frsrdg · H804JO1 · 2020-11-10 00:00:00 — Enligt åklagaren har målsäganden på sida 1 fått byta identitet på grund av hot och i denna handling står hennes nya identitet som då kan kopplas sam- man med hennes gamla. Uppgifterna har inte lagts fram vid förhandling. Tingsrätten uppmärksammades på detta förhållande av åklagaren under hand i samband med huvudförhandlingen. Sekretessmarkeringen gjordes därefter. DO M S T O L A R 2 0 2 0 /2 1 :J O1 En sekretessmarkering daterad – tillsammans med texten ”Se an- teckning i ab X” – var gjord även på den separata handlingen Involverade per- soner i protokoll, aktbilaga Y. Denna handling innehöll vad som framstår som en förtryckt text med ordalydelsen ***Skyddade personuppgifter finns***. Längre ned i handlingen fanns en tabell med uppgiften ***Skyddad person- uppgift*** och därefter stod ”Målsägande” och AA:s för- och efternamn samt personnummer. Enligt en stämningsansökan som hade bifogats domen åberopade åklagaren i anslutning till ett par åtalspunkter med en målsägande, som hade viss anknyt- ning till AA, skriftlig bevisning i form av fotografier och sms. Bevisningen fanns på s. 15–54 i förundersökningsprotokollet, aktbilaga X. Inget av det som AA hade fört fram i sin anmälan till JO återfanns emellertid i anteckningarna från huvudförhandlingen eller i målets dagboksblad. Muntliga upplysningar hämta- des därför in från rådmannen , som var rättens ordförande vid förhand- lingen. Tjänsteanteckningen som upprättades efter samtalet framgår av tings- rättens remissvar, se nedan. JO:s remiss och tingsrättens remissvar JO uppmanade tingsrätten att lämna upplysningar om och yttra sig över föl- jande: a)Det som AA hade fört fram i sin anmälan, dvs. vad som ägde rum vid för- handlingen och hur det bedömdes och hanterades med beaktande av regler- ingen i 43 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, b)den uteblivna dokumentationen av det inträffade i domstolens register och anteckningarna från huvudförhandlingen med beaktande av regleringen i 6 kap. 1 och 3 §§ (RB) och c)utformningen av sekretessmarkeringarna och hur dessa förhöll sig till re- gleringen i 5 kap. 5 § 1 OSL. Tingsrätten (lagmannen ) lämnade följande remissvar: hade den 5 och huvudförhandling i mål B […]. Ordförande var rådmannen . I tingsrättens målhanteringssystem finns som målsägande inlagd en person under sitt gamla namn. Hon har skyddade personuppgifter, vilka inte kan utläsas i . I JO:s remiss kallas hon AA, vilket namn används i detta yttrande. AAvar inte part i målet och hördes inte vid tingsrättens huvudförhand- I ett av förundersökningsprotokollen (aktbil. X) finns AA:s sekre- tesskyddade namn angivet på s. 1. Förundersökningsprotokollet är sekre- tessmarkerat av tingsrätten . På sekretessmarkeringen finns följande text. Enligt åklagaren har målsäganden på sida 1 fått byta identitet på grund av hot och i denna handling står hennes nya identitet som då kan kopp- las samman med hennes gamla. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 DO M S T O L A R Uppgifterna har inte lagts fram vid förhandling. Tingsrätten upp- märksammades på detta förhållande av åklagaren under hand i samband med huvudförhandlingen. Sekretessmarkeringen gjordes därefter. Även i den av polisen upprättade handlingen Involverade personer i proto- koll (aktbil. Y) finns målsägandens sekretesskyddade namn angivet. Även denna handling är sekretessmarkerad av tingsrätten . På sekretessmarkeringen hänvisas till texten vid sekretessmarkeringen av akt- bil. AAhar gjort en anmälan till JO riktad mot . I anmä- lan har hon uppgett att hennes identitet röjdes i tingsrätten, genom att hen- nes namn lades upp på en projektor när hon var åhörare. Hon har anfört att tilltalad var den person som föranlett att hon har skyddade personuppgifter och att den tilltalade kunde se hennes skyddade namn. Anteckningarna från huvudförhandlingen och dagboksbladet saknar uppgifter om det som AA fört fram i sin anmälan. I JO:s remiss till tingsrätten finns en