev chockad av det jag upplevde som ett felaktigt påstående och min motfråga hade lika gärna kunnat vara ”var har du läst det?” eller ”varför tror du det?”. Jag hann inte reflektera över att det skulle kunna röra sig om uppgifter från en anonym meddelare. Hade jag varit medveten om att det rörde sig om sådana uppgifter hade jag givetvis aldrig ställt den aktuella frågan till SVT. Jag har inte och har aldrig haft för avsikt att efterforska meddelare som lämnar uppgifter till journalister m.fl. i enlighet med mediegrundlagarna. När SVT klargjorde att det rörde sig om uppgifter som omfattas av medde- larskyddet ställde jag följaktligen inga ytterligare frågor apropå detta och vidtog inga andra åtgärder. OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T Jag redogjorde för det ovan beskrivna i en intervju med P4 i anslutning till den aktuella händelsen … Jag beklagar att min fråga till SVT uppfattats som ett försök att efterforska anonyma med- delare. Som jag , och i intervjun i P4, redogjort för var syftet med min fråga inte att erhålla kunskap om anonyma meddelare, utan för att förstå sammanhanget. Den grundlagsfästa meddelarfriheten och förbudet mot efterforskning är fundamentalt för ett öppet och demokratiskt samhälle. Vid kommun pågår för tillfället ett arbete för att åstadkomma bättre möjligheter för så kallade visselblåsare att anonymt uppmärksamma problem inom myndig- heten. Detta är ett arbete som jag står bakom och som mitt parti varit pådri- vande i. Goda möjligheter att delge media eller på annat sätt uppmärk- samma verkliga eller upplevda missförhållanden, utan risk för repressalier, är viktigt för en transparent, demokratisk och sund förvaltningskultur. I ett beslut anförde JO Per Lennerbrant följande: Enligt 2 kap. 1 § 1 regeringsformen (RF) är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet. Med yttrandefrihet avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas genom lag med hänsyn till vissa preci- serade ändamål (2 kap. 20–23 och 25 §§ RF). I yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) och tryckfrihetsförordningen (TF) finns kompletterande bestämmelser för en speciell del av yttrandefriheten, nämligen meddelarfriheten. Meddelarfriheten ger ett särskilt starkt skydd för den som lämnar uppgifter för publicering i massmedier. I yttrandefrihetsgrundlagen och tryckfrihetsförordningen finns också bestämmelser om förbud mot att efter- forska bl.a. meddelare. Bestämmelserna om meddelarfrihet och efterforsk- ningsförbud genomgick vissa språkliga och redaktionella ändringar, varvid flera av bestämmelserna fick ett nytt paragrafnummer (SFS 2018:1801). Nedan hänvisas till de paragrafnummer som gäller. Enligt 1 kap. 10 § första och tredje stycket YGL står det var och en fritt att –om inte annat är föreskrivet i lagen – meddela uppgifter i vilket ämne som helst i syfte att göra dem offentliga i program eller genom tekniska upptag- ningar (meddelarfrihet). Motsvarande bestämmelse finns i 1 kap. 7 § första och tredje stycket TF för offentliggörande i en tryckt skrift. Enligt huvudregeln i 2 kap. 5 § första stycket YGL får en myndighet eller ett annat allmänt organ inte efterforska den som har meddelat uppgifter enligt 1 kap. 10 § i samma lag (efterforskningsförbud). En motsvarande bestämmelse finns i 3 kap. 5 § första stycket TF. Som allmän utgångspunkt gäller att uttrycket efterforska ska förstås i vid mening och att alla former av förfrågningar eller åtgärder som syftar till att få kunskap om vem som har lämnat ut en uppgift eller hur ett sådant uppgiftsläm- nande gått till principiellt sett är otillåtna. (Se NJA 2001 s. 673. Se också Ax- , Yttrandefrihetsgrundlagarna, tredje upplagan, s. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T Det står enligt min mening klart att BB gjort de aktuella uttalandena i sin egen- skap av ordförande i kommunstyrelsen. Det jag först har att ta ställning till är om BB agerat i strid med efterforskningsförbudet genom att fråga SVT- reportern vem som hade sagt att man ville ha bort personer som har insyn i budgetprocessen. BB:s fråga var till sin formulering sådan att den typiskt sett omfattas av för- budet mot efterforskning. BB har dock under utredningen hos JO uppgett att han inte hade för avsikt att efterforska SVT:s källor och att han aldrig skulle ha ställt frågan om han hade vetat att det rörde sig om uppgifter från en anonym meddelare. Enligt BB framförde SVT:s reporter ett påstående utan kontext och utan att ange att uppgifterna kom från anonyma källor. Han har förklarat sin fråga med att han blev chockad och ville förstå i vilket sammanhang reporterns fråga ställdes. Enligt en av de artiklar som SVT publicerade ska dock SVT:s reporter ha haft telefonkontakt med BB före intervjun. Enligt artikeln och det mejlsvar som redaktionschefen vid skickade till AA, ska BB ha frågat vem som hade lämnat uppgif- terna och då fått svaret att informationen kom från anonyma källor. BB har under utredningen här haft möjlighet att yttra sig över artikeln och mejlet, men han har inte kommenterat dessa uppgifter närmare. Jag har då ingen anledning att ifrågasätta uppgifterna i artikeln och mejlet i detta avseende. Det förhållandet att BB tidigare frågat vem som hade lämnat