tjänsteanteckning av JO med föl- jande innehåll. Telefonsamtal med CC, rådman på , som uppger i huvudsak följande. Anmälaren var inte part i målet och hördes inte. Under en paus efter aktuell åtalspunkt kom åklagaren fram till henne och sa att några åskå- dare hade upplyst honom om att en målsägandes hemliga namn hade röjts under förhandlingen. Hon förstod på åklagaren att det skulle ha hänt i samband med att han skulle visa åberopade sidor i förundersök- ningsprotokollet på sin dator på en projektor och första sidan med namn på målsägande m.fl. råkade då komma upp. Hon hann själv inte se att den sidan visades. På något annat sätt har namnet inte visats upp. Efter förhandlingen gjorde hon sekretessmarkeringen på förundersöknings- protokollet och den anteckning som finns på försättsidan. Hon gjorde då bedömningen att uppgiften inte hade lagts fram i målet och inte hade åberopats. Hon gjorde i samband med detta även en sekretessmarkering på aktbilaga Y. Tjänsteanteckningen återspeglar på ett korrekt sätt vad som skedde. Synpunkter från berörd befattningshavare Undertecknad har inför upprättandet av detta yttrande diskuterat händelsen med rådmannen . Hon anser att händelsen ovan har beskrivits på ett kor- rekt sätt. Som framgår har hon redan lämnat upplysningar i telefon med JO:s handläggare. Hon har uppgett att hon inte har något att tillägga. Tingsrättens yttrande om händelsen, delfråga a) JO har uppmanat tingsrätten att lämna upplysningar om och yttra sig över a)det som förs fram i anmälan, dvs. vad som ägde rum vid förhandlingen och hur det bedömdes och hanterades med beaktande av regleringen i 43 kap. 5 § OSL. Det som ägde rum vid förhandlingen beskrivs ovan. Tingsrätten yttrar sig bara över sin egen handläggning. Tingsrätten yttrar sig inte över åklagarens agerande. Vid huvudförhandlingen lånade åklagaren, som alltid, tingsrättens pre- sentationsanläggning. Vad en åklagare visar upp på projektionsduken kan DO M S T O L A R 2 0 2 0 /2 1 :J O1 inte tingsrätten påverka innan visningen har skett. Tingsrätten hade inte kunnat agera på annat sätt vid huvudförhandlingen. Enligt 43 kap. 5 § OSL upphör sekretessen för en uppgift att gälla, om uppgiften ”läggs fram” vid en offentlig förhandling. Ordföranden gjorde, sedan hon uppmärksammats på att den sekretessbelagda uppgiften hade vi- sats på projektionsduken, bedömningen att uppgiften inte hade lagts fram. Om den bedömningen är riktig, har uppgiften inte blivit offentlig. I förarbetena till den gamla sekretesslagen (prop. 1979/80:2, del A, s.304–305) finns följande uttalande avseende rekvisitet ”förebringas”, som i den nya sekretesslagen har ersatts av ”läggs fram”. En uppgift bör enligt min mening anses förebringad vid förhandling, om den i något sammanhang har åberopats under förhandlingen och alltså ingår i processmaterialet. En uppgift som lämnats muntligen vid förhandlingen är självfallet alltid att anse som förebringad. Uppgifter i handlingar som kommit in till domstolen före förhandlingen eller i handlingar som part eller annan ger in vid förhandlingen bör anses fö- rebringade, om handlingen i den delen åberopas vid förhandlingen. Till den del en handling inte uppläses eller åberopas vid förhandlingen är däremot uppgifterna inte att anse som förebringade. Enbart den omstän- digheten att en sekretessbelagd uppgift finns i en handling som är till- gänglig vid en offentlig förhandling är alltså inte tillräcklig för att sek- retessen skall upphöra att gälla. (Ang. gällande rätt se JO:s beslut den 19september 1978, dnr 1198-77.) Av vad jag nu har anfört följer att det är av stor vikt att det görs klart vilka uppgifter som faller inom tillämpningsområdet för första stycket av förevarande paragraf. När det gäller andra uppgifter än sådana som lämnas muntligen torde det i praktiken bli en bedöm- ningsfråga, om uppgifterna skall anses förebringade vid förhandlingen eller inte. Bedömningen måste i första hand göras av domstolen… Propositionsuttalandet har upprepats i olika sammanhang. Som exempel kan nämnas JO 1985/86 s. 318, där JO gör bl.a. följande uttalande. Om en del av en handling inte läses upp eller åberopas vid förhand- lingen består dock sekretessen beträffande den delen. Enbart den om- ständigheten att en sekretessbelagd uppgift finns i en handling, som är tillgänglig vid offentlig förhandling, är alltså inte tillräcklig för att sek- retessen skall upphöra att gälla. Tingsrätten konstaterar att åklagaren inte har läst upp den sekretessbelagda uppgiften. Inte heller har åklagaren, utan att ha läst upp den, åberopat upp- giften. Det skulle föra långt att trots det anse att uppgiften har lagts fram när åklagaren av misstag har råkat visa uppgiften på projektionsduken. Det är självklart att många uppgifter kan läsas på projektionsduken som åkla- garen inte har för avsikt att presentera. Det uppvisade dokumentet innehål- ler helt enkelt fler uppgifter än som är relevant för målet. Det skulle enligt tingsrätten vara en långtgående slutsats att hävda att alla uppgifter som syns på projektionsduken har lagts fram. Tingsrätten delar alltså ordförandens bedömning att uppgiften inte har lagts fram. Denna bedömning har stöd även i förarbetena. Tingsrättens yttrande om händelsen, delfråga b) JO har vidare uppmanat tingsrätten att lämna upplysningar om och yttra sig över b)den uteblivna dokumentationen av det inträffade i domstolens register och anteckningarna från huvudförhandlingen med beaktande av regler- ingen i 6 kap. 1 och 3 §§ RB. 2 0 2 0 /2 1 :J O1 DO M S T O L A R Varken i anteckningarna från huvudförhandlingen eller i tingsrättens diarie- föring (det som i kallas Händelser) har det inträffade dokumenterats. Frågan är om det inträffade borde ha dokumenterats. En naturlig följd av bedömningen att uppgiften inte har lagts fram, kan synas vara att hän- delsen inte behövde dokumenteras. Det inträffade är å andra sidan en hän- delse som kan få stor betydelse för den vars sekretessbelagda namnuppgift röjdes. Av 6 kap. 1 § RB kan inte utläsas att händelsen skulle ha dokumenterats. Det inträffade omfattas inte av uttryckssättet ”de åtgärder som vidtagits med målet”. Inte heller av 6 kap. 3 § RB framgår att händelsen skulle ha dokumente- rats. Närmast kommer man i paragrafens första stycket punkt 9, där det anges att vid ett sammanträde ska antecknas det som i övrigt har förekom- mit vid sammanträdet, i den mån det kan ha betydelse för parterna eller för högre rätt att det antecknas. Den vars namnuppgift röjdes var inte part. Det är svårt att se hur händelsen hade betydelse för part eller för högre rätt. I 6 kap. 3 § RB anges även att det vid ett sammanträde ska antecknas den utredning som läggs fram (första stycket punkt 7). Tingsrättens upp- fattning är som framgår ovan att namnuppgiften inte är en utredning som har lagts fram. Det saknas alltså lagstöd för slutsatsen att händelsen skulle ha dokumen- terats. Inget hindrar i och för sig att en domstol dokumenterar fler händelser än vad lagen kräver. Slutsatsen är dock långtgående att en domstol utan lag- krav är skyldig att göra det. Var går i så fall gränsen för den oreglerade dokumentationsskyldigheten? Tingsrättens yttrande om händelsen, delfråga c) JO har även uppmanat tingsrätten att lämna upplysningar om och yttra sig över c)utformningen av sekretessmarkeringarna och hur dessa förhåller sig till regleringen i 5 kap. 5 § 1 OSL. Av 5 kap. 5 § 1 OSL framgår att en sekretessmarkering ska ange tillämplig sekretessbestämmelse. Även av 2 kap. 20 § TF framgår att tillämplig sek- retessbestämmelse ska anges. Skälet till att det uppställs krav på att en sek- retessmarkering ska innehålla tillämplig sekretessbestämmelse är att mot- verka att sådana handlingar får en anteckning i andra fall än när det finns lagliga förutsättningar för det (prop. 1975/76:160 s. 209). Tingsrättens sekretessmarkering av förundersökningsprotokollet (akt- bil. X) och av handlingen Involverade personer i protokoll (aktbil. Y) inne- håller ingen lagrumshänvisning. Detta strider