uppgifterna och fått besked om att det rörde sig om anonyma källor talar mot hans förklar- ing att han skulle ha blivit överrumplad av reporterns påstående och ställt en motfråga för att förstå sammanhanget. Mot hans förklaring talar också hans uppgifter i yttrandet hit där han uppger att hanteringen av de två tjänstemännen hade varit föremål för diskussion och debatt före intervjun. Bakgrunden var alltså känd för BB. Det finns här anledning att beakta också vad BB uttryckte i den tv-intervju som SVT därefter gjorde med honom med anledning av den fråga han hade ställt vid den tidigare intervjun. BB hänvisade då inte till att han med sin fråga velat förstå sammanhanget, utan gav i stället upprepade gånger uttryck för att det inte varit ett allvarligt samtal som han förde med reportern i den första in- tervjun. Det som redovisats gör att jag sammantaget finner att BB:s fråga till SVT:s reporter utgjorde otillåten efterforskning av uppgiftslämnare. Han har därige- nom agerat i strid med efterforskningsförbudet. Meddelarfriheten är av grundläggande betydelse för yttrande- och informa- tionsfriheten i vårt samhälle. Det är därför av yttersta vikt att den som företräder en myndighet eller ett annat allmänt organ känner till och respekterar grundla- gens regler om efterforskningsförbud, vars syfte är att stärka meddelarfriheten. Jag ser därför allvarligt på att BB frågade efter SVT:s källor, och han förtjänar kritik för det. Jag finner därutöver anledning att kommentera BB:s uttalanden i den inter- vju med SVT där han fick frågor som rörde efterforskning av källor. OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T BB:s svar och uttalanden där ger anledning att ifrågasätta hans förståelse och respekt för reglerna om meddelarfrihet och efterforskningsförbud. Som nämnts gjorde han t.ex. flera uttalanden med innebörden att hans tidigare fråga om vem som lämnat uppgifter inte var så allvarlig eftersom det inte var ett allvarligt samtal som han förde med SVT:s reporter. Dessutom uttrycker han, som jag har uppfattat det, under intervjun att om han verkligen hade velat få veta vilka källorna var så hade han krävt det. En företrädare för det allmänna ska inte uttrycka sig som att han eller hon skulle vara beredd att ef- terforska källor i vissa situationer. Sådana uttalanden kan i förlängningen leda till att tjänstemän inte vågar utnyttja sin meddelarfrihet. BB ska kritiseras även för sina uttalanden i den senare intervjun. Bristfällig handläggning vid utlämnande av en allmän handling med förbehåll om sekretess (Dnr 7484-2018) AAbegärde hos att få ta del av en anmälan hos kommu- nen om kränkande särbehandling. mejlade kommunjuris- ten BB till AA och uppgav bl.a. följande. Bifogad handling överlämnas med förbehåll att inte lämna ut namn på be- rörda personer. Såvida de inte själva löser sekretessen i samtal med dig. AAfick ta del av handlingen i enlighet med mejlet . I ett mejl till kommunjuristen begärde AA ett avslagsbeslut om att inte lämna ut handlingen omaskerad. AA påminde om sin begäran . I en anmälan till JO förde AA fram klagomål mot kommunjuristen och anförde i huvudsak följande. Förbehållet om att inte lämna ut namn på berörda personer har utfärdats på ett felaktigt sätt eftersom hon inte på förhand hade fått veta att delar av den begärda handlingen ansågs omfattas av sekretess. Hon tillfrågades inte heller i förväg om hon gick med på att få ta del av handlingen med sekretessförbehåll. Kommunstyrelsen i yttrade sig över anmälan efter att ha gett kommunjuristen tillfälle att lämna synpunkter. Till yttrandet var fogad kommunstyrelsens delegationsordning. Kommunstyrelsen anförde bl.a. föl- jande. Kommunjuristen har rätt att på kommunens vägnar uppställa förbehåll vid utlämnande av allmänna handlingar. När det gäller det aktuella utlämnandet 2 0 2 0 /2 1 :J O1 OF F E N T L I G H E T O C H SE K R E T E S S S A M T T R Y C K - O C H Y T T R A N D E F R I H E T tillfrågades inte AA om hon godtog sekretessförbehållet innan handlingen läm- nades ut. AA meddelades endast att handlingen skulle lämnas ut på det sättet. Kommunjuristen skickade mejlet med meddelandet om att den begärda hand- lingen skulle överlämnas med förbehåll om att inte lämna ut namn på berörda personer. AA godtog inte att få ta del av handlingen med sekretessförbehållet efter det att hon hade läst handlingen. AA fick inte något skriftligt beslut i frå- gan mer än meddelandet i samband med utlämnandet. I ett beslut anförde JO Per Lennerbrant följande: Jag har begränsat min granskning till den formella hanteringen när handlingen lämnades ut med ett förbehåll om sekretess. Jag tar inte ställning till om upp- gifterna i handlingen verkligen omfattades av sekretess eller om det fanns för- utsättningar i och för sig att lämna ut handlingen med ett förbehåll. Om en uppgift omfattas av sekretess får den som huvudregel inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter (se 8 kap. 1 § offentlighets- och sekretess- lagen, OSL). En sekretessbelagd uppgift kan dock under vissa förutsättningar ändå lämnas ut om myndigheten gör ett förbehåll som inskränker den enskildes rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den när uppgiften lämnas till den enskilde (se 10 kap. 14 § OSL).