mot 2 kap. 20 § TF och mot 5 kap. 5 § 1 OSL. Tingsrätten har alltså i detta avseende gjort fel. Vid bedömningen av felets allvar bör framhållas att en myndighet inte är skyldig att sekretess- markera och att sekretessmarkeringen i sig inte har någon rättsverkan utan endast är tänkt som en varningssignal. Det ska även framhållas att det fanns lagliga förutsättningar för sekretess, vilket är anledningen till att kravet på lagrumshänvisning finns. Tingsrätten beklagar att det vid en av tingsrättens huvudförhandlingar har visats en sekretessbelagd personuppgift. Även om tingsrätten, bortsett från sekretessmarkeringens utseende, inte har uppfattningen att den hade bort agera på annat sätt, har JO-anmälan uppmärksammat vikten av att hemliga personuppgifter behandlas på ett korrekt sätt. Felaktig hantering kan få all- DO M S T O L A R 2 0 2 0 /2 1 :J O1 varliga konsekvenser för den person som skyddas av sekretessen. Detta kommer tingsrätten att följa upp i sin internutbildning. AA fick möjlighet att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande: Tingsrätten har i sitt remissvar redogjort för den rättsliga regleringen i tryckfri- hetsförordningen (TF) offentlighets- och sekretesslagen (OSL) och rättegångs- balken (RB) som är relevant för ärendet. Jag hänvisar till redogörelsen men vill tillägga följande. Enligt 21 § andra stycket förundersökningskungörelsen (1947:948), FUK, ska bl.a. målsägandens namn antecknas fullständigt i förundersökningsproto- kollet. En uppgift om att en målsägande har bytt namn under förundersök- ningen behöver dock enligt samma bestämmelse tredje stycket antecknas i pro- tokollet endast om uppgiften har betydelse för brottsutredningen. JO har nyli- gen tolkat innebörden av det sistnämnda på det sättet att, om målsäganden har bytt namn under förundersökningen, det nya namnet behöver antecknas endast om det har betydelse för utredningen (se JO:s beslut , dnr 3531- 2018, jfr JO 2016/17 s. 387). Uppgifter om t.ex. en målsägande som inte har antecknats i protokollet ska antecknas på en särskild handling. Om informationen i den särskilda hand- lingen har betydelse för rättens handläggning av målet, ska handlingen ges in till domstolen när målet inleds där, se 21 § och 21 a § FUK. Om förundersökning har ägt rum ska åklagaren som utgångspunkt, när åtal väcks, till rätten ge in förundersökningsprotokollet och skriftliga handlingar som åberopas som bevis. Sådant som inte rör åtalet bör dock inte ges in. Detta framgår av 45 kap. 7 § RB. genomfördes ändringar i framför allt som syftade till en effektivisering av förfarandet i allmän domstol (prop. 1999/00:26, SFS 2000:172). Bland annat förenklades reglerna om protokollföring och dokumentation. Ett nytt sjätte kapitel infördes och vissa bestämmelser flyttades till förordningen (1996:271) om mål och ärenden i allmän domstol, ärendeför- ordningen. Genom reformen skulle domstolarna få ett ökat utrymme att själva bestämma t.ex. hur olika uppgifter skulle dokumenteras (a. prop. s. 75 f.). Det ansågs dock fortfarande värdefullt med en bestämmelse som uttryckligen angav att det som i övrigt förekommer vid ett sammanträde bör antecknas, i den mån det kan ha betydelse för parterna eller för högre instans att anteck- ningen görs. Det skulle framför allt gälla sådant som avviker från den vanliga gången vid ett sammanträde enligt den rättegångsordning som förutses i rätte- gångsbalken och skulle bl.a. tillgodose det behov som kan finnas vid en gransk- ning i efterhand av det som skett i målet (se 6 kap. 3 § första stycket 9 RB och a. prop. s. 77). Av 5 § ärendeförordningen framgår bl.a. att domstolen under handlägg- ningen av ett mål fortlöpande ska registrera vilka handlingar som kommer in till domstolen, vilka åtgärder den utför i målet och vad som i övrigt förekommer 2 0 2 0 /2 1 :J O1 DO M S T O L A R Förordningen gäller vid handläggning av mål och ärenden i tingsrätt, hov- Tingsrättens ansvar för skyddade personuppgifter Handlingar som innehåller skyddade personuppgifter eller annars sekretessre- glerade uppgifter ska hanteras på ett sådant sätt att någon obehörig inte får till- gång till dem. Det är därför viktigt att domstolen har rutiner för hanteringen av mål och handlingar som kan antas innehålla sådana uppgifter. Vidare måste ordföranden vid en förhandling vara särskilt observant och i förekommande fall lyfta frågan om stängda dörrar med parterna. Med den digitala teknik som nu- mera används flitigt i domstolarna, där uppgifter och bilder görs synliga på skärmar för alla i en rättssal, kan det vidare uppstå situationer där ordföranden vid en förhandling inför öppna dörrar behöver göra sig själv och parterna upp- märksamma på detta så att uppgifterna inte syns eller råkar visas upp. Om ett misstag i hanteringen av en sekretessbelagd uppgift trots allt inträffar, är det vidare angeläget att den domare som är ansvarig för målet agerar snabbt och korrekt, särskilt om det inträffade får eller kan antas få betydelse för den som berörs. Av utredningen framgår att AA hade varit aktuell som målsägande under förundersökningen, och enligt tingsrättens remissvar fanns hon registrerad i målhanteringssystemet , men det fanns ingen uppgift i systemet om att hennes personuppgifter var skyddade. I aktbilaga Y, Involverade personer i protokoll, återfanns en förteckning över parter och andra personer som hade varit involverade i förundersökningen, och i protokollet, aktbilaga X, stod AA:s nya namn. Som tidigare redovisats angavs ***Skyddade personuppgifter finns*** överst på förstasidan i aktbilaga Y och vid AA:s personuppgifter fanns anmärkningen ”Skyddad personuppgift”. Något åtal som berörde AA väcktes inte och hon skulle inte heller av annat skäl höras i målet. Men genom att handlingen kom in och registrerades i målet borde tingsrätten ha uppmärksammat frågan om skyddade personuppgifter. Jag har visserligen förståelse för att domstolen inte gjorde en koppling mellan det namn som AA var inlagd under i och det nya namn som hon bar. Under alla förhållanden är det emellertid domstolen – och ytterst den för målet ansvariga domaren – som ska se till att t.ex. personuppgifter som finns i handlingar hanteras korrekt, dvs. att det görs en sekretessprövning och i förekommande fall en sekretessmarkering på hand- lingen eller på annat sätt i målhanteringssystemet (jfr 15 § första stycket förordningen [1996:381] med tingsrättsinstruktion, TI, samt 2 kap. 20 § TF och 5 kap. 5 § första stycket OSL). Lades uppgiften om AA:s nya namn fram vid förhandlingen? Som tingsrätten anfört upphör en sekretessbestämmelse som gäller för en upp- gift i ett mål att, med vissa undantag, vara tillämplig om uppgiften läggs fram vid en offentlig förhandling i målet (43 kap. 5 § OSL). Uttrycket ”läggs fram” DO M S T O L A R 2 0 2 0 /2 1 :J O1 används 2009 införda offentlighets- och sekretesslagen och ersatte det i sekretesslagen (1980:100) använda uttrycket ”förebringas”. Någon egentlig diskussion om ändringen återfinns inte i förarbetena, men lagen genomgick språkliga förändringar (se prop. 2008/09:150 s. 373 f.). Det finns därför inget som tyder på annat än att innebörden av uttrycken är densamma. Sålunda fram- går det av de äldre förarbetena att en uppgift anses förebringad vid en förhand- ling, om uppgiften har åberopats under den och alltså ingår i processmaterialet. En uppgift som då har lämnats muntligen är alltid att anse som förebringad. Om det däremot är fråga om uppgifter i handlingar bör de anses förebringade, om handlingen i den delen åberopas vid förhandlingen. Till den del handlingen inte blir uppläst eller annars åberopas vid förhandlingen är uppgifterna däremot inte att anse som förebringade. Den omständigheten att en sekretessbelagd upp- gift finns i en handling som är tillgänglig vid en offentlig förhandling är alltså inte tillräcklig för att sekretessen ska upphöra att gälla. (Se prop. 1979/80:2 del A s. 304 f.) JO har när det gäller innebörden av ”förebringa” uttalat bl.a. att det är lik- giltigt om den sekretessbelagda uppgiften lämnas muntligen eller om den hand- ling, där uppgiften finns, blir uppläst eller på annat sätt åberopas vid förhand- lingen, se JO 1985/86 s. 318. Av beslutet framgår vidare att enbart den omstän- digheten att en sekretessbelagd uppgift finns i en handling som är tillgänglig vid en offentlig förhandling inte medför att sekretessen upphör att gälla. JO underströk att domstolen noga bör redovisa i vilka delar tillgängligt material har lästs upp eller åberopats vid förhandlingen. Betydelsen av uttrycket ”läggs fram” i nuvarande 43 kap. 5 § OSL har kommenterats på liknande sätt i dokt- rinen (se t.ex. , Offentlighets- och sekretesslagen, 43 kap. 5 §, Karnov () och m.fl., Sekretess m.m. hos allmän domstol, en handbok, femte upplagan, s. 110 och s. 120 f.). Av utredningen framgår att den del av förundersökningsprotokollet där AA:s nya namn förekom varken åberopades eller lästes upp under huvudför- handlingen. I stället blev hennes namn på första sidan av förundersökningspro- tokollet synligt på skärmarna i rättssalen i samband med att åkla- garen avsåg att förevisa och åberopa viss skriftlig bevisning med hjälp av pre- sentationsutrustningen. Detta har uppenbarligen berott på ett misstag från åkla- garens sida. Enligt min mening ligger det närmast till hands att betrakta det inträffade som en sådan situation där en sekretessbelagd uppgift finns i en handling som visserligen är tillgänglig vid den offentliga förhandlingen men som varken läses upp eller åberopas. Jag delar alltså tingsrättens bedömning att AA:s namn inte lagts fram vid förhandlingen och att någon sekretessbestäm- melse som kan ha gällt för uppgiften inte har upphört att vara tillämplig. Jag konstaterar vidare att tingsrätten, genom ordföranden, har gjort en bedömning i denna fråga. Detta framgår av det som antecknades i sek- retessmarkeringen till aktbilaga X. Tingsrättens dokumentation av det inträffade och utformningen av sekretessmarkeringarna Som tingsrätten konstaterat i sitt remissvar har sekretessmarkeringarna på akt- bilagorna X och Y saknat tillämplig sekretessbestämmelse, och därmed har de 2 0 2 0 /2 1 :J O1 DO M S T O L A R inte utformats i enlighet med vad som föreskrivs i 2 kap. 20 § TF och 5 kap. 5 § OSL. Jag vill i denna del tillägga följande. Det finns ingen skyldighet för en domstol att sätta en sekretessmarkering på en allmän handling, även om det kan antas att en uppgift i den inte får lämnas ut på grund av en sekretessbestämmelse. Det är alltså domstolen själv som be- stämmer om en handling ska sekretessmarkeras eller inte. att en sekretessmarkering förses med en precisering av vilka uppgifter som be- döms vara föremål för sekretessen, t.ex. uppgifter om en målsägandes identitet (se s. 29 och JO 2000/01 s. 50). Under handläggningen av ett mål kan de förhållanden som medfört att en sekretessbestämmelse ansetts tillämplig på vissa uppgifter ändras. retessmarkering då blir inaktuell ska den tas bort. ingar ses över när handläggningen av ett mål avslutas. Sålunda ska en sekre- tessmarkering finnas kvar bara om en sekretessbestämmelse då fortfarande är tillämplig på uppgifterna, dvs. om det i domen eller det slutliga beslutet finns ett förordnande om s.k. fortsatt sekretess eller om markeringen avser en hand- ling som aldrig har lagts fram vid en förhandling (se s. 31). AA:s klagomål till mig innebar att vissa handlingar begärdes in från dom- Det var svårt att få en klar bild av det inträffade, inte minst då någon särskild dokumentation inte fanns i anteckningarna från huvudförhandlingen om det som hade förts fram i anmälan. Det framgick inte heller av dagboksbla- AA var inte part i målet och skulle inte heller höras utan var endast närva- rande vid huvudförhandlingen som åhörare. Jag delar i och för sig tingsrättens bedömning att bestämmelsen i 6 kap. 3 § första stycket 9 RB inte kan anses ha medfört någon skyldighet för tingsrätten att dokumentera den inträffade hän- delsen i anteckningarna från huvudförhandlingen.